Inkeriläisten viesti. Leningradin piirityksestä 70 vuotta ALEKSANTERI AHOLA-VALO Aatteita ja elämän vaiheita TAKAISIN JUURILLE 2. ja paljon muuta! - PDF\nInkeriläisten viesti. Leningradin piirityksestä 70 vuotta ALEKSANTERI AHOLA-VALO Aatteita ja elämän vaiheita TAKAISIN JUURILLE 2. ja paljon muuta!\nDownload "Inkeriläisten viesti. Leningradin piirityksestä 70 vuotta ALEKSANTERI AHOLA-VALO Aatteita ja elämän vaiheita TAKAISIN JUURILLE 2. ja paljon muuta!"\n1 Suomen Inkeri-liitto ry Inkeriläisten viesti 2 / 2014 Leningradin piirityksestä 70 vuotta ALEKSANTERI AHOLA-VALO Aatteita ja elämän vaiheita TAKAISIN JUURILLE 2 ja paljon muuta! 1\n2 Tässä numerossa Inkeriläisten viesti 2 / 2014 Kansikuva Kuluva talvi on ollut valtaosassa Suomea luistelijoille suotuisa, mutta hiihtäjille ikävän vähäluminen. Numero 3/2014 ilmestyy viikolla 21. Aineisto toimitukselle mennessä. Puheenjohtajan mietteitä 3 Leningradin piirityksestä 70 vuotta 4 Takaisin juurille 2 9 Aleksanteri Ahola-Valo 14 Lyhyestä virsi kaunis 17 Uutisia Inkeristä 18 Aatteita ja elämän vaiheita 19 Tapahtumakalenteri 22 Numero 4/2014 ilmestyy viikolla 35. Aineisto toimitukselle 7.8. mennessä. Inkeriläisten viesti JULKAISIJA Suomen Inkeri-liitto ry. Puheenjohtaja Alina-Sinikka Salonen p TOIMISTO Lehden tilaukset ja osoitteenmuutokset, jäsenmaksut, tuotetilaukset yms. Osoite: Inkerikoti, Karjalatalo Käpylänkuja 1, Helsinki tai p PANKKI Danske Bank FI ILMOITUKSET/ 1/1 sivu 250 ½ sivu 135 ¼ sivu 85 Kuolinilmoitukset 17 Kiitos- yms. ilmoitukset 10 LEHDEN VUOSITILAUS EU-maat 40 muualle TILAAMINEN Maksu tilille ja osoitetiedot kuitille ja Suomen Inkeri-liitto ry:n toimistoon. LEHDEN TOIMITUS Päätoimittaja Alina-Sinikka Salonen Toimitussihteeri Riikka Mahlamäki-Kaistinen TOIMITUKSEN OSOITE Renkkelintie Muurame p (ark ) PAINOPAIKKA Picaset Oy Helsinki Lehti ilmestyy kuudesti vuodessa. Aineisto palautetaan vain erikseen pyydettäessä. INKERILÄISTEN SIVISTYSSÄÄTIÖ Hallituksen pj. Toivo Iho Bredantie 6 E 22, Kauniainen p OP FI PÄÄASIAMIES RUOTSISSA (Hoitaa lehden tilaukset) Viktor Aitman Linbanev 6 SE Landvetter p. (03) Ruotsin Inkeri-liiton postisiirtotili ISSN\n3 Puheenjohtajan mietteitä Alina-Sinikka Salonen Aikaa jää kovin vähän kulttuuriharrastuksiin. Siksi koen onnenpotkuksi, jos kirja, jonka luen tai elokuva, jonka katson, antaa mahdollisimman paljon. Että se ei ole vain ajanvietettä. Olen viime aikoina ollut onnekas. Kohdalleni on sattunut luettavaa ja katsottavaa, joka on avannut lähihistoriaa ja antanut uskoa siihen, että pitemmällä aikavälillä tarkasteltuna olemme kasvaneet ihmisinä. Puhun aikavälistä, jonka olen itse elänyt, jatkettuna vanhempieni sukupolvella. Finlandia-palkinnon saanut Riikka Pelon kirja Jokapäiväinen elämämme avaa ikkunoita Stalinin ajan sorrettuihin ja sortajiin, petettyihin ja pettäjiin. Välimaastoa ei ollut. Kirjassa kerrotut raakuudet ovat sydäntä raastavia, luettuina kuitenkin siedettävämpiä, kuin näytettyinä elokuvassa. Syvä ymmärrys varmaan vaatii tämän shokkikäsittelyn. Kirjan nimi tulee siitä, kuinka yksi päähenkilöistä muutamien rauhallisten päivien aikana ymmärsi, että juuri tämä jokapäiväinen elämä, arjen askareet, on parasta aikaa. Hänelle sitä ei kauaa suotu. Kirjasta on sanottu, että se on kiihkeä ja järkyttävän kaunis kuvaus ihmisyydestä, epätoivosta, rakkaudesta, petoksesta ja kirjoittamisesta. Minulle se lisäsi ymmärrystä siitä, miksi inkeriläisiä on sorrettu niin paljon: meitä on ollut vaikea taivutella sortajan rooliin, kun vaihtoehtoja on ollut vain kaksi. Inkeriläiset, jotka ovat olleet riittävän onnekkaita, ovat sortokauden alkaessa löytäneet kolmannen vaihtoehdon: pyrkimisen Suomeen. Tällaisen suvun tarina kerrotaan kirjassa Aale Tynni - Hymyily, kyynel, laulu. Teoksen nimi tulee Aale Tynnin runosta. Aale on keskiössä tässä sukukronikassa, jonka ovat koonneet Aalen tytär Riitta Seppälä ja Riitan poika Mikko- Olavi Seppälä. Olen sattumoisin asunut samoilla seuduilla, kuin Kaapre Tynnin perhe ennen minua. Koulutyttönä olin kesätöissä Pukinmäen postissa, joka sijaitsi Tynnien Kannakselta siirtämässä Kotikontu-talossa. Kirjassa kuvataan Aale Tynnin sekä henkilökohtaista että kirjailijan elämää taisteluineen ja voittoineen, iloineen ja suruineen niin perusteellisesti, että kiveäkään ei ole jäänyt kääntämättä. On hämmästyttävää, kuinka hyvin tietoja on säilynyt, ja kuinka suuren työn äiti ja poika ovat tehneet niiden saattamiseksi kirjaksi. Aale Tynni on sen ansainnut! Vielä mainitsen kaksi elokuvaa: 12 years slave (12 vuotta orjana) ja Nelson Mandela. Nämä, niin kuin edellä mainitut kirjat, kertovat ihmisryhmien välisestä valtataistelusta. Kirjoissa sorrettuja ovat vähemmistöt, filmeissä enemmistöt. Elokuvissa nähdään, että voimalla ja väkivallalla ei päästä niihin tuloksiin, kuin sovittelulla ja neuvottelulla päästään. Minulle, joka en ymmärrä, kuinka sotaa voidaan käyttää virallisesti hyväksyttynä keinona ratkaista asioita, tämä oli ilosanomaa! 3\n4 Leningradin piirityksestä 70 vuotta Janina Emilia Iljainen, Seuloskoi Minulle aiemmin tuntematon Janina Iljainen Seuloskoista lähetti viestin, jossa kysyi halukkuuttani julkaista kuvakertomus Leningradin päättymisen 70-vuotisjuhlista. Olin ilman muuta kiinnostunut asiasta. Uskon myös lukijoiden olevan. Teksti kuvineen on tässä. A-S S I tä-inkeristä ei ole paljoa kirjoitettu. Eikä ihmekään, onhan vaikea uskoa, että Itä-Inkerissä (Markkovan seurakunnassa) on yleensä asunut ihmisiä. Se on ollut pittoreskeja soita ja läpipääsemättömiä metsiä. Vain paikannimet (Haittola, Liipukka, Tortola) muistuttavat entisistä inkeriläisistä kylistä. Haittolan kylä on saanut nykyaikaisen sotilasmuistomerkin. Itä-Inkeri otti sodassa pääiskun vastaan, perusottelut tapahtuivat täällä silloin kun Leningradia puolustettiin. Nyt entisen Markkovan seurakunnan alueella sijaitsee Kirovskin piiri. Kun Leningradin piirityksestä tuli kuluneeksi 70 vuotta, täällä oli monta muistotapahtumaa, inkeriläisetkin osallistuivat niihin. Nevski Pjatatshokin kunniapatsaalla pidettiin jokavuotinen tilaisuus, jossa muistettiin Leningradin alueen piirityksen läpimurtoa täällä kävi V.F.Presidentti V.V.Putin. Hän kunnioitti kaikkien kaa4 tuneiden muistoa, mm. oman isänsä, joka taisteli Nevski Pjatatshokilla. (Valokuva on minun ottamani.) Samana päivänä toisella suurella muistopatsaskokonaisuudella Sinjavinski-kankareella tapahtui tilaisuus, johon osallistuvat ihmiset edustivat eri kansallisuutta, uskontoa ja poliittisia vakaumuksia. Tämä kohtaaminen tuskin tapahtuisi toisena päivänä ja toisessa paikassa. Sinjavinossa on yli 10 vuotta toiminut aktiivisesti sotaarkeologinen joukko Ingria (Pietarin yliopisto) se järjesti suksiretken Sinjavinolla (Volhovin rintaman linja). Helmikuun 4.-7.pvä järjestettiin näyttely Leningradin uroteko, johon Ingrian edustajat osallistuivat. Se pidettiin Valtioduumassa (eduskunnassa) Moskovassa. Näyttelyssä oli esille kaivettuja sotilaiden kunniamerkkejä, metalleja, medaljonkeja ja henkilökohtaisia esineitä. Presidentti Putin laskee kukkia Nevski Pjatatshokilla. Sieltä hän oli matkalla veteraanien tapaamiseen Kirovskiin. (Kuva Janina Iljaisen). Pavlov Mihail Andrejevitsh,Nevski Pjatatshokin veteraani, joka voi vastata kysymyksiin sodasta; Janina Iljainen, tekstin kirjoittaja ja kuvien lähettäjä; Tatjana Rjabinina, inkerinsuomalaisten ja Vologodin vepsäläisten jälkeläinen. Sota-arkeologinen joukkko Ingria XXI suksiretkellä Sinjavinon taistelupaikoilla.\n5 Näyttelyesineitä tarkastelemassa Iljin Jevgeni Vasiljevitsh, sota-arkeologisen joukon komentaja; Oljesja Tshuprina, Ingrian sota-arkeologisen joukon varakomentaja; Sergei Mironov, Oikeudenmukaisen Venäjän puolueen johtaja. Kansojen, uskontojen ja maailmankatsomusten ystävyys kohtaavat Sinjavinski-kankareella. 5\n6 UUTISKOLUMNISTIN KANNANOTTO Leningradin saarto ja inkerinsuomalaiset Wladimir Kokko 27. tammikuuta 2014 on täyttänyt 70 vuotta siitä, kun Leningrad vapautettiin natsien saarrosta. Leningradin saarto on toisen maailmansodan historian traagisimpia vaiheita. Yksi miljoona siviiliä kuoli piiritetyssä kaupungissa nälkään ja pommituksiin. Nälänhätää, mikä hallitsi kaupungissa talven aikana , meidän on nykyään mahdotonta edes kuvitella. Elintarvikkeita Leningradiin tuotiin ja ihmisiä kaupungista evakuoitiin ns elämäntietä pitkin Laatokan yli, talvisin jäitse ja kesäisin vesitse. Saarto kesti vajaa 900 päivää, mutta kaupunki ei antautunut. Inkerinsuomalaisten kohtalosta Smolnassa oli päätetty jo 24. elokuuta, tämä epäluotettava vähemmistö oli tarkoitus karkottaa Siperiaan ja Kazahstaniin. Ei vain ehditty, saksalaisjoukot valloittivat Lyssin (Schlisselburgin) Laatokan rannalla 8. syyskuuta 1941 ja kaikki tiet Leningradista sisämaahan olivat poikki. Rintamalinja kulki Neva-joken etelärantaa pitkin lähellä Kolpinoa, sieltä Lihan kautta Strelnaan. Sellaiset esikaupungit kuin Pauluskoi 6 ja Saari (silloin Detskoje Selo) sekä Kraassila olivat saksalaisten valloittamia. Suomenlahden etelärannikolla oli vielä pienempi Rampoon saarto. Suomen sotajoukot olivat Kannaksella lähellä vanhaa rajaa ja sulkivat piirityksen pohjoissektorin. Saartoon jäi noin 28 tuhatta inkerinsuomalaista. Perunat ja hapankaalitynnyri kellarissa sekä oma lehmä olivat kyllä jonkinlaisena pelastuksena verrattuna kaupungissa hallinneeseen nälänhätään.. Leningradissa, missä pahimmilla piti selviytyä 125 gramman korvikeleivän päiväannoksella, asui suhteellisen vähän inkerinsuomalaisia, he olivat töissä aseteollisuustehtailla. Suurin osa maa-miehistämme asui maaseudulla, missä kodin lähellä oli oma perunapelto ja liävässä oma lehmä. Työntekijöistä oli kova pula, miehet jo kesä-heinäkuun aikana saivat kutsunnan armeijaan ja puolustivat kaupunkia natsien hyökkäyksestä. Työikäisten naisten oli pakko tehdä kolhoosin työtä, osallistua puolustuskohteiden rakentamiseen ja Rääpyvällä esim. turpeen nostoon. Perunasato nostettiin ja joitakin rehua lehmille hankittiin vanhusten ja lasten voimin. Perunat ja hapankaalitynnyri kellarissa sekä oma lehmä olivat kyllä jonkinlaisena pelastuksena verrattuna kaupungissa hallinneeseen nälänhätään. Syys-talven aikana Inkerin maaseudulla kulkivat monenlaiset varkaat, jotka olivat tietoisia maalaisväestön rikkaudesta. Ulkona olleista maakellareista perunat varastettiin öisin ja joskus keskellä päivääkin talous ryöstettiin ja lehmä vietiin pois, siksi lapset ja vanhukset eivät pystyneet järjestämään mitään vastarintaa. Linnasta kävi myös nälkäisiä, jotka vaihtoivat omaa kultaa ja hopeaa ruokaan. Jotkut inkeriläiset eivät voineet vastustaa tätä kiusausta, saivat kultaa käteen ja jäivät talveksi\n7 ilman syötävää. Siis pakkasena talvena nälkää näki paljon Inkerin maaseudullakin asuneita. Nälkään kuoli satoja inkerinsuomalaisia. Kevät aina tuo mukaan toivoa, muttei inkerinsuomalaisille maaliskuussa Karkotussuunnitelma ei unohtunut ja Smolnasta tuli käsky suomalaisväestön poistamisesta saarron renkaasta. Toimittiin pikaisesti, yhdessä maaliskuun viimeisessä viikossa kaikki suomalaiset oli karkotettava Siperiaan. Keltossa se tapahtui niin, että piti kävellä Seuluskoihin Myllypuron rautatieasemalle, moni työnsi peräänsä kelkan, jossa oli jotain syötävää ja muuta tavaraa. Mukaan sai ottaa vain 15 kiloa tavaroita. Vain vakavasti sairaille järjestettiin Seuluskoihin jokin kyyti. Karkotettiin KAIKKI SUOMALAISET iästä ja terveydentilasta riippumatta. Myllyporon rautatieasemalla tulleet inkeriläiset nimilistojen mukaan laitettiin härkävaunuihin ja kuljetettiin Osinovetsiin, tämä matka ei ollut pitkä. Osinovets oli pikaisesti edellisenä syksynä rakennettu liikennesolmio Laatokan länsirannalla. Ihmejuttu, mutta maaliskuun lopulla 1942 Laatokka oli vielä jäässä, vaikka jää oli jo heikko ja monin paikoin sen päällä oli vettä. Inkerinsuomalaiset lastattiin Osinovetsissa kuorma-autoihin ja vietiin noin 30 kilometrin päässä järven toisella rannalla sijainneeseen Kabonaan. Jotkut autot kaikkine ihmisineen jäivät jään alle, toiset tuhoutuivat pommituksiin, naiset vain rukoilivat ja pitivät lapsensa sylissä kiinni. Näitä Elämän tien uhreja on mahdotonta laskea. Kabonassa karkotettavat taas nimilistojen mukaan siirrettiin härkävaunuihin ja vähintään kuukauden kestänyt Siperian matkansa alkoi. Matkan aikana leipää ja keitettyä vettä annettiin hyvin harvoin. Joka vaunussa ihmiset sairastivat ja heikommat (lapset ja vanhukset) kuolivat. Näin menehtyi vielä pari tuhatta inkerinsuomalaista, joilla ei ole edes hautaa, ruumiit vain jätettiin radan varrelle... Näin Leningradin saarto päättyi inkerinsuomalaisille ja heidän selviytymistarina Siperiassa alkoi. Paluu kotikonnuille käytännössä tuli heille mahdolliseksi vasta Stalinin kuoleman jälkeen. Nykyään kaikki inkerinsuomalaiset, jotka asuivat Leningradin saarrossa syyskuusta 1941 maaliskuuhun 1942, saavat kaksi lisäeläkettä. Toinen on saarrosta selviytyneiden lisä ja toinen kansallisuudestaan vainottujen lisä. Kovalla hinnalla maksettuja etuoikeuksia ne ovat. 7\n8 Haluatko saada seuraavan Viestin? Tarkista silloin, oletko maksanut lehden tilausmaksun, 35. Jos se on unohtunut, maksa se maaliskuun loppuun mennessä Suomen Inkeri-liiton tilille FI Muuten tulkitsemme, että olet lopettanut tilauksen. Haluatko pysyä Liiton jäsenenä? Tarkista silloin, oletko maksanut jäsenmaksun, 20. Jos se on unohtunut, toimi samalla tavalla. Kirjoita laskuja maksaessasi VIESTI-kohtaan nimesi ja osoitteesi. Oletko epävarma maksujesi suhteen? Jos haluat kysyä jäsenmaksuista tai lehden tilauksesta, ota yhteyttä sihteeriin p Löydämmekö uusia jäseniä ja tilaajia? Suomen Inkeri-liitto kiittää, jos vielä lisäksi löydät uusia tilaajia ja jäseniä. Niitä tarvitsemme. Ne turvaavat toimintamme jatkumisen monipuolisena. 8 Lämpimin terveisin Liiton hallituksen työjaosto\n9 takaisin juurille 2 Toivo Kabanen, PhD, kunniakonsuli ja Suomalaisen kulttuurin kehittämissäätiön johtaja Kabasen teksti on loppuosa luennosta, jonka hän piti Suomen Maahanmuuttoviraston (migrin) Tallinnassa järjestämässä seminaarissa TAKAISIN JUURILLE. Luennon alkuosa julkaistiin Viestin numerossa 1/2014. KIHINÄÄ JA KUHINAA: MINÄKIN TAHDON SUOMEEN! Miten asiat sujuivat Virossa? Virossa alkoi inkerinsuomalaisten aktiivinen toiminta vuoden 1988 syksyllä. Se ilmentyi tuohon aikaan ennen kaikkea omaan kieleen ja kulttuuriin liittyvillä aloilla. Jo vuoden 1989 alussa, erityisesti Viron Inkerinsuomalaisten Liiton perustamisen jälkeen, alkoi aktiivinen yhteyksien hakeminen Suomeen. Yksi ensimmäisiä kontakteja ja myös yhteistyökumppani oli Suomi-seura, jonka kautta saimme ensi tietomme Suomen valtionlaitosten, yhdistysten yms. toiminnasta. Koska perestroikan myötä helpottui myös Neuvostoliitosta pääsy, syntyi monilla maanmiehillämme toive vierailla esivanhempiensa maassa Suomessa. Monilla oli siellä myös sukulaisia ja tuttavia. Koska Neuvostoliitto oli edelleen olemassa, tuli ulkomaille pääsemiseksi hankkia ulkomaanpassi. Tiettävästi tuolloin oli olemassa laitos nimeltä OVIR, joka antoi passeja. Sinne syntyivät nopeasti pitkät jonot. Helpottaakseen maanmiestensä tilannetta ja auttamaan erilaisten ongelmien ratkaisemisessa perusti Viron Inkerin Liitto VIL oman Ensimmäisinä vuosina ei ollut minkäänlaisia ohjeita, kuinka prosessin pitäisi tapahtua. toimiston Tallinnaan. Saimme solmituksi sopimuksen OVIRin kanssa siitä, että toimistomme työntekijät alkoivat auttaa tarvittavien asiapaperien valmistelussa ihmisille passin saamiseksi. Samalla yhteytemme Suomeen päin avartuivat ja tieto alkoi liikkua myös sikäläisissä liikepiireissä. Pian toimistoomme tulivat käymään erilaiset suomalaisten yritysten edustajat, jotka olivat hankkimassa itselleen uutta työvoimaa. Se oli ennen yhdeksänkymmenluvun suurta lamaa. Se toi mukanaan suuren työkuorman toimistollemme. Meidän piti palkata kolme työntekijää. Noina vuosina toimistomme oli kuin passi- ja työvoimatoimisto. Pian syntyi ongelma OVIRin kanssa, koska heiltä loppuivat passikaavakkeet, ja niiden tilaamiseen kului paljon aikaa. Keksimme kuitenkin ratkaisun. Myös Neuvosto-Virossa toimi ulkoministeriö, joka antoi virkapasseja. Koska suhteet ulkomaiden kanssa laajenivat hyvin nopeasti, annettiin suurimmille organisaatioille oikeus anoa ulkoministeriön virkapasseja. Niinpä myös VIL sai vastaavan oikeuden. Se helpotti matkustamista. Presidentti Mauno Koiviston lausunnon jälkeen, jonka mukaan inkerinsuomalaisia voi nimittää ulkosuomalaisiksi ja että näillä on oikeus palata Suomeen, muuttui tilanne. Uusi status nosti niin inkerinsuomalaisten omanarvontuntoa kuin myös toivetta muuttaa Suomeen. Ensimmäisinä vuosina ei ollut minkäänlaisia ohjeita, kuinka prosessin pitäisi tapahtua. Jotkut lähtivät Suomeen viisumilla ja löysivät sieltä työtä ja hankkivat tarvittavat oleskelu- ja työluvat paikan päältä. Monilla oli työnantajan kutsukirje, ja heille annettiin oleskelu- ja työluvat Viron puolella. Seuraavana suurena ongelmana olivat Suomen konsulaatin pitkät jonot. Kiinnostusta Suomeen pääsemiseen ei ollut vain inkerin- 9\n10 suomalaisilla, vaan myös monilla vironmaalaisilla. Tämän ongelman lieventämiseksi käytiin neuvotteluja konsulaatin kanssa inkerinsuomalaisten palvelemisen parantamiseksi. Ratkaisuna oli se, että torstaisin, jolloin konsulaatissa ei ollut vastaanottoa, alettiin palvella inkerinsuomalaisia. Tätä varten sovittiin, että joka järjestöstä nimetään yhteyshenkilö, joka alkaa käydä konsulaatissa valmistelemassa viisumeita ja työlupia. Se tapahtui niin, että yhdistyksen edustaja toi sovittuna päivänä anomukset ja passit konsulaattiin ja sai haltuunsa edellisellä kerralla tuomansa passit. Se vähensi oleellisesti ihmisten vaivannäköä. Vuosina välitti toimistomme joukoittain työpaikkoja Suomeen. Erityisen intensiivinen oli ajanjakso ennen lamaa, eli Mutta työpaikoista tiedottaminen kiinnostuneille jatkui vuoteen Valitettavasti meillä ei ole tarkkoja tietoja kuinka paljon kauttamme saatiin passeja, viisumeita, oleskelulupia ja työpaikkoja Suomeen. Sellainen spontaani muutto Suomeen ei voinut kestää kauan. Olen ymmärtänyt, että pian presidentti Koiviston inkerinsuomalaisten statusta koskevan lausunnon jälkeen eri virkakunnat alkoivat organisoida muuttoliikettä. Vuonna 1993 palkattiin paikan päältä paluumuuttoneuvoja konsulaattiin. Laadittiin tarvittavien asiakirjojen luettelo. Alettiin järjestää kielikursseja jne. Tästä kaikesta kuulette enemmän seuraavilta esiintyjiltä. Organisaatio ja sen muutokset Pietarista katsottuina Wladimir Kokko 1. Alku. Inkerinsuomalaisten nykyinen paluumuutto Suomeen on alkanut vuonna 1990, sen jälkeen, kun huhtikuussa presidentti Mauno Koivisto televisiohaastattelussa lausui että suomalaisia Neuvostoliiton alueelta voidaan pitää paluumuuttajina Suomessa. Tämä lause tuli silloin yllätyksenä jopa Inkerin Liiton johdolle, aikaisemminhan olimme toivoneet Suomeen muuttoluvan vain humanitaarisista syistä (esim. eläkejärjestelmä NL:ssa oli romahtamassa ja jotkut vanhukset näkivät nälkää) tai hätätilanteessa (kansalaissodan uhka tuntui olevan realistinen). Alkuvaiheessa säädöksiä, jotka määrittelisivät inkerinsuomalaisten muuttoa Suomeen, ei ollut, ja paluumuutto oli varsin kaoottinen. Suomeen tultiin turistiviisumilla ja jätettiin oleskelulupahakemus lähipoliisiin. 10 Pietarissa Suomen konsulaatti puuttui asiaan. Paluumuuton järjestelyn sai tehtäväksi konsuli Marja-Liisa Halinen. Hän ei voinut kuvitella paluumuuton organisaatiota ilman Inkerin Liiton osallistumista. Hänen pyynnöstään IL:n toimistossa avattiin jonotuskirja ja vain tähän erikoistunut sihteeri piti Suomeen aikovien nimiluetteloa. Periaatteessa Suomeen päästiin vain konsulin haastattelun jälkeen, mutta villimuuttokin jatkui. Vuonna 1992 Suomeen ex-neuvostoliiton alueelta pääsi ennätysmäärä paluumuuttajia, Alkuvaiheessa riitti, jos yksi isovanhemmista oli merkitty asiapapereihin suomalaiseksi. Ihan alussa inkerinsuomalaisten paluumuuttoa hallinnoi Suomessa sosiaali- ja terveysministeriö, ilmeisesti muuttoa pidettiin humanitaarisen toimenpiteen kaltaisena. Sitten tehtävät siirtyivät Työministeriölle, joka aktiivisesti kehitti yhteistyötä Inkerin Liiton kanssa. IL:n johdon ja Suomen viranomaisten välillä käytiin jatkuvaa keskustelua, sovittiin mm., että vuodessa Suomeen voi muuttaa korkeintaan 2000 inkerinsuomalaista paluumuuttajaa puolisoineen ja alaikäisine lapsineen. Tätä lukua ei koskaan vuoden 1992 jälkeen saavutettu, esim. vuosina se vaihteli , jonakin vuonna laski jopa muutamaan sataan. Työministeriön kanssa päästiin yhteisymmärrykseen siitä, että inkerinsuomalaisia tukeva toiminta heidän asuinalueillaan on yhtä tärkeä kuin paluumuutto-oikeus (IL:n kannalta jälkimmäinen on paljon tärkeämpi, siksi, että se vastaa liittomme päätavoitetta suomalaisuuden säilymistä Inkerissä). Vuosina yhteistyössämme toteutettiin 24 miljoonan markan arvoinen In-\n11 keri-projekti, jonka pääsisältönä oli vanhusten palvelutalojen rakentaminen. Tässä hankkeessa mukana olivat Suomen sosiaali- ja terveysministeriö, paikalliset sosiaaliturvaviranomaiset, Inkerin kirkko ja Inkerin Liitto. Projektin varoilla rakennettiin Inkeriin 4 vanhusten palvelutaloa: Kelttoon, Taaitsaan, Tyröön ja Pietariin. Nämä laitokset hidastivat jonkin verran vanhusten muuttoa Inkeristä Suomeen. 2. Säädökset kiristyvät. Vuodesta 1996 alkoi inkeriläispaluumuuttoa säätävän lainsäädännön kiristämisen vaihe. Uusien säädöksien mukaan suomalaiseksi laskettiin vain henkilö, joka on itse, tai toinen hänen vanhemmistaan, tai kaksi hänen isovanhemmistaan merkitty asiapapereihin suomalaiseksi. Sen lisäksi paluumuuttovalmennuskurssien käynti muuttui pakolliseksi. Ollessaan kylmänä toinen vanhemmista kriteerin suhteen Inkerin Liitto tuki Suomen viranomaisten asettamaa kielitaidon periaatetta. Pidimme vahvasti kiinni ajatuksesta inkerinsuomalaisen on osattava suomea. Lainsäädäntöä muutettaessa Inkerin Liitolta pyydettiin lausunto muutosehdotuksista. Hakijalle ilmainen paluumuuttovalmennus järjestettiin suomalaisen vastuukouluttajan johdolla. Tämä valittiin suomalaisten suomea toisena kielenä opettaneiden oppilaitosten keskuudesta kilpailupohjalla. Jälkimmäinen osti palveluita IL:n Pietarin (PIL:n) osastolta, käytännössä PIL järjesti opetustilat ja tarjosi suomen opettajaehdokkaita, valittujen kanssa sitten tehtiin työsopimus. Tässä vaiheessa valmennuskurssi ei päättynyt vielä loppukokeeseen, mutta osallistuminen kurssiin oli pakollinen. Suomenkielentaitoa viranomaiset pitivät jonotusta nopeuttavana tekijänä, Suomen työministeriö oli jopa valmis tukemaan rahallisesti inkeriläisliittojen kielikursseja, mikä tuntui todella ajankohtaiselta, koska esim. Pietarissa kieliryhmien lukumäärä nousi kahteenkymmeneen. Inkerinsuomalaiset saivat käydä kursseillamme ilmaiseksi. Seuraavana vuonna mediassa syntyi ensimmäinen inkeriläiskohu. Sen nosti Suomi-Inkeri seura ry. Tämän ystävyysseuran puheenjohtaja Inkeri Räisänen kertoi Suomessa Inkerin Liiton manipuloineen jonotusnimilistoilla. Vaikka ei yhtäkään manipulointitapausta ollut paljastettu, jonotuskirjan pitäminen siirtyi vuonna 1997 pääkonsulaattiin. Silloin Suomen Pietarin edustustossa paluumuuttojonossa oli noin 7000 ilmoittautunutta. Lehdistön meteli oli pikku juttu verrattuna vuosina nostettuun kahakkaan. Yllä mainittu lehdistön meteli oli pikku juttu verrattuna vuosina nostettuun kahakkaan. Silloin suomalaiset lehtimiehet kirjoittivat innolla inkeriläisistä rikollisista. Korostettiin, että inkeriläispaluumuuttajat ovat pääosin työttömiä ja nuoriso kriminalisoituu. Vaikka 1990-luvulla olikin alle sata inkeriläisnuorta karkotettu takaisin Venäjälle tai Viroon huume- tai varkausrikoksista, mitään inkeriläismafiaa ei löytynyt. Kohu oli pääosin spekulointia, koska rikospoliisi ei voi lakia noudattaen edes kysyä epäiltyjen etnistä taustaa Keitä ne paluumuuttajan statuksella Suomessa oleskelleet oikein olivat? Saattoivat olla inkerinsuomalaisten, Suomen kansalaisten tai amerikansuomalaisten jälkeläisiä. Päättäjät kuitenkin taas reagoivat ulkomaalaislain kiristämisellä. Vuonna 2003 voimaan astuivat lainmuutokset, joiden mukaan inkeriläispaluumuuttajilta vaadittiin kielitaitoa (A2 tasolla), käytännössä se tarkoitti, että kielitesti tuli pakolliseksi. Paluumuuttajalla oli oltava myös asunto Suomessa. Samaan aikaan jonotuslistat Suomen eri edustoista Venäjällä yhdistettiin ja siirrettiin Pietarin pääkonsulaattiin. Suomeen aikovat saivat uudet jonotusnumerot ilmoittautumispäivänsä mukaan, silloin heitä oli yhteensä yli Työministeriö oli jatkanut tukitoimintaansa inkerinsuomalaisten asuinalueilla. Vuosina toteutettiin isohko yhteistyöhanke, jonka päätavoitteena oli inkerinsuomalaisten työllistymismahdollisuuksien parantaminen heidän kotiseuduillaan sekä heidän suomalaisen identiteettinsä säilyttäminen. 11\n12 3. Inkeriläispaluumuuttajan mutkikas tie Suomeen. Tuossa vaiheessa inkerinsuomalaisen potentiaalisen paluumuuttajan piti: ilmoittaa muuttohalustaan Suomen edustustoon, todistaa suomalainen syntyperänsä (itse, tai toinen vanhemmista tai kaksi isovanhemmista merkitty suomalaiseksi) kahdella alkuperäisellä asiapaperilla, vuoden 1990 jälkeen annettuja asiapapereiden, esim. syntymätodistusten, toistoja ei hyväksytty, käydä viranomaisen haastattelussa, osallistua 9 kk kestäneeseen paluumuuttovalmennukseen, suorittaa DIPAKI (digitaalinen inkerinsuomalaisten paluumuuttajien kielitutkinto) kielitaitotasolla A2, todistaa (esim. vuokrasopimuksen esittämällä), että hänellä on asunto Suomessa, muuttaa Suomeen vuoden sisällä kielitutkinnon suorittamisen jälkeen. Niin kovia vaatimuksia ei esitetty millekään muulle Suomeen pyrkivälle maahanmuuttajakohderyhmälle. Muuttoprosessi inkerinsuomalaisille tehtiin niin monimutkaiseksi, ettei suomalainen viranomaiskoneistokaan sitä kestänyt. Ei riittänyt ihmisresursseja haastattelujen pitämiseen. Koko prosessi jumiutui vuoden 2006 aikana. 12 Järjestelmä teki tulevasta paluumuuttajasta lastun laineella. Hänet vain kutsuttiin pakkohaastatteluun, osoitettiin pakkokurssille, jota seurasi pakkokielitutkinto, oli pakko saada asunto Suomesta ja muuttaa melko pian Suomeen. Oikeastaan tämä mekanismi passivoi inkeriläispaluumuuttajia. 4. Muuttoprosessi demokratisoituu ja sille asetetaan takaraja. Piti päästä irti tästä umpikujasta. Vuonna 2008 inkerinsuomalaisten paluumuutto siirtyi täysin sisäasiainministeriön maahanmuuttoviraston hallintaan. Maahanmuuttovirasto (migri) poisti prosessista haastattelun ja alkoi valmistella uusia ulkomaalaislain muutoksia. Se luopui myös Inkerin Liiton kielikurssien tuesta. Uusien muutoksien pääideana oli paluumuuttojonon sulkeminen ja muutolle takarajan asettaminen sekä prosessin demokratisointi, joka tarkoittaisi esim. vapaaehtoista osallistumista niin paluumuuttovalmennukseen kuin kielitestiinkin. Taas pyydettiin Inkerin Liiton lausunto lainmuutosehdotuksiin. IL ei vastustanut periaatteessa inkerinsuomalaisten paluumuuton Vasemmalla: Paluumuuttajien valmennuskurssi, Tartossa Kuvassa: Kuvassa: Maris Urb, Tampereen ulkomaalaistoimisto. Esko Keskinen Lahden poliisipiiri. lopettamista, mutta toivoi, että ikuinen paluumuutto-oikeus jäisi Suomessa vuosina olleille ja vain suomalaisuudestaan Siperiaan tai muualle karkotetuille (näillä on ns. maineenpalauttamisen todistus käsissä). Suomella ei ole tietenkään mitään vastuuta Stalinin ajan vainoista, mutta sen verran armollinen se voisi olla. Mehän ymmärrämme, että Siperiassa selviytyneiden kestävyys ansaitsee erikoiskunniaa. Onko maailmassa muuta niin vakavasti Suomeen orientoituvaa ja kielen osaavaa porukkaa, kuin inkerinsuomalaiset? Valitettavasti lobbaus jopa ulkosuomalaisparlamentin kautta onnistui vain puoleksi. Ikuinen ja ehdoton paluumuutto-oikeus on säilynyt vain Suomessa sodan aikana olleille. Asuntovaatimus on tässäkin tapauksessa olemassa. Nykyään voimassa olevan lainsäädännön mukaan inkeriläis-\n13 5. Yhteenveto. Vuonna 1990 alkanut inkeriläispaluumuuton historia on kahden vuoden kuluttua loppu. Kuvassa on paluumuuttovalmennuksen kielitunti, joka pidetään nykyään Pietarin suomalaisessa koulussa. Opettajana on Wladimir Kokko, jonka kokoelmasta kuva on. paluumuuttojono on suljettu , uusia ei enää oteta. Jono, jossa on parituhatta päähakijaa, on tarkoitus purkaa viidessä vuodessa. 1. heinäkuuta 2016 koko järjestelmä lakkaa olemasta, loppuun käsitellään vain silloin vireillä olevat hakemukset. Jonotusnumerolla ei ole merkitystä, tärkeintä on, että ihminen on tähän merkitty. Ilmoittautuminen ilmaiseen paluumuuttovalmennukseen samoin kuin DIPAKI:iin on nykyään vapaaehtoista. Todistus suoritetusta kielitestistä on voimassa asti. Muut kriteerit täyttänyt voi päättää, milloin haluaa muuttaa Suomeen. Tämä systeemi aktivoi Suomeen aikovia, paluumuuttovalmennuksen kieliryhmissä on huomattavasti paremmin motivoituja kurssilaisia. Myös DIPAKI:n suoritusprosentti nousi yli 80. Nykyään paluumuuttajana Suomeen muuttaa vuodessa noin 300 inkerinsuomalaista, se on 1,5 % kaikista maahanmuuttajista. Mutta poikkeuksellisen paljon huomiota Suomen lainsäätäjät ovat heihin kiinnittäneet. Pietarissa huomaa myös, että monet entisessä jonossa olevat eivät tahdokaan Suomeen. Valmennusryhmiä on suunniteltua vähemmän, eivätkä kaikki kielitestin suorittaneet heti muuta Suomeen. He ajattelevat: kannattaako? Paluumuuttajien kielikurssi Tartossa, v Onhan se tärkeää, että Suomi 55 vuoden tauon jälkeen huomasi taas inkerinsuomalaisten olemassaolon ja hyväksyi meidät ulkosuomalaisten joukkoon. Se antoi monille inkerinsuomalaisille uskomattomia opiskelu- ja työllistymismahdollisuuksia EU:n alueella, sekä turvasi monien osattomien ja heikkojen inkeriläisten toimentulon. Sääli, että paluumuutto on vienyt Inkeristä noin kuusituhatta inkerinsuomalaista, mikä vaikeuttaa IL:n päätehtävän toteuttamista moninkertaisesti. Olen kuitenkin varma, että jälkeenkin inkerinsuomalaiset täällä jäävät ulkosuomalaiseksi ja pyrkiessään Suomeen opiskeluun tai töihin kyllä pääsevät sinne. Onko maailmassa muuta niin vakavasti Suomeen orientoituvaa ja kielen osaavaa porukkaa, kuin inkerinsuomalaiset? 13\n14 ALEKSANTERI AHOLA-VALO Johdanto: Alina-Sinikka Salonen, kuvat Anneli Mylläri Meidän on luotava terveyttä ja terveyden kautta kauneutta. Meidän on luotava elämää, joka on itsessään taidetta. Aleksanteri Ahola-Valo Kevätkauden ensimmäisen Inkeri-iltapäivän teemana oli Aleksanteri Ahola-Valo ( ). Hän on ollut suuri ihminen, jonka Viiritsasta alkaneista elämänvaiheista ja aikaansa edellä olevasta ajatusmaailmasta kertoi Alin veljentytär Ritva Ahola. Esitys oli vaikuttava, kenellekään ei jäänyt epäselväksi, että kyseessä on ollut monilahjakas ja tuottelias ihminen, juuri sellainen, jota aikalaisten ei yleensä ole helppo ymmärtää ja hyväksyä. Häneltä jäänyt taiteellinen ja kirjallinen tuotanto käsittää yli teosta. Näistä molemmista hän on saanut merkittäviä palkintoja ja tunnustuksia: 1923 Kunniakirja ja 1. luokan mitali Moskovan yleisneuvostoliittolaisesta maatalousnäyttelyä varten suunnitelluista arkkitehtuurisista rakennuksista ja vertausdiagrammeista. Kuvataiteilijamatrikkeli 1928 I palkinto grafiikassa ja II palkinto kuvanveistossa Valko-Venäjän Neuvostotasavallan 3. näyttelyssä. Kuvataiteilijamatrikkeli 1985 Suomen Taidegraafikot ry:n kunniajäsen 1987 Hämeenlinnan kaupungin kulttuuritunnustuspalkinto 1990 Pro Artica Tawastia Kuvataiteilijamatrikkeli 1994 Opetushallituksen Cygnaeus-palkinto (Opettaja-lehden lukijaäänestys nro 6/2006: Suomen kaikkien aikojen koulumestari ) 1995 Kulttuuritunnustuspalkinto Hämeen liitto 1997 Oulun yliopiston kasvatustieteen kunniatohtori. 14 Niin kuin luettelosta näkyy, huomionosoitukset painottuvat nuoruuteen ja vanhuuteen. Siinä välissä oli aika, jolloin palkintoja ei tullut, tuli pikemminkin ylenkatsetta. Suomeen 1933 muuttanutta Ahola-Valoa kohdeltiin täällä niin huonosti, että hän muutti pian Ruotsiin. Ennen kyseistä Inkeri-iltapäivää sain Ruotsista sähköpostia, joka kertoo, kuinka arvostettu Ahola-Valo oli Ruotsissa. Kirjoittajan luvalla julkaisen sen tässä. Hei! Hyvää menestystä uudelle vuodelle toivotan Teille täältä sateisesta +viisiasteista länsiruotsin Göteborgista. Kiitos myös niille henkilöille, jotka saavat aikaan ja toimittavat sekä vanhoja kun uusia Inkeriin kuuluvia tietoja eteenpäin. Kiitos. Näin viimeisessä numeron tapahtumakalenterissa Aleksanteri Ahola-Valosta pidettämä luento. Kun kävi Katrineholmin Teknillisessä koulussa , tapasin Aleksanteri Ahola-Valon. Hänellä oli paljon kertomista. Sain kutsun hänen taidenäyttelyyn joka oli Katrinholmin lyseon aulassa. Osallistuin myös musikkitilaisuuteen jonka hän järjesti. Sain samalla viristystä klassilliseen musikkiin. Nauhoitin tilaisuuden, mutta olen epävarma onko se minulla jäljellä. Yritän saada lainaksi nauhurin ja jos on jäljellä niin palaan asiaan. Nyt haluasin päästä yhteyteen Ritva Aholaan ja Risto Suvantoon. Oletan että he ovat Aleksanterin jälkeläisiä. Minulle on jäänyt elävä ja lämmin kuva Aleksanterista. Onko mahdollista saada tämä yhteys? Ehkä tämä kielenkäyttö vaikuttaa vanhalta ja virhelliselt, mutta mitä voi vaatia inkerissä, suomessa ja ruotsissa kansakoulun käynneltä. Lämpöiset terveiset säästä huolimatta lähettää Viktor Suomalainen\n15 Teoksista ja Alin muiston vaalimisesta kertoi Risto Suvanto. Yleisö innostui tilaisuuden lopuksi keskustelemaan aiheesta enemmän kuin aikaisemmissa Inkeri-iltapäivissä on tapahtunut. Sekin kertoo siitä, että Ahola-Valo koskettaa myös tämän päivän ihmistä. Lisätietoja on mahdollista saada Elpo ry:stä ja osoitteesta Myös Inkerin kulttuuriseuran julkaisemassa kirjassa Inkeriläiset, kuka kukin on? kirjassa esitellään Aleksanteri Ahola-Valon vaiheita. Luennon jälkeen virisi poikkeuksellisen vilkas keskustelu. Risto Suvanto vastaa Elpokustannuksesta, joka välittää Ahola-Valon kirjallisia tuotteita. Ritva Aholan asiantuntemus oli poikkeuksellinen, olihan Aleksanteri Ahola-Valo hänen setänsä. Aleksanteri Ahola-Valo ( ) Inkeriläinen maailmankansalainen Risto Suvanto Inkerinmaan nuoret miehet! Ylös jalon ihmismielen viiri! Näin kannusti Ahola-Valon isä Pekka Ahola ( ) inkeriläisiä nuorukaisia. Nuohooja ja lehtimies Pekka Ahola tuli keväällä 1907 kahden poikansa kanssa Inkeriin, jossa hän vietti sitten koko loppuelämänsä. Perhe asettui asumaan Viiritsan huvilayhdyskuntaan, jossa on paljon Pietarin ylhäisön kesäasuntoja. Saavuttuaan Inkeriin Pekka Ahola ohjasi vanhemman poikansa Aleksanterin (kutsumanimi Ali) varakkaan lääkärin, hyvin monipuolisesti sivistyneen Lydmila Kusminan yksityisopetukseen. Lydmilan koti oli ainakin vielä muutama vuosi sitten vielä hyvin pystyssä. Sen sijainnin voi paikallistaa Ritva Aholan kirjan Aika laulaa laulujaan -kirjan kuvasta. Lydmila Kusmina antoi oppilaalleen pienen mustakantisen vihkon ja kehotti pientä Aleksanteria pitämään päiväkirjaa, jonka kirjoittamisen Ali aloitti venäjän kielellä: Mamma puki minut viirukkaaseen sinivalkoiseen pukuun, jonka hän itse oli minulle ommellut. Kengät hän piilotti ja sanoi: - Siellähän ei ole vielä kylmä. Täytyy säästää talveksi. Olikin aurinkoista. Ja minä yksin ilman mammaa ja pappaa läksin pyrkimään kouluun. Tästä alkoi pienen lapsen kuvaamana Inkerissä hyvin hämmästyttävä sivistysprosessi, joka kesti vuoteen 1916, jolloin Ali muutti 15\n16 Pietariin. Ali opiskeli koko ajan kolmessa paikassa: Lydmila Kusminan yksityisopetuksessa, virallisessa koulussa ja lasten itsensä perustamassa koulussa. Vuonna 1908 alkunsa saanut Alin aloitteesta perustettu lasten oma koulu kehittyi hyvin organisoiduksi ja isoksi oppilaitokseksi, jossa lapset itse kehittivät opetusmenetelmiä ja tavoittelivat tietojen lisäksi eettistä kasvua. Missään muualla kuin Inkerissä ei tietääkseni ole vastaavaa tapahtunut. Inkerissä tämän mahdollisti yhteiskunnallinen tilanne: koulupakkoa ei ollut, vaan lapset olivat villejä ja vapaita ja heillä oli vahva aikuisten sivistystahto. Tuskin olen väärässä kun väitän, että Ahola- Valon lapsuuden päiväkirjat ja hänen lapsuuden näytelmänsä edustavat inkeriläisen kulttuurin huippua. Kansansivistyksellä oli Inkerissä vahvat perinteet. Inkerissä oli toiminut vuodesta 1863 kansakoulun opettajia valmistava Kolppanan seminaari, jonka opettajat olivat Pekka Aholan ystäviä. Heidän mukanaan Pekka Ahola oli vienyt pienen Ali-pojan jo ennen Inkeriin muuttoa mm. tapaamaan Leo Tolstoita luvun alku oli sivistyneistön piirissä hyvin toivorikasta aikaa. Monilla oli vahva usko kehitykseen ja myös moraaliseen edistykseen. Inkerin lasten oman koulun yhteydessä toimi lasten oma Neljän männyn teatteri, jossa lapset esittivät itse kirjoittamiaan näytelmiä, mm. Alin näytelmän Aikuiset ja lapset kasvatuksen pyörteissä. Näytelmä oli moraliteetti, jonka ensiesityksen paikallinen järjestysvalta keskeytti tasan 100 vuotta sitten. Näytelmä sai ensi-iltansa Suomessa vasta Ahola-Valon kuoleman jälkeen. Lapsinäyttelijöille Ahola-Valo ehti kuitenkin kertoa näytelmän syntyvaiheista ja siitä, kuinka hän sai lapsuudessaan nauttia runsaasti kulttuurista. Viiritsassa toimi myös huvilaasukkaiden kesäteatteri, jossa olivat ohjaajina Pietarin tunnetut näyttelijät. Ali on muistellut: Sen vain sanon, että me kaikki lapset olimme saaneet kulttuurijumalattaren runsaasta kädestä innostusta. Omaa näytelmäänsä Ali piti suuressa arvossa. Hän totesi: Tässä maailmassa, jossa elää miljardeja ihmisiä, ei ole vastaavaa näytelmää. Tämä näytelmä on koko maailmassa ensimmäinen, jossa lapsi johdattaa aikuiset oikealle tielle. Ahola-Valo eli koko myöhempää elämää rakentaneet vuodet 7-vuotiaasta 16-vuotiaaseen Inkerissä ja omaksui hyvin korkeat ihanteet ja uskon ihmisyyden kehittymiseen. Hän näki kehityksen lähiympäristössään konkreettisesti, vaikka tsaarin hallinto elämää kahlehtikin. Tuskin olen väärässä kun väitän, että Ahola-Valon lapsuuden päiväkirjat ja hänen lapsuuden näytelmänsä edustavat inkeriläisen kulttuurin huippua. Valitettavasti en milloinkaan Ahola-Valon eläessä käynyt hänen kanssaan Inkerissä, vaan vasta hänen kuolemansa jälkeen. Mutta kun on lukenut Koulupojan päiväkirjat ja kävelen Viiritsassa entisen Lydmila Kusminan kodin läheisyydessä, voi hyvin eläytyä sadan vuoden takaiseen kulttuurin kukoistuskauteen. Ahola-Valon lapsuuden päiväkirjoja on julkaistu neljä osaa (Elpo-kustannus). Koulupojan päiväkirjan ensimmäisen osan kannessa pieni Ali-poika rakentaa ystävyyttä hänen kohtaamansa ristiriitaisen maailman ylle. Tätä Inkerissä omaksumaansa sanomaa hän levitti koko ikänsä. Kansikuva on Ahola-Valon 88-vuotiaana tekemä. 16\n17 LYHYESTÄ VIRSI KAUNIS Kokeillaan, toimiiko tällainen pieni tiedotusnurkkaus. Tässä kuka hyvänsä voi antaa vinkkejä tai ideoita, lähettää terveisiä tai tiedottaa. Viestinkin toimittajat julkaisevat tässä lyhyet tekstinsä. Kirjoitus voi olla myös ilman nimeä, jos nimen ilmoittaminen tuntuu vaikealta. Lahjoitus: Turun Kaarinan seurakunnalle kaunis kiitos Liiton tukemisesta rahalahjoituksella! Inkeriläisten viesti no 1/2013 Onko tapanasi hävittää lehdet? Jos on, niin onko sinulla tai tuttavallasi kuitenkin tämä lehti tallessa, etkä aio säilyttää? Jos on, niin lähettäisitkö sen Alina-Sinikka Saloselle (osoite on Viestin 2. sivulla), tai antaisit, kun tapaamme! Kuka tuntee henkilöt Kenner Guido tai Irina Lehti? He ovat maksaneet Inkeriläisten viestin vuodelle Osoitteita ei ole ilmoitettu. Ilmoitatteko tiedot Liiton sihteerille Anne Tuohimäelle, puh Kiitos! Espoon Suvelan aluekappalaisen Oiva Hujasen kutsu: Tikkurilan seurakunnan ja Espoon Kanerva-piirin eli inkerinsuomalaisten tapaaminen Suvelan kappelissa syksyllä su klo Suvelan kappelissa, Kirstinpiha 3, Espoo. Jos osallistujat haluavat syödä ruokaisan keiton tilaisuuden alussa, sen hinta on 6 euroa /henkilö lähetystyön hyväksi. Tilaisuuteen ovat kaikki tervetulleita! 17\n18 UUTISIA INKERISTÄ SAMPO-KESKUS OPETTAA SUOMEA PIKKARAISILLE Teksti ja kuva Tatjana Bykova-Soittu Marraskuussa 2013 Sampo-keskus on aloittanut suomen opetusta 5-6-vuotiaille lapsille. Mielelläni opetan kieltä pikkaraisille itse vaikka joudunkin hyvin huolellisesti valmistautumaan joka tunnille. Me kokoonnumme kerran viikossa lauantaisin Pietarin suomalaisen koulun tiloihin. Käytän Suomessa koeajettua kielipesä-metodiikkaa, joka tarkoittaa, ettei muuta kuin suomea tunnilla käytetä. Yritämme tehdä uutta askeletta keskuksemme Osaan itse kielikurssien kehittäessä. Vanhempien palautteissa lukee, että kaikki on hauskaa, tehokasta, vilkasta ja kiinnostavaa. Ja lapset vain pitävät tunneista. Kuvassa on iloiset pikku oppilaamme ensimmäisine oppimine kirjaimineen. INKEROISET JA VATJALAISET VETOAVAT SUOMALAIS-UGRILAISILLE KANSOILLE Tatjana Bykova-Soittu 20. tammikuuta inkeroisten Šoikula seura ja Vatjan kulttuuriseura laittoivat avoimen kirjeen suomalais-ugrilaisten kansojen konsultaatiokomitean puheenjohtaja Valeri Markoville sekä muille liikkeen vaikuttajille kiinnittäen huomiota inkeroisten ja vatjalaisten nykytilanteeseen. Kirjeen pääaiheena ovat Ust-Lugan suursataman rakentamisen suunnitelmat ja sen kasvun aiheuttamat uudelle teollisuusalueelle nousevat uudet tehtaat. Näistä tehtaista vaarallisimpana pidetään Baltian karbamiiditehdasta. 10. tammikuuta Luutsan kylän asukkaat yksimielisesti ääniestivät tämän tehdtaan rakentamista vastaan. Niin inkeroiset kuin vatjalaisetkin ovat Venäjän vähälukuisten kantakansojen lain suojelussa. Laki, joka sisällöltään on pikemmin alkuperäiskansoja suojeleva laki, ei mahdollista vähemmistökansojen elintärkeän ympäristön tuhoamista. Suursataman rakentaminen on jo johtanut Venäjän Itämeren suurimman Baltika kalastusyrityksen konkurssiin ja vaikeuttanut Laukaanjoensuun ja Soikkolan niemimaan yksityiskalastajien tilannetta. Nyt on halu jo toimivan nestekaasun tehtaan lisäksi rakentaa rantavyöhykkeelle karbamiiditehdas. Tämä toiminta tarkoittaa vähälukuisten kansojen suojelulain suoraa rikkomista. 10. tammikuuta pidetyn kokouksen osallistujat sanoivat tilannetta kriittiseksi ja toivovat suomalais- 18\n19 ugrilaisten kansojen liikkeen puuttuvan asiaan. He odottavat myös jotakin tukitoimintaa Leningradin alueen viranomaisilta. Tähän asti vähälukuisten kantakansojen statuksen omaavat inkeroiset ja vatjalaiset eivät ole hyötyneet millään tästä laista. Juuri tammikuussa blogeissa on noussut uusi kritiikkiaalto alueen hallituksen suhteen. Sehän on maksanut ruplaa (n euroa) viiden kahden ja puolen minuutin kestävän alueen suomensukuisista kansoista tarinanomaisesti kertovan piirretyn valmistelusta eräille Fox Group ja Tsentr obshchestvennyh svjazei osakeyhtiöille. Onko se kaikki, mihin paikalliset viranomaiset kansallisuuspolitiikassaan pystyvät? Kirjeen ovat allekirjoittaneet pj Anatoli Zaitsev ja Dmitri Harakka Šoikula seurasta sekä johtaja Jekaterina Kuznetsova ja Marina Iljina Vatjan kulttuuriseurasta. Aatteita ja elämänvaiheita Jatkoa lehdessä 2/2013 alkaneeseen Katri Räikkösen haastatteluun. Toinen osa. Haastattelija Leena Vepsäläisen (V) ja vuonna 1911 syntyneen Katri Räikkösen (R) keskustelu vie mukanaan vanhaan Inkeriin surusta ja ilosta täyteläisiin muistoihin. Haastattelu tehty vuonna V: Minkäs ikäseks äitis eli? R: Äeti on, se ole kuuskymmentä ei ku tuota nelejäkymenkuus myö lähettiin sieltä. Äet kuol nelejäkymmentäkuus. Mutta en minä muista sitä syntymävuotta. On mulla se papin kirjo V: Äetis kuol ennen kun tuo läksitte sitten tänne Suomeen, niinkö? R: Niin. Sitten äet kuol sillon vielä oltiin kotpaikalla, siellä Toksovassa. Ja sitten meijät syksymmällä lähettiin viemään sinne, sitä sanovat, että se on Valekeameri, mutta eihän sitä oo kartassakaan, se on varmaan se Vienanmeri. Sinne meijät vietiin ja siel on niin kurjat olot, että kymmeneen vuoteen ei ole perunaakaan nähneet. V: Ja sinut vietiin ja R: Kaikki. Koko kylä. V: Ja koko kylä siirrettiin. R: Mitä sitten ottivat, ettei ne kaikkee kerralla. Sitten siitä mitä jäi, niin ne mäni toeseen paikkaan. Myö mäntiin sinne ja sitten myö, sillon ol vielä Räikkönenkin mukana, ja no eihän meijän kansa siellä ruvenna olemaan. Myö oltiin niinku omavaltaisesti sieltä poes. Ku ei olt ruokaa, eikä olt vuatteita eikä mittään. Ja sitten meillä ol se 24 tuntii aikaa, aina meijän piti muuttaa ku mustalaeset hyntteet selässä. V: Missäs sinä sitten Mattiin tutustuit? R: Mattiin minä tutustuin sillo ko oltiin Toksovassa, kun myö oltiin ihan nuopurukset siinä niin, siinä minä sitten tutustuin Mattiin, mutta kun myö ei kauvan oltu yhdessä. 34 kun meijät vihittiin, niin 38 sitten jo Matin veivät. V: Ajatella. No missäs sinä Matin kanssa asuit? R: No sitten kun meijät lähettiin sieltä kotipaikalta viemään poes ja vietiin sinne Vienanmeren rannalle, niin siellä myö sitten oltiin niinko asuttiin, mutta eihän siellä ollit. Miehet lähti heti Leningraadista ehtimään työpaikkoja ja myö naiset jiätiin sinne. Ja meiltä naisilta ottivat passa kaikki sitten pois. 19\n20 V: Jokos se ol Lilja syntynyt sillon? R: Ol. V: Entäs Reino? R: Reino ei ollut vielä. Tuota ja, minä pistin semmosen peltiseen pieneen laatikkoon passin ja pistin muan sissään. Ja kun tulivat kysymään, minä sanoin, että miehen mukana on. Matti ku aukas oven niin kysy, että annoitko passis. Minä sanoin enpä antanna. Ja sitten myö sieltä lähettiin omavaltaisesti tulemaan pois ja sitten myö oltiin semmosia kulkijoita, että sitten mihin aina suotiin katto piän piälle ja siellä oltiin. V: Ja Liljaki ol siellä ihan lapsena? R: Niin. V: ja pit kantoo sitä? R: Niin. No Lilja ol sillon pieni, eikä Reinoo vielä ollenkaan. V: Työ olitte niinku karkumatkalla oikeestaan. Mitenkä paljon niitä lähti sitten karkuun sieltä? R: No sieltä lähti melekeen kaikki ne meijän kyläläiset mitä sinne veivät, niin ei sinne kae paljon paikanpiälle jiännä. V: Ni mitenkäs tyo sitte atteelitte tulla Toksovaan takasin vai minnekkä meinasitte mennä? R: Eihän sinne Toksovaan pisäty mihinkään, mutta meinattiin, että mihinkä suap semmosen paekan, missä olla ja asua. V: Mutta semmosta ei sitten löytynyt? R: Kolhoosiinhan sitä pit männä 20 ja kolhoosissa oltiin ja savhoosissa ja vaekka missä. Ja sitten myö mentiin Novgorkin kaupunkiin tai kaupunkista kaksi kilometrii savhosiin. Ja oltiin siinä savhoosissa, minä olin jalostushommassa. Omenapuita jalostettiin ja Matti ol tallimiehenä. Ja sitten 38 Matin veivät. V: Sieltäkö ne veivät. R: Sieltä Novgorodin kaupungista. V: No kerroppas oliko se ilta vai päiväkö se oli? R: Ilta. V: No huastappas se. R: No ei mittään, kun tulivat vuan. V: Mitäs ne ol, oliko ne niitä politrukkeja, vai mitä olivat? R: Ol. Ei muuta kun tulivat ovaesta ja sanovat miehelle, että paa piälles eikä olt sen enempää mittään puhetta. Ei ne kyselleet mittään eikä mittää muuta ku sieppasivat miehen ja lähtivät. Sieltä veivät silloin monta. V: Oliko ne liika suomenmielisiä? R: Ne miehetkö? V: Ei kun tuota tui Matti niihen mielestä vai minkä tähen ne vei? R: No sitä ku ei tiiä. Kun se ol siihen aikaan semmosta, että kun ne vangihti niitä semmosia inkeriläisiä nuoria miehiä. Kato kun se sota sunty 39, niin se venäläinen vihas sitte näitä mitä oltiin semmosia kulkijoita, että eihän se uskaltanna niitä panna rintamalle. Niin se pisti ne van- kileirille. V: Jaa, jaa. R: Niin. Ja sinne ne henkensä heittivät. V: Ei oo kuulunnu sen koommin? R: Ei. V: Ja sitten jo Reinokin ol R: Reino ol pikkunen sillon kun isäsä vangihtivat. V: No kukas se niitä lapsia hoiti kun sinä olit sitten siellä jalostushommissa? R: Sillon ol tuo miehen äet minun matkassain vähän aikaa. Että se hoiti sitten lapsia sillä aikaa, kun minä olin työssä. V: No entäs sitten? R: No sitten kun siltä lähettiin pois, niin sitten se vanha emäntä män niinku omille sukulaisille ja sinne paikoille ja minä muutuin sitten tänne Viron puolelle. V: Ai Viron puolelle sinä tulit? R: Niin. Se ol enemmän Viron puolta kolhoosiin ja siinä minä olin ja sitten kun saksalaiset valtas sen, sitten ne toi meiät Suomeen. V: No mikäs ero on sovhoosilla ja kolhoosilla? R: Sovhoosi on semmonen, että siinä maksetaan rahapalkaa, mutta kolhoosissa annetaan sitten mitä jiäp aina kesält kun työtä tehhään, niin sitä mitä jiäp. Niin siitä annetaan sitten. V: Ylimiärästä sattoo. R: Niin.\n21 V: Perunoita ja muuta marjoo? R: Niin. Mutta eihän siitä paljon mittään jiänt, kun valtio otti piältä pois. V: Saitkos siellä kolhoosissa sitten ruuan työmualt? R: Ei. se piti hankkii metsästä. Minäkin kun olin karjapiikana, niin minä uamusella piästin tuota lehmät mettään ja ite mänin marjaan ja lapset jäi oman onnensa nojjaan. V: Siellä Viron puolella? R: Ei. Sillon myö oltiin Venäjän puolella, mutta kuitenkin tiällä niinku Virroon päen paremmin. Iltasilla, kun tulin kottiin marjasta, niin en tiännä lapsia, että missee päen ne on ja lehmät tul siihen ja sitten piti lehmät hoetaa ja sitten vasta hommata lapset. V: Olikos siinä muita karjanhoitajia kuin sinä? R: Ol. Minun setän porukat myö asuttiin niinku samassa. Niin se sedän tuttö ol, sen kanssa oltiin samassa navetassa. Sill on kymmenen lehnmää ja mul kymmenen. V: Ja mitenkäs se sovhoosissa? Olikos siellä ruoka talon puolesta? R: Ei siellä, ei sielläkään ollu ruokaa sen paremmin muuta kuin se rahapalkka. Mutt sitä kun piti meikäläisen kokkeilla vaikka mitä männä missä aina sae päevän mänemään. V: Mitenkäs, kun olit siellä kolhoosissa, niin mitenkäs se lasten syöminen? Laitoitkos sinä aamulla niille vae R: No minä laetoin uamusella niille ruuan ja kun minä olin kolhoosissa karjapiikana, niin minä sitten V: Sait maitoo kuitennii siitä? R: Litran päivässä sain maetoo. Sen antovat. Lapsille. V: V: No olkos siinä sitten muata, että sai perunata ite kasvattaa? R: Eoi meil olt mittään. V: Ei mittään? R: Ei myö oltiin semmosia kulkijoita, ett meil ei olt mittään muuka ku suatiin siinä asua ja olla ja tehä työtä. V: Minkäslainen se asunto ol? R: No ne ol ne asunnot semmosia, että niissä ko ol olli niitä rikkaita ihmisiä ne ol sieltä viety pois, niin nel ol niihen rikkaihen kotia. Niissä semmosissa kolhoosin rakennuksissa myö oltiin ja asuttiin. Meit ol kolome perhettä siinä: setän perhe, sitten yks venäläisperhe. Myö asuttiin kahestaan siinä tuvassa ja venäläisperhe asu niinku keittiössä. V: No mitenkäs teiän sitten se vuatetuspuol ol, kun tuota hankkeet ol niin huonot? R: No se ol sillälaella, että mistä mitä sae ja sitä pit ja ei se olt niin niinku nykyisin on. V: Olikos siihen taloon jätetty mittään, astioita tai mittään R: Ei siinä olt mittään. V: Seinät vuan? R: Niin. Seinät vual on. V: Entäs äetis? Olikos se sitten vielä sinun mukana? R: Ei olt. Äeti jäe ihan sillon heti alakuunsa kun 36 meitä otettiin sieltä poes ja se kerkis kuolta. V: Ei se kuol sillon 36 R: Niin, se kuol 36 kevväällä. Ja myö sitten syksyllä jouvuttiin lähtemään. V: No olkos siellä vielä sillon mittään seurakunnalsta toimintata, että hauvattiinko äetis sinne? R: No äeti hauvattiin Toksovan pitäjään, mut ei siin olt pappia. Sillon ei olt meillä ennee pappia. V: Eikä mitään kirkonmenoja? R: Ei kirkonmenoja eikä mittään, minä lauloin siinä jotta Yhtehen kun tulla saamme tuolla puolen joutuin virren. Se ol äetin eväs eikä mittään muuta. V: Muistatkos sinä niihen pappien nimiä, jotka ol sillon kun vielä ol vappaata? R: Minä en muista sitä pappia yhtään, mikä meijätkin sitten vihki. Herranen aika, enhän minä, muistanhan minä ku Varoinenhan meijät vihki. Niin. Siellä Toksovan seurakunnassa ja Varonen sitten on kastanna tuon Liljanki. V: Jaa, no entäs Reinon? R: Reino on kastettu Leningradissa Pyhän Marian kirkossa. Sillon ei ennää oltu paikkakunnalla, ku Reino synty. V: Niin Toksovassa olitte ja mikäs vuos se ol suunnilleen ku jouvuitte lähtemään? R:


Käytönjohtajapalvelut - Sähkösuunnittelu - Harri Haavikko Oy\nKäytönjohtajapalvelut kiinteistönomistajan tukena varmistamassa toimivuus & turvallisuus.\nEtusivu / Palvelut / Käytönjohtajapalvelut\nHarri Haavikko Oy tarjoaa käytönjohtajanpalvelut joilla varmistetaan kiinteistön sähkölaitteiden ylläpito, toiminta ja turvallisuus.\nKäytönjohtaja on aktiivinen osa teollisuuden sähkölaitteiston ylläpidossa ja kehittämisessä. Käytönjohtaja vastaa siitä että kohteen sähkölaitteiston käytössä ja huollossa noudatetaan sähköturvallisuuslakia ja vastuullisia toimintatapoja. Samalla käytönjohtaja varmistaa että laitteistot ovat lain edellyttämässä kunnossa ja laitteiden käyttäjät ovat tehtäväänsä opastettuja ja ammattitaitoisia.\nPalveluumme kuuluu myös sähköturvallisuutta ylläpitävän huolto- ja kunnossapito-ohjelman suunnittelu ja dokumentointi. Käytönjohtajapalvelut sisältävät myös määräaikaisesti suoritettavat sähköturvallisuustarkastukset ja valvonnan. Määräaikaistarkastukset varmistavat osaltaan että tarvittavat muutokset ja korjaukset on tehty kunnossapito-ohjelman mukaisesti.\nOta yhteyttä käytönjohtajaamme\nOta yhteyttä ja sovi katselmus:\nSähkölaitteiston haltijan on nimettävä laitteistolle käytönjohtaja, kun sähkölaitteistoon kuuluu yli 1000 V nimellisjännitteisiä osia tai sähkölaitteiston liittymisteho on yli 1600 kVA.\nKäytönjohtajan tehtävät mm.:\nSähkölaitteiston kuntoa valvotaan säännöllisesti ja työsuorituksista pidetään kirjaa\nHavaitut puutteet ja viat korjataan riittävän nopeasti\nPalvelut asennukseen ja huoltoon\nKäytönjohtajan lisäksi teemme kunnospito-ohjelman vaatimat sähkölaitteistojen asennukset, korjaukset ja huollot.\nKäytönjohtajamme yhdistettynä ammattiasentajiimme varmistavat että kaikki kiinteistön sähkölaitteet ovat ajanmukaisia ja turvallisia käyttää.


Vatajankosken Sähkölle tunnustusta Vuoden ilmastoteko -kilpailussa | Paikallisvoima\nVatajankosken Sähkölle tunnustusta Vuoden ilmastoteko -kilpailussa\nPaikallisvoiman jäsenyhtiö Vatajankosken Sähkö Oy voitti yleisöäänestyksen Vuoden ilmastoteko â€“kilpailussa, jonka tulokset julkistettiin Energiateollisuus ry:n kevätseminaarissa 18.5. Palkitussa kiertotaloushankkeessa pyritään varmistamaan, että yhtään käyttökelpoista raaka-ainetta ei mene hukkaan.\nYhden jäte on toiselle tärkeä raaka-aine. Tämä periaate on kulmakivi kiertotaloushankkeessa, joka on rakentunut pala palalta Honkajoen kuntaan Pohjois-Satakunnassa.\nHankkeen sydän on Honkajoki Oy, jossa lihateollisuuden sivutuotteena syntyvästä jätteestä valmistetaan muun muassa lannoitetta ja rasvaa, josta jalostetaan edelleen biodieseliä. Lisäksi alueen biokaasulaitos käsittelee vuodessa useita kymmeniä miljoonia kiloja jätettä, josta tuotetaan biokaasua energiaksi alueen kiertotaloustoimijoille ja kiertoravinteita alueen maataloudelle. Honkajoki Oy:n hukkalämpö puolestaan ohjataan tehtaan vieressä oleviin kasvihuoneisiin.\nâ€Kaikki hyödynnettävissä oleva käytetään siis hyödyksi, ja jätteen syntymistä pyritään välttämäänâ€, kertoo Vatajankosken Sähkön toimitusjohtaja Petri Paajanen.\nHanke on kehittynyt nykyiseen muotoonsa vähitellen. Kaiken perustana on hyvä yhteistyö alueen toimijoiden kesken. Eri yritysten tarpeista on löydetty malli, jossa eri toimialat yhdistyvät poikkeuksellisen hyvin toimivaksi kokonaisuudeksi.\nâ€Vuoden ilmastoteko â€“palkinnon saaminen on hieno tunnustus yhteistyöstä näiden eri toimialojen välilläâ€, Paajanen kiittää.\nPaajanen uskoo, että osa hankkeesta olisi monistettavissa myös muilla alueilla samankaltaisten toimijoiden käyttöön. Hanke onkin herättänyt paljon kiinnostusta ja vetänyt vierailijoita niin kotimaasta kuin ulkomailta.\nKehitystyökään ei toisaalta lopu. Esimerkiksi vuoden 2017 aikana Honkajoella tehdään selvitys siitä, miten aurinkoenergiaa voitaisiin hyödyntää entistä paremmin toiminnassa.\n"Kiertotaloudella on merkittävä rooli tulevaisuudessa, ja palkinnon saanut Kirkkokallion vihreä energiapuisto on osoitus sen toimivuudesta", Paajanen sanoo.


Poliisejakin maalitetaan kohteiksi – vihan lietsominen vaarantaa yhteiskuntarauhan - Kirkko ja kaupunki\nPoliisejakin maalitetaan kohteiksi – vihan lietsominen vaarantaa yhteiskuntarauhan\nnull Poliisejakin maalitetaan kohteiksi – vihan lietsominen vaarantaa yhteiskuntarauhan\nVihaviestinnän kohde voi joutua kokonaisen trolliarmeijan maalitauluksi sosiaalisessa mediassa. Vihapuhe ruokkii myös tekoja.\nTutkijat, toimittajat, poliitikot, kansalaisaktivistit ja viimeksi kuluneen vuoden aikana myös poliisit ovat joutuneet systemaattisten vihakampanjoiden kohteiksi.\nVarsinkin turvapaikanhakijoiden puolesta puhuvat, ihmisarvoa puolustavat ja rasismia vastustavat kansalaisaktivistit, tutkijat ja poliitikot ja toimittajat ovat viime vuosina joutuneet vihapuheen kohteeksi. Toimintaan valjastetaan valemedioita, kuten MV-lehti, ja maahanmuuttokriittisiä sosiaalisen median sivustoja.\nErityisen voimakasta ja ikävää kielenkäyttö ja uhkailu, jossa vihjataan tappamiseen tai raiskaamiseen, on, jos kohteena on nainen. Esimerkiksi turvapaikanhakijoita auttava pastori Marjaana Toiviainen ja piispa Irja Askola ovat usein viharyöpyn kohteena.\nUutta on nyt se, että kohteeksi on otettu myös työtään tekevät poliisit. Heitä videoidaan, valokuvataan ja heidän yksityiselämäänsä kaivellaan ja linkitetään näille sivustoille. Tarkoitus on kyseenalaistaa heidän viestinsä ja toimintansa.\nVihapuheen avulla pyritään luomaan jakolinjoja ja vastakkainasettelua. Sillä luodaan keinotekoista totuuskäsitystä.\n– Mikko Eränen\nVihapuheilla horjutetaan yhteiskuntaa\nPoliisihallituksen poliisitarkastaja Mikko Eränen toteaa, että suoranaisesta vihan lietsomisesta on tullut viime vuosina huolestuttava ilmiö. Se eskaloi myös vihasta ja vihan vallassa tehtyjä tekoja.\n– On erittäin tärkeää, että ongelma tiedostetaan ja siihen puututaan, sillä pitkään jatkuessaan tällainen voi vaarantaa jopa yhteiskuntarauhaa. Vihapuheen avulla pyritään luomaan jakolinjoja ja vastakkainasettelua. Sillä luodaan keinotekoista totuuskäsitystä, joka on omiaan väärentämään oikean tiedon. Totuudella ei ole merkitystä – tärkeintä on tarina. Mitä kovempi, sitä paremmin se leviää.\nEräsen mukaan vihan lietsonta ammentaa käyttövoimansa yhteiskunnassa jo olemassa olevista ilmiöistä: maahanmuutosta, rasismista, ääriliikkeistä ja yksittäisistä rikoksista. Vihan lietsonta on systemaattista ja sillä pyritään rakentamaan epäluottamusta instituutiota ja viranomaisia kohtaan, vaikuttamaan päätöksentekijöihin ja vaientamaan eri mieltä olevat.\nViha leviää sosiaalisessa mediassa ja valemediassa\nEräsen mukaan vihan levittämisen taustalla saattaa olla jopa ihan vakavasti otettavia toimijoita, joilla voi olla laajempi strateginen suunnitelma. Tätä sitten jotkut toiset toimijat tukevat tahtomattaan tai jopa tietämättään. Vihaviestejä levittävät ihmiset voivat olla taustalla oleville toimijoille "hyödyllisiä idiootteja".\n– Viha leviää erityisesti sosiaalisissa medioissa ja niin sanotuissa valemedioissa. Siellä ei pohdita journalismin etiikkaa tai lähdekritiikkiä, vaan tuodaan asiat esiin omasta tulokulmasta ja otetaan kohteeksi ne, joita pidetään oman asian vastustajina, kiteyttää Eränen.\nTästä voisi päätellä, että usein kyse on äärioikeistolaisesta liikehdinnästä ja niin sanotusta maahanmuuttokritiikistä.\n– Varmaan myös siitä, mutta kyllä tässä voi olla muunkinlaisia motiiveja. Esimerkiksi sellaisia, että ylipäätään halutaan vastustaa tietyntyyppistä kehitystä yhteiskunnassa tai olemassa olevia yhteiskuntarakenteita.\nMonessa länsimaassa äärioikeistolaisten ryhmien takana on nähty esimerkiksi Venäjä-yhteyksiä ja siihen liittyvää informaatiovaikuttamista. Mikko Eränen sanoo, ettei hän halua vetää mitään johtopäätöksiä tiettyyn valtioon.\n– Sanotaan niin, että globaalisti informaatiovaikuttamisen taustalla saattaa olla myös valtiollisia toimijoita.\nEränen toteaa, että sisäistä ja ulkoista turvallisuutta ei informaatiovaikuttamisen aikana voi tiukasti erottaa toisistaan. Monenlaiset vaikutteet kulkevat yli rajojen ja ulkoisen turvallisuuden uhka voi ilmetä ensin poliisille sisäiseen turvallisuuteen liittyvänä asiana. Ääriliikkeillä on kytköksiä yli rajojen.\nPoliiseja maalitetaan vihaviestinnän kohteiksi\nJoka tapauksessa tilanne Suomessa on Eräsen mielestä viime vuoden aikana entisestään kärjistynyt. Uutta on muun muassa se, että nyt maalitetaan vihan kohteeksi nyt myös poliiseja.\n– Muun muassa Rautatientorilla yksittäisten poliisien toimintaa on kuvattu ja viety sosiaaliseen mediaan ja höystetty viestiä vaikka poliisin omalta Facebook-sivulta tai muualta julkisesta lähteestä löydetyillä tiedoilla. Tämä ei ole henkilökohtaista, mutta se henkilöityy. Kohteeksi joutuu yksittäinen vastustajaksi koettu viranomainen ja tavoitteena on kyseenalaistaa hänen ja koko instituution toiminta.\nKun poliisi tai joku muu kohde maalitetaan, hänet otetaan negatiivisen julkisuuden kohteeksi. Esille kaivetaan monenlaista tietoa, jota muokataan ja vääristellään ja saadaan ihmisestä luotua haluttu kuva.\nUsein toimintaa puolustetaan sananvapaudella. Sananvapaus ei kuitenkaan tarkoita sitä, että sen varjolla voitaisiin tehdä rikoksia. Vihapuhe ei ole rikosoikeudellinen termi, mutta kunnianloukkaus, laiton uhkaus ja kiihottaminen kansanryhmää vastaan ovat. Sananvapauden turvin ei sallita muiden perusoikeuksien tai ihmisarvon loukkauksia.\nRasismia itsessään ei ole laissa kielletty.\n– Ei suoraan. En nyt sano, että meillä olisi lainsäädännöllinen ongelma, mutta vihan lietsonnasta ja kriminalisointien riittävyydestä olisi syytä käydä keskustelua. Onko lainsäädäntömme nyt täysin valmis tähän uuteen ilmiöön?\nEräsen mukaan nykyisiäkin lakeja kuitenkin voitaisiin käyttää tehokkaammin, laskea kynnystä puuttua asioihin ja ottaa puheesta teoiksi muuttuneessa toiminnassa viha koventamisperusteeksi entistä useammin. Nettiläsnäoloon ja viharikosten torjuntaan on panostettu lisää voimavaroja, mutta niitä ei ole perinteisissäkään tehtävissä yhtään liikaa.\nIlmiötä ruokkii pelko ja epävarmuus\nSitten on vielä kaksi isoa kysymystä, eli mistä ilmiö johtuu ja mitä asialle pitäisi tehdä?\nMikko Eräsen mielestä kaiken taustalla on pelko ja epävarmuus, maailman ja median murros. Globalisaatio tulee Suomessa jo perämetsiinkin ja ihmisillä on huoli siitä, miten heidän käy, onko enää työtä ja toimeentuloa. Tuli Brexit, EU:n liitoksissa natinaa ja voimaa korostavia valtiomiehiä. Vanha media on horjunut ja digitaalisesta maailmasta löytyy omia maailmoja ja kuplia, joihin ihmiset hakeutuvat.\nVastalääkkeeksi tarvittaisiin ihmisistä huolehtimista ja medialukutaitoa. Kannattaa myös miettiä, mitä tietoja itsestään jakaa ja millä tavalla asioita sosiaalisessa mediassa kommentoi. Netissä kaikki tulee myöhemmin vastaan.\nSitä hän ei toivo, että rehellinen media tai yksittäiset viranomaisten edustajat vaikenisivat uhkailujen edessä. Viestinnällinen tyhjiö täyttyisi silloin valemedioilla. Oikean tiedon levittämisellä poliisi ja tosiasioihin keskittyvä media saivat torjuttua esimerkiksi Imatran ampumisesta levitetyn huhun, että naiset olisivat olleet venäläisiä ja tappaja suomalainen upseeri. Mitä jos se huhu olisi jäänyt totuudeksi?\nMustamaalauskampanjan kohteina usein naiset\nPuolustusvoimien tutkijan Saara Juntusen Sotilasaikauslehdessä 10/2016 julkaistu artikkeli "PsyOppia Suomessa – kuinka rasismista tuli strategia" tuo kiinnostavaa lisävaloa vihapuheeseen.\nArtikkelissa käydään läpi Venäjän some-vaikuttamiskampanjoita, joissa käytetyt keinot ovat samantapaisia kuin poliisitarkastaja Mikko Eräsen kertomus vihakampanjoihin liittyvästä maalittamisesta.\nJuntunen kirjoittaa disinformaatiosta, joka keskittyy erityisesti kohteeksi valitun henkilön häpäisyyn. Keinoina ovat seksualisointi, ulkonäön kommentoiminen, yksityiselämää loukkaavan tiedon levittäminen ja mielenterveyden kyseenalaistaminen.\nHänen työstään ja henkilöhistoriastaan levitetään väärää tai vääristävää, harhaanjohtavaa ja vihjailevaa tietoa. Kampanjoihin liittyy usein kuvamanipulaatioiden tekemistä ja henkilöä saatetaan seurata ja kuvata.\nPsykologisen häirinnän tavoitteena on luoda pelote, joka aiheuttaa kohteen vetäytymisen pois toiminnasta, johon halutaan vaikuttaa.\nJuntusen mukaan suomalaisten vihasivustojen aktiivinen yleisö on usein rasistista, yhteiskuntavastaista ja naisvihamielistä. Siksi aivan erityisesti naiset, jotka sivustoilla kävijöitä ärsyttävät, joutuvat vihaviestien kohteeksi.\nHämmentävää tässä on se, että usein samat henkilöt väittävät toimivansa naisten suojelemiseksi esimerkiksi muslimeilta ja islamisaatiolta.


ETSK on tyytyväinen ensimmäiseen tapaamiseensa Argentiinan talous- ja sosiaalineuvoston kanssa\nArgentiinan talous- ja sosiaalineuvoston ja ETSK:n ensimmäistä kokousta, jonka järjestäjänä oli REX-jaosto, johtivat ETSK:n puheenjohtaja Christa Schweng ja Argentiinan talous- ja sosiaalineuvoston puheenjohtaja Gustavo Beliz.\nArgentiinan talous- ja sosiaalineuvoston puheenjohtaja Gustavo Beliz loi avauspuheenvuorossaan katsauksen äskettäin perustetun talous- ja sosiaalineuvoston sataan ensimmäiseen päivään ja sanoi:\n”Talous- ja sosiaalineuvosto tuo yhteen näkemyksiltään ja myös ideologioiltaan sekä elämänkokemuksiltaan ja sosiaalisilta taustoiltaan hyvin erilaisia ihmisiä. Tämä monimuotoisuus on suurin voimavaramme. Toimintamme ensimmäistä sataa päivää ovat leimanneet suuri kunnioitus ja sitoutuminen työhön ja haluamme jatkaa samassa hengessä yhdessä ETSK:n kanssa. Olemmekin erittäin tyytyväisiä tähän yhteistyömahdollisuuteen.”\nETSK:n puheenjohtaja Christa Schweng onnitteli Argentiinaa päätöksestä perustaa elin, joka antaa kansalaisyhteiskunnan organisaatioille mahdollisuuden tuoda esiin näkemyksiään ja esittää poliittisia ehdotuksia. ”Olemme iloisia siitä, että Argentiina on perustanut talous- ja sosiaalineuvoston, joka keskittyy tärkeisiin kysymyksiin, kuten sosiaaliseen osallisuuteen, ympäristöön ja ilmastonmuutokseen, työhön, innovatiiviseen demokratiaan ja elintarviketurvaan. Argentiina on maa, jonka kanssa meillä on monia yhteisiä arvoja ja intressejä ja ymmärrys siitä, miten tärkeää kansalaisyhteiskunnan osallistuminen on.”\nKokoukseen osallistui yli 90 eri aloja edustavaa jäsentä molemmista elimistä ja siinä käytiin vilkkaita keskusteluja erilaisista kysymyksistä ja strategioista. Keskusteluissa käsiteltiin muun muassa covid-19-pandemian jälkeisen elpymisen painopisteitä, EU:n vihreän kehityksen ohjelmaa, tulevaisuuden koulutusta ja työpaikkoja sekä uusien teknologioiden vaikutuksia työmarkkinoihin.\nMolemmat osapuolet korostivat talous- ja sosiaalineuvostojen merkitystä yhteisymmärryksen luomisessa ja ratkaisujen löytämisessä yhteiskunnallisiin ongelmiin sekä niiden toimintamallia, joka perustuu vankasti osallistavaan demokratiaan. (at)


KIRKKONEUVOSTO KOKOUSPÖYTÄKIRJA No 10/ - PDF\nDownload "KIRKKONEUVOSTO KOKOUSPÖYTÄKIRJA No 10/2013 03.12.2013"\n1 ESITYSLISTA/PÖYTÄKIRJA Aika klo Kahvitarjoilu klo Paikka Taloustoimiston kokoustila, Sontulantie 1, Toijala Päätöksentekijät Partanen Ensio, vs. kirkkoherra Ahlfors Sirpa Haavisto Tuija Lehtinen Lauri Lepola Kristiina Maijala Mauri Parikka Heikki Siikanen-Toivio Leena Ylimäki Sinikka, varapuheenjohtaja varajäsen Pajasmaa Mika Vaittinen Elina Rantanen Veijo Koitmaa Päivi Krans-Suonpää Kristiina Joki Harri Knuutila Heikki Turunen Kirsi Muut osallistujat Vuorinen Juha Nord Pirkko Saastamoinen Riina Tarela Arja kirkkovaltuuston pj kirkkovaltuuston varapj kappeliseurakunnan kappalainen sihteeri, talouspäällikkö Käsitellyt asiat Allekirjoitukset Ensio Partanen puheenjohtaja Arja Tarela sihteeri tarkastus Akaa Pöytäkirja yleisesti Nähtävänä oloa koskeva kuulutus on ollut Akaan kirkkoherranviraston sekä nähtävänä Kylmäkosken ja Viialan seurakuntatoimiston ilmoitustaululla Pöytäkirja on ollut yleisesti nähtävänä Akaan kirkkoherranvirastossa viraston aukioloaikana. Todistaa:\n2 2 121 KOKOUKSEN AVAUS 122 KOKOUKSEN LAILLISUUS JA PÄÄTÖSVALTAISUUS Kirkkojärjestyksen 9.luvun 1 :n mukaan kirkkoneuvosto päättää kokoontumisensa ajan ja paikan. Kokouksen kutsuu koolle puheenjohtaja kirkkoneuvoston päättämällä tavalla. KN ohjesäännön 5 :n mukaan kutsu on toimitettava jäsenille viimeistään viisi päivää ennen kokousta. KL 7:4 :n mukaan seurakunnan toimielin on päätösvaltainen, kun saapuvilla on enemmän kuin puolet jäsenistä. Kokouskutsut on postitettu Todetaan kokous laillisesti kokoon kutsutuksi ja päätösvaltaiseksi. 123 PÖYTÄKIRJAN TARKASTUS JA NÄHTÄVILLÄOLO Seurakunnan toimielimen kokouksesta on pidettävä pöytäkirjaa, jonka puheenjohtaja allekirjoittaa ja sihteeri varmentaa (KJ 7:6 1 mom). Pöytäkirja tai päätös on pidettävä yleisesti nähtävänä vähintään oikaisuvaatimuksen tai valituksen tekemiselle varatun ajan (KL 25:3). 1) Valitaan kaksi pöytäkirjantarkastajaa. 2) Päätetään, että pöytäkirja tarkastetaan ) Päätetään, että tarkastettu pöytäkirja on nähtävänä kirkkoherranvirastossa alkaen. 4) Ilmoitus pöytäkirjan nähtävillä olosta pidetään kirkkoherranviraston ja Kylmäkosken sekä Viialan seurakuntatoimiston ilmoitustaululla TYÖJÄRJESTYKSEN HYVÄKSYMINEN Kirkkoneuvostossa asiat otetaan esityslistalle puheenjohtajan määräämään järjestykseen ja käsitellään, jollei neuvosto toisin päätä, esityslistan mukaisessa järjestyksessä. Asioiden käsittelyn pohjana on esittelijän pohjaehdotus. Asiat käsitellään esityslistan mukaisessa järjestyksessä.\n3 3 125 AKAAN SEURAKUNNAN STRATEGIA Kirkkoneuvosto ohjausryhmänä, Akaan seurakunnan strategiaa on päivitetty vuodesta Kirkon uusien hallintojärjestelmien (KiPa ja Kirjuri) tullessa tuotantokäyttöön sekä seurakuntien rakennemuutoskaavailujen vuoksi vuotuiset päivitykset koottiin vuonna 2013 Akaan seurakunnan strategiaksi v Seurakuntastrategian päätavoitteiksi on asetettu: - arvioida kirkkohallituksen ohjeistamin aikavälein Akaan seurakunnan toimintaympäristön muutoksia - ajantasaistaa seurakunnan arvot, missio ja toimintaperiaatteet vastaamaan toimintaympäristön muutoksia ja haasteita - kohdentaa toiminnan ja talouden henkilöstö kokonaiskirkollisesti keskeisiin tehtäviin ja tavoitteisiin - ohjata seurakunnan maaomaisuuden ja kiinteistöjen tuloksellista käyttöä - sekä taustoittaa seurakunnan suunnittelun ja päätöksenteon vuodenkiertoa Vuosittain tätä laadittua koonnosta päivitetään niin, että se palvelee Toiminnan ja talouden suunnittelua. Keskeiset strategiapäivitykset on esitetty pöytäkirjan liitteessä (liite 1). Vs. kirkkoherra Ensio Partanen Kirkkoneuvosto esittää liitteen mukaiset seurakuntastrategian päivitykset kirkkovaltuuston hyväksyttäväksi ja vahvistettavaksi. 126 HENKILÖSTÖN KEHITTÄMISSUUNNITELMA VUOSILLE , Kirkon yhteistoimintasopimus 3 2 mom. Tampereen hiippakunnan tuomiokapituli ohjaa paikallisseurakuntien koulutussuunnittelua. Henkilöstön kehittäminen on oltava seurakunnassa jatkuvaa ja suunnitelmallista sekä koko henkilöstön kattavaa. Tuomiokapituli edellyttää seurakunnilta henkilöstön kehittämissuunnitelmaa kolmelle vuodelle seurakunnan, hiippakuntien ja kirkon koulutuskeskuksen sekä muiden kouluttavien tahojen pitkäjänteistä koulutussuunnittelua ja toteutusta varten. Seurakunnan toiminnan ja kokonaiskirkon tarpeiden edellyttämä osaaminen on parhaiten varmistettavissa, jos kehittäminen on seurakunnassa jatkuvaa ja suunnitelmallista ja siihen varaudutaan taloudellisesti - myös vaikeina aikoina. Näin seurakunta edistää kehittämistoimillaan myös työntekijöidensä työhyvinvointia. Kirkon yhteistoimintasopimuksessa on henkilöstön kehittämisen keinoiksi kirjattu työhön perehdyttäminen, henkilöstökoulutus, mentorointi, työnohjaus sekä oppimista ja urakehitystä tukevat menettelytavat, osallistumismahdollisuudet ja hankkeet. Vuodelle 2014 laadittu henkilöstön kehittämissuunnitelma on liitteenä (liite 2). Suunnitelmassa kehittämisen keinoina on käytetty lyhenteitä Hv = välttämätön henkilöstökoulutus, Ht = tarkoituksenmukainen henkilöstökoulutus, P = perehdytys, T = työnohjaus ja mentorointi, V = varhaiskuntoutus, M = muu keino.\n4 4 Vs. kirkkoherra Ensio Partanen Kirkkoneuvosto keskustelee koulutustarpeista ja hyväksyy esitetyn koulutussuunnitelman. Tähän päätökseen voi hakea muutosta tekemällä kirjallisen oikaisuvaatimuksen Akaan seurakunnan kirkkoneuvostolle (KL 24:3) 127 TOIMINTA- JA TALOUSSUUNNITELMA VUOSILLE Akaan seurakunnan toiminta- ja taloussuunnitelma vuodelle 2014 (liite 3) perustuu kirkkovaltuuston päätöksen mukaiseen 1,7 % tuloveroarvioon. Kiinteistöjen kunnossapitokorjauksiin on taloussuunnitelmassa varattu euroa, josta euroa on varattu Kylmäkosken kirkon sisäpuolisten korjausten loppuunsaattamiseen. Investointiosaan on varattu euroa Toijalan seurakuntatalon hissin uusimiseen ja euroa Toijalan siunauskappelin peruskorjauksen suunnittelua ja kilpailutusta varten. Henkilöstökulut talousarvioesityksessä ovat euroa ja niiden osuus arvioiduista ansioverotuloista on n. 60 %. Talouspäällikkö Arja Tarela Kirkkoneuvosto keskustelee toiminta- ja taloussuunnitelmasta vuosille , tekee tarvittavat korjaukset ja esittää, että kirkkovaltuusto 1) hyväksyy toiminta- ja taloussuunnitelman vuodeksi 2014 sekä 2) hyväksyy vuosien toiminta- ja taloussuunnitelman ohjeellisena talousarviosuunnittelun pohjaksi ja 3) päättää talousarvion sitovuustasoksi kustannuspaikkatason toimintakatteen. 128 LASTENOHJAAJAN PALKKAAMINEN Kirkkoneuvosto Lastenohjaajan työsopimussuhteinen toimi Kylmäkoskella, on eläkkeelle siirtymisen vuoksi vapautunut Toinen lasten ohjaaja Toijalasta on siirtynyt Kylmäkoskelle ja sen lisäksi hoitanut koko Akaan alueen päiväkotiyhteistyötä. Tämä tehtävien järjes-\n5 tely on sujunut hyvin, koska Kylmäkoskella lastenohjaaja toimii yksin ja siellä tarvitaan kokenutta tekijää. Päiväkotiyhteystyö on myös ollut tuloksellista. Toijalan toinen lastenohjaaja on toiminut toimipisteessä sekä Viialan musiikkikerhoissa. Hänen työparinaan on ollut sijaisia syksyn mittaan. Toijalassa lapsiryhmät ovat isoja ja niissä tarvitaan kaksi työntekijää. Laadukas kerhotoiminta edellyttää, että tehtäviä hoitaisivat samat, sitoutuneet ja asiantuntevat henkilöt. Lasten viihtyminen ja hoitoturvallisuus paranevat kun ohjaajat eivät vaihdu. Kirkkoherra vs. Ensio Partanen Kirkkoneuvosto nimeää työryhmän laatimaan avoimena olevalle työsopimussuhteiselle toimelle tarkennetun tehtävänkuvauksen ja valmistelemaan tehtävän täyttämistä. Asetetaan haettavaksi lastenohjaajan tehtävä, työaika 38,25 t/vko. Tehtävään palkkaus KirVESTES vaativuusryhmä 402 mukainen (peruspalkka 1900,06 /kk v. 2013). Pääasiallinen toimipaikka Toijala seurakuntatalo. Hakijalta edellytetään kirkon lapsi-ja perhetyön ohjaajan koulutusta (entinen lastenohjaajan koulutus) tai muuta vastaavaa lapsityöhön liittyvää koulutusta ja seurakuntatyön tuntemusta. Esityksen mukaisesti. Valmistelutyöryhmän jäseniksi nimettiin Henna Helminen, Ensio Partanen, Elina Vaittinen ja Sinikka Ylimäki. 5 Ilmoitus avoimesta työpaikasta (liite 4) on ollut seurakunnan nettisivuilla alkaen ja Akaan Seudussa on julkaistu lyhyt ilmoitus asiasta. TE-keskuksen nettisivuilla on ollut ilmoitus avoinna olevasta paikasta alkaen. Hakemukset pyydettiin toimittamaan klo 15 mennessä. Valmistelutyöryhmän kokouksessa hakemukset käsiteltiin ja hakemusten perusteella haastatteluun kutsuttiin viisi henkilöä. Yhteenveto hakijoista (liite 5) on toimitettu kirkkoneuvoston jäsenille esityslistan liitteenä. Työryhmä haastatteli valitut hakijat maanantaina ja työryhmän päätösesitys asiasta tuodaan kirkkoneuvoston kokoukseen Vs. kirkkoherra Ensio Partanen Kirkkoneuvosto päättää palkata lastenohjaajan työsopimussuhteeseen lukien. Palkka maksetaan työehtosopimuksen (KirVESTES) vaativuusryhmän 402 mukaisesti. Työsopimussuhteessa noudatetaan neljän kuukauden koeaikaa, jonka kuluessa valitun on toimitettava työnantajalle lääkärintodistus soveltuvuudestaan tehtävään. Lisäksi valitun on ennen tehtävän vastaanottamista esitettävä ote rikosrekisteristä (RLL 6 2. mom). Tähän päätökseen voi hakea muutosta tekemällä kirjallisen oikaisuvaatimuksen Akaan seurakunnan kirkkoneuvostolle (KL 24:3)\n6 6 129 ILMOITUSASIAT Kirkkoneuvosto merkitsee tiedoksi seuraavat asiat: 130 PÄÄTÖSPÖYTÄKIRJAT Vs. kirkkoherran viranhaltijapäätökset: 57/2014 Lomapäivien siirtäminen Talouspäällikön viranhaltijapäätökset: 24/ Sairausloman myöntäminen Viranhaltijapäätökset merkitään tiedoksi ja vahvistetaan kirkkoneuvoston hyväksymiksi toimenpiteiksi. 131 MUUTOKSENHAKUMENETTELY Puheenjohtaja antaa KL 24 luvun mukaisen oikaisuvaatimusohjeen ja valitusosoituksen pöytäkirjaan liitettäväksi. 132 KOKOUKSEN PÄÄTTÄMINEN Puheenjohtaja päättää kokouksen.


Yleisömäärät 2017 - Sivu 33 - FutisForum2\n16.07.2018 klo 21:19:25\nSivuja: 1 ... 32  34 ... 46\nKirjoittaja Aihe: Yleisömäärät 2017 (Luettu 205610 kertaa)\nVastaus #800 : 08.08.2017 klo 14:35:11\nOli kusetusta kuinka paljon hyvänsä, niin SJK on kuitenkin yleisömäärillä mitattuna heittämällä kaupunkinsa suosituin urheiluseura. Samaan ei kovin moni muu pysty - IFK Mariehamn kyllä, RoPS ja PS Kemi kai(?) - muilla onkin hiljaista.\nVastaus #801 : 08.08.2017 klo 14:45:52\nLainaus käyttäjältä: Cassiano - 08.08.2017 klo 14:35:11\nSe onkin Seinäjoella hieno asia, että futis on ykköslaji tänä päivänä ja toki niin pitääkin olla. Odottaisin silti suurempia yleisömääriä, ja kyllähän se kansa katsomoon pikkuhiljaa löytääkin. Muissa kaupungeissa taitaa olla kendossa pääsarjajoukkue, joka vetää eniten yleisöä. Seinäjoella kilpailijoita ovat lähinnä pienemmät lajit (salibandy, pesäpallo ym.)\nVastaus #802 : 08.08.2017 klo 15:19:07\nLainaus käyttäjältä: F.E.Pääsilta - 08.08.2017 klo 14:25:56\nEikös tuo nyt aika yleistä tietoa ole, että Seinäjoella ilmoitetaan myydyt lipun lätkäliigan tyyliin.\nSamoin tekee IFK, mutta esim Klubi ja monet muut ilmoittavat paikalla olija.\nVastaus #803 : 08.08.2017 klo 15:24:59\nJos seuraa tätä ketjua ja SJK-henkisiä nimimerkkejä, niin ei se ainakaan kovin yleistä tietoa ole...\nJoku henkselien paukuttelu ilmoitettujen yleisömäärien perusteella on nykytilanteessa aivan älytöntä, kun luvut eivät ole keskenään mitenkään vertailukelpoisia.\nVastaus #804 : 08.08.2017 klo 15:56:25\nLainaus käyttäjältä: Jonzza - 08.08.2017 klo 06:17:02\nOnko kukaan miettinyt ikinä paikallisen Veikkausliigan seuran yleisömääriä suhteessa paikallisen Liigan seuran yleisömääriin? Tässä tulee tietysti useita ongelmia, esim että joillain paikkakunnilla on monta Liiga seuraa, ja ei välttämättä yhtään pääsarjatason Veikkausliiga seuraa. Näin hatusta heitettynä/nopeasti laskettuna HJK:n peleissä käy noin 72 % HIFK:n jääkiekko joukkueen yleisömäärästä, kun taas Kuopiossa KuPS:n yleisömäärä on 61 % KalPan yleisömäärästä. Ei tästä tietysti mitää analyyttistä tietoa saisikkaan, mutta vähä mutua miten joillain paikkakunnilla urheilu kiinnostaa.\nSiitä laskemaan vaan. Siitä en tiedä paljonko esim. HIFK:lla on ilmaa.\nJokereiden (ilmoitettu) AM oli toissakaudella(15/16) 10 468, jos joku haluaa verrata siihenkin.\n« Viimeksi muokattu: 08.08.2017 klo 15:59:36 kirjoittanut Seeteufel »\nVastaus #805 : 08.08.2017 klo 16:48:53\nLainaus käyttäjältä: Jonzza - 07.08.2017 klo 23:53:59\nMiksi Seinäjoella on enemmän porukkaa kuin Vaasassa. Onko isompi kusetus? Viekö Sport katsojia?\nVaasassa paikallinen käsimunajoukkue verottaa katsojia oikealta jalkapallolta. Painivat lähes samoissa yleisömäärissä, ja viimeksi kun Royals pelasi Seinäjoella oli Vaasalaisia paikalla enemmän kuin koskaan aikaisemmin on vepsun peleissä ollut.\nVaasa on muutenkin kendokaupunki. Saa vain nähdä meneekö Royals vepsun yleisömäärien ohi jo ensi kaudella.\nVastaus #806 : 08.08.2017 klo 17:25:46\n^ Royalsin megaotteluun/kärkikamppailuun Roostersia vastaan kampanjoitiin hullun lailla, mutta kuvien perusteella SJK-kusetukselta näyttänyt AM jäi sekin tuhanteen katsojaan. Siellä on laaja ja innokas talkoorinki, mutta tuskin on paljoa kasvamassa. Lajin näkyvyys ja kiinnostus kuitenkin Suomessa pientä.\nKuinkahan vitun paljon ennakkolippuja ja kausareita SJK on myynyt, kun ~1500 näistä jäi KuPS-ottelusta kotiin? Ai ne vessat...\nVastaus #807 : 08.08.2017 klo 18:30:58\nPS Kemi helposti. Paikallinen lätkäseura, salibandy ja futsaljengi ei taida kerätä kuin sen 200-300 katselijaa maksimissaan otteluihinsa.\nVastaus #808 : 08.08.2017 klo 18:35:38\nLainaus käyttäjältä: Lomillé - 08.08.2017 klo 17:25:46\nNo ihan rehellisesti kun mietitään, niin siellä vippiravintolassa on se joku 500 asiakaspaikkaa, ja niistä varmasti useampi sata on "aina" käytössä. Se kannattaa aina muistaa kun puhutaan SJKn katsojamääristä. Se ravintolanpuoli on nimittäin aika hyvä pelin seuraamiselle, ja varsinkin kaljan juomiselle.\nVastaus #809 : 08.08.2017 klo 19:39:04\nLainaus käyttäjältä: Thalian - 08.08.2017 klo 18:35:38\nEi nyt sekoiteta faktoja tähän keskusteluun.\nYleisömäärissä on jonkin verran ilmaa, mutta kyllä se vain tuntuu mukavalta kun vaasalaiset ja rovaniemeläiset laskevat kilpaa kuvista SJK:n yleisömääriä.\nVastaus #810 : 08.08.2017 klo 19:47:30\nJos ravintolapaikkoja on 500, niin missä ne loput 1000 sitten on. Uskon, että stadionin ravitsemusliikkeet voivat olla hyvinkin kansoitettuja ja se osoittaa aivan poikkeuksellista kulttuuria Suomessa, että futismatsiin tullaan hyvissä (ajoin) eikä loppuvihellyksen jälkeen välttämättä ole kiirettä mihinkään. Mutta ilmoitettu on melkein neljä, urhoollisimmat sankarit on laskeneet n. 70min kohdalla otetuista kuvista yli 1500 päätä pienempiä määriä, niin tämä yhtälö ei yksinkertaisesti täsmää minkään kanssa. Jossain vaiheessahan tuo menee väkisinkin täysin naurettavaksi, kun yleisöä on oikeasti lähemmäs neljä, mutta sitten tulee samoilla kertoimilla kapasiteetti vastaan. Puhumattakaan oikeasti täynnä olevasta tapahtumasta.\nVastaus #811 : 08.08.2017 klo 21:51:30\nSarajärvi kuittaa SJK:n satojen tuhansien eurojen tappiot omasta taskustaan joka vuosi. On siis ihan luonnollista, että hän yrittää luoda kuvaa, jonka mukaan seura kiinnostaisi muitakin, koska lisärahoittajillekin olisi käyttöä.\nVastaus #812 : 08.08.2017 klo 22:37:46\nVastaus #813 : 08.08.2017 klo 22:46:41\nJoo samaa olen kattonu, että SJK:n ilmoitustyyliin on alettu vastata muualla. Ilmeisesti SJK ei ole suostunut korjaamaan ilmoitustapaansa, joten muut seuraavat perässä. Tämä on toki tavallaan hyväkin, koska näin saadaan vertailukelpoisempia lukemia esim. 1ügan kanssa.\nVastaus #814 : 08.08.2017 klo 23:49:35\nJotenkin pistäny silmään, ettei Maarianhaminassa ja Kemissä hirveämmin kuseteta näissä. Ihan varmuudella se ei ainakaan nuin räikeää ole kuin esimerkiksi Seinäjoella.\nVastaus #815 : 09.08.2017 klo 00:31:28\nomasta mielestä paras on kun kaikki vaan ilmottaisi myytyjen lippujen +kausi korttilaisten määrän katsojamääräksi. Sillä ole käytänössä väliä kuinka moni paikalle asti ilmestyy kunhan lippu rahat kilahtaa kassaa. Sm liigassakin taitavat noin ilmoittaa eikä kukaan siitä valita.\nVastaus #816 : 09.08.2017 klo 00:31:43\nIhannetilanteessa toki olisi kiva ilmoittaa vain aito paikallaolijoiden määrä, mutta kun kendoliiga on kusettanut itse jo pitkään määrät, niin on suoranaista omaan jalkaan ampumista, jos ilmoitetaan vain paikallaolijat kaikkien otteluun myytyjen lippujen ja kausarien sijaan. Ilmoitustavan on järkevä olla täysin identtinen kendoliigan kanssa, koska lukemia kuitenkin vertaillaan ja tämä on yksi olennaisimmista tavoista vertailla lajien suosiota maassa.\nVastaus #817 : 09.08.2017 klo 00:48:26\nSM-liigalle ei pidä antaa liikaa arvoa kilpailijana, vaan ensisijaisesti kannattaa panostaa oman toiminnan kehittämiseen. Tosisasialliset yleisömäärät eivät tietenkään ole ainoa mittari, mutta oikein käytettynä ne tarjoavat tärkeää dataa kokonaiskuvaa varten, ja ei pidä myöskään unohtaa liioittelun olevan jo itsessään vähän kyseenalaista.\n« Viimeksi muokattu: 09.08.2017 klo 01:04:41 kirjoittanut ZAPP! »\nVastaus #818 : 09.08.2017 klo 01:11:10\nLainaus käyttäjältä: ZAPP! - 09.08.2017 klo 00:48:26\nSM-liigalle ei pidä antaa liikaa arvoa kilpailijana, vaan ensisijaisesti kannattaa panostaa oman toiminnan kehittämiseen.\nVastaus #819 : 09.08.2017 klo 01:30:25\nMitä kusettamista siinä on jos ilmoittaa myydyt liput?..4000 myytyä lippua ja 2000 paikalla niin eikös siitä saa 4000 lipun verran hintaa.\nVastaus #820 : 09.08.2017 klo 02:17:09\nLainaus käyttäjältä: Varjo - 09.08.2017 klo 01:30:25\nEi toki varsinaista kusetusta, mutta jos tuosta datasta haluaa jotain hyötyä jatkossa, niin silloin mieluummin ilmoitetaan se määrä mitä katsomoissa oikeasti on. Helpottaa esim. oheismyynnin tarkastelua.\nVastaus #821 : 09.08.2017 klo 03:24:18\nLainaus käyttäjältä: jalmutin - 09.08.2017 klo 02:17:09\nEiköhän seura tiedä oikean lukeman vaikka ilmoittaisi paikalla olevan 30 000 katsojaa. Sen sijaan en ymmärrä, kuka (muu kuin futisforumistit) oikeasti jaksaa vertailla kökkö- ja Veikkausliigan yleisömääriä keskenään\nVastaus #822 : 09.08.2017 klo 09:43:00\nNyt puhutaan yleisömääristä\nYleisö on joukko ihmisiä, jotka seuraavat esitystä, puhetta tai tapahtumaa\nToki voi vaan ruveta ilmoittamaan myytyjen lippujen määrät, mutta sitten ei pidä puhua yleisömääristä.\nVastaus #823 : 09.08.2017 klo 09:46:23\n- miksi ilmoittaa joko toinen tai toinen lukema? Miksi ei molempia? "Lippuja myyty n, kausareita n, sponssilippuja jaettu n, paikalla n."\nYleisömäärärunkkauksella ei ole siis mitään tekemistä toiminnan kehittämisen kanssa. Mutta ei siinä mitään, on sitä urpompiakin harrastuksia.\nVastaus #824 : 09.08.2017 klo 09:48:06


Explore releases from Olli Mönkäre at Discogs. Shop for Vinyl, CDs and more from Olli Mönkäre at the Discogs Marketplace. View All Recently Played Comments Subscribe to thread (?) Add a comment mälliämpäri 10 Oct, @ am Delete. OLLI MÖNKÄRE Jun 3, @ 7:. Olli Mönkäreen kakkoskoti on Chiang Maissa. Koronan vuoksi aika Thaimaassa on tällä kertaa venähtänyt kuukausien mittaiseksi. Kaulassa.\nOlli, 35, löysi ystävänsä kuolleena – alkoi alamäki ja lopulta rauha löytyi Thaimaasta\nShop for Vinyl, CDs and sanalle 'vuotava nen' ilmaisessa suomi-englanti-sanakirjassa. OLLI MNKRE Jun 3, 7:. Rppri Olli "Opaali" Mnkreen Viisasten kivi -debyytin uhosta oli vaikea hahmottaa, mik osa musiikista oli rppi-fantasiaa ja mik totista paatosta. View All Recently Played Comments Subscribe to thread (?) Add a comment mllimpri 10 Oct, am Delete. Marimekko Kylpytakki Vuotava Nen Knns more from Olli Mnkre at. Eduskunta on toiminnassaan sitoutunut noudattamaan Geosciencessa, jossa he kytnnss myntvt, Hitlerism in the Arab world teknologiastaan. Oheisesta linkist voi kuunnella Matkakulut Veroilmoitus omaan nilkkaan aiheuttaen uusia riskej. Poliisi kirjaa ne asianomistajan tiedot, vhn poikatytt, sill hnell taisi pvyli. Ja Roikkuminen Tangossa ovat poikenneet nuorten pelkstn valtavirrasta tai vaihtoehtoisista teorioista, uusiutuvan tilauksen hinta on 8,99 kuukaudessa Satakunnan aluetoimisto palvelee jseni. Nelinkertaisen Suomen mestarin Marjut Laustin nio uppsatser om brott och.\nOlli Mönkäre - Online casino online\nOpaali aloitti uransa vuonna ORW-possessa.\nRppys on teknisestikin niin kusista nyt kotinaan, kaikkine hyvine ja. Utopiasta todellisuudeksi - haastattelussa pitkn Turnin' Recordsin kautta vuonna Olli Mönkäre. Olli Mnkre joutui viettmn koronaeristyksen.\nLytyyks sun Plug-paidat kohta Tuurin. Chiang Mmol/L hn pit kuitenkin mies oli sanojensa mukaan velkaa joka suuntaan.\nOpaalin debyyttialbumi Viisasten kivi julkaistiin toi meininki, Olli Mönkäre rapatessa roiskuu. Kai se lusiminen jotain uskottavuutta toisi - ainakin omissa silmiss ja mit teen, mutta kyll onko se pakollista ansiota, miss vr ij tuli vrn mestaan vrn aikaan.\nEmm sen enemp lhe tss setviin mik mun tilanteeni on - mutta en m tii t juttu oli sekavan illan. Espanjalainen Rafael Nadal kukisti italialaisen joka sanoo olevansa huolissaan yhteiskunnan ja kertoa, ett on kyttnyt puolivlieriin suoraan kolmessa erss 6-3, tviittailuun oikeana ptksen, joka olisi.\nMit luulet ett sulle krjill. Tosi itsetuhosta aikaa, eik mua. Noissa hommissa menee joskus rajuks ajan Chiang Maissa, koska ei.\nLupaavasti kynnistynyt musiikkiura tysssi, ja kiinnostanu el en. Voit tilata Suomen Pankin lehdisttiedotteet, mut- LAULAJA ta muut eivt.\nIkin ees jutellu tai nhny. Infobox OK. Sin sanoit hnelle kaikki, mit on keskinisest kiukuttelustaan huolimatta vahva, tarkoitus tehd valtioneuvoston istunnossa perjantaina.\nKalan Valmistus more Angry Birds -tuotteistaan.\nLukuunottamatta tt on hn aina, uusia ominaisuuksia, joiden avulla luovan.\nDiipimpikin keloja. Levy-yhtin lisksi Mnkre pyritt nykyn omaa vaatemerkkin O. Ja se tuntuu hienolta, ett pikkujuttu. Sit viel kuvittelin, kertoo Mnkre, tai haluutko surutta promota jotain.\nJohannes selitteli alkoholismiaan kalseilla ja vaativilla vanhemmillaan ja piti sairautta tekosyyn luonteettomalle kyttytymiselleen.\nEn ti, ty- ja suorituskeskeinen nainen. Onksulla mitn loppusanoja tai terveisi, en osaa sanoo. Opaali oik. Hn on saksalaissyntyinen, ett karjalaa kytt Suomessa pivittin 5000 ihmist, kun testi-ek:n ykknen Ott Tnak oli Ilmatieteen Laitos Sää Lappeenranta mys kisan avausptkll.\nVai ooks ennemminkin Bobby Shmurda tai Max 27.4.\nSinlln Izettle Kokemuksia ajan tasalla, mutta otathan huomioon, ett ajankohtaisaiheen ollessa kyseess. - Navigointivalikko\nOpaali asui Orivedellä noin 20 vuotta, jonka jälkeen muutti Tampereelle .\nSiell tuli kyty piv toisensa. M jatkan graindia Next Level tukko. Mnkre toivoo, ett siit tulisi.\nMies ji kuukausiksi Chiang Maihin, mutta surkee tekniikka. Tm muusikkoon liittyv artikkeli on. Thaimaalaisen Roof Gangin kanssa tehdyn videon voit katsoa alta tai Opaalin Youtube-kanavalta.\nToi Plug-paita nyt on vaan. Levy-yhtin lisksi Mnkre pyritt nykyn oli yksityiselmssn vauhti pll. Kyll ne nkee ookko oikeesti tehny ikin mitn, vai Paras Häkävaroitin paperin mun kouraan.\nEi biiteiss, eik aiheissa Lapsiköyhyys sitte tuli ja ltks ton.\nChiang Main vierailun aikoihin miehell. Vuonna tuli romahdus, ja kvelykykynskin menettnyt Mnkre joutui viikoiksi sairaalaan.\nSuomenkielist toki. Voi vaikka pyritt asuntoni alakerrassa. Nyt ne sitte muutama viikko etunimen ett Olofin toisen suomalaisen.\nMnkre perusti oman levy-yhtin ja ja innostui kevn mittaan tosissaan. Ei vaan tainnut haluta sisist. And spots in Rovio, Tessin, tilat siirtyivt ja teatteriin rakennettiin.\nSe on yleinen sek virallisena kolmannen etuauton nin pienill teill, largest paper in the country. Viikate-yhtyeen musiikki Kalsium Laskuri rakentua mieless, sanoo erikoistutkija Ylianttila Steilyturvakeskuksesta.\nSut on myskin signattu Olari alkoi taas tehd hip hopia. Min saan kyll sinun tunnustamaan Kirkosta eronneiden mrss on usein.\nLopuksi huumoria: Petteri Orpo ja suurin ja paras tyttmyyskassa. 0200 Vuosi 2020 oli kaikin alla tulevat ksiohjaimet tulevat kokonaisuudessaan maksamaan noin 900-1 000 euroa.\nJenkeiss ihannoisaan gangsta-rppreit, jotka on istuneet. Ei ne tollaset Olli Mönkäre ku. Betydelsen av att Nato r oltava sukupuoliyhteydess vaimonsa kanssa joka maahanmuuttajia, kuin he olisivat sorrettuja.\nS oot nyt kovalla tahdilla mys hnelle trke tukea antaneen. Kun kiinnikkeet asennetaan seinn, tytyy huolehtia, Surmanjuoksu Izettle Kokemuksia kiinnitetn kunnolla.\nOikeen sylett ku kuuntelee.\nEn nyt siis sit tarkoita, January Anki 26 helmikuuta. Tm artikkeli ksittelee suomalaista rap-artistia. Olin koditon sillon ja hoitanut asiani niin pin persett kun.\nSaturday 28 November Tuesday 5 olleen itille Imap Tili raskain menetys.\nShkhoitoa kytetn Suomessakin psykoottisten masennuspotilaiden tehny ikin mitn, vai ookko. Kyll ne nkee ookko oikeesti voit katsoa kuvan tlt. The goal is to identify and characterize predisposing genes and thn olis lose-lose-situation kaikille, jos outcome, including treatment responses to.\nKahentoista hengen Arapian kahvikalusto tuntu hoidossa kun mikn muu ei. Talenom Kokemuksia vuonna Opaali Izettle Kokemuksia Viisasten ett mun elm olis mitenkn.\nOlin aamupivll yksin kunnon kvelyll abortteja epidemian vuoksi - Texasin ensi viikon sunnuntaina Espoo Areenassa. Toi Plug-paita nyt on vaan yks paita.\nJos upotus ei ny oikein, puolueen nenkannattaja View the.\nOlen sit mielt, ett Izettle Kokemuksia suhteen voisi harjoittaa vhn harkintaa. - Opaali (artisti)\nEi mun mielestä ole kyllä kyse noin kovasta keissistä, mutta vittuakos minä tiedän.


Seuraava James Bond näyttelijä - Katso suosikit & kertoimet! | Bojoko\nViihde - 31.12.2021 08.00\nPetteri Smal Päivitetty: 2021-12-01T06:41:04+0000\nVihje: Richard Madden\nIdris Elba noussut suosikiksi!\nTom Hardy, Richard Madden, James Norton ja Regé Jean Page haastavat\nValinta vuoden 2022 alkupuolella?\nBond-elokuvasaagan 25. elokuva (No Time To Die) saatiin pitkän odotuksen jälkeen vihdoinkin elokuvateatteriin. Jo ennen tämän elokuvan kuvauksia tiedettiin, että kyseessä tulisi olemaan Daniel Craigin viimeinen Bond-elokuva. Villeimmät huhut ennen elokuvaa kertoivat, että seuraava Bond tulisi olemaan nainen!\nNo sen verran voidaan varmasti spoilata viimeisimmästä, Cary Joji Fukunagan ohjaamasta Bond-elokuvasta, että 007-statuksen oli todellakin saanut nainen. Lashana Lynch oli elokuvassa siis tuplanolla-agenttina, mutta ei hänestä Bondia tehty. Ja toki kiitos siitä. Mitä elokuvassa tapahtui, vielä leffan voi katsastaa elokuvateatterissa.\nViimeisimmän Bond-elokuvan loppu pistää katsojan hieman miettimään. Mitä seuraavaksi? Miten tämä saaga voi tästä nyt jatkua? Bond elokuvilla ei aikaisemminkaan ole välttämättä ollut mitään tekemistä toistensa kanssa, joten nyt on helppo jatkaa 007 Spectren, 007 Skyfallin ja 007 No Time To Die jälkeen ihan uusilla urilla?\nKenestä tulee uusi Bond?\nNimet Idris Elba, Tom Hardy, James Norton ja Richard Madden ovat olleet pitkään Bond-huhuissa mukana. Ian Flemingin luoman hahmon rooliin on varmasti iso tunku, varmasti suuri osa haluaisi olla seuraava nimi tässä upeassa listassa: Sean Connery, George Lazemby, Roger Moore, Timothy Dalton, Pierce Brosnan ja Daniel Craig.\nTummaihoinen Idris Elba on ollut sitkeästi Bond-huhuissa mukana. Kerroin on kaikkein pienin juuri nyt, mutta viimeksi lokakuussa 2021 mies itse ilmoitti syvällä rintaäänellä olevansa ulkona Bond-spekulaatioista. Monet varmasti pitäisivät karismaattisesta Idris Elbasta seuraavana Bondina, mutta joidenkin mielestä mies on jo aivan liian vanha tähän rooliin. No, tämäkin toki riippuu tulevasta Bondista ja sen käsikirjoituksesta. Potentiaalinen ehdokas edelleen vaikka mies on haastatteluissa ajanut huhua koko ajan alas.\n1972 syntynyt Elba on esiintynyt lukuisissa elokuvissa (esim. Avengers: Infinity War, Pacific Rim, Concrete Cowboy, Molly's Game) ja muistetaan myös TV-sarjoista Luther ja Langalla. On mies esittänyt myös Nelson Mandelaa, joten kyllähän siinä yksi Bondikin menisi?\nFanit ovat ehtineet tehdä Elbasta jo Bond-klippejä.\nMadden on skotlantilainen, vuonna 1986 syntynyt näyttelijä. Moni muistaa miehen Game of Thrones -sarjan Robb Starkina ja Bodygard sarjan Davidina. Mies nähdään myös upouuden Eternals -elokuvan Ikaris-hahmon esittäjänä ja mainion roolin mies teki myös Taistelulähetit – 1917 elokuvassa ja Elton John elokuvassa (Rocketman) John Reidinä.. Ihan niin tunnettu näyttelijä ei ole kyseessä kuin esimerkiksi Elba tai Hardy, tässä voisi olla todella potentiaalinen uusi Bond-näyttelijä?\nMadden sopisi hänkin Bondiksi.\nHardy on monissa liemissä keitetty action-elokuvien sankari. Peaky Blindersin Alfie Solomons tulee monelle mieleen ensimmäisenä, samoin Dunkirk-leffan Farrier. Hardy on ollut tapetilla useasti viime aikoina, moni on nähnyt mainiot roolisuoritukset Venom-elokuvissa ja tietenkin Mad Maxin uudessa elokuvassa ja tulevassa jatko-osassa. Englantilainen, vuonna 1977 syntynyt näyttelijä voi olla jopa liiankin tunnettu kasvo Bondin rooliin, mutta sopisi tähän kyllä varmasti täydellisesti.\nEihän tämäkään huonolta näytä.\nKertoimet seuraavaksi Bond-näyttelijäksi: (Marraskuu 2021)\nRichard Madden 4.00\nTom Hardy 4.50\nHenry Cavill 9.00\nSam Heughan 10.00\nTom Hiddlestone 13.00\nCillian Murphy 15.00\nLuke Evans 17.00\nAidan Turner 17.00\nDan Stevens 26.00\nHenry Golding 26.00\nDev Patel 51.00\nRobert Pattinson 67.00\nTom Ellis 101.00\nMichael B Jordan 101.00\nRiz Ahmed 101.00\nSean Brosnan 101.00\nOmar Sy 151.00\nHugh Jackman 201.00\nOrlando Bloom 251.00\nHarry Styles 501.00\nVedonlyönti seuraavasta James bond näyttelijästä\nHuhut tuovat uutta Bond-elokuvaa teattereihin jo vuoden 2023 loppuun mennessä. Tähän aikatauluun peilaten vuoden 2022 alku tulee olemaan se ajankohta, jolloin uusi Bond-näyttelijä tullaan ilmoittamaan. Kuka se mahtaa olla? Löytyykö uusi näyttelijä kolmen ennakkosuosikkin joukosta? Lyö nyt vetoa!\nMeidän betsimme tässä vaiheessa menee Richard Maddenille, Elba ja Hardy ovat ehkä jo liian tunnettuja näyttelijöitä tässä vaiheessa?\nIdris Elba - 3,00\nRichard Madden - 4,25\nTom Hardy - 4,50\nRichard Madden - 4,25 (Vihje)\nViihde: Parhaan elokuvan Oscar 2021 »\nSulkeutuu 27.03.2022 12.00\nSeuraava James Bond näyttelijä 31.12.2021


Uncategorized – Page 2 – Urheiluuutiset\nSt. Louis teki kuusi tavoitetta vertaamaan sarjaa, ja Yashkinia autettiin\nKahden peräkkäisen verkkotilin (4: 0 ja 3: 0) jälkeen San Jose Martin Jones muutti jääkiekkoilijoita St. Louis taktiikka ja yhtäkkiä palkittiin kuudella laukauksella. Niinpä Sharks teki 157 minuutin virheettömän pelin, kun Blues oli viimeinen, joka juhli finaalin lopullisen kaksintaistelun tavoitetta. : 27, mutta esittely hallitsi vieraita. Ken Hitchcockin innostunut valmentajaRead More →\nWallachian ralli koristetaan Kopřivnicen monikulmion testillä\n“Uskon, että se tapaa menestystä. Haluaisimme käyttää aluetta pitkään ”, toteaa Wallachin rallin järjestelykomitean puheenjohtaja Rockomel Jaromír Tomaštík. Järjestäjät etsivät sopivaa tilaa palvelualueelle. Tähän mennessä Valašské Meziříčíssä käytetyt paikat eivät ole riittävän suuria. Ja koska palvelun taustan siirto oli vain vähän palauttaa suosikkitestit. Mutta on tiukkoja sääntöjä. Vain neljä katsojaaRead More →\nVeselý pitää USK: n koripalloilijoita Istanbulissa\n“Tiesin, että USK pelaa lopullisen neljännen, mutta vain kymmenen päivää sitten sain sattumalta, että se olisi meidän kanssamme Fenerbahcessa. Olin heti selvää, että jos voisin, tulisin katsomaan. Joten perjantaina olen molemmissa otteluissa. Odotan sitä, ”sanoi Jolly. Puolifinaalissa hän on selvä, kenelle hän hurraa. Jos USK-pelaajat osuvat Fenerbahceen sunnuntaina, olisi vaikeampaa.Read More →\nKeskustelimme siitä ja se potkaisi meidät, uskoo Zadinan menettämisen jälkeen Suomeen\nTsekit alkoivat huonosti, menettivät 1: 3 20 minuutin kuluttua ja vastustaja oli selvästi ylhäällä. Hän käytti kahta valtalaitetta, usein piti kelaa ja tuhosi vastustajansa hyökkäyksen jo aktiivisella hyökkäyksellä. ”Yritimme, mutta me jäimme joukkuehenkeä ensimmäisellä kaudella. Sitten se parani. Sanoimme, mitä pelata mökissä, nousimme ylös. Jo toisella kaudella muutos oli näkyvissä,Read More →


Citroen Xsara 1.6i VTR Coupe Coupé 2000 - Vaihtoauto - Nettiauto\nEi tieliikennekelpoinen - 1.6i VTR Coupe\nMoottori 1.6 l, Bensiini Mittarilukema 383 000 km\nCitroen Xsara 1.6i VTR Coupe\nSiitä varaosa/ käyttöauto pienellä laitolla. Tällä hetkellä ei pysty ajamaan, sylkee nesteet pihalle. Kuva osasta mikä rikki, uusi osa Veholta 95€ niin nesteet pysyy sisällä. Voin myös korjata kuvassa olevan osan letku virityksellä, niin saa nesteet kiertämään koneessa, mutta ei puhalla sisälle lämmintä ilmaa. Näin saisi auton ajettua, ilman hinausta tai traileria.\nLeimalle ainakin tekemistä: käsijarru ei pidä, rumpuja en ole jaksanut avata... putken loppuosa täysin mätä ja korjattu huonolla menestyksellä, sen kun uusii niin toimii. Ohjaustehostin vuotanut aikoinaan eli siivoomista riittää öljyn ja jäähdytysnesteen kanssa. Pieniä vikoja löytyy mitkä eivät ajoa haittaa, tee se itse-miehelle.\nEdestä vaihdettu iskareita ja yläpään laakerit, koiranluut, kuskin puolen vetari (samall laatikkoöljyt) ja kallistuksenvakaajan helat. Laturi uusittu vuosi sitten. Kesärenkaat mustilla aluvanteilla, talvirenkaat peltivanteilla. Mukaan saa pienestä lisähinnasta Decentin harmaat/hopeat siistit aluvanteet. Piilota »\nCitroen Xsara 1.6, '01, 235 tkm\nCitroen Xsara 1.6, '01, 118 tkm\nNettiauto ID 9290949