Laiskurin juoksublogi: tammikuuta 2012\nLähettänyt Laiskuri klo 15.54 Ei kommentteja:\nLähettänyt Laiskuri klo 0.33 2 kommenttia:\nNiin kuin pahoin pelkäsin, tänäänkin päivän työt kestivät iltakahdeksaan asti, eikä lenkille jäänyt aikaa. Höh ja pöh. Ja koska liikunnan riemusta ei ole sen kummempaa sanottavaa, puhutaan nyt sitten hetki verrattain ajankohtaisesta asiasta eli vaaleista. :)\nOlen itse siinä mielessä epäpoliittinen ihminen, että tunnen oloni aina kiusaantuneeksi, jos joku alkaa vaahdota jonkin tietyn puolueen erinomaisuudesta ja ylivertaisuudesta. Muistan hyvin erään opiskelutoverini, joka piti Kokoomusta ainoana mahdollisuutena eduskuntavaaleissa, koska "vain he ymmärtävät talouden päälle". Toinen opiskelutoverini taas oli sitä mieltä, että jos ei äänestä vasemmistoa, "ei ole ihmisystävä". Nämä nyt ovat varmastikin ääripäitä, mutta tuota ajattelumaailmaa näkee valitettavan usein. Aivan kuin puoluekanta kertoisi a) ihmisen asiantuntemuksesta tai b) luonteesta jotain ratkaisevaa.\nItse olen sitä mieltä, että nykyistä puoluekenttää vaivaa erottautumisen tarve. Vaikuttaa siltä, että kansanedustajista moni pystyisi varsin hyvin olemaan myös jonkin muun puolueen jäsen ilman suurempia tunnontuskia. Ainoa keino erottautua on sitten korostaa tiettyjä ideologisia, usein hyvin abstrakteja ja vanhentuneitakin kantoja, ikään kuin nillä olisi käytännön politiikassa suurtakin merkitystä. Luulisin kuitenkin, että (lähes) kaikilla poliitikoilla on kuitenkin maan ja sen kansalaisten etu mielessään - erimielisyyttä syntyy sitten asioiden toteuttamisesta. Ei mielestäni ole eikä voi olla enää niin, että esim. vasemmisto ajaa vain duunareiden ja oikeisto vain työnantajien asemaa - jostain syystä asiat vain halutaan kärjistäen esittää niin.\nPresidentinvaalihan on tietenkin lähinnä henkilövaali, jossa puoluerajat hämärtyvät ehdokkaan henkilöhistorian ja persoonan tieltä. Tämänkertainen henkilögalleria vaikuttaa hyvinkin mielenkiintoiselta, joten Niinistön etumatkasta huolimatta on kiinnostavaa nähdä, miten ääntenlaskenta edistyy. En aio kertoa, ketä äänestin, sillä sen ei pitäisi ihan kauheasti juoksublogin lukijoita kiinnostaa (ja muutenkin kyseessä on mielestäni henkilökohtainen asia. :) Voin kuitenkin sanoa olevani vilpittömän iloinen siitä, että asiantunteva, diplomaattinen (ja seksuaalivähemmistöön kuuluva) Haavisto näyttää pyyhkivän lattian ennakkoluuloilla, kärjistyksillä ja misinformaatiolla pelaavalla Soinilla. Ei sinänsä, Soinihan on fiksu ja sympaattisen oloinen mies, mutta kovin rehellisenä en hänen poliittista uraansa voi pitää.\nÄänestämään mennessäni meinasin muuten jäädä auton alle, kun joku vähän eksyneen oloinen autoilija oli peruuttaa päälleni suojatiellä. Pieni kontakti siinä tuli, mutta mitään ei onneksi käynyt. Vähän piti säikähtyneenä viittoa vihaisesti kuskille, joka paljastui hämmentyneen näköiseksi eläkeläiseksi. Tietenkin minulle jäi tuosta, ihan aiheellisestakin, tunteenpurkauksestani paha mieli; minua kävi säälittämään vanhuksen pelokas reaktio - eihän hän nyt tahallaan päälleni yrittänyt ajaa.\nPitäisi varmaan yrittää kovettaa luonnetta, sillä tuo tapaus vaivaa vieläkin..! :)\nLähettänyt Laiskuri klo 21.10 4 kommenttia:\nOlisi kauhean kiva kirjoittaa mukavasti menneestä lenkistä ja energisestä olosta, mutta kun ei voi, niin ei vain voi. Pari viimeistä päivää ovat olleet töiden puolesta ihan uskomattomia - nytkin tulin vasta kotiin, ja kello on jo yli yhdeksän. En ikinä tule ymmärtämään, miksi työkiireet kasaantuvat aina mahdollisimman epäsopiviin hetkiin. Nyt on tuo ensi viikon matka jo takaraivossa, ja tuntuu, että vuorokaudessa ei ole riittävästi tunteja kaiken tekemiseen.\nToisaalta pitäisi kai yrittää ottaa ilo irti siitä, että jalat saavat lepoa. Tänään nimittäin sääret tuntuivat vieläkin vähän rasittuneilta kävellessäni kahden työpaikan väliä (olemme muuttamassa alkuviikosta ja kävin siksi katsomassa uutta työpistettäni). Helsinkiin on lisäksi tullut viime päivinä aivan valtavasti uutta lunta, enkä oikein osaa arvioida, millaista sen päällä olisi juosta. Todennäköisesti mitään ongelmia ei tule, mutta luulenpa, että jalkani tykkäävät siltikin enemmän hiekkatiellä juoksemisesta. Oli miten oli, eniten harmittaa, että sitä juoksusta tulevaa valtavaa energiaryöppyä ei ole nyt moneen päivään saanut kokea. Iso HÖH sille!\nJotain hyvää työrupeamasta on sentään koitunut: New Yorkin matkan sekoittama vuorokausirytmini on vihdoin palannut normaaliksi! Itse asiassa olen päässyt sängystä ylös jopa normaalia aikaisemmin, mikä tällaiselle krooniselle aamutorkulle on aika suuri saavutus! Olen aina kadehtinut sellaisia ihmisiä, jotka ovat pirteinä pystyssä puoli seitsemän aikaan. Oma luontainen päivärytmini tuntuisi pyörivän jossain klo. 10:n ja 02:n välisenä aikana, joten on tuntunut aivan huikealta olla jo kahdeksan aikaan ylhäällä. :)\nLaiskurin viikonloppu-tavoitteena on nyt vain selviytyä töistä. Silti olisi kauhean mukava ylläri päästä kertomaan taas juoksemisen nautinnosta..!\nLaiskurin työtilanne oli jo valmiiksi aika kiireinen, mutta tänään tuli vielä kaksi uutta käännöstoimeksiantoa rikastuttamaan elämää. Ikävä juttu näissä töissä on se, että niistä ei voi oikein kieltäytyä. Tai ainahan voi kieltäytyä, mutta samalla kyllä tulee kieltäytyneeksi kaikista tulevaisuuden töistäkin. Ikävää, mutta totta. Nyt ei sitten ole vapaa-ajan ongelmia ennen Kanarian matkaa...\nTänään olisi ollut juoksupäivä, mutta takareisi ei koko päivänä ole tuntunut kovinkaan hyvältä. Harmittaa, mutta ei mahda mitään - parempi hoitaa jalka kuntoon ennen seuraavaa lenkkiä. Jostain syystä juuri tämä vasen takareisi on aiheuttanut minulle jo pitkään ongelmia, joten tiedän sen ärtyvän pahemminkin, jos vain annan asialle aihetta.\nEilen sen sijaan sain ihan kunnolla hien pintaan, tosin vähän yllättävästi. :) Ostin nimittäin uuden tietokoneen ja näytön, kun vanhasta paketista alkoi puhti loppua pahan kerran. Koneen ostin yhdestä pienehköstä tietokoneliikkeestä, mutta näyttöä lähdin metsästämään Verkkokauppa.comin Jätkäsaaressa sijaitsevasta uudesta jättimyymälästä. Jätkäsaaressa asiat olivat vielä aika lailla kesken, ja parkkihalliinkin löytäminen oli melkoinen seikkailu. Hyvä puoli tässä keskeneräisyydessä oli se, että suuri yleisö ei ollut vielä löytänyt tietään kauppaan. Rauhassa sai siis kierrellä, ja myyjän puheillekaan ei tarvinnut jonottaa.\nKotona sitten ähkin ja puhkin pakettia kasaan. Olin mielestäni ollut Verkkokaupassa kauhean fiksu ja ostanut erikseen HDMI-johdon näytön ja tietokoneen väliin. Ennakoin nimittäin ihan oikein, että sitä tuskin tulee näytön mukana, ja näin vältin ylimääräisen reissun takaisin kauppaan. Tai siis, vältinkö? Vältinkö sittenkään?? No en, ei puhettakaan! Langaton näppis/hiiri-yhdistelmäni oli nimittäin ollut jollain vanhanaikaisella plugilla kiinni edellisessä koneessani, mutta eihän uudessa koneessa enää ollut niille sopivia jakkeja. Eli ei kun uudestaan Jätkäsaareen hiirtä ja näppistä ostamaan. Kivasti meni tuossa koko ilta, mutta nyt on sitten kaikki taas tiptop! Näyttö on vain ehkä vähän turhankin iso (24 tuumaa), mutta ehkäpä siihen tottuu.\nTällaisia ei-niin-liikunnallisia terveisiä tällä kertaa Laiskurin luolasta - toivotaan, että jo huomenna pääsisi nauttimaan taas juoksusta!\nLähettänyt Laiskuri klo 19.35 Ei kommentteja:\nViikonloppu pysyi loppuun saakka kiireisenä, joten juoksutauko kesti tähän päivään asti. Jännä juttu, mutta jalat tuntuivat tänään paljon rasittuneemmilta kuin viikonloppuna, vaikken eilen reippaillut pätkääkään! Ajattelin kuitenkin, että taukoa on nyt pidetty ihan riittämiin, ja lähdin tarpomaan sellaista vähän alle kuuden kilometrin lenkkiä.\nJa voi että, minkälaista tuskaa juoksu tänään oli..! Sääret vihoittelivat jo alkumetreillä, ja tämä johti siihen, että juoksemisesta tuli omituista sipsuttelua. On helppo arvata, mitä väärästä juoksutekniikasta seuraa: lisää vaikeuksia! Jossain vaiheessa jalkateristäkin alkoi hävitä tunto, ja jos matka olisi ollut yhtään pidempi, olisi ollut varmasti viisaampaa jättää homma kesken. Nyt sinnittelin sisulla loppuun saakka - toivotaan, että jalat eivät kärsineet liiaksi!\nHieman alkoi mietityttää, mistä tämän päivän vaikeudet johtuivat. Ehkä vain innostuin tauon jälkeen rehkimään taas liikaa - kilometrejä taisi tulla yli viisikymmentä täyteen vajaan kahden viikon aikana. Mutta kun levätäkään ei malttaisi..! :) Ajattelin Kanarian viikon aikana pitää kyllä juoksusta taukoa ja keskittyä kävelemiseen. Siinä saavat jalat sitten ansaittua lepoa.\nTyökuvioista sen verran, että tänään alkoi yliopiston lukukausi, ja Laiskuri oli heti opettamassa. Onneksi opetettava ryhmä vaikutti todella mukavalta ja aktiiviselta, joten oikein positiivinen fiilis luennosta jäi. :) Meneehän opetus aina ihan asiapohjalta muutenkin, mutta on se vaan paljon mukavampaa puuhaa silloin, kun ryhmädynamiikka on hyvä. Sen verran uuden kurssin alkaminen näköjään taas stressasi, että päiväunet maistuivat alkuillasta oikein makeilta. :)\nNyt lepäämään ja nauttimaan Juoksija-lehdestä! Mukavaa alkanutta viikkoa kaikille!\nLähettänyt Laiskuri klo 20.33 Ei kommentteja:\nNiin kuin vähän viimeksi ounastelin, on loppuviikko mennyt töiden merkeissä, eikä lenkille ole ehtinyt (tai oikeastaan halunnutkaan ehtiä). Jalat ovat jo melko hyvin toipuneet edellisistä juoksenteluista, mutta ajattelin pitää vielä tämän päivän lepopäivänä, varsinkin kun töitä riittää ja takana on vähän huonosti nukuttu yö. Maanantaina alkaa taas uusi lukukausi yliopistolla, ja Laiskuri meni syksyllä heikkona hetkenä lupautumaan opettajaksi yhdelle luentosarjalle. Opettaminen on kivaa, ei siinä mitään, mutta luentojen valmisteluun menee verrattain paljon aikaa, ja sitä ei Laiskurilla ihan ylen määrin ole.\nTilasin myös viikolla Juoksija-lehden! Hintaa kestotilaukselle tuli 71 euroa, ja tilaajalahjana sai "Matkalla maratonille - kaikki juoksusta" -nimisen kirjan. Asiakaspalvelukin toimi mainiosti: lehden viimeisin numero ja tilaajalahja kolahtivat Laiskurin postiluukusta jo eilen - vain muutama päivä tilauksen jälkeen! Vielä en ole ehtinyt lehteen (enkä kirjaan) tutustua, mutta ensisilmäyksen perusteella artikkelit vaikuttavat oikein mielenkiintoisilta! Parin viikon kuluttua pitäisi postista kolahtaa myös Juoksija-kortti, jolla saa alennusta aika monesta urheiluliikkeestä ja juoksutapahtumien osallistumismaksuista. :)\nNyt on kuitenkin jätettävä lehden selailu iltaan ja jatkettava töitä. Toivon mukaan huomenna ehtisi edes lyhyelle lenkille, jotta viikonloppu ei menisi ihan pelkäksi uurastamiseksi!\nLähettänyt Laiskuri klo 11.50 Ei kommentteja:\nLähettänyt Laiskuri klo 21.06 2 kommenttia:\nEilen tuli pidettyä tarpeellinen lepopäivä juoksupoluilta, mutta tänään Laiskurin kunto-ohjelmassa oli vuorossa 12 km lenkki kohtalaisella vauhdilla. Perustelut tälle yhdistelmälle löytyvät vuoden 2012 tavoitteista: meninhän asettamaan itselleni sellaisenkin tavoitteen, että puolimaraton pitäisi jossain vaiheessa mennä aikaan 2:20:00. Tämä vastaa tasaista 6:40 kilometrivauhtia, mikä tietenkin tällä hetkellä on vielä utopiaa. Päätin kuitenkin katsoa, pääsisinkö nyt reilun kympin matkan alle seitsemän minuutin kilometrivauhtia. Siitä olisi sitten hyvä lähteä rakentamaan vauhtikestävyyttä kesää ja syksyä ajatellen.\nVaikka jalat eivät tuntuneetkaan yhtä vahvoilta kuin toissapäivänä, oli juokseminen tänäänkin todella kivan tuntuista! Sykemittaria katsoin vain sen verran, että pysyin aikatavoitteessani, ja samalla varoin uuvuttamasta itseäni liian korkeilla sykkeillä. Kaikki meni onneksi loppuun saakka mukavasti: aikaa 12 km lenkkiin kului 1:21:41, mikä antaa keskinopeudeksi 6:48/km. Kirkkaasti alle tavoitteen siis! Tietenkin voi miettiä, olisinko jaksanut ylläpitää tuota vauhtia puolimaratonin verran. Vastaus on aika selkeä ei. Ehkä muutama kilometri olisi vielä mennyt, mutta sitten olisi pitänyt höllätä. Joka tapauksessa tästä on hyvä jatkaa - kiva oli myös tauon jälkeen juosta vähän pidempi lenkki!\nJännä juttu muuten, että vuosi on vasta vaihtunut, mutta mielessä siintää jo kesä! Tietenkin nyt talvikuukausina tehdään tärkeää pohjatyötä kesän suorituksia varten, joten eihän tuo sinänsä haittaa. Suunnistusta harrastava Säätäjä-ässä oli taannoin kommentoinut jotain tekstiäni ja suositellut suunnistamista juoksun rinnalle. Erehdyin sitten menemään Youtuben puolelle, jossa syötin hakukenttään "iltarastit". Suunnistus oli koulussa yksi Laiskurin inhokkilajeja, mutta nuo otokset näyttivät kyllä todella hauskalta! Muistan armeija-ajoilta, että samassa komppaniassa olleet suunnistajat olivat aivan eri kuntotasolla kuin me muut - en näkemäni perusteella ihmettele kyllä yhtään. Täytyy siis vakavasti harkita iltarasteille menemistä jossain vaiheessa...\nNyt on leppoisan illan ja levon aika, joten palataan taas tuonnempana! :)\nLähettänyt Laiskuri klo 18.49 2 kommenttia:\nLähettänyt Laiskuri klo 11.22 2 kommenttia:\nLähettänyt Laiskuri klo 19.39 2 kommenttia:\nLaiskuri otti tänään itseään niskasta kiinni ja toteutti pitkäaikaisen aikomuksensa uusien juoksukenkien hankkimisesta! Pontta tähän toi Quantinan muistutus alennusmyynneistä - jos halvalla saa, niin syntihän se olisi olla ostamatta! Myös Säätäjä-ässä antoi vinkkejä hyvistä kengistä, joten eihän tässä mikään auttanut: Mikonkadun Intersportiin kävi Laiskurin tie.\nHeti sisään astuessani huomasin tulleeni oikeaan paikkaan: seinät ja hyllyt notkuivat juoksukenkiä, joista moni sattui olemaan vielä alennuksessa. Jonkinlaisen jalka-analyysinkin olisi liikkeessä saanut ilmaiseksi, mutta juuri kun varovasti aloin haahuilla mittamiestä kohden, joku polvivaivainen lenkkeilijä työnsi koipensa mitattavaksi. Toimenpiteessä tuntui kestävän sen verran aikaa, että päätin unohtaa koko jutun ja jäin suosiolla katselemaan kenkiä yksikseni.\nKoska Helsingin talvi on mitä on, päätin tällä kerralla siirtää nastallisten kenkien ostamisen tuonnemmaksi. Jos tulee jäisiä säitä, niin sitten käydään ostoksilla uudemman kerran. Mukaan kaupasta tarttuivat lopulta Adidaksen SNova Riot 3 GTX M -malliset kengät, jotka olivat roimassa alennuksessa (à €150,00, nyt €89,90). Laiskuri järkeili, että jos lenkkareilla on noin komea nimi, ne eivät voi olla huonot! ;)\nJuokseminen on välineurheilua. Kuvassa Laiskurin uusi ennätyskone.\nHieman jouduin kaupassa arpomaan kahden koon väliltä, joten toivottavasti ei tullut tehtyä väärää valintaa - aika näyttää. Joka tapauksessa ensimmäinen lenkkikin on nyt uusilla kengillä takana, ja kaikki sujui vallan mainiosti!\nKoska hankin kengät lähinnä asfalttijuoksua ajatellen, päätin lähteä kiertämään Töölönlahtea, jossa n. puolet matkasta menee asfalttitietä pitkin, toinen puolikas sitten hiekkatietä. Kävelin ensin Pitkänsillan kupeeseen, josta lähdin hölkkäämään kohti Töölönlahtea. Vaikka asfaltilla juokseminen ei näilläkään kengillä mitään herkkua ole, on ero vanhoihin kenkiin kuitenkin aika selvä - ihan kohtalaiselta tuntui! En viitsinyt kovin pitkää lenkkiä uusilla kengillä tehdä, mutta 4,8 km kulki hyvin epätasaista vauhtia aikaan 32:56 (6:52/km).\nNyt on taas levon aika. Luulen, että ainakin alkuun on viisasta pitää myös välipäivistä kiinni, kun juoksualusta on muuttunut vähän vihamielisemmäksi. Muistan, että joskus parikymppisenä innostuin käymään liian pitkillä lenkeillä asfalttialustalla, minkä seurauksena kärsin penikkataudista toista vuotta. Ei enää sellaista, kiitos. :)\nLähettänyt Laiskuri klo 19.05 2 kommenttia:\nLähettänyt Laiskuri klo 16.39 5 kommenttia:\nSain eilen ilokseni unta jo yhden aikoihin, ja aamuherääminenkin tapahtui tällä kertaa enemmän aamun kuin illan puolella (9.30). Töistä ei jostain syystä tahtonut kuitenkaan tulla yhtään mitään, ja niinpä karkasin suoraan lounaalta lenkille. Oli vaihteeksi kiva juosta valoisaan aikaan - näin minä laiskuuttani itselleni perustelin. :)\nVaikka Helsingin keskustassa eilen satanut lumi onkin jo ehtinyt käytännössä sulaa, niin Paloheinässä maa oli vielä lumen peitossa. Oli itse asiassa aika mielenkiintoista juosta ensimmäistä kertaa lumisella tiellä! Pito oli yllättävänkin hyvä, eikä missään vaiheessa tarvinnut pelätä kaatumista. Ainoa miinus - jos sitä nyt miinukseksi voi laskea - oli se, että lumi upotti jonkin verran, mikä teki juoksemisesta raskaampaa. Nopeusennätyksiä tuskin siis tulee talvella tehtyä, mutta eipä tuo haittaa - peruskuntoa on oikein hyvä kasvattaa talvikuukausien aikana.\nLaiskuri sai muuten vihdoin joulun alla käytettyä lahjakorttinsa elektroniikkaliikkeeseen ja osti sieltä kuulokkeet MP3-soittimeen. Tänään sitten testasin ensimmäistä kertaa lenkillä, miten musiikki vauhdittaa matkantekoa. Itse asiassa tuollaiseen lempeävauhtiseen juoksuun (7:10/km) musiikki tuntui sopivan aika hyvin - siinä kun ei tarvitse hirveästi miettiä hengityksen rytmiä. Ehkä nopeammilla lenkeillä jätän soittimen kuitenkin kotiin. Kuulokkeet sinänsä olivat todella hyvät (Sennheiser OMX 680i Sports, hinta n.75€). Eniten huolestutti, pysyvätkö kuulokkeet juostessa paikallaan, mutta kertaakaan en joutunut niiden asentoa korjaamaan, eivätkä ne painaneet ikävästi tms.\nSoittolistaa pitää vielä kuitenkin vähän miettiä. :) Huomasin, että kaikki "hyvät biisit" eivät vain tuo lisävirtaa juoksuun, vaikka niistä kuinka pitäisi muuten. Tällainen Laiskurin lista oli tänään:\nEarth Intruders (Björk)\nTuossa listassa nyt sattuu olemaan Queen ja Depparit vähän yliedustettuna, mutta ei se mitään. :) Itse asiassa Queenin kappaleet tuntuivat tuovan kaikista eniten virtaa juoksuun; onhan Freddien laulussa kuitenkin aikamoista voimaa. Lisäksi kun Show Must Go On pärähti soimaan, ajattelin, että jos mies on suurin piirtein kuolinvuoteellaan pystynyt laulamaan noin väkevästi, niin ehkä Laiskurikin jaksaa vielä muutaman kilometrin hölkötellä. :)\nKiva olo juuri nyt, huomaa että kroppa on jo muutaman viikon kaivannut tätä! Nyt voisi palkita itsensä pienillä päikkäreillä ja sitten yrittää töitä uudemman kerran. Mukavaa iltaa itse kullekin Laiskurin luolasta!\nLähettänyt Laiskuri klo 16.37 Ei kommentteja:\nPäivä on käynnistynyt hyvin, hyvin hitaasti. Aikaeron vaikutukset tulivatkin häiritsemään vuorokauden viiveellä, enkä saanut eilen unta ennen aamuneljää. Työpäivä meni ainakin virallisen työajan näkökulmasta täysin ohi, joten ilta vierähtää töiden merkeissä. Huomenna yritän kaikin keinoin saada itseni ylös jo aamulla, sillä päivärytmi ei voi pitkään jatkua tällaisena.\nLupasin eilen listata joitain tavoitteita tälle vuodelle. Koko syksyn elin oikeastaan siten, etten asettanut minkäänlaisia tavoitteita painonpudotuksen tai juoksuaikojen suhteen - odotin vain elämäntapamuutoksen tehoavan kyllin hyvin. Ja sanotaan nyt vielä, että olisi se varmasti tehonnutkin, jos muutos olisi ollut johdonmukainen ja vapaa-aika ei niin turmiollista. :)\nNyt kun ajattelen tarkemmin asiaa, niin tavoitteet voivat ehkä kuitenkin olla ihan hyvästä. Ainakin ne voivat tuoda lisäkuria vaaran hetkenä, ja samalla ne tuovat järjestystä elämään ja harjoitteluun. Joten aloitetaanhan! :)\nLaiskurin tavoitteet vuodelle 2011\nPaino toukokuun lopussa 105 kg, vuoden lopussa 95 kg\n7,3 km ennätys vuoden lopussa alle 40 minuutin (nyt 42:58, juostu 19.10.)\n10 km ennätys (2 x Petikon 4,7 km mäkinen lenkki + vähän päälle) noin tuntiin (nyt 1:08:41, juostu jo 4.9.)\n4,9 km ennätys alle 25 minuutin (nyt 27:01, juostu 3.11.)\nPuolimaraton 2:20:00 (pisin lenkki tähän asti 18 km aikaan 2:12:00, juostu 27.11.)\nNäillä spekseillä lähdetään siis nauttimaan juoksusta vuonna 2012! Juoksutavoitteissa onnistuminen riippuu pitkälti siitä, kuinka hyvin paino lähtee putoamaan, sillä jo yksin laihtuminen parantaa juoksuaikoja, vaikka kunto muuten pysyisikin samana. Täällä voi jokainen arvioida oman juoksuaikansa paranemisen suhteessa painon pudotukseen. Laskurin mukaan oma viiden kilometrin aikani paranisi esimerkiksi lähes 50 sekuntia, jos painoa olisi 4 kg vähemmän. Jos tämä pitää paikkansa, pitäisi vuoden juoksutavoitteiden olla täysin realistisia, kunhan vain paino putoaa tavoitteen mukaisesti.\nTänään jää valitettavasti (töihin liittyvän) iltamenon vuoksi lenkki väliin, mutta eilen oli jo ilo aloittaa uusi juoksuvuosi Paloheinässä! Ensimmäiset 7,3 km ovat siis jo takana, ja mieli on hyvä ja toiveikas!\nLähettänyt Laiskuri klo 15.49 2 kommenttia:\nNyt on nukuttu aikaeroa ja univelkaa mukavasti pois, ja on pienen väliyhteenvedon aika. Tehdäänpä vaikka sellainen perinteinen "plussat ja miinukset" -lista, joka paljastaa, mitkä asiat ovat menneet hyvin ja missä olisi vielä parantamisen varaa.\nJuoksulenkkejä yhteensä 48 kpl\nMatkaa taivallettu 365,1 km (lenkin keskipituus 7,6 km)\nSekä peruskunto että vauhtikestävyys parantuneet kohtalaisen mukavasti\n7,3 km suosikkilenkin ennätys parantunut lähes neljä minuuttia (nyt 42:58, juostu tosin jo 19.10.)\nPeloista huolimatta jalat ovat kestäneet uuden harrastuksen hienosti. Välillä on jokin paikka vähän jomottanut, mutta urheilijahan ei tervettä päivää näe. :)\nJuoksu on tuonut kunnon kohentumisen lisäksi paljon hyvää elämään - on syntynyt jonkinlainen "hyvä riippuvuus", joka auttaa myös hillitsemään stressiä.\nBlogi on tukenut juoksuharrastusta (ja elämää muutenkin) todella mukavasti - jaettu ilo on paras ilo, ja jaetut surutkin tuntuvat helpommilta kantaa. Blogi on kerännyt verrattain pienen, mutta sitäkin mukavamman ja sympaattisemman lukijakunnan, jota Laiskuri lämpimästi tervehtii ja kiittää. :)\nJoulukuu meni työ- ja siviilikiireiden vuoksi melko lailla plörinäksi. Juoksumäärät jäivät todella vähäisiksi (29,2 km), ja vapaa-aika keskittyi lähinnä kunnon tuhoamiseen, ei kohentamiseen.\nPaino ei ole pudonnut lainkaan samassa suhteessa kunnon paranemisen kanssa. Tässä on Laiskurilla selvä miettimisen paikka.\nPlussia näyttäisi siis olevan aika paljon enemmän kuin miinuksia! Kuitenkin tuo painon paikallaan pysyminen on kieltämättä aika iso miinus. Toisaalta voisi ajatella, että ilman ahkeraa liikuntaa olisi paino aivan varmasti noussut, joten siinä mielessä on edes vähän aihetta tyytyväisyyteen. Jotain täytyy kuitenkin tehdä toisin, sillä olisi mukava, että terveellinen elämäntapa näkyisi muullakin tavalla kuin sekuntikellon loppuajassa.\nJoulukuu varmastikin kiteytti painonpudotuksen suurimman haasteen: Laiskurin sosiaalinen elämä on turhan aktiivista, ja siihen liittyy valitettavan usein muutama olut ja illallinen (tai roskaruokaa). Tällainenhan ei haittaisi lainkaan, jos kyseessä olisi pari kertaa kuukaudessa tapahtuva juttu, mutta kerran-pari viikossa... se ei vain käy päinsä! Nyt onkin hyvä hetki tehdä maltillinen uudenvuoden lupaus, jonka avulla vuosi pääsee käynnistymään mahdollisimman hyvin: Laiskuri lupaa ja vakuuttaa, ettei ennen viikon etelän lomaansa (tammikuun lopulla) koskekaan alkoholiin tai roskaruokaan. Tämän jälkeen pyrin sitten jollain tavalla säännöstelemään "ulkoilujani" niin, että pääpaino on ja pysyy terveellisessä elämässä.\nLaiskuri liittyy uudenvuoden lupauksen tehneiden sankkaan joukkoon.\nOikein hyvää vuotta 2012 kaikille lukijoille, palataan huomenna uusien tavoitteiden parissa!\nLähettänyt Laiskuri klo 14.51 10 kommenttia:


Tuotantop. harjoittelu - Edu Tokem\nSähkötekniikan koulutusohjelman, insinööri (AMK), opetussuunnitelma 2009 - 2010\nTuotantopainotteisen suuntautumisen harjoittelu\n3S9510 Ammatillinen työharjoittelu 1, 3 op\nOpintojakson tavoite ja opiskeltava asiakokonaisuus: Opiskelija tuntee oman alan työskentelyn periaatteet, menetelmiä ja työyhteisöympäristöjä.\nSisältö: Koulutusohjelmassa vaadittava koulutusohjelman suuntautumisvaihtoehdoittain hyväksyttävä alan työkokemus, työharjoittelu, oppimispäiväkirjaja harjoitteluseminaarin kuuntelu, erillinen ohje työharjoittelun sisällöstä.\nOpintojakson oppimismenetelmät: Tekemällä oppiminen.\nKirjallisuus ja muu materiaali: Työharjoittelun ohje, oppimispäiväkirjojen laatimisohje.\nArviointi: Arvioidaan hyväksytty/hylätty.\nMuuta: 1. opintovuosi\n3S9511 Ammatillinen työharjoittelu 2, 6 op\nSisältö: Koulutusohjelmassa vaadittava koulutusohjelman suuntautumisvaihtoehdoittain hyväksyttävä alan työkokemus, työharjoittelu ja oppimispäiväkirja, erillinen ohje työharjoittelun sisällöstä.\nMuuta: 2. opintovuosi.\n3S9512 Ammatillinen työharjoittelu 3, 6 op\nMuuta: 3. opintovuosi\n3S9520 Ammatillinen työharjoittelu 4, 15 op\nSisältö: Koulutusohjelmassa vaadittava koulutusohjelman suuntautumisvaihtoehdoittain hyväksyttävä alan työkokemus, työharjoittelu, oppimispäiväkirja, osallistuminen harjoitteluseminaariin, harjoittelukirjan laatiminen ja harjoittelukirjan esittely harjoitteluseminaarissa, erillinen ohje työharjoittelun sisällöstä.\nKirjallisuus ja muu materiaali: Työharjoittelun ohje, oppimispäiväkirjojen laatimisohje, harjoittelukirjan laatimisohje.\nMuuta: 4. opintovuosi\n3S9530 Ohjattu työssäoppiminen 30 op\nOpintojakson tavoite ja opiskeltava asiakokonaisuus: Ohjatun työharjoittelun tavoitteena on perehdyttää opiskelija ohjatusti erityisesti ammattiopintojen kannalta keskeisiin käytännön työtehtäviin. Tavoitteena on opiskeltujen tietojen ja taitojen soveltaminen työtehtävissä sähköalan työyhteisöissä. Työharjoittelija osallistuu työyhteisön jäsenenä vaihteleviin työtehtäviin ja harjaantuu työtehtävissään vastuulliseksi työhönsä sitoutuvaksi ja yhteistyökykyiseksi työntekijäksi. Sisältö: Työharjoittelun työtehtävien tulee olla sellaisia, että ne palvelevat koulutusohjelman ja valitun suuntautumisvaihtoehdon tavoitteita. Jos työtehtävät eivät ole riittävän monipuolisia ja vaativia insinööritutkinnon koulutuksellisiin tavoitteisiin nähden, niitä täydennetään ohjatun harjoittelun valvojan antamilla täydentävillä harjoitustöillä, jotka pyritään liittämään soveltavasti työharjoittelun työtehtäviin.\nOpintojakson oppimismenetelmät: Tekemällä oppiminen ja raportointi.\nKirjallisuus ja muu materiaali: Ohjatun työharjoittelun ohje, oppimispäiväkirjojen laatimisohje, portfolion laatimisohje.


Tuli tommonenki aihe mieleen - Satakunta Enduro CUP Forums\nSatakunta Enduro CUP Forums > Markkinat > * W A N T E D *\nTuli tommonenki aihe mieleen\nettä onks kellään ison rahakukkaron omaavalla tullu mieleen vuokrata jostain mettäpalstaa jossa vois ajella ja johon vois vaikka tehdä talkoilla sopivan tuntusen ajoreitin ? Nyt kun nää paikat on muutenki tiukoilla, ni eiks tos olis jolleki kekseliäälle ja ( rikkaalle) kaverille ideaa ?\nLähetä yksityisviesti henkilölle marko\nJuu hyvä olis toki ideana\nvaan toteutettavuus vaikeaa. Mutta onhan niitä sukulaiset ja sukulaisten sukulaiset ja tutut ja tutun tutut. Noitten kautta yks keski-suomen kaverikin sai tiedon ajopaikasta ja nyt siellä tietojeni mukaan käy koko kerhon porukka ajelemassa. Että sikäli ei lainkaan huonompi idea.\nJoo-o, minä taas kuulin semmosta\nettä eräällä kaverilla oli maata ja vapaa-ajallaan antoi mennä enskaa kyseisellä alueella. Sitten yksi erään kerhon kaveri kuuli paikasta ja soitteli, että saako koko kerho tulla ajamaan. Kaveri tuumas että, ei. Jos olis tullut yksi tai kaksi, mutta koko kerho.... Ja kyseisen maa-alueen omistaja itsekin siis on enskaharrastaja. Eli ei näitä paikkoja helpolla saa ja monet pitää omana tietonaan, niin samaa lajia vaikka harrastettaisiinkin. Ja tämä on tapahtunut jossain Lahden - Riihimäen välisellä suunnalla.\nLähetä yksityisviesti henkilölle Ilpo\nFind More Posts by Ilpo\njoo noinkii se just menee\nusein käytännössä. No nythän meillä oli tää uus Punkalaidun paikka ja vaikkei nyt ookkaan kysymys treenipaikasta niin saatiinpahan ajomaastoihinkin jotakin vaihtelua ja mukavaa oli. Koskas toi pimeen kisa Rekikoskella ? Ulvilan jälkeen varmaan ja taitaa mennä ensi vuoden puolelle. Saas nähdä tuleeko talvesta kolea ja pitkä, suorastaan jäinen kuten ennustettu on vai tuleeko sateen säestämä ja lämmin. Sitä odotellessa ... enskaillaan\ntalvesta tulee kunnon talvi\nsanoo kolmosen meteorologi. Tulee niin kylmä ilma siperian tienoilta että aivot pakkaa jäätymään jos ei pipoa käytä. Jos meinaan ei oo jo jäätyny, että varotoimet vielä auttaa. Ja tehdäkin vielä jotain pitäs että villatumput käteen että kätöset toimii... jaa niin ja ajon kannalta tottakai uudet ajovarusteet on jo ens vuodeks hankittava, pikkujouluis tuli pari kiloo paisuttua ja sekin ihan omaa syytä. Juu...u ajokautta kaikille, nautitaan keleistä.\nKaikki kellonajat ovat GMT +2. Kello on nyt 04:19.


Joulua kolhoosin lapsille | laurileevi kokee elämää\nJoulua kolhoosin lapsille\nAurinko paistaa tänä aamuna. Se tietää kesällä hellettä, joka taas aiheuttaa hikeä ja vanhenevalle ihmiselle voipumista. Mikä sitten tulee neuvoksi, tietysti ilmastointilaitteet ja muut härpäkkeet. Sitten on vielä ihan omassa itsessämme voimavara, jota voi käyttää avuksi. Se on mielikuvaharjoitus. Voimme sukeltaa talvisiin tapahtumiin ja voimme tuntea jalkojen lipsuvan jäätiköllä tai pakkasen purevan nenänpäätä. Tänään aion tehdä yhden talvisen matkan Lada 1500, merkkisellä autolla Suomenlahden perukan ympäri ja takaisin.\nTällä kertomuksella on juurensa Itä-Karjalassa. Nuori nainen oppi tuntemaan joitakin henkilöitä, jotka samosiavat niitä korpia ja hirsikyliä Jumalan asialla. Joku muu johdatus toi miehiä myös ihan Viron rajaseudulle. Siellä tapahtui kohtaaminen jonkin kaupan eli magasiinin tienoilla. Nainen oli avioitunut Falilejevoon Kirovin kolhoosille ja toimi siellä jonkinasteisena lasten opettajana. Hän halusi, että tiimimme kävisivät myös siellä tapaamassa varsinkin sitä suurta lasten joukkoa.\nPari tai kolme kertaa sinne matka järjestyikin ja näimme sen ison lapsiporukan lähes sata heitä oli. Siinä syksyn korvalla tuli sitten ajatus, jos voisimme saada sinne jouluiloa niille lapsille. Näin lähti käyntiin hieno operaatio. Alku oli yhden perheen säkkikangaspakka. Ideoimme lähes ostoskassin kokoiset kassit ja niinpä isohko joukko ihmisiä saapui paikalle ompelukoneineen. Joku leikkasi ja loput ompalivat kasseja noin sata kappaletta. Siihen kassiin piti saada myös sisältöä. Joku toi hammasharjat, joku tahnat, joku kyniä, joku vihkoja, näin saatiin aikaan pakkaus, joka oli varmasti jokaisen lapsen mieleen.\nPussit toimitettiin perille joulun alla samalla, kun Kosemkinan alueella käytiin pitämässä seuratilaisuuksia. Olimme liikkeellä kahdella autolla. Minä kuskasin saarnaajia ja Heikinsuolainen veli ystävänsä kanssa kuskasi pakettiautolla ne pussit. Paluumatkalla poikettiin sitten Falilejevoon. Oli satanut lunta semmosen kymmenkunta senttiä eikä tietä ollut aurattu, joten kulku oli hankalaa. Kun pääsimme perille, totesimme, että koko alueelta olivat sähköt poikkai kylä oli siis pimeä. Paikan löysimme ja kynttilän valossa siellä hetken vietimme. Taskulapuin varustettuna liikuimme rappukäytävän portaissa. Minulla tuli joku asia ja jouduin käymään autolla. Paluu oli vähän hankala, kun laskin kerrokset väärin ja tempaisin yhden oven auki. Siinä huomasin, että vääränlaisia kenkäpareja oli eteisessä. Ovi kiireesti kiinni ja kerrosta ylemmäksi. Oli siunaus, ettei siellä ollut koiraa, joka olisi voinut antaa pysyvän muiston. Vahtikoirat ovat siellä sellaisia.\nNyt ne lapset ovat aikuisia emmekä tiedä mitä heistä tuli. Enkä tiedä onko sinne enää yhteyksiä. Opettajalle taisi tulla ero ja se vaikutti kovin ikävästi asioihin. Tänään rukoilen, ole jumalani sielläkin Henkesi kanssa ja johdata!\nJulkaistu 3 heinäkuun, 2014 kategoriassa Uncategorized, kirjoittanut laurileevi.\n← Rakkauden tähden Silmäin pesu →


Jodi Itämeressä – uusi tekijä muuttuvan meren taustalla?\nSuolapitoisuutta pidetään merkittävimpänä Itämeren ekosysteemiä määrittävänä ympäristötekijänä. Tutkijat ovat kuitenkin löytäneet näyttöä sille, että suolapitoisuuden lisäksi on syytä selvittää muun muassa jodin määrän vaikutusta Itämeren lajien selviytymiseen.\nMerkittävimpänä Itämeren lajien levinneisyyttä, määrää ja monimuotoisuutta määrittävänä ympäristötekijänä pidetään meren suolapitoisuutta. Toistaiseksi sitä on tutkittu pääasiassa taustatekijänä, jonka vaikutus ekosysteemissä ilmenee epäsuorasti – lähinnä lajistomuutosten kautta. Viime vuosikymmenien aikana kerätyt aineistot kuitenkin viittaavat siihen, että muutosten taustalla saattaa olla myös jokin muu meriveden suolapitoisuuteen liittyvä tekijä, kuten jodi, jonka vaikutuksia Itämeressä ei toistaiseksi ole tutkittu.\nJodi on kilpirauhasen toiminnan kannalta välttämätön hivenaine, jota tarvitaan kilpirauhashormoneiden tuotantoon. Kilpirauhasen tuottamat kilpirauhashormonit ovat elintärkeitä paitsi ihmisten myös muiden selkärankaisten ja jopa selkärangattomien eliöiden elintoimintojen säätelyssä. Pitkittynyt jodinpuutos häiritsee kilpirauhasen toimintaa sekä johtaa erilaisiin aineenvaihdunnan häiriöihin ja sairauksiin.\nValtamerissä on jodia runsaasti, ja niissä esiintyvän jodin määrä ja merkitys tunnetaan parhaiten. Sen sijaan huomattavasti vähemmän tietoa on siitä, miten jodin määrä vaihtelee ja vaikuttaa Itämeren kaltaisilla murtovesialueilla. Koska makeiden vesistöjen jodimäärät ovat alhaisia, merkittävin jodin lähde Itämerelle lienee Tanskan salmien kautta saapuvat suolapulssit, joiden määrä on viime vuosikymmeninä vähentynyt.\nSakari Alhopuron säätiön rahoittaman tutkimushankkeeni tavoitteena on selvittää jodimäärissä tapahtuneiden mahdollisten muutosten merkitystä Itämeren ekosysteemille. Hankkeen polttoaineena toimii usean vuosikymmenen aikana kerätyt ympäristöaineistot, joista tehtyjen havaintojen perusteella syntyi tarve tarkastella ilmastonmuutoksen vaikutuksia myös tästä näkökulmasta. Tutkimushanke jakautuu osatöihin, joissa kartoitetaan jodin ja kilpirauhashormoneiden ajallista sekä alueellista vaihtelua monitieteellisillä menetelmillä. Turun yliopistossa silakan lisääntymistä on tutkittu jo 1980-luvulta lähtien. Tämän vuoksi tutkimukset kohdennetaan erityisesti silakkaan, jotta jodin ja kilpirauhashormoneiden ajallisen ja alueellisen vaihtelun vaihtelun lisäksi saadaan mahdollisimman yksityiskohtaista tietoa myös siitä, mitä merkitystä muutoksilla voi olla lajien lisääntymiselle ja selviytymiselle.\nSilakka muutosten indikaattorina\nUlappavesiemme valtalaji silakka on merikalaksi yllättävän hyvin sopeutunut Itämeren vaihteleviin ja haastaviin olosuhteisiin. Tästä kertoo muun muassa se, että silakka kykenee lisääntymään lähes koko Itämeren alueella – lisääntymisen onnistuminen on tärkein edellytys sille, että laji säilyy elinvoimaisena omassa elinympäristössään. Ilmastonmuutos kuitenkin haastaa silakan sopeutumiskykyä. Itämeren vesi on viime vuosikymmenien aikana ilmastonmuutoksen vaikutuksesta sekä lämmennyt että makeutunut, mikä vaikuttaa suoraan kalan fysiologiaan. Muutoksia aiheutuu myös välillisesti muun muassa ravinnon kautta.\nViime vuosikymmenien aikana kartutetun tiedon perusteella voidaan olettaa, että silakkaa tavataan Suomen vesialueella tulevaisuudessakin, mutta sen ominaisuudet ovat todennäköisesti erilaiset. Viitteitä tulevista muutoksista on jo saatu: silakka on esimerkiksi nyt merkittävästi pienikokoisempaa ja laihempaa kuin 1980-luvulla.\nJoditutkimushanke on vasta aluillaan, mutta jo alustavat tulokset ovat antaneet meille lisätietoa muista silakoissa tapahtuneista muutoksia ja siitä, miten nämä muutokset yhdistyvät havaittuihin ympäristömuutoksiin. Nähtäväksi jää, mitä kaikkea uutta nämä tulokset yhdessä muista eliöistä kerättyjen tietojen kanssa paljastavat Itämeren menneistä ja tulevista muutoksista.\nKatja Mäkinen on Turun yliopiston Saaristomeren tutkimuslaitoksella työskentelevä tutkijatohtori, joka väitteli Turun yliopistosta vuonna 2019 aiheenaan ilmastonmuutoksen pitkäaikaisvaikutukset Pohjois-Itämeren ravintoverkossa. Hän jatkaa aiheen tutkimista muun muassa Sakari Alhopuron säätiön rahoittamassa hankkeessa.\nSilakkatutkimus Turun yliopistossa: https://sites.utu.fi/herringproject/.


HHC riistaherkku 250g | Puuilo\nHau-Hau Champion Riistaherkussa maistuvat herkulliset peura ja ankka. Vähärasvainen suikale on pakattu kätevään säästöpakkaukseen ja se on koostumukseltaan miellyttävän rapea. Koska riistaherkku on myös helppo paloitella pienempiin osiin, se sopii hyvin pienemmänkin koiran herkkupalaksi.\nRavintoaineet proteiini 45 %, kosteus 20 %, rasva 5 %, tuhka 4 %, kuitu 0,2 %\nProteiinipitoisuus (%) 45.00\nKäyttöohje Tarjoa herkkuna tasapainoisen ruokavalion lisänä. Herkkujen osuus päivittäisestä ruokavaliosta tulisi olla korkeintaan 10 % eikä niillä tule korvata ruoka-annosta.\nEi sovellu alle 4 kuukauden ikäisille pennuille.\nPidä aina raikasta vettä koirasi saatavilla. Sulje pussi avaamisen jälkeen ja säilytä kuivassa ja viileässä.\nHUOM: Hapenpoistajapussi pakkauksessa ei ole syötävä, pidettävä poissa koiran ulottuvilta.


Rakennuslupa sai lainvoiman kuun puolivälissä, mikä ajoittui parhaaseen lomakauteen. Ajatuksissa oli, että lomien vuoksi käynnistäisimme työt vasta elokuussa. No, eihän sitä maltettu odottaa niin kauaa J. Raivaussaha (kiitos Esko lainasta!) heilui metrisessä heinikossa, kun talon kulmamerkkejä ja viemärikaivoa raivattiin näkyviin saman tien.\nHeinäkuuhun on mahtunut moninaisia paperihommia: liittymispaperit vesilaitokselle, Fortumille ja Elisalle, kuntaan tarvittavia suunnitelmia ja ilmoituksia, vakuutukset, urakkasopimus runkotöistä, sopimus lämmitysjärjestelmästä jne. Toivottavasti tämä paperishow alkaa pikkuhiljaa helpottamaan. Jotain paperityön määrästä kertoo se, että juniorin lempileikki tätä nykyä on ”lähteä taloasioille” Nalle Puh –kansio kainalossa ja käsilaukku keikkuen.\nEnnen kaivuutöiden aloittamista oli selvitetty niin papereista kuin paikan päällä, ettei tontilla kulje kaapeleita. Johtotiedon tarjoama kaapelinäyttö oli meille tuntematon ja iloisena yllätyksenä maksuton palvelu.\nKaivinkone kauhaisi maata ensimmäisen kerran tiistaina 24.7., ja kuoppa oli valmis jo perjantaina! Samalla levennettiin tonttiliittymää ja pohjustettiin betoni- ja kivikuormia kestävä piha-alue. Pihalla on melkoinen vuori maa-ainesta, joka toivottavasti löytää paikkansa täyttöjen ja pihatöiden yhteydessä. Onneksi maapohja oli juuri sellainen, kun maaperätutkimus antoi odottaa – ikäviä yllätyksiä ei tullut.\nOlemme saaneet myös hyvää esimakua siitä, millaista roudaamista on edessä. Veneperäkärry on osoittautunut loistavaksi kuljetuspeliksi pitkälle tavaralle. Puutavaraa, salaojaputkia, suodatinkangasta... Tämä on vasta alkua.\nHeinäkuuhun mahtui jälleen lisää shoppailua, mutta nyt alkaa olla ratkaisut pitkälti tehtynä. Isommista investoinneista ilmastointikone ja takka on vielä valitsematta, joten suuntasimme Hämeenlinnaan asuntomessuille katsomaan vaihtoehtoja ja hakemaan sisustusideoita. Messujen ideasato jäi odotettua laihemmaksi, sillä parasta antia oli hälytysjärjestelmät ja yksi vessan seinä. Toisaalta hyvä niin – ei mennyt suunnitelmat uusiksi.\nSeuraavana on vuorossa perustustyöt, jotka käynnistyvät salaojaputkien ja –kaivojen asentamisella. Lomapäiville on luvassa myös hermoja lepuuttavaa murskepedin täryttämistä J Palataan asiaan elokuussa!\nKaivuutyöt alkoivat sadesäässä...\n… mutta iltaan mennessä sää selkisi ja pintamaat oli kuorittu.\nTonttiliittymä työn alla.


Asumisen kulut nousemassa taivaisiin - PIKKU APURI\nKaveri kertoi juuri perhetutustaan Helsingissä. Pienen 60m2:n kaksion vastike nousee putkirempan takia 800€:oon??!?! Ja siis asunto on omistus-sellainen, josta ostovelkaakin riittää. Umpikuja-ansa.\nAsuntojen ostohinnat näyttävätkin jo taittuvan laskuun.\nItse olemme kartoittaneet kahden asunnon asumisen mallia: Huhtikuusta lokakuuhun maaseudulla torpassa, ja muutamat talvikuukaudet pikkuisessa ”luukussa” kaupungissa.\nVaan ei onnistu, koska pienimmissäkin asunnoissa vastike sekä muut kulut ovat jo valmiiksi huimissa lukemissa ja ne suuret korjaukset vasta suunnitteilla. Ja tilanne vain pahenee joka vuosi korottuvien sähkön, sen siirron, jätehuollon, vesimaksujen ja mm. hullujen kaukolämpöansojen takia. Tontitkin maksavat jo maltaita, jos sellaisia järkevältä paikalta löytää?\nJa tämä tilanteessa, jossa:\nSuomi on ajettu jamaan, jossa koko ajan suuremmalla osalla ei ole koskaan varaa asua omistusasunnossa – tai edes vuokralla.\nAsuminenkin kaipaa uusia malleja\nMe tarvitsemme tänne uudenlaisia taloja: Pieniä ja omavaraisuuteen tähtääviä. Tarvitsemme tänne myös uusia asumisen- ja sen rahoituksen konsepteja. Osaomistusmallia en ole koskaan ymmärtänyt, mutta omistus- ja vuokramallitkaan eivät enää riitä.\nTyöttömällä sekä pätkä- ja satunnaistyöläiselläkin pitää olla mahdollisuus asua jossakin.\nOn aivan turhaa odottaa tähänkään ongelmaan ratkaisuja historiamme huonoimmilta hallituksilta. Nämäkin on ratkaistava itse, yrittämällä.\n6.2.2016 /by Jari Liitola\nTags: asuminen, asumisen kulut, Caruna, hallitus, jätemaksut, lämmityskustannukset, oma asunto, omistusasunto, omistusasuntoon, sähkön siirto, Uusi asumisen malli, vastike, vesimaksut, vuokralle, vuokrataso\nhttps://i1.wp.com/pikkuapuri.fi/wp-content/uploads/2016/02/asuminen.jpg?fit=1950%2C1461&ssl=1 1461 1950 Jari Liitola https://pikkuapuri.fi/wp-content/uploads/2017/02/III-pikkuapuri-ukko-LOGO-WEB_400px.png Jari Liitola2016-02-06 15:23:032016-02-06 15:23:36Asumisen kulut nousemassa taivaisiin\nVAIHTO IOS:STA (IPHONE) ANDROIDIIN (FAIRPHONE) VAATII ISOJA SÄÄTÖJÄ, OSA... Haluatko viestintäyrittäjäksi – eli mitä ja miten teen työkseni?


Miksi nainen ei saa orgasmia, vaikka mies rynkyttää? Onko paikat niin väljät,kun olen synnyttänyt 3 lasta? Mitä tehdä,että saan orgasmin mieheni kanssa? Kohta 50- v. | Sexpo\nMiksi nainen ei saa orgasmia, vaikka mies rynkyttää? Onko paikat...\nMiksi nainen ei saa orgasmia, vaikka mies rynkyttää? Onko paikat niin väljät,kun olen synnyttänyt 3 lasta? Mitä tehdä,että saan orgasmin mieheni kanssa? Kohta 50- v.\nOrgasmia pohdittaessa on hyvä kiinnittää huomiota paitsi siihen, mitä tapahtuu orgasmin hetkellä tai juuri ennen orgasmia, myös siihen, miten kiihottuminen on kokonaisuudessaan päässyt kehittymään seksuaalisen kohtaamisen aikana.\nEt kerro kysymyksessäsi, että oletko joskus saanut orgasmin tai että saatko tällä hetkellä orgasmin jollakin tavalla, esimerkiksi sooloseksissä. Jos saat tällä hetkellä orgasmin jollakin tavalla, voisi tuota tapaa tutkailla tarkemmin ja miettiä, voisiko toisissa tilanteissa toimivia asioita tuoda niihin tilanteisiin, joissa orgasmia ei kuulu.\nTulkitsen viestiäsi niin, että rynkyttämisellä viittaat yhdyntäseksiin. Onko kuvaamasi rynkyttäminen sinulle mahdollisimman nautinnollinen tapa matkata kohti mahdollista orgasmia? Mikä osa kehostasi on kaikkein herkin seksuaaliselle nautinnolle? Saako tuo osa kosketusta yhdyntäseksin aikana?\nToinen asia, mitä voi pohtia on se, että kuinka kiihottuneessa tilassa olet ollut ennen yhdynnän aloittamista. Millaisista omista tai kumppanin kosketuksista ja hyväilyistä pidät ennen yhdyntää? Se milloin vagina on tarpeeksi kiihottunut yhdyntää ajatellen on yksilöllistä ja tilannesidonnaista. On kuitenkin tavallista, että yhdyntään edetään tilanteessa, jossa vagina ei vielä ole riittävän kiihottunut.\nOmaa kiihottumista tunnistaakseen on tärkeää oppia tuntemaan oman sukuelimensä toimintaa ja toiveita. Yksi hyvä tapa tutustua omaan kehoon on lantionpohjanlihaksiin tutustuminen ja niiden vahvistaminen, josta löydät lisätietoa täältä. Kun tietää mistä itse nauttii, on kumppanin kanssa helpompaa jutella siitä, millaista kaikkia osapuolia tyydyttävä seksuaalisuus voisi olla.\nJos haluaisit keskustella tilanteestasi tarkemmin, voit soittaa neuvontapuhelimeemme tai varata ajan seksuaalineuvontaan.


Rattijuopon tuuri: lensi kallionseinämästä valotolppaan - selvisi hengissä - Rikos - Uutiset - MTV.fi\nJulkaistu 08.06.2008 10:10\nNuoren naisen kuljettama henkilöauto törmäsi kovalla nopeudella kallioon Joensuuntiellä, N:o 17 hieman ennen Vehmersalmentien risteystä aamulla noin klo 03.00.\nHän oli tulossa Riistaveden suunnasta ja menetti tuntemattomasta syystä ajoneuvon hallinnan suistuen ajosuunnassa oikealle jyrkkään kallioseinään, Kuopion poliisi kertoo.Auto kulkeutui pitkin kallion seinää usean metrin korkeudella ja lensi edelleen seinämästä noin 30 metrin matkan törmäten valaisinpylvääseen.\nTörmäyksen voimasta pylväs katkesi ja ajoneuvo romuttui täysin.Autossa yksin ollut nainen selvisi rytäkässä ilmeisesti vähin vammoin. Hänet toimitettiin KYS:aan jatkotutkimuksiin.Poliisi epäilee kuljetajan syyllistyneen törkeään rattijuopumukseen, liikenneturvallisuuden vaarantamiseen sekä moottoriajoneuvon luvattomaan käyttöön.\nAmmuskelu eristi uimarannan Leppävirralla 24-vuotiasta lyötiin puukolla selkään


Johanna Korhonen Maahengen ruoriin - Markkinointi & Mainonta\nM&M 10.1. 12:36\nJohanna Korhonen Maahengen ruoriin\nJournalisti ja tietokirjailija on nimitetty kirjankustantamo Maahengen kustantajaksi ja toimitusjohtajaksi.\n"Maahenki on hieno pieni yhtiö, jota mikään ei estä kasvamasta suuremmaksi. Oikea kirja oikealle ihmiselle on kaiken perusta. Tämä kohtaaminen voi tapahtua missä tahansa, myös Suomen rajojen ulkopuolella. Minusta on hienoa, että kirjojemme englanninkielisiä versioita myydään jopa Lontoon luonnonhistoriallisen museon kirjakaupassa", Korhonen iloitsee tiedotteessa.\nKustantamon nykyinen taiteellinen johtaja Liisa Heikkilä-Palo siirtyy vaiheittain eläkkeelle. Organisaatiouudistuksen yhteydessä Korhosesta tulee myös Maahengen toimitusjohtaja. Nykyinen toimitusjohtaja Ulla Sarviala keskittyy toiveidensa mukaan enemmän markkinoinnin tehtäviin.\nMaahenki on 1999 perustettu luontoon, taiteeseen ja kulttuuriin erikoistunut kustantamo. Kustantamon perustaja ja pääomistaja on Maaseudun Sivistysliitto. Kustantamo hankki viime vuonna omistukseensa valokuvataiteen kirjajulkaisusarja Mustan taiteen Aalto-yliopistolta.\nTietokirjojen myynti on laskenut Suomessa viime vuosina, mutta Korhonen on optimistinen.\n"Uskon kuitenkin, että heiluri kääntyy vielä toiseenkin suuntaan. Kirjoilta haetaan lopulta juuri sitä, mitä nopea älylaitteen selailu ei tuota: keskittymistä, syventymistä, rauhaa ja punnittuja ajatuksia", Korhonen sanoo.\nKorkein oikeus tuomitsi Alma Median Kai Telanteen työsyrjintärikoksesta\nYogaia saa lisänimen ja avaa joogastudion Los Angelesiin\nManduka aloittaa yhteistyön suomalaisen nettijoogastudion kanssa.


Valokuvauskurssit | Tampereen Valokuvausseura ry\nJärjestämme valokuvaukseen ja siihen liittyvien ohjelmien käyttöön perehdyttäviä koulutuksia. Viikonloppukursseillemme osallistuu vuosittain noin 250 harrastajakuvaajaa.\nKouluttajina toimivat Valokuvausseuran omat osaajat ja ammattilaiset. Kurssit ovat tarkoitettu kaikille valokuvauksen harrastajille eikä sinun tarvitse olla seuran jäsen, mutta jäsenenä saat ne edullisemmin.\nPanosta vuorostaan itseesi kaluston sijaan. Mitä enemmän sijoitat oppimiseen, sitä enemmän saat.\nKalustolla ei ole väliä, mikäli et osaa sen tekniikkaa. Olet kuvatessasi luovempi, kun tiedät vaikkapa miten aukon säätäminen vaikuttaa kuvaan.\nVaraustilanteet näkyvät kunkin valokuvauskurssin ilmoittautumislinkin kautta. Mikäli kurssi on täynnä, muutama mahtuu jonoon ja saat automaattisesti tiedon, kun paikka vapautuu. Vahvistusviestin mukana tulee peruutuslinkki, josta voit esteen sattuessa peruuttaa osallistumisesi. Noudatamme terveysviranomaisten antamia ajantasaisia hygieniaohjeita.\nLauantaina ja sunnuntaina klo 10-14.\nOsallistujamäärä: 20 henkilöä.\nKenelle tarkoitettu: Valokuvauksen harrastajat, jotka kuvaavat digijärjestelmäkameralla.\nValokuvauksen peruskurssi antaa valmiudet valokuvauksen perusasioiden hallintaan ja tietoa digikameran ominaisuuksien ja asetusten vaikutuksesta kuvaan. Osaat etsiä kamerasi käyttöohjeesta tarvittavat tiedot sen sijaan, että luet käyttöohjetta kannesta kanteen. Käsittelemme mm. erilaiset kameratyypit, kameran perusominaisuudet kuten aika, aukko ja polttoväli sekä muutama sana pikseleistäkin. Saat vastauksia kysymyksiin: Miksi kuvista ei aina tule teräviä? Kuinka pysäyttää lintu lennossa? Miten syväterävyys toimii? Kuinka rajata kuvat oikein?\nKurssilla ei opeteta kameran toimintojen käyttöä, koska kameramerkkejä on todella paljon. Ota kamera ja käyttöohje kurssille mukaan. Ennakkotehtävänä on etsiä käyttöohjeesta "Histogrammi". Miten se saadaan näkymään kameran takanäytöllä.\nKurssilla saa valmiuden oppia pois täysautomaattiasetuksista. Peruskurssin asiat pitäisi valokuvaajalla olla ns. selkärangassa, joten näitä ei kokeneempikaan kuvaaja kertaa koskaan liikaa. Luonteva jatko valokuvauksen peruskurssille on Lightroom peruskurssi, jolla puhutaan enemmän mitä kuville tehdään kuvaamisen jälkeen eli kuvien arkistoinnista, kuvankäsittelystä ja julkaisemisesta.\nHinta: 45 €, TVS:n jäsenet 35 € | Maksu mieluiten verkkopankissa, mutta voit maksaa myös MobilePay:llä. Maksa vasta kun olet saanut laskun ja käytä maksuviitettä. MobilePay-maksussa lisää laskun viitenumero kommenttikenttään. MobilePay maksunumero (puhelinnumero) on 73348\nLauantaina 10-14 ja sunnuntaina klo 11-14.\nKenelle tarkoitettu: Sinulle, joka haluat oppia, mitä digikameran kuville pitää tehdä kuvaamisen jälkeen. Opit karsimaan turhat kuvat pois näppärästi ja helposti, tallettaa ne tietokoneelle hallitusti ja antaa niille hakusanat, joilla kuvat löytyvät jälkeenpäin. Puhallat kuviin puhtia kuvankäsittelyllä sekä julkaiset kuvat käyttötarkoituksen mukaan oikean kokoisina kuvatiedostoina. Lightroom tarjoaa paljon muitakin hienoja ominaisuuksia, joita käsitellään lisää luovan kuvankäsittelyn kurssillamme.\nKurssin sisältö: Lightroom Classic -kuvankäsittelyohjelmalla voit järjestellä ja parannella valokuvia. Kuvien valoisuuden, värien, kontrastin ja terävyyden, sekä pienten virheellisten yksityiskohtien poistaminen on helppoa. Kurssilla tutustumme ohjelman ominaisuuksiin aloittelijan näkökulmasta. Suosittelemme oman tietokoneen ottamista mukaan ja siihen LrC -ohjelman hankkimista etukäteen (tunnilla ei käsitellä Creative cloud-pilvipalveluversiota). Adoben sivuilta löydät ohjelman ominaisuuksista lisätietoja ja siitä on ladattavissa maksuton kokeiluversio. Varmista ohjelman toimivuus avaamalla se tietokoneessasi ennen kurssia. Luokassa ei ole TVS:n toimesta saatavilla internet-yhteyttä.\nHinta: 45€, TVS:n jäsenet 35€ | Maksu mieluiten verkkopankissa, mutta voit maksaa myös MobilePay:llä. Maksa vasta kun olet saanut laskun ja käytä maksuviitettä. MobilePay-maksussa lisää laskun viitenumero kommenttikenttään. MobilePay maksunumero (puhelinnumero) on 28758\nLIGHTROOM JATKOKURSSI | LIGHTROOM JA PHOTOSHOP\nLightroom-ohjelmaa käyttäneille ja hieman jo Photoshopin työkaluihin\ntutustuneille. Sinulle, joka koet, ettei pelkkä Lightroom riitä kuvan muokkaamiseen. Sinulle, joka haluat tutustua Photoshopin tarjoamiin etuihin ja ominaisuuksiin..\nKurssin sisältö: Kurssilla opitaan mm. Lr:n presetit, kokoelmat, hakusanoitus, kuvan laajempi säätäminen, aluevalinnat ja kuvan julkaiseminen. Photoshopista opitaan joitakin työpöydän työkaluja, tutustutaan tasoihin ja niiden sekoitustilatiloihin, maskaukseen, alykkäämpiin kuvan sisältöä muokkaaviin työkaluihin ja kuvan osan esim. taustan tai taivaan vaihtamiseen. Kurssin alussa voi ehdottaa jotakin tiettyä asiaa käsiteltäväksi.\nHinta: 45€, TVS:n jäsenet 35 € | Maksu mieluiten verkkopankissa, mutta voit maksaa myös MobilePay:llä. Maksa vasta kun olet saanut laskun ja käytä maksuviitettä. MobilePay-maksussa lisää laskun viitenumero kommenttikenttään. MobilePay maksunumero (puhelinnumero) on 91150\nLauantaina 1.10.2022 klo 10-17\nPaikka: Valokuvausseuran studio, Lielahden kartano, Tehdaskartanonkatu 38, Tampere. Yhteystiedot ja kartta\nKouluttajat: Juha Jokinen ja Jari Ahola, Tampereen Valokuvausseura ry\nOsallistujamäärä: 10 henkilöä.\nKaiken tasoisille harrastajille, jotka haluavat opetella henkilökuvauksen perusvalaisua ja näkemään valon merkityksen valokuvassa. Ei vaadi aikaisempaa kokemusta studiovalaisusta.\nKurssin sisältö: Opit rakentamaan valaisun yhdellä tai useammalla valolla sekä luonnonvalolla. Tutustumme valonmuokkaimiin ja niiden sijoitteluun ja jonkin verran myös mallinohjaukseen. Paikalla on malli, joten voit itse keskittyä kuvaamiseen. Kuvauksia tehdään studiossa ja kartanon upeassa sisämiljöössä. Valaisemalla erotut kuvaajana!\nHinta: 70 €, TVS:n jäsenet 60 € | Maksu mieluiten verkkopankissa, mutta voit maksaa myös MobilePay:llä. Maksa vasta kun olet saanut laskun ja käytä maksuviitettä. MobilePay-maksussa lisää laskun viitenumero kommenttikenttään. MobilePay maksunumero (puhelinnumero) on 70802\nSTUDION PEREHDYTYS – VAIN JÄSENILLE\nSeuran jäsenille järjestetään säännöllisesti lyhyitä perehdytyksiä studion laitteisiin ja kartanon kulunvalvontaan. Näistä tiedotetaan erikseen ja Ilmoittautuminen tapahtuu jäsenrekisterin omista tiedoista. Osallistuminen mahdollistaa studion vuokraamisen omalla ajalla.\n18.8.2022 torstaisin 14 viikkoa, klo 17:30-20:00.\nKouluttajat: Jari Ahola, Tampereen Valokuvausseura ry\nLisätiedot: Mukaan voi hyvin tulla myös kesken kauden. Pimiötyön osaavat voivat käydä myös omalla ajalla, sopimalla asiasta kouluttajan kanssa. Tilanteen mukaan maskisuositus. Kysy lisää laittamalla viestiä tvs@valokuvausseura.fi\nKenelle tarkoitettu: Vasta-alkajat ja aikaisemmin pimiössä olleet.\nVasta-alkajat saavat kurssilla yksityiskohtaisia neuvoja filmin kehittämiseen, kuvien vedostamiseen, filmikuvaukseen ja tarvikkeiden hankkimiseen.\nHinta: 55 €+ materiaalimaksu 20 €, TVS:n jäsenille 45 € + 20€ | Maksu mieluiten verkkopankissa, mutta voit maksaa myös MobilePay:llä. Maksa vasta kun olet saanut laskun ja käytä maksuviitettä. MobilePay-maksussa lisää laskun viitenumero kommenttikenttään. MobilePay maksunumero (puhelinnumero) on 22959\n26.-27.11. 2022 klo 9-16 molempina päivinä\nPaikka: Valokuvausseuran pimiö, Lielahden kartano, Tehdaskartanonkatu 38, Tampere. Yhteystiedot ja kartta\nKouluttaja: Olli Jaakkola, Tampereen Valokuvausseura ry\nOsallistujamäärä: 8 henkilöä.\nLisätiedot:Kurssin sisältöön liittyvissä asioissa voi olla yhteydessä Olli Jaakkolaan, olli(at)hopeavedos.fi tai 0400 706 304\nKurssi on tarkoitettu: pimiötyöskentelyn perusasiat hallitsevalle vedostajalle, joka haluaa kehittää taitojaan hienojen mustavalkovedosten tekijänä. Kurssilla havainnollistetaan vedostuksessa käytettäviä menetelmiä pääasiassa esimerkkinegatiivien avulla. Osallistujat voivat myös ottaa mukaan omia negatiiveja arvioitavaksi ja niitä voidaan käyttää esimerkkeinä mahdollisuuksien mukaan.\nhyvän mustavalkonegatiivin ominaisuudet ja menetelmät sellaisen tuottamiseksi, negatiivin arviointi\nvedostusmateriaalien kuten papereiden ja kemikaalien ominaisuudet ja valinta\nvedoksen valotuksen määritys ja jyrkkyyden säätö sekä lisävalotusten ja varjostusten käyttö sävykkään vedoksen tuottamiseksi\nerikoistekniikoilla, kuten flash-valotuksella, kaksikylpykehityksellä ja kemiallisella heikennyksellä aikaansaatava vaikutus kuvan sävyihin ja kontrastiin\nvedoksen arkistokelpoinen prosessointi\neri sävytysmenetelmät vedoksen säilyvyyden parantamiseksi ja värisävyn muuttamiseksi\nvedoksen viimeistely ja pohjustus ripustusvalmiiksi näyttelykuvaksi\nHinta: 70 €, TVS:n jäsenille 50 €\nIlmoittaudu kurssille ilmoittautumislinkin kautta. Kurssin laskun ja kurssi-infon saat sähköpostiisi noin kaksi viikkoa ennen kurssin alkua.\nANNA LAHJAKSI HARRASTAJALLE\nValokuvausseuran lahjakortti on erinomainen lahjaidea harrastajakuvaajalle. Se voidaan käyttää jäsenmaksuun, valokuvauskursseille tai molempiin. Lue lisää=>\nVALOKUVAUKSEN PERUSKURSSI MARRASKUU 2021\nTäysi luokka aktiivisesti kysymyksiä tekeviä harrastajakuvaajia. Hatanpään koulun ruokalassa on tilaa toteuttaa turvavälejä. Maskin käyttäminen on suositeltavaa ja kaikki sitä kiitettävästi käyttivätkin. Myös kahvittelu sujui väljästi.\nJotkut tuumasivat, että korona-aika on vähentänyt heidän kuvausharrastustaan, vaikka oikeastaan juuri nythän kameraa kannattaisi vaikkapa luonnossa ulkoiluttaa.\nJuha Jokisen johdolla parin päivän aikana opittiin, miten perusasiat vaikuttavat kuvaan. Niitä voi heti hyödyntää omassa kamerassa kaikenlaisiin valokuvauksen osa-alueisiin.


RimitaTriple kosteuttava kasvovoide | Rimita Green\nEtusivu / Kauppa / Kasvot / RimitaTriple – kasvovoide 50 ml\nRimitaTriple – kasvovoide 50 ml\nLuomulaatuinen RimitaTriple on syväkosteuttava anti-aging kasvovoide.\nSiinä yhdistyy ainutlaatuisen hoitava suomalainen tyrnimarja muihin luomulaatuisiin ainesosiin, joita ovat rosmariiniuute, kylmäpuristettu arganöljy sekä e-vitamiini.\nJotta tässä olisi paras kosteusvoide kasvoille, halusimme kasvovoiteeltamme kolmea ominaisuutta; luomulaatuisuuden sekä syväkosteuttavan, anti age vaikutuksen. Näistä lähtökohdista lähdimme kehittämään kasvovoidetta. Näistä kolmesta ominaisuudesta juontuu myös tuotteen nimi – RimitaTriple. Triple on tuotekehitetty ja valmistettu 100%:sti Suomessa.\nRimitaTriplen kolmet kasvot\nRimitaTriplellä on lukuisia hyviä ominaisuuksia. Katsotaanpa, minkä vuoksi se on erityisen hyvä kasvovoide ikääntyvälle iholle ja kasvojen kosteutukseen – ja miksi se toimii erityisen hyvin myös meikinalusvoiteena.\nRimitaTriple on hyvä kasvovoide ikääntyvälle iholle\nTriple on hyvä kasvovoide ikääntyvälle iholle, koska se sisältää tyrniuutetta ja e-vitamiinia kahdesta lähteestä; kylmäpuristetun arganöljyn kautta sekä lisättynä e-vitamiinina. Tyrnien kasvuolosuhteet ovat yksiä maailman kovimmista ja kasvi joutuu kehittämään runsaasti fenoleja (antioksidantti) selviytyäkseen karussa ja kylmässä säässä. Nämä antioksidantit siirtyvät tyrnimarjaan, josta uutteen kautta RimitaTripleen ja siitä kasvojesi iholle. Myös rosmariiniuute sisältää runsaasti antioksidantteja. Antioksidantit ja fenolit yhdessä e-vitamiinin kanssa lisäävät ihon kimmoisuutta ja elastisuutta pitäen sen nuorempana pitkään. Anti age vaikutus tulee tässä tuotteessa ikään kuin kasvojen kosteuttamisen sivutuotteena jokapäiväisessä käytössä.\nAnti age voiteen (kansankielellä ryppyvoide) käyttö on paras aloittaa jo alle 30-vuotiaana parhaan lopputuloksen saavuttamiseksi. Ikääntymisen vaikutukset kannattaa ennemmin minimoida ennaltaehkäisten kuin jälkikäteen. Ennaltaehkäisyyn kuuluu myös kokonaisvaltainen elämäntavoista huolehtiminen – terveelliset elämäntavat ja suojautuminen auringon UV-säteilyltä ovat parhaimmat keinot ihonhoidossa. Muun muassa huono ruokavalio, stressi, väsymys sekä hormonaaliset muutokset vaikuttavat ihon ikääntymiseen. Ikääntymisen seurauksena iho ohenee ja sen toimintakyky heikkenee. Tämä aiheuttaa ihon kuivumista, vähentää kimmoisuutta ja alentaa sen puolustuskykyä.\nParas kasvovoide ikääntyvälle iholle on terveelliset elämäntavat ja suojautuminen auringon UV-säteilyltä – RimitaTriple tulee hyvänä kakkosena.\nRimitaTriple on hyvä kosteusvoide kasvoille\nKasvojen ihon kuivuuteen vaikuttavat monet tekijät. Sisäisistä tekijöistä aiemmin mainitut ruokavalio, stressi, väsymys ja hormonaaliset muutokset saattavat vaikuttaa ihon terveyteen. Sisäisten tekijöiden lisäksi myös ulkoiset tekijät, kuten auringonpaiste ja pakkanen, vaikuttavat ihon kosteustasapainoon.\nRimitaTriple on hyvä kosteusvoide kasvoille, sillä se sisältää sheavoita sekä luontaista glyseriiniä, jotka ovat tehokkaita ihon syväkosteuttajia.\nKaritevoi (eli sheavoi) on kasvirasvaa, jota saadaan Afrikasta kotoisin olevasta voipuun pähkinästä. Se on nimensä mukaisesti hyvin öljyrikas pähkinä, jota käytetään luonnonkosmetiikan lisäksi myös ruokana. Karitevoilla on vahvoja antioksidanttisia ominaisuuksia – sen ravintosisältö on verrattavissa vihreään teehen ja neitsytoliiviöljyyn. Glyseriiniä taasen löytyy luontaisesti ihmisen ihosta. Glyseriini toimii ihon kosteuttajana sitomalla itseensä painonsa verran vettä. Kosteusvoiteessa käytetty glyseriini toimii siis samoin kuin ihon luonnollinen glyseriini – se lisää ihon vesipitoisuutta ja toimii näin luonnollisena kosteuttajana.\nTämä tuote mahtuu myös kategoriaan meikinalusvoide. Triplen palautteissa on usein kiitelty kasvorasvan mattapintaisuutta, mikä auttaa meikin kiinnittymistä ihoon, vaikka kasvorasva on alla. RimitaTripleä voi käyttää sekä yö- että päivävoiteena. Halutessaan kosteusvoidetta voi jatkaa arganöljyllä notkeammin levittyvän rasvan aikaansaamiseksi.\nVoiko RimitaTripleä käyttää meikinalusvoiteena?\nKyllä voi, voide on mattapintainen ja imeytyy hyvin ihoon, jolloin meikki kiinnittyy hyvin sen päälle.\nMistä iästä lähtien suosittelette anti-aging voidetta käytettäväksi?\nAnti-aging voidetta voi hyvin käyttää noin 30-vuotiaasta eteenpäin.\nSopiiko RimitaTriple kuivan ihon hoitoon?\nKyllä, RimitaTriple – kasvovoide on kehitetty nimenomaan kuivan ja sekaihon hoitoon ja kosteuttamiseen.\nYhdistä kasvovoiteeseen myös muu Rimitan tuoteperhe\nPuhdistusvaahto, kasvovesi ja kasvovoide ovat täydellistä ihoa tavoittelevalle loistava yhdistelmä. Rimitan tuoteperheeseen kuuluvat nämä kaikki, jos haluat ihonhoidostasi maksimaalisen hyödyn irti. Voit tutustua Rimitan muihin tuotteisiin alapuolella olevista linkeistä.\n9 arviota tuotteelle RimitaTriple – kasvovoide 50 ml\nLaura – 19 huhtikuun, 2018\nMinulla on herkkä ja kuiva iho, ja tämän takia ihoni usein punoittaa. Ihonsävyni on kuitenkin tämän voiteen käytön ansiosta tasoittunut ja punoitus vähentynyt. Voide myös kosteuttaa todella hyvin, ja kosteudesta huolimatta imeytyy hetkessä – voin levittää meikkivoiteen ilman odotteluaikaa, eikä meikki lähde päivän aikana rullaantumaan. Voide häivyttää myös ihanasti alkavat juonteet, vaikka olenkin vasta kolmikymppinen. Iso suositus tälle voiteelle 🙂\nRiitta O. – 12 kesäkuun, 2018\nOlen eräs jo kauan eläkkeellä ollut naishenkilö, mutta iästäni huolimatta vielä erittäin turhamainen mitä ulkonäköön tulee. Valitettavasti olen myös laiska mitä tulee kosmetiikka-imperiumien ihonhoito-ohjeisiin… Useimmitenkaan en jaksa huolehtia koko rutiinista, nimittäin käyttää seerumia, alusvoidetta, päällysvoidetta, päivä- ja yövoidetta, puhumattakaan satojen eurojen anti-aging ym. erikoistuotteita. Valitin vuolaasti ystävättärille miten vaivalloista ihonhoito on. Kunnes eräs hyvä ystävätär toi minulle lahjaksi purkin Rimitagreenin Triple-voidetta ja vakuutti, että muita voiteita ei tarvitse. Rupesin sitten kokeilemaan, ja kuinka ollakaan, jo parin päivän kuluttua alkoi näkyä tuloksia. Nyt olen käyttänyt Tripleä muutaman viikon ja saan jatkuvasti kohteliaisuuksia tutuilta ja tuntemattomiltakin, tyyliä “Olet niin nuoren näköinen, oletko rakastunut?”. Jos nyt jotakin voisi Rimitagreeniltä vielä toivoa, niin se olisi pieni “näytepurkki”, jonka voisi kätevästi ottaa mukaan matkoille.\nLuomunainen – 7 joulukuun, 2018\nIhana koostumus ja todella hyvä imeytyminen! Olen alle 30-vuotias, mutta tykkään käyttää tätä voidetta iltaisin, koska se on täyteläistä ja ihoni aika kuiva. Aamulla kun huuhtelen kasvoni, en tunne ”rasvakerrosta” iholla, sillä se on imeytynyt niin hyvin! Ja täynnä vaikuttavua luomu aineita, suosittelen! 🙂\ncatherine – 4 huhtikuun, 2019\nThis cream is a real pleasure to apply, it is dense and light in the same time. It feels rich and nourishing, but not oily at all. Absorbs in seconds and leaves the skin perfectly matte. Especially in hot days of summer, it was a real must-have. Maybe for a very dry skin or cold season you would need more hydration, but for normal skin it provides just what is needed; and certainly more hydration than you can expect from such a matte finish.\nIt has an interesting scent, neutral but kind of memorable, not just like ordinary mass-market scents that don’t differ from one another.\nAlso unlike typical cream in this price range, it’s not just superficially moisturizing, but feels like it’s reaching somewhere to the deeper skin layers and this is really amazing. On the other hand, maybe because of this quality, when using it after a deeper cleansing (chemical peeling or purifying mask) it can cause a bit redness on the skin. It doesn’t feel bad or irritating, feels rather like a special treatment; just had to be careful when in a hurry, it takes a few minutes to come back to normal skin tone.\nAfter years of trying and experimenting with almost all luxury brands, I was happy to find one skincare line that suits me perfectly, so I had no intention to even try anything else. This Rimita cream I’ve got as a gift, and I didn’t expect it to be more than an ordinary moisturizer. But it was such a positive surprise that I would certainly buy it again, maybe not fully replace my skincare but for a variety of other applications. Matte effect makes it a perfect choice for other uses than on face, for example for neck, or as an overnight treatment for hands in combination with Argan oil.\nOverall; this cream is quite unique, in a positive way – one of those cosmetic products that you will remember and want to buy it again. The quality is two times worth its price. I find this pretty amazing that a small Finnish brand was able to create such an excellent quality cosmetics product.\nSusanna – 24 heinäkuun, 2019\nTästäpä ei enää voide täydellisemmäksi voi muuttua. En ala keksimään mitään vikoja, kun niitä ei ole. Oma ihoni on kuiva, atooppinen, herkkä. Nykyään ihoni on tasapainoinen. Yleensä loppu syksystä huomaa mihin ihonhoitotuotteita pystyvät, ovatko lopulta niiin laadukkaita ja hoitavia, kuin mainos lausahdukset lupaavat. No tämäpä on ollut, eipä ole kasvot ritisseet kilpaa pakkasen kanssa. Ei ole kuivia juonteita, tunnetta, että ihonrepeää, ei hilseilee iho kuivuuttaan.\nSuorastaan hämmentävää, ettei tarvitse enää seerumia hölviä ja kerrosta kilpaa kasvoveden kanssa. Ei tarvitse voiteen jälkeen lisästä vielä öljytippaa sitomaan kosteutta, jonka sinne vaivalla sai työstettyä. Ei, ihoni on hehkeä, kuulas, tasapainoinen. Mitäpä lähes viisikymppinen nainen voisi iholtaan odottaa, ei ehkä ihan heti näitä. Eikä yhtään haittaa, että ikäni veikata yli 20 vuotta nuoremmaksi.\nTämä voide toimii myös oivasti mineraalimeikkini kanssa, sekoitan pieneen nokareeseen voidetta meikkijauhettani ja sen levitän ja taputellen tasaisesti. Iho on tässä vaiheessa melko kostea kasvovedestä. Annan imeytyä hetken ja perään kevyesti puuteria. Lopuksi sumutus ruusuvedellä ja kas kasvot kuulaina jopa näinä ihanina hellepäivänä.\nTämä voide on riittoisaa, laadukasta, kohtuuhintainen ja melko tuoksuton, itse en erota mainittua appelsiininkukan tuoksua, omasta mielestä tuoksu sellainen perusvoidemainen. Toisen purkki odottaa käyttöönottoa, ei meinaa ensimmäinen tyhjentyä millään, niin on riittoisaa tavaraa.\nUlla Väisänen – 25 marraskuun, 2019\nIhastuttava voide! Kosteuttaa ja pehmentää ihoa, jopa kaularypyt silottuu. Pieni määrä voidetta riittää, joten myös riittoisaa.\nMai – 7 tammikuun, 2020\nTäydellinen kasvovoide +40 iholle. Taistelen jatkuvasti ihon ongelmia, aikuisiän aknea, atopiaa ja kroonisen sairauden iholle tuomien haasteiden kanssa. Olin jo luovuttanut, etten voisi saada kaunista ihoa, mutta Rimitan tuotteet ovat todistaneet toisin. Rakastan myös ajatusta luomulaatuisista tuotteista ja villiyrttien ikivanhan viisauden hyödyntämisestä ihon hoidossa.\nHanna – 8 heinäkuun, 2020\nYksi parhaista kasvovoiteista, mitä olen luonnonkosmetiikan maailmasta löytänyt. Koostumus on todella kermainen ja täyteläinen. Voide imeytyy ihanan pehmeästi iholle. Ei jätä kuitenkaan ihoa rasvaiseksi. Tämä jää ehdottomasti vakituiseen käyttöön.\nPetu – 12 joulukuun, 2020\nErittäin kosteuttava voide, joka ei jätä ihoa öljyiseksi. Imeytyy melko nopeasti. Sopii päivävoiteeksi, meikin alle ja yövoiteeksi. Voiteen kanssa ei ole tarvetta lisäksi öljyille, koska kosteuttava vaikutus on niin hyvä. Voide on mielestäni tuoksuton. Olen erittäin tyytyväinen tuotteeseen ja suosittelen varsinkin kuivalle iholle, joka alkaa kiristelemään helposti. Yhdessä rimitan kasvoveden kanssa täydellinen pari!


Veggie Twister - maaginen vihannesleikkuri - Superkauppa\nEtusivu » Kauppa » Lahjaideat » Lahjat eri tilaisuuksiin » Joululahjat » Joululahja naiselle » Veggie Twister – maaginen vihannesleikkuri\nVeggie Twister – maaginen vihannesleikkuri\nVeggie Twister - maaginen vihannesleikkuri määrä\nTuotetunnus (SKU): veggie-twister Osastot: Äitienpäivälahjat, Joululahja naiselle, Joululahjat, Kodintuotteet ja sisustus, Lahjaideat, Lahjat eri henkilöille, Lahjat eri tilaisuuksiin, Lahjat naiselle\nKahdella vaihdettavalla leikuriterällä varustettu Lumilei Veggie Twister silppuri auttaa luomaan henkeäsalpaavan kauniit vihannesannokset. Raasta salaatit esimerkiksi voileipäkakun, tapaksen, tai vaikkapa japanilaistyylisen sushi-annoksen koristeeksi. Tai miksi et kokeilisi silputa leikkurilla perunaa, ja paistaa tästä tämän jälkeen uunissa herkullinen, mutta terveellinen naposteluherkku!\n4 arviota tuotteelle Veggie Twister – maaginen vihannesleikkuri\nshminni – 07/04/2014\nKurkun viipaloi hienosti, porkkana pitää olla paksumpi että saa oikein nätit kiehkurat.\nriitta – 14/04/2014\narvostelisin paremmin jos saisin kyseisen vihannesleikkurin,tilaus pahasti myöhässä. Riitta K.\nmirka – 21/07/2014\nLoistava vempain, saisi ehkä olla vähän isommassa koossa jotta tulisi enemmän ja nopeammin. Kiva laite silti ja toimii toistaiseksi hyvin..tosin kesti tovin, ennekuin tajusin miten sillä tehdään ( ei ollut ohjetta mukana 🙂\nNico – 18/04/2019\nJos haluat menettää hermot ja saada kurkun näyttämää tshernobyliltä, niin osta tämä laite.


Kohti Kuusamoa - Mökkitie\nTien päällä voi kannattaa joskus edetä verkkaisesti, pysähtyä katselemaan sekä kuuntelemaan paikallisia ihmeellisyksiä. Matkalla Kuusamoon voi esimerkiksi moikata husky-pentuetta ja Juuso-karhua.\nAamu-usva on elokuussa tuttu näky, kun ilman lämpötila laskee ja sumu alkaa tiivistyä. Erä-Susi -niminen kotieläinpiha tarjoaa mukavan rentoutumishetken, kun istuu rapsuttamaan vappuna syntyneitä huskeja.\nKuusamon suurpetokeskus ei jätä matkalaista kylmäksi, kun satakiloiset karhut tulevat moikkaamaan aidan viereen. Tarinoita eläinten kohtaloista kuuntelee herkällä korvalla, mutta eihän nyt kukaan usko että kuvan Juuso-karhu tervehtisi opasta pusulla!\nRukan huipulta avautuu näkymät pitkälle. Vaikka laskettelurinteet ovat paljaana ja nurmen peitossa niin maisemaan pysähtyy. Huipulta voi myös laskea alas kelkkaradalla!


Tietoja sukunimestä Hupli\nHupli on Suomessa esiintyvä sukunimi.\nHupli-nimisten lukumäärä eri vuosina:\nSukunimien yleisyyslistalla Hupli on sijalla 4 963.\nHupli-nimisiä tiedetään asuneen ainakin oheisten karttojen mukaisilla paikkakunnilla. Asuinpaikkakartta (violetit merkit) osoittaa 17 Hupli-nimisen asuinpaikan. Paikkatiedot perustuvat vuosina 1946–1958 aikuisiässä kuolleiden ja lisäksi 1952–1958 eläneiden vanhusten tietoihin, eivätkä ne kata kaikkia tämännimisiä.\nSyntymäpaikkakartta (vihreät merkit) osoittaa, missä edellä mainitut vainajat olivat aikanaan syntyneet. On huomattava, että sukunimen muuttaminen oli 1900-luvun alkupuolella erittäin yleistä. Niinpä heillä saattoi syntyessään olla jokin muu nimi kuin Hupli, tai sukunimi saattoi varsinkin lännessä puuttua kokonaan. Syntymäpaikkakarttaan on otettu miehet ja naimattomat naiset, joiden sukunimi ei ole vaihtunut avioituessa. Heitä on kartalla seitsemän.\nVuosina 1955–1965 kuolleet Hupli-nimiset asuivat osapuilleen oheisen kartan mukaisilla paikkakunnilla. Kartalla on 24 Hupli-nimisen kotipaikka kuolinhetkellä. Näiden Hupli-nimisten yleisin asuinpaikka oli Ruokolahti (12 vainajaa).\nSuomen sodissa 1939–1945 kaatui tai muuten menehtyi kolme henkeä, joiden sukunimi oli Hupli. Lukumäärä kattaa puolustusvoimain palveluksessa olleet mutta ei sotien siviiliuhreja.\nperust. 1910–1939 Yritykset\nSana Hupli esiintyy osana yritysten nimiä ja/tai yritysten omistajilla. Yritysten viralliset kotipaikat on esitetty sinisillä merkeillä oheisilla kartoilla. Jos kartalla on erikokoisia merkkejä, suurempi merkki tarkoittaa suurempaa yhtiömäärää.\nHupli on Suomessa paitsi sukunimi myös paikannimi. Maassamme on yhteensä 2 sen nimistä paikkaa. Ne näkyvät oheisella kartalla. Paikkojen tyyppi on talo.\nPaikannimillä ja henkilönnimillä on monesti jokin yhteys. Onko sukunimellä Hupli jotain tekemistä näiden paikkojen kanssa ei näy tästä. Se tulee tarkistaa muualta.\nVenäjäksi Хупли tarkoittaa nimeä Hupli. Jotkut nimet voidaan kirjoittaa venäjäksi useammallakin eri tavalla.\nSläktnamnet / Surname Hupli, Finland.


Elämän eliksiiri: toukokuuta 2012\nNiin taas viikko vierähti ja me ollaan oltu ihan pihalla, välistä riennetty uimakouluun, baletin kevätnäytökseen ja mitä nyt päiväkodin kevätjuhlassakin piti tietysti käydä..\nTöiden jälkeen on ilta vierähtänytkin iloisesti terassin rakentelu-puuhissa.\nKaiteet vielä puuttuu ja viimeistely, kuvaa keskeneräisestä terdestä kuitenkin luvassa pian, pysy siis kuulolla.\nOlen hankkinut ensimmäiset kasvitkin pihalle;\nPurppuraomenapuu, tosin meillä ei ole tämä riippumalli\nKoristeomenapuu, molemmat omppupuut valikoitui vain ja ainoastaan väriensä ansiosta, nämä punertavat on suurina aivan ihania ja olen sellaisesta usein haaveillut.\nLisäksi hankin alppiruusun ja punaherukan, olemme ensi viikolla menossa peräkärryn kanssa hakemaan pihasuunnitelmamme mukaiset kasvit, puut ja Tuijaa aidaksi.\nSisälläkin on saatu sisustusta eteenpäin, kun uusi sohva ja nojatuolit saapuivat, ne on ihanat!\nIhanaa iltaa, iloa ja valoa!\nLähettänyt Sabuska klo 11.33 5 kommenttia:\nMeillä on menossa projekti takapiha. Tämä kuva on otettu viime viikolla ja nyt takapiha on tasoitettu, multaa parhaillaan levitetään kaivinkoneella ja terassinlaajennuskin alkanee viikonloppuna.\nKesälomaa siis odotellessa, puutarhakaupoillekin taitaa päästä jo ensi viikolla hankkimaan ensimmäiset taimet meidän pihalle, JES!\nTähän tulee terassinlaajennus\nMukavaa iltaa, iloa ja valoa\nLähettänyt Sabuska klo 8.03 1 kommentti:\nUlkona on ihana ilma, meillä kiirettä taas pukkaa..\nJeminan baletin kenraaliharjoituksia ja esitys lauantaina. Lauantaina minä pääsen myös pitkästä aikaa naisteniltaan ja odotan sitä tosi paljon, mikään ei voita kunnon naisenergiaa loistavassa porukassa!\nMies oli tänään myös ahkera; meille olikin autokatos jo tilattu ja tänään on tontille tilattu kaivinkone mylläämään, mullat koko tontille ja terassilaajennuksen laudat ym. oheistarvike, jei!\nMeillä taitaa olla pian pihakin, ennen sitä saadaan kyllä olla vielä hetken ahkeria : )\nAurinkoa, iloa ja valoa elämääsi!\nLähettänyt Sabuska klo 9.14 2 kommenttia:\nMeillä on vietetty tänään Jeminan 6v. kaverisynttäreitä, lopultakin.\nMuuton takia ollaan jouduttu siirtämään monia asioita, tärkeitäkin.\nPikkuhiljaa alkaa koti olla kuosissaan ja tavarat paikoillaan ja elämä alkaa palailemaan normaali uomilleen.\nKoska aurinko paistaa ja elämä hymyilee, eikä ole rempattavaa, muuttolaatikoiden tyhjentämistä tai muutakaan akuutimpaa niin lähdemme lasten kanssa pyöräilemään. Terassilaskelmat laajennukseen on valmiina ja autokatos tilattu, joten nautitaan nyt tästä hetkestä, kun ei ole mitään tekemistä : )\nLähettänyt Sabuska klo 5.55 9 kommenttia:\nJoskus sitä löytää, vaikkei edes etsi.\nNiin kävi tänään, kun olin vienyt Jeminan ja Milenan kaverisynttäreille. Synttäreiden ajan kävin kaupungilla ruokaostoksilla ajattelin poiketa vielä Seppälässä, kun näin uuden liikkeen ikkunat.\nKoska olen luonteeltani utelias, varsinkin kun sisustamisesta on kyse ja liike oli vielä aukikin, niin poikkesin sisälle.\nOih ja voih, tosi kivaa tavaraa ja kankaita Inside stylessä\nJa sieltä löytyi se lähes täydellinen tyynykin; Amy Butler design kankaasta liikkeen omistajan ompelema tyyny, joka on mielestäni ihana!\nOstin tämän olohuoneeseen ja tilasin toisenkin eri kankaasta, mutta aika näyttää minne näitä sitten tanssitetaan : )\nMiehen valmistamaa iltapalaa, nam : )\nIhanaa iltaa iloa ja valoa!\nLähettänyt Sabuska klo 10.17 1 kommentti:\nIhana vapaapäivä on sujunut rauhallisesti, aamulenkillä ihastelin koiran kanssa linnunlaulu-konserttia, ihanaa tuoksua luonnossa yöllisen rankkasateen jälkeen ja luonnon vihertymistä.\nSisääntuloterassin sain vihdoin tyhjäksi , siihen kun on muutossa varastoitu tavara, mikä menee kirppikselle tms.\nSisälläkin on ollut ihana sipistellä nurkkia ja tanssittaa tavaroita ympäriinsä : )\nAikuisten makuuhuoneessa alkaa olla valmista, verhoja ei vielä(kään) ole missään huoneessa ja se ensimmäisen taulun naulaaminen vaatii vielä vähän rohkeutta ja makustelua.\nMeidän makkarin ikkunat suunnittelin siten, että väliin saa sängy päätyineen.\nTämä ruskehtava taulu on pyörinyt nurkissa..\nMutta taulu taitaa jatkaa vielä paikan etsimistä..\nPerhostaulu on kevyt ja kissapatsaat vaihtuvat tilanteen mukaan..\nTyynyjäkin tulee vaihdeltua ja kokeiltua aika ja tämä.\nTässä kangasta kokeiluna tyynyn päällä, olohuoneeseen olin ajatellut tätä, mutta katsotaan minne lopulta päätyy.\nLähettänyt Sabuska klo 7.11 10 kommenttia:\nMeillä poreamme on saavuttanut odotetusti huippusuosion!\nVarsinkin rankan työviikon jälkeen on ihana tilata töistä kotiin ajaessa lämmin vaahtokylpy : )\nEnsin saa tytöt peuhata tuoksuvassa vaahdossa ja sitten on äidin vuoro.\nMies on meillä TODELLA tyytyväinen myös uuteen saunaan. Ihan parhaat löylyt saa kuulemma meidän Harvia PI90 kiukaasta, ilmeisesti sauna on kooltaan sopivan kokoinen, koska löylyistä tulee erityisen pehmeät ja kosteat. Joka kerta saunasta tullessaa mies vain huokailee ja toteaa, että paras sauna missä on koskaan ollut.\nValaistus on kylpyhuoneessa myös säädettävissä hämyiseksi, musiikkia ja vaikka lasi viiniä ammeessa niin nautinto on taattu!\nMukavaa helatorstain vapaata, meillä se tulee ainakin todella tarpeeseen!\nLähettänyt Sabuska klo 9.43 1 kommentti:\nSyksyllä eskarin aloittava tyttömme huone on myöskin vielä ilman verhoja.\nJeminan lempihommia on piirtäminen ja Monster high bratzit, jotka on ihan itse löytänyt ja ne on ihan parhaita nyt.\nNukenrattaat tyttö myi kirppiksellä ja osti rahoilla uuden bratzin. Jos kuitenkin tulevat eskarikaverit leikkiikin nukeilla, niin Jemina lainaa kuulemma Milenan nukenrattaita : )\nSitä ollaan jo niin isoja, että.\nVerhot on siis suunnitteilla meillä ihan kaikkiin huoneisiin, luultavasti päädyn kiskoihin jotka asennetaan kattoon, verhotankoja en kyllä haluaisi.\nKaikkea pientä säätöä, johtojen piilottamista ym. olisi vielä ja ne viimeiset pahvilaatikot, jotka seilaa huoneesta toiseen..\nLähettänyt Sabuska klo 9.46 4 kommenttia:\nLastenhuoneista tänään vuorossa meidän kuopuksen huone.\nJemina 6v. ja Milena 4v. ovat aiemmin olleet aina yhteisessä huoneessa ja raksa-ajan huone oli noin neljäsosa tyttöjen aiemmasta yhteisestä huoneesta. Vähän jännitimme omiin huoneisiin siirtymistä, olihan illat olleet pitkään todella levottomia, kikatusta ja riehumista ..\nUudet omat huoneet ovat olleet menestys! Meillä on kaksi viikkoa menty helposti ja hiljaa nukkumaan, eikä unta ole tarvinnut juurikaan odotella, kuulemma uusissa huoneissa saa ihan parhaat unet!\nVerhokiskot puuttuu vielä jokaisesta ikkunasta, siksi meillä ei vielä ole ensimmäisiäkään verhoja.. Nukkekodista toinen ovi lattialla, kukahan sen korjaisi..\nNää on vaan niin söpöjä ja lapsen itsensä tekemät\nKaapin päällä on valopallot, jotka pitäisi virittää tunnelmaa tuomaan. Muilla tytöillä on jo käytössä piti tilata vielä yhdet pallot.\nAlla oleva Marimekon Karkulaiset kankaasta olisi tarkoitus tehdä taulu sängyn taustalle seinään. Kävin tänään kankaita katsomassa ja norsun väri oli luonnossa aavistuksen tummempi, siitä tulee kiva.\nOstin olohuoneeseenkin kangasta josta tulee jotain kivaa kesäksi..\nLähettänyt Sabuska klo 11.17 9 kommenttia:\nKeittiön valkoiseen seinänpätkään piti tulla musta liitutaulu- ja magneettiseinä suunnitelmieni mukaan, mutta sattui sopivasti Finnish Design shopin aleprosentit ja tarve, niin tilasin sitten nämä Kotonadesign muistitaulut.\nKaksi, vain koska kaksi on enemmän kuin yksi : )\nOlen huono laittamaan mitään juttuja vain yhtä.\nNiin tai näin seinästä tuli tälläinen, olisin halunnut ehdottomasti toisen tauluista keltaisena, mutta sitä väriä ei ollut saatavillla, mietintään jää jos itse sen sitten maalaisi..\nTheresen kortit on hankittu jo liki vuosi sitten odottamaan uutta kotia.\nLähettänyt Sabuska klo 9.44 7 kommenttia:\nPiha on vielä perustuksien aikaisella hienolla hiekalla, mursketta levitettiin ensiavuksi sisäänkulkuun käytännön syistä.. Jokainen voi kuvitella tämän sakin kengissä sisälle taloon kulkeutuvan hiekan määrän.\nKuramatot ovat välttämättömät toistaiseksi, kunnes hiekkaa saadaan vähemmäksi.\nEtuterassin lattia pitäisi pestä ja varmaankin jo käsitellä, raksa-aikana suojaus ei ollut ihan ykkösjuttu rakennusmiehille :-/\nTalon kulmilla muutosta pihatavaraa, pyörille tulossa teline tontin laidalle ja multapussit tyhjenevät kesäkukkien myötä. Hiekkaleluille kanssa laatikko, meidän piha onkin nyt yhtä suurta hiekkalaatikkoa : )\nTalon maalauksesta ollaan pyytämässä tarjousta. Talonnumero on vielä paperista, valaistu led numero-taulu odottaa asentamista. sisäänkäynti on pohjoispuolella, eikä sinne aurinko paista koko päivänä. Kadun ja talon väliselle alueelle haluaisin muutaman ison järkäleen, kiven vaikka läheisten rinnetonttien räjäytyksistä voisi muutaman meidän etupihalle kaivinkoneella tuoda..\nSitten muutama kaunis ikivihreä puu ja kivetys autopaikalta ovelle. Talon päädyssä näkyy kodarin ovi, saunasta pääsee kivasti vilvoittelemaan ulos muutaman askeleen ottamalla. Takapihan terassilaajennuksen onkin tarkoitus ulottua talon päätyyn aina kodarin ovelle asti.\nLähettänyt Sabuska klo 10.52 Ei kommentteja:\nIhana auringonpaiste ja terassilla syödyt jätskit laittavat tuovat väkisinkin hymyn huulille :)\nPihasuunnitelma on jo kovasti mielessä, mitä kasveja ja minne. Meillä on tasamaatontti missä ei kasva yhtikäs mitään..\nTavoitteena olis saada Tuijaa rajoille ja koristekirsikkaa ainakin. Mitään kukkapenkkejä en halua, liljoja kuitenkin johonkin ryhmä ja Pioneita myös, vähän ehkä koristepensasta ja ensi kevääksi istutan syksyllä sadoittain erikoistulppaaneita. Toiveissa pelkistetty ja helppohoitoinen piha. Helppoa kun heinänteko :)\nToteutus onkin sitten toinen juttu, sitä odotellessa olen hakenut kukkaloistoa kaupasta, ihanat tuoksuvat liljat tälle viikolle. Ensin pitää saada loput laudanpätkät pinottua, autokatos alulle ja terassilaajennus mieluusti myös, että voitaisiin nauttia kesästä, grillaamisesta ja lapset uimisestakin omalla takapihalla.\nLähettänyt Sabuska klo 8.14 2 kommenttia:\nMeillä päin aamu alkoi aurinkoisella ilmalla, aamulenkin jälkeen jäimme pihahommiin, mies haki myös terassikalusteitamme hallista, jossa säilytetään kausitavaramme.\nKevään grillikausikin on avattu, sillä olemme grillailleet jo useampana päivänä grilliherkkuja, nam!\nOlemme ahkeroineet myös pihalla; kaikki raksaamisesta yli jääneet laudat (niitä oli tooosi paljon ja jaettukin pitkin kyliä) on nyt lopultakin pilkottu polttopuiksi. Tontilta kaadetut puut on myös klapikoneella pätkitty haloiksi, kiitos kuuluu anopille ja appiukolle.\nSeuraavaksi alkaakin terassin laajennuksen suunnittelu ja autokatoksen ohella myös toteutus, tähän Dt:n pakettiin kuuluvaan perusterassiin mahtuu hyvin vain meidän grilli :)\nNyt ulkona sataa vettä ja on kylmäkin, täällä sisällä on tunnelmallista ja lämmintä sillä takassa loimuaa tuli.\nTunnelmallista iltaa, iloa ja valoa!\nLähettänyt Sabuska klo 9.16 5 kommenttia:


Ilmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1515424\nEtsimme KIRVESMIEHIÄ Rovaniemelle!\nHaussa kirves- ja rakennusmiehiä erilaisiin kohteisiin. Tehtävinä voi olla kaikkea väliseinien teosta puu- ja ulkorakennustöihin. Kohde valitaan osaamisen perusteella, joten kerrothan hakemuksessasi minkälaiset työvaiheet ovat jo entuudestaan tuttuja ja minkä koet olevan parasta osaamistasi. Työkeikkojen pituudet vaihtelevat myös kohteen/asiakkaan mukaan. Voimassaoleva työturvallisuuskortti on edellytys työmaalle pääsyyn.\nMeiltä saat kilpailukykyisen palkan ja laadukkaat työvarusteet. Hyvällä asenteella ja ammattimaisella työotteella mahdollistat itsellesi myös pidempiaikaisen työsuhteen. Hae tehtävää pian, sillä haastattelemme jo hakuaikana!\n050 444 4452.


Nyt sitä saa – mansikkaa! – Hämeen Sanomat\nNyt sitä saa – mansikkaa!\nKuusamon mansikkatilalla Lammilla eletään kesän kiireisintä aikaa. Heinäkuu on mansikan parasta sesonkia.\n– Olemme tottuneet viime vuosina aikaisiin kesiin, mutta tänä kesänä mansikka kypsyy oikeastaan normaaliajassa, Kuusamon mansikkatilaa emännöivä Johanna Mettälä valaisee.\nKevät ja kesä ovat olleet poikkeuksellisen viileitä, mutta aikaisten lajikkeiden ansiosta satoa on silti saatu suhteellisen ajoissa. Mansikoiden itsepoiminta käynnistyi tilalla viime viikon tiistaina, ja nyt asiakkaita on riittänyt suorastaan ruuhkaksi asti.\n– Kiitos asiakkaille kärsivällisyydestä alkukesän suhteen, yrittäjä kiittelee.\nPienet sateet eivät silti haittaa, päinvastoin.\n– Kun sataa, mansikat eivät kypsy niin nopeasti. Ja vedensaanti on tärkeää, sillä mansikan raakileet vaativat vettä, jotta ne voivat kasvaa kokoa.\nNäillä keleillä marjasesonki jatkuu pitkälle elokuun puolelle.\n– Paras sää mansikan kypsymiselle on puolipilvinen ja sellaiset plus 20 astetta. Viikon tai kahden kova helle saattaisi kypsyttää marjat yhtä aikaa, joten riippuu paljolti säistä kuinka pitkä mansikkakaudesta lopulta tulee, Mettälä arvioi.\nTänä kesänä lammilaistilalla työskentelee 30 poimijaa. Valtaosa heistä on ulkomaalaisia, lähinnä Ukrainasta ja Venäjältä, mutta mukana on myös pari suomalaista. Poimijat aloittavat aikaisin aamulla, ja marjat viedään myytäväksi tilan omiin myyntipisteisiin, joita on kaikkiaan neljä – kaksi Lammin keskustassa, yksi Tuuloksessa sekä yksi tilalla.\n– Meidän tilalla mansikanviljely perustuu siihen, että marjat markkinoidaan itse. Pystytämme omia myyntipisteitä sen mukaan kuin tarve vaatii.\nMyyntipisteet ovat haluttuja työpaikkoja, ja tänä vuonna niihin tuli hakemuksia enemmän kuin paikkoja oli tarjolla.\n– Myyntipisteisiin palkkaamme mieluiten paikallista työvoimaa, Mettälä sanoo.\nMakeaa ja kestävää\nLammilaistila viljelee mansikkaa kahdeksalla hehtaarilla. Mansikan lisäksi tilalla viljellään myös vadelmaa, maissia, perusviljoja sekä tuoretta hernettä.\nVielä noin 15 vuotta sitten Suomessa viljeltiin pääasiassa Senga-lajiketta, mutta nyt Polka on syrjäyttänyt sen.\n– Polka on kansansuosikki. Se on säilyvä, hyvänmakuinen ja sopii niin säilöntään, pakastamiseen kuin tuoreena syötäväksikin. Meillä Polka jalostetaan myös mehuiksi ja hilloiksi, koska sillä on hyvät jalostusominaisuudet.\nHani on aikainen lajike. Se käy säilöntään, mutta on Polkaa hapokkaampi. Tilalla itsepoimintaan tarkoitetuista marjoista noin 80 prosenttia on Polkaa, loput 20 prosenttia Sonataa.\n– Sonata kypsyy yhtä aikaa Polkan kanssa. Se on oranssinpunainen, makeudeltaan erittäin hienonmakuinen ja tuoremarjana erinomainen.\nJohanna Mettälä on toisen polven mansikanviljelijä. Hän on luotsannut Kuusamon mansikkatilaa miehensä Kai Mettälän kanssa jo 15 vuotta. Vaikuttaa vahvasti siltä, että kolmaskin sukupolvi saattaa jatkaa, sen verran topakasti 9-vuotias tytär Elina on tilan töissä jo mukana.\nTilan nimellä on oma historiansa.\n– Nimi tulee omasta tyttönimestäni. Vanhempani aloittivat mansikanviljelyn vuonna 1980. Tilalla on pitkät perinteet ja niitä perinteitä olen halunnut jatkaa, nykyinen emäntä kertoo\nMettälän vanhemmat aloittivat aikanaan tilalla marjojen jatkojalostuksen. Myös tätä perinnettä vaalitaan – sekä kehitetään jatkuvasti uusilla ideoilla. Myytävänä on erilaisia hilloja, mehuja ja muita marjajalosteita.\n– Jatkojalostuksen myötä mitään ei mene hukkaan. Meillä on kolmisenkymmentä eri tuotetta, joita on saatavilla ympäri vuoden. Tällä tavalla tekemistä riittää koko vuodeksi, mutta työ kuitenkin vaihtelee. Talvella keskitymme tuotekehittelyyn, kesä on pyhitetty marjanpoiminnalle, Mettälä summaa.\nTapio Laine onnistui tavoitteessaan EM-kisoissa – "Isot äijät olivat vaikeuksissa"\nNato vahvistaa puolustustaan itäisissä jäsenmaissaan – korkean valmiuden joukkojen lukumäärä moninkertaistuu\nKolumni: Loiko Avalanche mestaruudellaan seuroille vaarallisen trendin?\nMielipide: Pitäkää kiinni omista ateria- ja puhtauspalveluista - Ulkoistaminen vie vallan pois päättäjien käsistä\nVenyneet siltatyöt pysäyttivät juhannuksen paluuliikenteen Tampereen ja Toijalan välillä viikonvaihteessa – VR:n mukaan yöjunissa oli jumissa tuhansia matkustajia\nSunnuntaisin Hämeenlinnan ravintoloista puolet on kiinni – Miksi ravintolakaupunki ei hyödynnä koko viikonloppua?\nVKK:n Jarno Vähäkainulle porttikielto eduskuntaan salakuvaamisen vuoksi\nUhkaava palo Härkätiellä\nPoliisi varoittaa uusista nettihuijauksista\nLegendaarisella linja-autoaseman grillillä on taas elämää, vaikka aluksi uusi yrittäjä luuli, ettei Hämeenlinnassa voi ihminen asua\nHämeenlinnan Uusi Kesäteatteri luottaa Leevi and the Leavingsin hitteihin – Lavalle nousee liuta tuttuja näyttelijöitä ja kultakurkkuja\nNaivismista iloa kaamokseen\nPerinteinen juhannusjuhla palaa Linnanpuistoon\nKonkarisoittajien kokoama Bluesbox tarjoilee svengaavaa juurimusiikkia – "Ei paljon parempaa fiilistä ole, kun jengi alkaa notkua", Timo "Häkä" Mann sanoo