Historia jatkuu...: Demokratioiden ote höltyy\nLähettänyt Pekka Tikka klo 7.27\nPauli Räsänen 25. syyskuuta 2015 klo 9.53\nWahlroos totesi jokin aika sitten autoritaarisen kapitalismin olevan seuraavan kierroksen johtotähti. Pakolaiskriisin temmellyksessä maamme on paljastunut kuuluvaksi osittain itäeuroppalaisen menttaliteetin maaksi. Viimeaikaiset paljastukset Nokiasta ja Ollilan johtamismetodeista on paljastunut autoritääriseksi tiukanpaikan iskiessä.Ehkäpä maasamme ja myös Nokiassa on ja oli ogelmana pohjimmiltaan itseolemisen ymmärryksen identiteetti kriisi,kuvittelimme olevamme jonkinlainen kuviteltu länsimaa. Poliitisen historiamme voidaan tulkita myös kauttaltaan ihanteiltaan autoritäärisen johtajan palvonnaksi, Tanner, Mannerheim ja Kekkonen osasivat rakentaa itsestään kultin, eikä siinä mitään pahaa, kunhan pkele tuloksia ja kansan onellisuutta tulee.Liberalistisen vasemmiston kutistuminen maassamme aiheutuukin ehkä osittain samoista piirteistä, kuin Jeltsinin venäjän kansan syvien rivien vapauden aateiden menetetty maine sellä. Kannattaa muistaa, että Taistolaisuus meillä edusti myös autoritäärisiä elementtejä. Ehkäpä suomi onkin omalla paikalaan maailmassa, myös aateellisesti.\nPauli Räsänen 25. syyskuuta 2015 klo 23.15\nOtetaampa lähempään tarkasteluun ns liberalisen demokratian ja meikäläisen kansanvallan nykyolemus. Nuoruudessani meidänkin kylässä toimi aktiivisesti keskustapuolueen ja kansandemokraatien puolueosastot, ihmiset myös vierailivat toistensa järjestämissä tilaisuuksissa, varsinkin silloin kun Katri helena Eskelinen tai Lauha Männistö olivat osastoisaan käymässä. Myös Veikko Vennamon tilaisuudet oli suosittuja. Tilanne tänään on polittisen kansalaisyhteiskunnan kannalta heikompi,mainostoimistossa ja muissa ajatus ja ulkokuori hautomoissa rakennelaan teemat joiden kuvitelaan vetävän äänestäjiä. Kun vaalit on käyty unohtuvat vaalilupaukset ja tehdään kuten nyt on käynyt tasapainotetaan valtiontaloutta omaksuttujen omien uskomusten pohjalta ,tai pikemminkin elinkeinoelämän tavoitteiden pohjalta, ei ihme että usko politikaan vähenee. Olen muuten kuullut kuiskeita , jota myös itse innolla odotan maahamme olaan kaavailemassa Suomidemokraattista kansanliikettä Urho Kekkosen hegessä, on näet edellä mainituista syistä sekä etenkin ulkopolittisen realismin palauttamiseksi suorastaan kansakuntamme kohtalonkysymys. Pohjaa uudelle kansanlikeelle tuo pettymys ja suoranainen petos minkä perusuomalaiset ovat kannattajoleen tehneet, samoin keskustan liikemiessiiven ylivalta omassa puolueesaan, Puumalaliset ovat sivuraiteilla samoin sosiaalikokoomuslaisten Pietikäisläiset. Mietippäs esimerkiksi sitä kuinka täydelliseksi virhearvioksi osoittautunut venäjään kohdistunut unionin pakotepolitikka on johtanut tilanteeseen jossa osa pohjois-savon maidontuottajista joutuu turvautumaan toimeentulotukeen, tämänkaltaisista harjoitetun politiikan tuloksista sadaan aikaan melkoinen mieltenmullistus lähiaikoina.\nPekka Tikka 26. syyskuuta 2015 klo 2.28\nPopulismi, mukaan lukien politiikan viihteellistyminen valtaa alaa. Takinkäännöistä yritetään tehdä hyväksyttävä käytäntö.\nSuomen geopoliittinen tilanne on muutakin kuin maantiedettä. Lännettyminen ml. Nato yritetään saada vyöryttämällä läpi (media, poliittinen ym. eliitti)\nPauli Räsänen 26. syyskuuta 2015 klo 8.43\nTietenkin ne jotka kuvittelevat olevansa ehdottoman oikeassa pyrkivät betonoimaan asemansa ja saavutuksensa.Unohtavat vain,että historialla ei lopulta ole mitään lineaarista oikeaatietä, sen osoitaa edessämme oleva pakolaisvaellus, eivät demokratian levittäjät värivallankumouksia lietsoesaan aavistaneet tekojensa seurauksia. Nato jäsenyys on viellä monen mutkan takana, elinkeinoelämästämme esimerkiksi srv on kainaloitaanmyöten venäjän kanssa yhteistyössä, samoin fortum. Joten järki voitaa aikaamyöten natokiiman.\nRebecca Crypto 25. helmikuuta 2019 klo 15.08


Omena hinta, alennus ja tarjoukset | Promotheus\nEtusivu / Tuotteet / Omena\nPromotheus tietää jokaisesta alennuksesta, tarjouksesta, mainoksesta ja kuvastosta koskien tuotetta omena. Etsimme parhaat tarjoukset ja kerromme sinulle ensimmäisenä, kun tuote omena on alennuksessa. Täten voit säästää uskomattomia summia viikoittaisista ostoksistasi. Katso, paljonko voit säästää tuotteesta omena tuoreimmista tarjouslehdistä.\nTarkista tuotteen omena hinta suosikkimyyjilläsi\nJos haluat säästää, napsauta mitä tahansa mainosta ja katso nykyinen hinta suosikkimyyjälläsi Puuilo, Carlson, Oriflame, S-market, Avon, Sokos, Lidl, Biltema, Minimani. Voit suodattaa näkyville tiettyjen brändien tarjouslehdet ja mainokset, jotta tarjousten löytäminen on helpompaa. Muista, että Promotheus-sivustolla voit myös tarkastaa alennuksia valtavasta valikoimasta muita tuotteita.\nKatso suosikkituotteitasi, kuten omena puhdistusliina, omena sose, o.b., oball, obbekjærs, koskevat tarjoukset ja alennukset. Promotheus-sivustolta löydät kaiken samasta paikasta, ja olet vain napsautuksen päässä upeista tarjouksista. Kurkkaa sivustollemme säännöllisesti – parannamme palveluamme jatkuvasti lisäten uusia alennuskampanjoita ja tarjouksia löytääksesi parhaat hinnat!


Ensiaskelet | Run / Stop – Restore\n#92 – Beamrider\nPosted on 25 helmikuun, 2018 by ugus\nPalataan jälleen sinne kuusnelosaikakauteni lähtökuoppiin, silloisten kavereitteni pelikokoelmien ääreen. Beamrider (Activision, 1984) oli toisella heistä jo varhain hyllyssä, samanlaisessa pehmeässä kotelossa kuin H.E.R.O. ja todennäköisesti muutkin Activisionin varhaisklassikoista. Tämä termi kyllä sopii hyvin juuri Activisionin tuolloiselle tarjonnalle, sillä firma oli isojenkin joukossa iso, ehkä suurin nimi kuusnelosen ensimmäisten vuosien julkaisijoista. Activisionin peleissä oli tietty ammattimaisuuden tuntu verrattuna muihin aikakauden pelitaloihin, alkaen niistä konsolipelit mieleen tuovista koteloista, päätyen tyylikkäästi yhtenevien alkuruutujen kautta hiottuun pelattavuuteen ilman ylimääräistä sälää.\nTämä johtuu tietenkin siitä, että monet Activisionin koodarit olivat aloittaneet uransa Atari 2600 -konsolin parissa, hioneet kykynsä äärimmilleen ja noiden kokemusta kartuttaneiden vuosien hedelmiä nyt sitten saivat kotitietokoneilla pelaajat poimia. Monet peleistäkin olivat jo aiemmin olleet olemassa Atari-versioina, en tiedä kuuluiko Beamrider näihin, mutta voin hyvin kuvitella. Peli on simppeli mutta erittäin pelattava, jopa kohtalaisen abstrakti sikäli että mitään kovin tunnistettavaa ei ruudulla näy. Pelaaja on jokin hivenen epämääräisen näköinen möhkäle, joka liikkuu muutaman pystyraidan välillä ruudun alareunassa sivusuuntiin. Nämä raidat katoavat tyylikkäästi horisonttiin ja niitä pitkin syöksyy alas tavaraa tappavaan tahtiin. Ammukset kulkevat näitä samoja ratoja pitkin ylös, mutta paljon on myös sellaista joka ei tuhoudu, ja jota on täten väistettävä. Perusviihdyttävä reaktionopeuspeli siis, mutta yksi parhaista sellaisista, niin tehokkaaksi hiottu ja niin konstailematon. Pelaajan kuollessa hänen aluksensa (ts. ”möhkäleensä”) tuhoutuu romuksi ja taustan 3D-raidoitus muuttuu tähtien täplittämäksi avaruuden reunaksi. Majesteettinen hetki. Mutta sitten on seuraavan elämän vuoro ja taas mennään ilman sen isompaa hengähdystaukoa.\nKaikki pelaamani Activisionin varhaispelit ovat laadukkaita ja merkkipaalu-statuksensa ansainneet, Beamriderkin, vaikkei tunnetuimpien joukkoon kuulukaan. Minulta heruu vielä vähän nostalgialisää, kun tosiaan lienee kymmenen ensimmäisen koskaan pelaamani kuusnelospelin joukossa. Viihdytti paljon pidempään kuin voisi kuvitella.\nPosted on 10 joulukuun, 2017 by ugus\nKuten jokin aika sitten mainitsemani Frogger, myös Moon Patrol oli niitä varhaisvuosien arcade-klassikoita, joiden kopioista me kotipelaajat saimme sitten nauttia vuosien ajan – ja oletettavasti vielä nykyäänkin nämä samat digitaalisen pelikulttuurin perustukset vaikuttavat vahvoina. Moon Patrolia härskisti kopioi ainakin Battle Through Time (Anirog, 1984), joskaan tuolloin en tietenkään mitään originaalista tiennyt. Eikä liiemmin niitä kopioitakaan ollut tullut vielä vastaan, koska tämä kuuluu siihen kuusnelos-ensiaskeleitteni pieneen joukkoon, jonka olen ottanut tavaksi erikseen mainita. Tämä tarkoittaa siis niiden kahden kaverini pelikokoelmaa, jotka saivat kuusnelkun vuoden 1985 aikana, joiden luona kävin pelaamassa ja joiden muutamat pelit olivat ikään kuin pakostikin sitten jotain elämää suurempaa.\nMittakaava Battle Through Timessa on toki laaja: pelaaja kontrolloi hyppivää ja ampuvaa autoaan läpi maailmanhistorian merkittävien sotien alkaen ensimmäisestä maailmansodasta ja päätyen… No, sehän tässä on aika kiva jippo. Korean ja Vietnamin sotien jälkeen nimittän pääsemme lasereita räiskivään kolmanteen maailmansotaan, mitä seuraa ydintuho ja – – tämän jälkeen vastassa on kiviä heitteleviä luolamiehiä. Tämä oli pienenä minulle aivan uskomattoman nerokas ajatus. Vihollisten vaihtumisesta huolimatta pelin meininki pysyy suht samana, eli Moon Patrolin tapaan kiidetään taistelutantereella eteenpäin lähinnä ruudun vasemmassa reunassa pysytellen, kun vihollisia tulee niskaan niin taivaalta kuin edestä. Välillä maassa on monttuja joiden yli pitää siinä melskeessä huomata pompata. Ei ihan helppoa, mutta continue- mahdollisuuden avulla me tämän läpi pääsimme.\nParhaiten olen tästä pelistä aina muistanut musiikin. Jo alkuruudussa kajahtaa Beethovenin viides, ja joka tasolla on oma aikakauteen sopiva taustamusiikkinsa tahdittamassa tuhoa. On Wagnerin Valkyyrioiden ratsastusta, Tv-sarja MASHin tunnaria ja vaikka mitä. Ne toivat ihan omanlaisensa tunnelman – useiden kappaleiden mollivoittoinen sävel yhdistettynä siihen jotenkin lohduttomana vuosikymmenestä ja -sadasta toiseen jatkuvaan sotimiseen on luonut Battle Through Timelle mielessäni hyvin traagisen ja sodanvastaisen auran. Silloin 80-luvulla tuntui siltä että tässä on peli jolla on sanoma. Hyvin traaginen, julma ja pessimisten sanoma. Jos olisin törmännyt peliin vasta vuotta tai paria myöhemmin, en olisi kiinnittänyt siihen juurikaan huomiota, nyt se on yksi pelihistoriani merkkipaaluja. Se oli myös varmasti ensimmäisen vuoden aikana eniten pelaamamme peli sen toisen kaverini kokoelmasta. Kyllä tässä jotain lumovoimaa tosiaan oli.\n#31 – H.E.R.O.\nPosted on 27 lokakuun, 2017 by ugus\nAlussa pelikasettien pakkaukset olivat pelkkiä normaalin c-kasetin koteloita, ja nämä säilyivätkin varsinkin halpispelien puolella mukana kuviossa kuusnelosen loppuun asti. Alkuvuosina ulkoasua kuitenkin varioitiin jonkin aikaa melko innovatiivisesti pelikonsolin mieleen tuovilla pehmeillä ja pyöristetyillä koteloilla, kunnes 80-luvun puolivälin jälkeen standardiksi vakiintui pitkäksi aikaa vähän kömpelö kahden kasetin kokoinen mutta muuten perinteinen saranalla aukeava kotelo – kenties syynä oli vain ohjeiden ja muun mahdollisen paperisälän helpompi mahduttaminen mukaan. Ihan viimeisinä vuosina yleistyivät sitten pahviset laatikot, joista itse pidän eniten. Sekä pienet, napakan kokoiset, että jättisuuret lootat (joissa usein vain yksinäinen kasettipolo kolisi eestaas) miellyttävät ihan esineinäkin, ja olivat aikoinaan mukavia pinota hyllyyn.\nH.E.R.O. (Activision, 1984) kuuluu pehmokotelokauteen, ja mainitsen tämän erikseen, koska syystä tai toisesta muistan pelin pakkauksen hyvin. Tämäkin oli ihan ensimmäisiä koskaan pelaamiani kuusnelospelejä, ja varmaan ensimmäinen jonka kotelo oli jotenkin totutusta poikkeava. Siinä oli jotain jännittävää; pelinkin oli pakko olla jotain erikoista kun kerran kotelokin oli.\nJa siten lapsen epälooginen ajatteluketju osui oikeaan, että H.E.R.O. on kyllä ihan omassa luokassaan. Tämäkin peli kuuluu niihin alkuaineisiin, joista käsitykseni tietokonepeleistä on muodostunut. Kopterirepulla varustautunut sankari uhmaa luolaston vaaroja pelastaakseen sinne jumiin jääneet onnettomat, ja joka luola on ruudun tai pari edellistä pidempi, joka luolassa on yksi uusi ovela jippo jonka sen ratkaisu vaatii. Piru vie että tätä pelasin aikanaan paljon (vahva veikkaus että on kymmenen eniten pelaamani pelin joukossa… No kahdenkymmenen ainakin… Okei, viidenkymmenen), ja kyllä tässä taito kehittyi. Nyt kun ehkä about 15 vuoden tauon jälkeen emulaattorilla kokeilin (aavistelen, että kun minulla oli vuosina 2002-2003 kuusnelonen nostalgiakäytössä viimeksi, oli myös H.E.R.O. kierroksessa), niin selkäytimestä tulivat kaikki oikeat liikeradat, kaikki oikeat reitinvalinnat edelleen. Kutosleveliin asti pääsin ennen kuin ensimmäisen kerran viikatemies vei. Ei huonosti. Melkein tällekin annan ”Uguksen suosikki!” -mitalin, mutta piirun verran siitä nyt jäädään. Sen saadakseen on löydettävä addiktion ja sympatian saumaton ristisiitos, jota H.E.R.O. ei ihan saavuta, kun en tähän kiihkeällä vimmalla kuitenkaan koskaan suhtautunut. Olipa helvetin hyvä peli vain.\nH.E.R.O. onkin nimenomaan kuusnelosen kultakauden pelejä. Tuote siltä ajalta kun lapsentaudeista on juuri selvitty, konekanta on massiivinen ja hyvä peli saavuttaa miljoonayleisön jopa ihan ilman elokuvalisenssiä tai kolikkopeliesikuvaa. Vaikka muutamin tyylikkäin viivoin hahmoteltuja hämähäkkejä ja lepakkojakin pelistä kiusaksi löytyy, mikään ampumapeli ei H.E.R.O. ole. ”Arcade” lienee kuvaavin genre. Toiminta ei missään vaiheessa ole hektistä, vaan jokaisen eteen tulevan ongelman voi ratkaista ajan kanssa ja harkiten. Ihan liian harvoin nähty ominaisuus peleissä tämä. Ainesta modernisoituun versioon olisi tässäkin klassikossa kyllin.


10 leikkausta riitti – 23-vuotias suomalainen suurlupaus joutui lopettamaan uransa kesken olympiakarsintojen - Nyrkkeily - Ilta-Sanomat\n10 leikkausta riitti – 23-vuotias suomalainen suurlupaus joutui lopettamaan uransa kesken olympiakarsintojen\nVille Hukkasesta odotettiin jo seuraavaa suurta suomalaisnyrkkeilijää, mutta hänen kätensä eivät kestäneet.\nJulkaistu: 29.1.2016 6:34\nVille Hukkanen, 23, joutui lopettamaan uransa kesken olympiakarsintojen. Kädet eivät kestäneet iskuja.\n– Isällehän tämä oli kova paikka. Kun lopetin nyrkkeilyn, sillä ei ole enää, ketä valmentaa, Ville Hukkanen http://www.iltasanomat.fi/haku/?search-term=Ville%20Hukkanentoteaa.Esa Hukkanenhttp://www.iltasanomat.fi/haku/?search-term=Esa%20Hukkanen edusti Suomea Soulin olympiakehässä 1988. Poika Ville karsi jo Lontoon kisoihin, ja Rion piti olla hänen uransa kohokohta.Toisin kävi. Ville Hukkanen lopettaa uransa 23-vuotiaana olympiakarsintojen ollessa vielä kesken. Jatkuvien loukkaantumisten takia hän ei ehtinyt edes aloittaa karsintaurakkaansa.Hukkanen voitti ensimmäisen yleisen sarjan Suomen mestaruutensa jo 16-vuotiaana. Vuotta aikaisemmin hän iski alle 17-vuotiaiden EM-pronssia.\nVille Hukkanen (oik.) tyrmäsi viimeisessä SM-loppuottelussaan helmikuussa 2015 Jere Jokisen.\nKovaiskuisesta lahtelaisesta odotettiin jo seuraavaa suurta suomalaisnyrkkeilijää, mutta hänen kätensä eivät kestäneet. Hukkasen työkalut on leikattu kymmenen kertaa vuosina 2009–14.– Vuodesta 2009 asti mulla on koko ajan ollut loukkaantumiskierre päällä. On käyty yksi turnaus tai arvokisa ottamassa, ja sitten on taas ollut kädet rikki, Hukkanen sanoo.Ensin tulivat rystysvammat. Hukkasen rystysten nivelkapselit on operoitu neljä kertaa.– Lääkäri sanoi neljännen leikkauksen jälkeen, ettei mielellään enää leikkaisi käsiä. Kohta niillä ei pysty tekemään mitään.\nVille Hukkasen oikea nyrkki näyttää karulta.\nOikea peukalo on leikattu kolmesti. Kierre alkoi vuoden 2011 MM-kilpailujen viimeistelyturnauksessa.– Löin vikassa erässä kaveria vatsaan ja osuin suoraan hänen kyynärpäähänsä. En siinä sitä tuntenut, mutta kun menin hotellihuoneeseen ja otin käteen lasin vettä, se tippui kädestä, kun peukalosta olivat kaikki jänteet ja nivelsiteet revenneet poikki.– Voitin sen matsin, ja se kaveri pääsi MM-kisoista olympialaisiin.Viimeinen isku oli vasemman peukalon halkeaminen viime toukokuussa. Hukkanen joutui jäämän pois olympiakarsinnat avanneista Bakun Euroopan kisoista ja alkoi pohtia lopettamista.– Se oli kesällä kova takaisku, kun jäi kisat väliin. Siinä rupesi se ajatus tulemaan. Elo-syyskuussa kun ruvettiin taas treenaamaan ja lyömään, kämmen alkoi kipeytyä. Siinä ajattelin, että ei tässä ole mitään järkeä, Hukkanen myöntää.\nVille Hukkanen valmistuu loppuvuodesta liikunnanohjaajaksi.\nHukkasen oikeassa kämmenselässä on kahden leikkauksen jälkeen suuri kyhmy. Luut ovat ponnahtaneet pois paikoiltaan.– Pahin vammani on ollut kämmenvamma. Se ei ole ikinä oikeastaan parantunut.Hukkanen ei osaa sanoa syytä vammaherkkyydelleen. Suvussa on ollut reumaa, mutta hänellä itsellään sitä ei ole todettu. Luunmurtumia vammoista on ollut vain yksi.– Lääkärit ovat sanoneet, että ihmisen kädet ei ole tehty lyömistä varten. Siellä on niin paljon pikkuluita, että kun lyödään kovaa, vaurioita tulee koko ajan.\nKun joka lyönnin on tarkoitus satuttaa – pitäisikö kilpanyrkkeily kieltää?\nMurtunut leuka ja kieli melkein katki – raskaan sarjan iskusota päättyi karusti


Täydellinen kesäjuoma: Älyttömän helppo rosee-slushie – tarvitset vain yhden raaka-aineen\nMakuja 23.5.2020 Jenna Lakka\n© Shutterstock, Jennifer McCallum\nKun lämpötila nousee ja aurinko alkaa porottaa, mielemme alkaa usein tehdä jotain viileää. Roseeviini on erityisen suosittua kesäisin. Tällä ohjeella valmistat kesän suosikkijuomasta viilentävän slushien.\nRosee-slushieta varten tarvitset vain yhden ainesosan, itse roseeviinin. Älyttömän helppo herkku valmistuu käden käänteessä. Slushiesta kertoo Popsugar.\nOsta niin monta pulloa roseeviiniä kuin haluat. Kannattaa pitää mielessä, että kuiva viini maistuu jäätyessään kirpeältä ja happamalta, kun taas makea menettää osan sokerisuudestaan.\nKaada viini säilytysrasiaan, ja peitä se sitten kannella tai kelmulla. Laita säilytysrasia pakkaseen. Viini hapettuu nopeasti, joten sen tulisi olla hyvin suojattuna ilmalta. Muista, että mitä laakeampi säilytysrasia on, sitä nopeammin viini jäätyy. Jos siis tarvitset slushien mahdollisimman nopeasti, valitse laakea astia.\nKun viini on jäätynyt, ota se pois pakastimesta ja riko se pieniksi lastuiksi haarukalla tai veitsellä. Jos olet jäädyttänyt kerralla useamman pullon, ota viini paloina pois säilytysrasiasta ja pyöräytä seos tehosekoittimessa.\nViini sulaa nopeasti, joten tarjoile se välittömästi tai laita takaisin pakkaseen sitten, kun olet saanut siitä hiutalemaista. Tarjoile slushie lasista pillin tai lusikan kera!\nVideolla näytetään, miten avaat viinitonkan oikeaoppisesti.


Hyvä ja huonot uutiset | Frieden valtakunta\nHyvä ja huonot uutiset\nFiled under: Allergia ja eliminaatiodieetti, Valtakunta — Kissapojat @ 3:14 pm\nTänään meillä on sekä hyviä että huonoja uutisia, kumpiakin lyhyesti. Hyvä uutiset on ne, että ei ole oikein tapahtunut mitään tällä viikolla. Ei ole ollut lääkkeitä, ruoka- ja nukkumisajat on olleet kunnolliset, ihmisen käytös aivan hyvää jne. Figon mielestä hyvää on myös se, että tuli mangustiohjelma, jonka ne ihmisen kanssa katsoivat tänäaamuna. Figo tykkää mangustiohjelmista oikein erityisesti. Mua ei niin kiinnosta, mutta ei mun tarvikaan. Hyvin sitä sai nukuttua ihmisen sylissä, vaikka siinä oli myös Figo katsomassa mangusteja. Kullekin kiinnostuksensa mukaan!\nHuonot uutiset taas on ne, että mua kutisee. Huomenna on heti aamusta eläinlääkäri sen takia. Katsotaan pitääkö mun taas ruveta syömään jotakin lääkkeitä. En tykkää, mutta toisaalta en kyllä tykkää tästä kutinastakaan, että käytävä siellä kai on.\nEikä sitten muuta tällä viikolla. Pari kuvaa vielä, kun tuo nukkuminen, vaikka kissat siinä kuinkakin taitavia ovat, menee joskus mutkalliseksi!\nYhtenä päivänä levättiin sohvalla.\nIhan oli hyvät unet niskat vastakkain.\nKunnes yhtäkkiä piti ruveta pesulle ja vähän nahinoimaankin, ja koko järjestys meni aivan sekaisin!\nSellaista meillä. Mitä muille kuuluu? Lopuksi vielä tassu, kun viime viikolta puuttui.\nMun tassu ja Figon häntä!\nOlkaahan kissoiksi ja pitäkää toisistanne huolta!\nIhanat kuvat kissoista – kaksi kaunista simpukkaa 💗💗\nJa voi himskatin kutinat! Todella harmi, että taas! Voi voi….! Tässä ei sanat riitä ilmoittamaan, miten täälläkin harmittaa. Onneksi kissoilla on niin taitava palveluskunta kuitenkin. Tsemppiä teille!\nkommentti Kirjoittanut Pirjo — 25 tammikuun, 2015 @ 7:03 pm\nOlisi nuo takajalat vähän enemmän alaspäin niin muodostaisivat sydämen! Suloisia kyllä ovat 💕\nKiitos kaikista kehuista ja tsempistä! Palveluskunta yrittää parhaansa, oli taitoa tai ei 🙂\nkommentti Kirjoittanut Henna — 25 tammikuun, 2015 @ 7:40 pm\nNuo kutinat on kyllä niin ikäviä. Onks teil jo ilmankostutin?\nkommentti Kirjoittanut Zepa — 25 tammikuun, 2015 @ 7:22 pm\nEi oo ilmankostutinta. Ihminen mietti kyllä, että voisiko se olla tää talvi, mutta toisaalta on mua kutissut muinakin vuodenaikoina. Otettaneen tosin sekin asia huomenna puheeksi.\nkommentti Kirjoittanut Friede — 25 tammikuun, 2015 @ 7:37 pm\nSe vaan nyt olisi niin hienoa lukea pelkästään hyviä uutisia! Mutta kun ei niin sitten ei. Terveisin, rapsuttelijan mamma\nkommentti Kirjoittanut Mamma N — 26 tammikuun, 2015 @ 10:24 am\nNo niin olisi! Käytiin siellä lääkärillä ja saatiin suihketta! Kyllä en tykkää yhtään.\nTerkkuja rapsuttelijalle ja mammallensa meiltä kaikilta. Sulo-kiltti kulta, älä kovin rapsuttele! Ei oo sen arvoista!\nkommentti Kirjoittanut Friede — 26 tammikuun, 2015 @ 10:34 am\nSydän tuli mieleemme. Olette niin söpösti! Onko tirppoja näkynyt?\nkommentti Kirjoittanut Pepsin ja Maxin emäntä — 26 tammikuun, 2015 @ 12:55 pm\nAika vähän on tirppoja ollut viime päivinä. En tiedä minne ovat joutuneet. Saisivat kyllä tulla takaisin!\nkommentti Kirjoittanut Friede — 26 tammikuun, 2015 @ 1:27 pm\nVoi kurjuus. Toivottavasti suihkeet auttavat rapsutteluun. Onneksi meillä ei rapsutella. (Paitsi mielihyvästä)\nkommentti Kirjoittanut Myrsky ja Minna — 26 tammikuun, 2015 @ 2:14 pm\nMielihyvärapsuttelu onkin kokonaan toinen juttu! Sitä pitääkin harrastaa, mitä enemmän sen parempi!\nkommentti Kirjoittanut Friede — 26 tammikuun, 2015 @ 2:53 pm\nHmm, toivotaan lyhyttä reissua ja kutinan pikaista loppumista!\nkommentti Kirjoittanut Me Like — 27 tammikuun, 2015 @ 1:37 am\nEi siellä niin kauhean kauan pitänyt olla, mutta ne käänsi mut selälleen! Ja nyppivät mahasta ja sitten laittoivat siihen suihketta. Kyllä se varmaan auttaakin, mutta suihkeet on pelottavia!\nkommentti Kirjoittanut Friede — 27 tammikuun, 2015 @ 6:21 am\nToivottavasti suihkeet ovat jo auttaneet!\nMeillä on käytetty suihkepulloa komentamiseen, joten varmasti olisi vaikeaa..\nkommentti Kirjoittanut AnnaS — 29 tammikuun, 2015 @ 8:51 pm\nNo niin on meilläkin käytetty! Tosi hankalaa! Mutta sitten ihminen lakkasi suihkuttelemasta ja kostuttaa vanulapun siinä aineessa ja pyyhkii mun mahaa. Se on vähemmän pelottavaa ja nyöryyttävää, mutta ihmisen mukaan vähän huonosti toimiva systeemi. Ei mua kyllä siltikään kutise enää niin paljon.\nkommentti Kirjoittanut Friede — 30 tammikuun, 2015 @ 6:33 am\nTe ootte ihan yltiöhypersöpöjä <3! Miten osaattekin nukkua ( ja nahistella!) niin lutuisesti?!\nkommentti Kirjoittanut Pipsun ja Miirun Pirjo — 30 tammikuun, 2015 @ 9:52 pm\nKissat osaa! Mut ei meidän nahinat kyllä aina niin söpöjä ole. Figo kiusaa joskus!\nkommentti Kirjoittanut Friede — 31 tammikuun, 2015 @ 8:14 am\nVoi kun olette nukkuneet suloisesti! Ja hyvä että suihku on ainakin vähän auttanut, toivottavasti loppuu kokonaan tuollainen tyhmä kutina 😦\nkommentti Kirjoittanut Pesunalle — 31 tammikuun, 2015 @ 8:54 am\nKiitti! Joo, mekin toivottaisiin, että se kutina loppuisi, mutta ei se varmaankaan lopu kokonaan. Ainakaan ilman lääkkeitä tai sellaista.\nkommentti Kirjoittanut Friede — 31 tammikuun, 2015 @ 3:29 pm\nEikun täällähän ne varpuset ❤ oli, täti meni ihan sekaisin näissä kun putkeen lukee kaikki pariin kertaan ja sitten vasta alkaa arpomaan omia juttujaan ! Mutta tänne sanon, että hyvää nahistelua pitää aina olla mutta kutinaa ei !\nkommentti Kirjoittanut Taru — 1 helmikuun, 2015 @ 9:32 am\nKutina onkin nyt ollut vähän vähäisempää viime päivinä. Nahistelua on ollut enempi. Myönnän että myös suurta ääntä on pidetty, kun en tykkää jäädä alakynteen!\nkommentti Kirjoittanut Friede — 1 helmikuun, 2015 @ 3:03 pm


Man City Mestarien liigan puolivälierissä: Onko heillä mitä nelinpeliin tarvitaan? - Uutiset\n16. maaliskuuta Budapestissa Borussia Monchengladbachin kanssa voittamansa ottelun jälkeen Manchester City saapuu Mestarien liigan puolivälieriin, vaikka Boss Pep Guardiola haluaa kuljettaa varovasti\n16. maaliskuuta peli muutti Man Cityn suuntaa kilpailussa Mestarien liigan tittelistä.\nHe pelaavat puolivälierissä ja Borussia Dortmundia vastaan.\nKevin De Bruyne ja Ilkay Gundogan teki voittomaaleja ottelussa Gladbachin kanssa viime tiistaina, mikä varmisti kansalaisen sijoittumisen.\nMan City -joukkue juhlii De Bruynen ja Gundoganin pisteitä, jotka tekivät kansalaisista Mestarien liigan neljännesfinalistin (Lähde: Sky Sports )\nHeidät kukistettiin välierissä 2015-2016, kun he pelasivat Real Madridia vastaan. Manuel Pellegrini oli heidän johtajansa tuolloin.\nse on Pep Guardiola valmennus ja johtamisosaaminen, joka ohjaa ja ohjaa pelien pelaamista.\nGuardiola on kuitenkin vartioitu ja ajattelee huippuluokan joukkueiden kanssa kuin kilpailijat; ei voi olla liian ylimielinen.\nHän puhui BBC Sport . Ensimmäisenä vuonna kun saavuin tänne, minulle kerrottiin, että meidän oli voitettava Mestarien liiga.\nEn ajattele välierät . Ajattelen ensimmäistä hyvää ja toista peliä [puolivälierissä]. Tämä on kaikki mitä olen huolissani.\nOnko Man City haasteessa?\nSe näyttää Man Cityn kauden mammutilta.\nHe ovat Mestarien liigan neljännesfinalisteja, vain 14 pisteen päässä ollakseen Premier League -mestareita FA Cupin puolivälierissä, ja heillä on huhtikuussa ottelu Tottenhamin kanssa vuoden 2021 EFL Cup -finaalista.\nHuomenna seuraavat Premier League -ottelut, ja City on taipuvainen ansaitsemaan pisteensä.\nMan Unitedilla on muuten rooli määritellessään, miten Valioliigan voittajat voidaan ilmoittaa.\nmikä on tom bergeronin nettovarallisuus\nJos Unitedin pisteet pudotetaan, asiat etenevät nopeammin: Valioliigan titteli myönnetään huhtikuussa Man Citylle ja Mestarien liigan välierät vahvistetaan huhtikuun jälkipuoliskolle ja toukokuun puolivälille.\nHenkivapaus myös kansalaisille: he voivat päästää irti kolmesta toukokuussa järjestetystä ottelusta ja vaatia voittoa Valioliigan mestareina.\nVaikka United ei pudota pisteitä, Man City voidaan kruunata aikaisemmin, jos hän jatkaa esiintymistään ja voittaa tulevat ottelut seuraavina viikkoina. 8. toukokuuta on määrätty päivämäärä.\nTämä antaa myös Guardiolalle mahdollisuuden kiertää joukkueensa helposti.\nHän kertoi BBC Sport : Se osoittaa, että olet kaikkein johdonmukaisin joukkue maailman kovimmassa liigassa.\nViimeisten viiden, kuuden, seitsemän vuoden aikana se oli ennen Valioliigan taisteluiden kaksi parasta; nyt puhut kuudesta parhaasta, joilla on paljon laatua. Ensisijainen tavoite oli voittaa Premier League kauden aikana.\nMestarien liiga: Toinen höyhen korkissa?\nKaikissa kilpailuissa City on säilyttänyt 26 puhdasta paperia tällä kaudella. Guardiola on hoitanut joukkueensa tehokkaasti. Hän on vaihtanut pelaajiaan, ja keskeiset pelaajat ovat levänneet väliin.\nKahdeksassa Mestarien liigan ottelussa on päästetty vain yksi maali.\nOwen Hargreaves , entinen Cityn keskikenttäpelaaja, katsoi, että Citylle puolustus on kriittinen. Pohja ei ollut yhtä vankka kuin hyökkäys; nyt puolustus on melkein vahvempi. He pitävät puhtaita lakanoita, ja he saavat aina yhden tai kaksi. Tämä tuntuu heidän parhaana mahdollisuutena, oli hänen palautteensa BT Sport .\nPaul Dickov, entinen kaupungin hyökkääjä, laajennettu edelleen: Terveellisen joukkueen pitäminen on tärkeää. Jos he pitävät joukkueensa tuoreena viimeisiin vaiheisiin, heillä on suuri mahdollisuus.\nMeneminen puolivälieriin sellaisten seurojen kanssa, joilla on historiaa ja jotka osaavat voittaa sen, se voi vaikeuttaa heitä, mutta jos City jatkaa menemäänsä, ei ole mitään syytä, miksi he eivät voi voittaa sitä .\nHän kertoi BBC Radio 5 Live : Mestarien liiga on iso… Siitä lähtien kun omistajat tulivat sisään 10-11 vuotta sitten, he eivät ole tehneet salaa, että se on heidän haluama Mestarien liiga.\nMukaan Pat Nevin Uskon rehellisesti, että Pep Guardiola tietää, että Manchester Citylla on kaikki mahdollisuudet voittaa kolme kotimaista palkintoa - Mestarien liiga on suurin.\nGuardiola kokee, että se on kesken. Hänellä oli kaksi mahdollisuutta saada Mestarien liigan titteli Barcelonan kanssa; hän kuitenkin hävisi Münchenin Bayernille ja väittää, että heidän katsotaan kaupunkia joukkueena otsikot .\nKaikki ovat kunnossa, mutta kaikki voi muuttua yhdessä päivässä. Jos ansaitsemme sen, käymme läpi, ja jos emme, olemme poissa, on hänen filosofiansa.\nOnko nelinkertainen mahdollisuus?\nGuardiola saattaa tuntua epäilevältä nelinkertaisista keskusteluista tällä kaudella, mutta hänellä on kuitenkin tausta, josta hän voi vakuuttaa.\n50-vuotias espanjalainen muotoili Bayern Münchenin voimakkaaksi toimipaikaksi kotimaassaan. Hän teki Barcelonasta maailmanluokan jalkapallojoukkueen, jota vastustajat pelkäsivät.\nHänestä tuli laskentajoukko joku, joka muutti jalkapallon peliä Euroopassa. Ja unohtumaton on hänen aika Barcassa.\nSilti hän tietää, että voitot ja tappiot ovat kolikon kaksi puolta.\nHuominen ottelu Evertonin kanssa FA Cupin puolivälierissä on osoitus.\nHän jakoi BBC Sport : Olemme lähellä, mutta silti meillä on pelejä. Joskus kun voitat aikaisemmin, se ei ole hyvä muille kilpailuille. Kun sinun on taisteltava voittaaksesi yhden tittelin, sinun on taisteltava voittaaksesi muut tittelit. On tärkeää olla ajattelematta liian kauas ja keskittyä seuraavaan.\nTonya Harding Bio: Aviomies, talo, nyrkkeily ja nettovarallisuus\nmitä koripallojoukkuetta magic johnson omistaa


Pyöräilijän tärkeimmät eväät - If Turvakauppa\nPyöräilykelien hemmotellessa ei liene hauskempaa tapaa liikkua kesä-Suomessa paikasta toiseen. Tuulen tuiverrus poskipäissä herättelee aamu-unisen työmatkalaisen, ja samalla huoltuu peruskunto ja mielikin virkistyy. Yhteinen pyöräretki perheen kanssa järven rantaan on herkkua talvipyryisten autoreissujen jälkeen. Polkeminen pitkin vihertyviä pelto- ja metsäteitä on myös erinomainen tapa viettää omaa laatuaikaa.\nEnnen satulan selkään hyppäämistä on kuitenkin tärkeää tehdä pölyttyneelle pyörälle kevyt huolto:\n1) Pese pyörä. Liat irtoavat miedolla astian- tai autonpesuaineliuoksella ja pesusienellä.\n2) Puhdista jarrut, polkimet, ketjut ja vaijerit ja arvioi kaipaavatko ne rasvausta. Rasvaukseen sopii pyörä- tai ompelukoneöljy.\n3) Testaa jarrujen toimivuus sekä vanteiden ja pinnojen kireys. Pumppaa renkaisiin ilmaa, kunnes tuntuma on jämäkkä ja varmista, ettei ilma karkaa mahdollisista rei’istä. Vaikuttavatko renkaiden pinnat ehjiltä, onko niissä selkeä kuvio nähtävissä? Sileät renkaat onkin aika vaihtaa uusiin.\n4) Toimivatko valot? Ovatko heijastimet ehjät?\nKun olet valmis käymään tien päälle, muistathan että pyöräilykypärä on polkijan tärkein varuste. Pään suojaaminen yllättävän kaatumisen aiheuttamilta vammoilta on loppuelämän kannalta huippusijoitus. Ruotsalainen innovaatio Hövding on monissa testeissä todettu markkinoiden ylivoimaisesti turvallisimmaksi kypäräksi. Tyylikäs kauluri kätkee sisälleen kaatumistilanteessa silmänräpäyksessä täyttyvän ilmatyynykypärän. Arkikäytössä kauluri jättää päälaen polkiessa vapaaksi. Näin tuote on räätälöity erityisesti kaupunkipyöräilijän tarpeisiin. Hövdingin ostaja saa nyt kampanjatarjouksena kaupan päälle ilmaisen, heijastavan suojakuoren (31.8.20 asti).\nPerinteistä kypärää valittaessa on sopivan kokoinen ja päähän hyvin istuva kypärä paras suoja. Edistyksellisimmistä kypäristä löytyvä MIPS-teknologia lievittää rotaatio-vaikutuksellaan pään iskeytyessä mahdollisuutta aivovaurioon.\nTiesitkö, että pyöräilykypärä on aina vaihdettava uuteen iskun jälkeen?\nPimeyden tai heikentyneen näkyvyyden laskeutuessa on huomioitava myös toimivat pyörän valot, jotka sekä valaisevat polkijan tietä että osoittavat hänen liikkeensä muille tienkäyttäjille. 1.6. voimaantullut uusi tieliikennelaki edellyttää etu- ja takavalon käyttöä hämärän aikaan. Heijastimet tuovat kätevää lisänäkyvyyttä. Laadukas lukko puolestaan pitää pyöräsi paikoillaan aina seuraavaan käyttökertaan saakka.\nAntoisia pyöräilyhetkiä joka iikalle!\nPyörän takavalo Blackburn Dayblazer 65\nAbus Ultra Mini U-Pyörälukko


Honda TRX 90 Sportrax Rahoituskorko 0% 90 cm³ 2014 - Kuopio - Mönkijä - Nettimoto\nErittäin siistikuntoinen ja vähän ajettu honda! Ei paljon uudelle häpeä. Käyttöönotettu 2015. Vaihto/Rahoitus Kysy tarjous!\n90 Sportrax Rahoituskorko 0%\nHonda TRX 90 Sportrax Rahoituskorko 0%\nErittäin siistikuntoinen ja vähän ajettu honda! Ei paljon uudelle häpeä. Käyttöönotettu 2015.\nHonda TRX Rahoituskorko 0%\nNettimoto ID 2307893


Sijoitusmarkkinat 2020 - Kaupunkilehti Ykkös-Lohja\nMennyt vuosi on ollut aika liikkuvainen myös sijoitusmarkkinoilla. Jos olet ollut nopea omissa liikkeissäsi olet saattanut ansaita sievoisia summia, tai vastaavasti olet tehnyt myyntiliikkeen väärällä kohdalla ja olet hävinnyt kymmeniä prosentteja sijoituksistasi. Kukaan ei kyennyt ennustamaan kuinka sijoitusmarkkinoilla tänä vuonna on käynyt, ja markkinat ovat tehneet välillä aivan omiaan. Mitä siis piensijoittajan pitäisi nyt oikeasti tehdä?\nEnsinnäkin nyt viimeistään kannattaisi tarkistaa se oma rahoitustilanne. Tarkasta siis minne sinulla on lainoja ja kuinka paljon maksat niistä korkoja ja kuluja. Olisiko kenties sittenkin aiheellista niputtaa pienet lainat kaikki yhdeksi isoksi? Olisiko siitä omaan talouteen selkeyttä? Lainat.fi sivusto tarjoaa mahdollisuuden hakea vastauksia usealta lainoittajalta kerralla.\nSe ei vie kuin muutaman minuutin tarkistaa omien lainojen tilanne, niiden kulut ja korot. Jos sillä muutamalla minuutilla voi säästää jopa satoja euroja vuodessa, niin miksei sitä tekisi? Tuskin muutenkaan vain heittelet seteleitä kaduille.\nMaailman rahoitusmarkkinat ovat yhä kevään alkaneet virusepidemian kourissa, mutta markkinoilla on tullut miljardeja lisää rahaa isojen pankkien luotottaessa maita ja isoja yrityksiä ja näin suurimmalta työttömyydeltä on vältytty, vaikka työttömiä on tullut maailmalle lisää miljoonia. Kysymys kuuluukin, missä vaiheessa lääketeollisuus saa markkinoille toimivan ratkaisun ja tilanne maailmanlaajuisesti normalisoituu? Totta kai arkielämämme on kokenut muutoksen, joka tulee johtamaan muuttuviin arkiaskareihin ja osa elämästämme on kokenut muutoksia, jotka eivät välttämättä koskaan palaudu. Samalla olemme saaneet näytöksen siitä, että emme voi vain käyttää luontoa, ottamatta vastuuta tekemistämme.\n2019 oli sijoitusvuotena monelle sijoittajalle todella tuottelias ja moni kysyi vuodenvaihtuessa, miten jatkaa vuonna 2020 – tämä siis ennen epidemian puhkeamista. Kukaan ei voinut tietää mitä oli edessä.\nNyt puoli vuotta epideamian puhkeamisen jälkeen pörssikurssit ovat käyneet alhaalla ja tulleet ylös. Isoja konkursseja on sekä nähty, että isoja pelastumisia on toteutettu, mutta kaikilla on mielessä kysymys, mitä jatkossa?\nPiensijoittajan kannattaa olla tarkkana nyt omien sijoituksiensa ja varsinkin oman riskitasonsa kanssa. Mikä on oma taloudellinen tilanne, pitäälö sijoituksia siirtää turvallisempaan paikkaan, ja mikä se turvallinen paikka on. Vai pitäisikö nyt olla aktiivinen ja hakeutua niille kasvaville aloille?\nMaailmanosakemarkkinat ovat käytännössä kasvaneet jatkuvasti sitten 2008 kriisin. Vaikka maaliskuussa käytiin noin 30% prosenttia helmikuusta alempana, ollaan jo palattu viime syksyn tasolle ja ollaan jo siis korjattu maaliskuun nopean kriisin tilanne. Korot ovat matalalla ja valtiot ovat ottaneet lisää velkaa. Tehdyt rajoitustoimien tarkoittavat, että tuotanto ja kulutus eivät vain lykkäänny, vaan tulevat osin menetetyiksi. Toipuminen viivästyessä kasvaa riski, että yritysten konkurssit ja kotitalouksen työttömyys lisäävät huonoa kierrettä. Myös itse virus on edelleen tuntematon tekijä ja voi palata uusina aaltoina.\nHallitse se osa mitä voit – oma talous\nTällaisessa tilanteessa on hyvä katsoa tarkemmin sitä omaa taloudellista tilannetta. Neuvotella asuntolaina paremmaksi ja muut mahdolliset lainat niin ettei maksa liikaa korkoja tai kuluja. Samalla voi katsoa, onko jotain tehtävissä oman taloudellisen tilanteen varmistamiseksi tai parantamiseksi.\nSuurin osa kaikesta ympärillämme ja maailmalla tapahtuvasta tapahtuu joka tapauksessa, teet itse mitä sitten teetkin. Siksi onkin tärkeätä tehdä itse sellaista, mikä sopii omaan vastuullisuuden tuntoon. Mitä se tarkoittaa sinun kohdallasi?\nTarkista oma taloudellinen tilanteesi\nMartoilla on tähän hyvä ja yksinkertainen ohje:\nPREVIOUS Previous post: Asuntolainojen kasvava kysyntä ei pysähtynyt koronaan Uudellamaalla – Lohjalla kasvua yli 15 %\nNEXT Next post: Pelkopotilas hammashoidossa


Polle olis kokeilu mielessä kaupan. Matto normaali kuntoinen lappuja ei puutu. Lapun korkeus 44mm. 365 pitkä alusta. Moottoritilasta löytyy SLP tuplaputkisto ja v force kolme läpät sekä alumiini kurkut ledi lisävalo ja alhaalla sininen ledinauha. Iskarit on huollettu ja öljy ja kaasuvaijerit vaihdettu sekä puola. Penkiksi vaihdettu PRO X penkki nätimpi ku alkuperänen alkuperäisen penkin saa halutessaan mukaan. Telastossa pyörii blingfactoryn pyörät mutta kääntöpyörät vaihdettu polariksen alkuperäisiksi muovisiksi pyöriksi että ei kuluttaisi mattoa niin äkkiä. Täysin toimiva Kampe. Lisätietoja ym. Saa soittamalla tai tekstiviestillä. Youtubesta löytyy entisen myyjän video pollesta https://youtu.be/sMq2XY17WrQ Vaihtoja saa ehdottaa. Kuljetus onnistuu rahaa vastaan.\nPolle olis kokeilu mielessä kaupan. Matto normaali kuntoinen lappuja ei puutu. Lapun korkeus 44mm. 365 pitkä alusta. Moottoritilasta löytyy SLP tuplaputkisto ja v force kolme läpät sekä alumiini kurkut ledi lisävalo ja alhaalla sininen ledinauha. Iskarit on huollettu ja öljy ja kaasuvaijerit vaihdettu sekä puola. Penkiksi vaihdettu PRO X penkki nätimpi ku alkuperänen alkuperäisen penkin saa halutessaan mukaan. Telastossa pyörii blingfactoryn...Lue lisää »\nPolle olis kokeilu mielessä kaupan. Matto normaali kuntoinen lappuja ei puutu. Lapun korkeus 44mm. 365 pitkä alusta. Moottoritilasta löytyy SLP tuplaputkisto ja v force kolme läpät sekä alumiini kurkut ledi lisävalo ja alhaalla sininen ledinauha. Iskarit on huollettu ja öljy ja kaasuvaijerit vaihdettu sekä puola. Penkiksi vaihdettu PRO X penkki nätimpi ku alkuperänen alkuperäisen penkin saa halutessaan mukaan. Telastossa pyörii blingfactoryn pyörät mutta kääntöpyörät vaihdettu polariksen alkuperäisiksi muovisiksi pyöriksi että ei kuluttaisi mattoa niin äkkiä. Täysin toimiva Kampe. Lisätietoja ym. Saa soittamalla tai tekstiviestillä. Youtubesta löytyy entisen myyjän video pollesta\nVaihtoja saa ehdottaa. Kuljetus onnistuu rahaa vastaan. Piilota »\nNettimoto ID 2556363


Aamukahvit ja ArcGIS-paikkatietoalustan ihmemaa\nArcGIS-paikkatietoalustan monet mahdollisuudet\nParittomien viikkojen tiistaisin (jatkuu 6.9.2022) | klo 8.30 - 9.00\nEsri Finland kutsuu kaikki kiinnostuneet kuntatoimijat virtuaaliseen aamukahvipöytään parittomien viikkojen tiistaisin klo 8.30! Haluamme ylläpitää kontakteja ja luoda verkostoja sekä jakaa inspiraatiota, oivalluksia ja oppeja ArcGIS-paikkatietoalustan monista mahdollisuuksista. Aamukahvilla keskustellaan paikkatiedosta ja ajankohtaisista asioista rennoissa merkeissä. Kahvien isäntinä toimivat Mika Kiviranta ja Niklas Saramäki kuntamyynnistä, ja asiantuntijat vaihtuvat aiheen mukaan. Tilaisuuden nimestä huolimatta mukaan ovat lämpimästi tervetulleita myös ne, joille kahvi ei maistu! :-)\nAloitin syksyllä 2021 työt kuntamyynnin parissa Esri Finlandilla. Onneksi aloitin, nimittäin nautin suuresti siitä, että saan työssäni kohdata upeita ihmisiä ja syventyä ArcGIS-paikkatietoalustan ihmeelliseen maailmaan. Uskon, että kehittyminen jatkuvassa muutoksessa tapahtuu parhaiten, kun yhdistämme voimamme ja verkostoidumme. Toivottavasti tapaamme pian!\nMika Kiviranta, tiistaikahvien isäntä\nAiheet, aika ja paikka\nJokainen aamukahvihetki tarjoaa mahdollisuuden pysähtyä ja tutustua rennossa ilmapiirissä aina yhteen tuotteeseen, ratkaisuun, sovellukseen tai muuhun ajankohtaiseen teemaan kerrallaan. Kahvien isäntinä toimivat Mika Kiviranta ja Niklas Saramäki Esri Finlandista.\nAIKA JA AIHEET\nParittomien viikkojen tiistaisin klo 8.30 - 9.00. Syksyn teemana on 3D, ja alustavat aiheet ovat:\n6.9. ArcGIS Pro Tips & Tricks: 3D-kyvykkyydet\n20.9. Vesihuoltoverkon tiedonhallinta\n4.10. Pistepilviaineiston hyödyntäminen 3D-mallien teossa\n18.10. Rakennusten 3D-mallintaminen ilma- ja ortokuvista\n1.11. ArcGIS Urban\n15.11. ArcGIS Hub ja avoin data\n29.11. ArcGIS Drone2Map ja SiteScan for ArcGIS\n13.12. ArcGIS GeoBIM\nTilaisuus järjestetään virtuaalisesti Microsoft Teams -tapaamisena.\nOmat suosikit kahvipapujen valikoimasta löytyvät kokeilemalla. Samoin löytyvät lempparit ArcGIS-alustan käyttökohteista ja sovelluksista. Osallistumalla kahveille voit poimia parhaat pavut itsellesi ja organisaatiollesi.\nKuulet, mitä alalla tapahtuu.\nSaat tietoa uusista paikkatietopohjaisista ratkaisuista ja palveluista.\nTutustut teknologisten mahdollisuuksien käytännölliseen soveltamiseen.\nTunnistat asioita, joissa haluat kehittyä ja missä olet hyvä.\nSaat neuvoja käytännön työhösi ja mahdollisuuden esittää juuri sinua askarruttavia kysymyksiä.\nVerkostoidut ja tapaat kollegoitasi eri organisaatioista.\nLisää tiistaikahvit kalenteriisi ja tule mukaan!\nKlikkaa painiketta ja lataa tiedosto, jolla voit viedä aamukahvihetket kalenteriisi. Tiedosto sisältää osallistumislinkin, jolla pääset liittymään mukaan kahvihetkiin.\nHuomaathan, että et saa muuta kautta muistutusta aamukahveista, vaan muistutus tulee ainoastaan kalenterimerkinnän kautta - lisää siis kahvit kalenteriisi!


Näyttelyt 2018 | artkaarisilta\nNäyttelyssä on esillä Kaarisillan taiteilijoiden teoksia, joiden yhdistävänä tekijänä on kiinnostus vieraisiin maihin ja kulttuureihin. Näyttelyn teoksissa matkataan paratiisisaarilta Kaukoidän kulttuureihin. Näyttelyn yhteydessä myös Kaarisillan joulumyyjäiset.\nVALO on Kaarisillan päiväaikaisen toiminnan taiteilijoiden yhteisnäyttely.\nNäyttelyn teokset ovat syntyneet paperista, paperisavesta ja paperiposliinista. Taiteilijat ovat halunneet tuoda teoksillaan valoa ja iloa pimeään syksyyn. Näyttelyssä on esillä sekä yhdessä tehtyjä että yksittäisten tekijöiden valoteoksia.\nPäivätoiminnan ohjaajina toimivat Piritta Vainio ja Marjut Liesmäki.\nMATIAS WARIS: ELOKUVISTA\nKAARISILTA BIENNALE 2017 PALKINTONÄYTTELY\nMatias Wariksen tyyli ja tapa kiteyttää aiheensa on yksilöllinen ja tunnistettava. Hänelle ominaista on rohkea aiheiden pelkistäminen, jolloin vain olennainen jää jäljelle. Omintakeinen tekniikka, jossa kuva-aihe rakentuu kerroksista - niiden lisäämisestä ja poistamisesta - on olennainen osa Wariksen teoksia ja hänen työskentelyään. Tekemisen ja prosessin intensiivisyys ja materiaalin tuntu peilautuvat voimakkaasti teoksiin. Matias Waris on työskennellyt Kaarisillan Taide- ja Toimintakeskuksen Taidestudiossa vuodesta 2012 lähtien. Tämä on hänen kolmas yksityisnäyttelynsä.\nKaarisilta Biennale on kaikille erityistä tukea tarvitseville taiteentekijöille avoin jurytetty kuvataidetapahtuma ja kuvataidenäyttely. Tapahtuman tavoite on tuoda laajasti esille erityistaidetta ja tasa-arvoistaa erityistaiteen ja -taiteilijoiden asemaa suhteessa muuhun taidekenttään. Kaarisilta Biennalea on toteutettu vuodesta 2013 lähtien joka toinen vuosi. Seuraava Biennale on kesällä 2019. Tapahtuma järjestetään Erstan Kartanossa Villähteellä sekä Art Kaarisilta -galleriassa Helsingissä.\nSARI KOIVUNEN: ELÄINPUISTO\nSari Koivusen taide on hänen omien sanojensa mukaan kunnianosoitus luonnon kauneudelle. Se on uljaiden, söpöjen, pehmeiden, untuvaisten eläinten ihastelua ja elämän hyvien ja kauniiden asioiden kuvaamista.\n"Kun maalaan, mielessäni soi musiikki. Luonto innostaa minua, haluan kuvata sen taikaa".\nTaiteilija työssään aina paljastaa tietoisesti tai tiedostamattaan palan sisintään. Sari Koivusen näyttely kutsuu tutustumaan hänen värikkääseen ja lempeään maailmaansa.\nSari Koivunen on valmistunut 2012 kuva-artesaaniksi ja työskentelee kuvataiteilijana Kaarisillan Taide- ja Toimintakeskuksen Taidestudiossa.\nFlamingot (2017, akryyli)\nROOLIPUKUJEN TAIKA ANNA KONTEKIN LUONNOKSISSA\nKATSO KUVIA NÄYTTELYSTÄ TÄÄLTÄ!\nNÄKEMÄTÖN HETKI -näyttely esittelee puvustaja-lavastaja Anna Kontekin luovan suunnitteluprosessin yleisölle näkemätöntä ainesta: pukuluonnoksia.\n”Jo 40 vuotta sitten aloin suunnitella sekä teatterilavastuksia että -pukuja – sinä aikana on syntynyt yli 150 teosta. Tällä luovuuden polulla olen käynyt läpi oopperaa, balettia, draamaa, operetteja, musikaaleja, visualisoituja konsertteja sekä teoksia televisioon. Jokaisen teoksen luonne ja tunnelma on erilainen ja ainutlaatuinen – niin musiikissa kun tekstissäkin. Juuri nämä elementit luovat työlleni lähtökohdat. Lavastus- ja pukuluonnokset syntyvät kuunnellessani tai lukiessani teosta, jonka parissa työskentelen. Sillä hetkellä olen yksin. Hetki on hyvin henkilökohtainen ja ainutlaatuinen, suorastaan neitseellinen. Mielikuvituksessani kokemus muuntuu visuaaliseksi. Syntyy kuvia, joiden värit ja liike soljuvat ajatuksissani suorastaan vauhdilla, tunnelmat muuttuvat, mielikuvat muuttuvat. Tämän yritän nopeasti siirtää piirtämällä ja maalamalla hahmotelmiksi, säilyviksi kuviksi.\nOlen valinnut näyttelyyni erityisesti sellaisia kuvia, jotka ovat syntyneet nopeassa luovuuden hetkessä, tietynlaisessa ekstaasissa, kun olen tunteiden vallassa eivätkä aivoni käsittele prosessia analyyttisesti. Silloin mielelläni maalaan käsin, siirtääkseni välittömästi talteen nopeasti ohimenevän tunteen. Tämä ensimmäinen kosketus ja kokemus tuntuu erityisen arvokkaalta ja luonnolliselta. Tätä hetkeä kukaan ei näe. Vasta sen jälkeen alkaa analyyttinen ja tekninen prosessi luonnoksesta roolipuvuksi. Näyttelyssäni on mahdollista nähdä roolipukuluonnoksien taianomaista maailmaa, mielikuvitusta todellisuuden alkuna ja puettuna, puvun tarinan fantasiaa ja lumousta.”\nPukuluonnoksia on esillä monista eri produktioista, mm. Satakieli-oopperasta, Joutsenlampi-baletista sekä Camille Claudel -näytelmästä.\nUnen varjot kuljettaa kävijän kesäyön metsiin, lukin kutomiin verkkoihin ja unen katkelmiin. Näyttely on kokonaistaideteos, jonka maalaukset, veistokset ja paperiteokset rakentavat unien outoutta ja hämärän tunnelmaa.\nUnen varjot on Kaarisilta ry:n taiteilijoiden teoksista koottu näyttely, jonka ovat kuratoineet ja toteuttaneet galleristit Maria Ollikainen ja Tuuli Rouhiainen.\nIsmo Valtonen: Woods in the Midnight (2014, akryyli)\n30.5. - 8.7.\nAleksi Ikola (s. 1992) maalaa tulevaisuuden nettikaupunkeja ja pelimaailmoja sekä kauhun elementtejä keskiyön aaveineen. Hänen väriyhdistelmänsä ovat hienostuneita ja epätavallisia. Ikolan lennokas ja irtonainen siveltimenjälki kertoo maalaamisen ilosta ja tekee kookkaista akryylimaalauksista arvoituksellisia. Heijastuuko kummitus peilipöydän kuvastimesta? Kuinka käy sadesään kalastajan?\nAleksi Ikola: Tavarakasa (2013, akryyli)\nAleksi Ikola: WWWcity (2014, akryyli)\nAIVAN KOHTA ON HUOMENNA 25.4.-13.5. ja 15.-27.5.\n"En koskaan ajattele tulevaisuutta. Se tulee kyllin pian."\nJoka puolelta meille toitotetaan, kuinka kaikki muuttuu digitalisaation myötä ja että kohta ympärillämme on robotteja tai koneihmisiä, jotka tekevät työt ja jopa melkein ajattelevat puolestamme. Mutta millainen huominen on? Ja minkälaiseksi voimme kuvitella tai toivoa nyt kuva-artesaaneiksi valmistuvien tulevaisuuden? Voisiko huomispäivän maailmaa ilmentää Pinja Sydänmaan Sähkökatkos metrossa, Jenna Elon Sumua, usvaa ja silmiä, kosmiseen avaruuteen häviävine inhimillisine piirteineen, tai Lassi Muurisen Puiston hehkussa -maalauksen utopistiset maisemat.\nVaikka suurimmaksi osaksi futurologien ajatukset tulevaisuudesta tuntuvat varsin synkiltä, niin lähes yksimielinen näkemys heidän keskuudessaan kuitenkin on, että vaikeimmin robotisoitavissa ja tekoälyllä korvattavissa ovat luovat ammatit. KUV15 –ryhmä on ollut Albert Einsteinin linjoilla, eikä ole ehtinyt paljon huomisia miettimään tiiviin kolmivuotisen opiskelunsa aikana. Mutta nyt on aika nostaa katse ja suunnata se paitsi tähän asti saavutettuun, myös ehdottomasti toivorikkaaseen tulevaisuuteen.\nAivan kohta on huomenna esittelee kymmenen nuoren Kaarisillasta kuva-artesaaniksi valmistuvan opiskelijan lopputöitä. Näyttely on kahdessa eri osassa, 1. osa 25.4.-13.5..2018 ja 2. osa 15.-27. 2018. Näyttelyn taiteilijat: Jenna Elo, Neea Haapala, Casimir Kaarre, Lassi Muurinen, Oona Peltola, Mark Piekkala, Tuukka Rasku, Pinja Sydänmaa, Seita Tenttula, Mikael Valjakka.\nSeita Tenttula: Kaksi todellisuutta (Anatomia) / 2018, akryyli, väriliitu ja kollaasi kankaalle\nJenna Elo: Syvyyksien syvyys / 2017, akryyli kankaalle\nMark Piekkala: Siniset utareet / 2017, akryyli kankaalle, 100x100cm\nAvajaisissa taiteilijat puhuivat teoksistaan yleisölle. Yllä Mikael Valjakka kertoo teoksestaan "Elimistö" (2018, akryyli kanakaalle).\nAutismisäätiö täyttää tänä vuonna 20 vuotta. Viiden asiakkaan hankkeesta syntynyt Autismisäätiö on tuona aikana kasvanut valtakunnalliseksi palveluntuottajaksi ja Suomen autismiasian suunnannäyttäjäksi. Taiteen tekeminen on aina ollut luonteva osa Autismisäätiön palvelutarjontaa.\nViime vuosien aikana Autismisäätiön taidetoimintaa on kehitetty yhä kunnianhimoisempaan ja ammatillisempaan suuntaan. Näyttelytoiminta on jatkuvaa sekä omassa galleriassa Kohtaamispaikka Keppulissa että koko ajan laajenevilla areenoilla Suomessa ja kansainvälisesti. Taiteilijoiden kehitystä tuetaan kohti ammatillisempaa taiteilijaidentiteettiä, kuten Vallilan ohjaus- ja valmennuspalveluissa toimivassa Sininen Sirkus –taiteilijakollektiivissa. Tiivis yhteistyö toisten erityistaidetoimijoiden, kuten Kaarisilta ry:n ja Kettukin kanssa luo vankan pohjan erityistä tukea tarvitsevien taiteilijoiden esiinnousulle.\nRyhmänäyttely Autismisäätiö 20 vuotta on esillä huhtikuussa kahdella eri kokoonpanolla Kohtaamispaikka Keppulissa Käpylässä ja galleria Art Kaarisillassa Sanomatalossa. Näyttelyissä voit tutustua niin Autismisäätiön pidemmän linjan konkareiden kuin myös uudempien taiteentekijöiden tuotantoon.\n28.2. - 25.3.2018\nKLAAS MOLENAAR &\nKlaas Molenaar: St. Niklas with present boat\nAntti Savolainen: Jänis (2017)\nINTO RY:N NÄYTTELY\nPertti Ruuna: Naantalin verokarhu (2017, akryyli kankaalle)\nErityistaidetoimintaa Varsinais-Suomen alueella edistävä turkulainen Taidekeskus Into ry esittäytyy Art Kaarisillassa Viidakossa tarkkaillaan -ryhmänäyttelyllään. Näyttelyn fokuksessa on oman aikamme ihminen. Millaisia me olemme ja miltä näytämme? Joukkoon mahtuvat myös ihmisten seuralaisina aikojen saatossa eläneet eläimet.\nNäyttelyn teoskokonaisuuden polttopisteessä on evoluutioteoria ja erityisesti se, mistä me kaikki erilaiset ja erinäköiset ihmiset olemme lähtöisin ja millaisiksi olemme aikojen saatossa lopulta muuttuneet ja kehittyneet. Tärkeäksi kysymykseksi nousee tieteellisesti kiistatta oikeaksi todistettu tosiasia: polveudumme apinoista. Ennen puusta laskeutumistaan esi-isämme asustivat viidakon korkeimpien puiden latvoissa, suojassa maassa vaanivilta pedoilta – vaikka eräänlainen peto se kaukainen apina-esi-isämmekin on ollut. Näyttelyssä kuvattuina ovat apinat rinnakkain omakuviemme, perhekuviemme, aikamme sankarien ja antisankarien kanssa.\nNäyttelyssä mukana olevat maalaukset ja mosaiikkiveistokset on toteutettu Turun suomenkielisen työväenopiston erityistaiteen kuvataideryhmissä.\nViidakossa tarkkaillaan -näyttelyssä on esillä teoksia useilta taiteilijoilta.


Parhaat Nintendo-kytkimen Bluetooth-sovittimet | ITIGIC\nNintendo Switchin parhaat Bluetooth-sovittimet\nVoi 27, 2021 Matt Mills Toimittajan valinta 0\n- nintendo Switch on yksi suosituimmista nintendo konsolit. Sen lanseeraus vuodelta 2017, kun taas Lite-versio tuli markkinoille vuonna 2019. Sittemmin tälle alustalle on julkaistu satoja nimikkeitä ja miljoonia pelaajia, jotka yhdistävät päivittäin. Kuitenkin, ja vaikka se onkin yllättävää, konsoli ei salli natiivisti Liitä kuulokkeet tai muut ohjaimet Bluetoothin kautta . Tällä ei kuitenkaan ole helppoa ratkaisua.\nKuten sanotaan, repäisylle on aina rikki eikä tapausta tule olemaan vähemmän. Todellisuus on, että Nintendo Switchillä on Bluetooth-yhteys, mutta tämä on rajoitettu tai varattu käytettäväksi omien ohjaimiensa kanssa. Tämä rajoittaa joitain suoritettavia toimintoja , kuten bluetooth-kuulokkeiden käyttö tai vaihtoehtoisten hallintalaitteiden yhdistäminen, joiden avulla voimme tuntea olonsa mukavammaksi. Nintendo haluaa mieluummin hallita ekosysteeminsä ja ei halunnut tehdä siitä niin helppoa.\nRatkaisu on yksinkertainen ja halpa\nZIOCOM Nintendo -kytkin\nUGREEN Bluetooth -sovitin\nGULIkit-reitti Air +\nNintendo Switch / Switch Lite -sovitin\nOnneksi voimme käyttää useita lisävarusteita anna konsolille Bluetooth-yhteys . Nämä ovat sovittimia, jotka yhdistetään konsolin USB-C-porttiin (tai 3.5 mm: n liittimeen) ja jotka toimivat bluetooth-vastaanottimena. Tämän vuoksi muut oheislaitteet voidaan liittää helposti. On kuitenkin pidettävä mielessä, että tämä ratkaisu voi olla ajoittain epävakaa huolimatta siitä, että se soveltuu täydellisesti useimmille käyttäjille. Sitä ei voida verrata langallisen yhteyden parhaaseen viiveeseen ja laatuun, mutta se varmasti ratkaisee äänestyksen monille ratkaisua etsiville ihmisille. Sitten jätämme sinulle muutaman vaihtoehdon, joilla on yhteinen nimittäjä, että kaikilla on hyvä laatu / hinta-suhde.\nTämä Ziocom-tuotemerkin bluetooth-lähetin on valmistettu yksinomaan Nintendo Switchille. Se varmistaa turvallisen ja täydellisen asennuksen. Se ei vaadi akkua, mutta siinä on sisäänrakennettu älykäs USB PD -läpivirtaustekniikka. Se myös on jatkuva langaton äänensiirto jopa kytkimestä toiseen -latauksella ja ylikuumenemissuojalla. Sen kantama on jopa 10 metriä ja sen tekniikka on bluetooth 5.0.\nToinen upea vaihtoehto on tämä Ugreenin sovitin. Tässä tapauksessa kohtaamme Nintendo Switchin minilähettimen, jolla on Bluetooth 5.0, joka takaa vakaan lähetyksen ja korkean äänenlaadun. Tässä tapauksessa, yhteys muodostetaan konsolin 3.5 mm: n portin kautta . Se mahdollistaa kahden Bluetooth-kuulokkeen samanaikaisen ja viiveettömän yhteyden ja Qualcomm aptX: n matalaviiveisen tekniikan. Tämä vaihtoehto sisältää 120 Hz: n akun ja painaa vain 13 grammaa.\nTämä on yksi ohuimmista langattomista Bluetooth-äänisovittimista, koska se on vain 5 mm paksu. Se on myös valmistettu yksinomaan Nintendo Switchille . Yhdistettäessä se tukee kahta langatonta HIFI-audiokuuloketta samanaikaisesti Qualcomm aptX: n matalaviiveisen tekniikan ansiosta. Se ottaa virran suoraan konsolista, joten se ei vaadi latauksia, koska se on plug and play.\nKaiuttimet, kuulokkeet, lisäohjaimet ja kaikki mitä tarvitsemme kytkeäksesi Switch and Switch Lite -laitteeseemme, ovat mahdollisia tämän pienen sovittimen ansiosta. Se on kuitenkin ihanteellinen myös sallimalla tietokoneen tai muun kuin Bluetooth-laitteen käytä Bluetooth-kuulokkeita ja kaiuttimia. Siinä on reaaliaikainen äänisynkronointi viiveiden välttämiseksi ja automaattinen yhdistämisjärjestelmä viimeksi pariksi liitettyyn laitteeseen.\nTäydellinen ratkaisu bluetooth-yhteyden saamiseksi palveluumme konsolissa. Tämä sovitin on erittäin helppo käyttää ja pariliittää . Valmistaja korostaa myös, että se tukee alkuperäisiä äänikeskusteluja suosituille peleille, kuten Fortnite, Warframe, Warface, Smite, Paladins, DC Universe Online, perjantai 13., Rogue Company, Spell Break tai Dauntless.\nTämä magneettikuoren muotoinen sovitin on erittäin kevyt. Sen avulla voit tallentaa sen minne tahansa ja viedä sen minne tahansa. Siinä on jo integroitu mikrofoni, joten lisämikrofonia ei tarvitse liittää. Se tukee myös jopa kaksi bluetooth-laitetta samanaikaisesti ja sen värit sopivat konsoliin.\nToinen erittäin ohut sovitin, täydellinen ei lisätä painoa tai paksuutta konsoliin. Laatu taataan myös tässä tapauksessa, koska siinä on Qualcomm aptX Low Latency -koodekki ja digitaalinen HIFI-ääni. Valmistaja myös yksityiskohtaisesti sen edistyneempi A2DP-äänen jakelu, CSR Bluetooth 5.0 -tekniikka. Tämä tarkoittaa, että jokainen liike synkronoidaan äänen kanssa, jolloin vältetään pelätyt viiveet.\nTämä Bluetooth 5.0 -lähetin Audio- Sovitin on varustettu tehokkaalla prosessorilla, joka tukee vakaampaa lähetystä ja matalan viiveen koodekkia äänen viiveen poistamiseksi ja täydellisen reaaliaikaisen äänisynkronoinnin saavuttamiseksi. Voit saada virheettömän äänenlaadun , nautittavaa pelikokemusta ja esteettömän lähetyksen jopa 10 metriä ilman menetyksiä.\nToinen hyvä vaihtoehto, koska tämä sovitin ottaa käyttöön aptx-matalaviiveisen koodekin viiveiden poistamiseksi, varmistaa sujuvan lähetyksen ja tarjoaa erinomaisen . Lisäohjainta ei myöskään tarvitse ladata, koska se on plug and play. Bluetooth 5.0: n onni on, että se mahdollistaa jopa 10 metrin lähetyksen ilman häviöitä.\nViimeistelemme luettelon viimeisellä vaihtoehdolla, joka eroaa muista. Tässä tapauksessa sovitin roikkuu Nintendon Dongle-tyylisenä. Siinä on 3.5 mm: n minimikrofoni alkuperäisen sisäänrakennetun mikrofonin äänenlaadun parantamiseksi. Se liitetään erittäin helposti painikkeella . Lisäksi LED-ilmaisin varoittaa, että yhteys on muodostettu onnistuneesti.\nOnko sinulla 3D-tulostin? Vahvimmat filamentit\nParhaat vauvanvalvontakamerat, joiden avulla voit hallita lastasi matkapuhelimellasi


Riia ja Veela: toukokuuta 2017\nKuinka paljon teillä liikutaan koiran kanssa? Eräältä koiraharrastajalta kuulin taannoin, että kolmen tunnin aamulenkit on heillä ihan normaalia ja siihen päälle he käyvät myös iltalenkillä ja treenaavat. En usko, että koiria voi liikaa lenkittää, eli hatunosto omistajalle ja onnentoivotukset koirille, kun ovat päässeet noin hyvään ja niiden liikunnasta ja liikuttamisesta huolehtivaan kotiin. Kovinkaan monella ihmisellä ei kuitenkaan varmaan ole resursseja liikuttaa koiraa noin paljon. Jos menisi vaikka kahdeksaksi töihin, pitäisi herätä ehkä neljän maissa ehtiäkseen ulkoiluttaa koiria kolme tuntia aamulla. Onneksi vähempikin riittää, mutta paljonko on tarpeeksi?\nJoskus jaksetaan pakata lenkille mukaan kiekko ja pysähdytään heittelemään sitä jonnekin. Tai sitten J ottaa ja menee Riian kanssa illalla vielä heittelemään kiekkoa lenkkien jälkeen tai jonkun lenkin sijasta.\nMinulla on periaatteena lähtökohtaisesti se, että Riian kanssa kierretään päivässä joko yksi pitkä ja yksi lyhyt lenkki tai kaksi keskipituista. Tai sitten pitkä/keskipitkä ja treenit (lämmittelylenkkeineen). Pitkä lenkki on meille tavallisesti tunnin - puolentoista tunnin pituinen. Kilometrejä en mittaa enkä laske, koska se riippuu niin etenemisvauhdista, maastosta jne. Keskipituinen on jotain neljänkymmenen minuutin ja tunnin väliltä ja lyhyt taas puoli tuntia tai alle. Tuohon päälle kuuluu sitten tietenkin pissatukset, jotka ovat oikeastaan aamuisin ja iltaisin tapahtuvat korttelinkierrot tai muut lyhyet käynnit ulkona. En ole halunnut totuttaa Riiaa siihen, että aamulla tehtäisiin mitään pitkää lenkkiä, vaan sen kanssa käydään vain pissalla ja kakalla. Puolen päivän maissa tai heti kun mahdollista (jos on töitä tai koulua) käydään pitkä lenkki ja ennen iltaruokaa toinen lenkki. Tuntuu, että tässä on liikuntaa Riialle tarpeeksi. Toisella lenkillä pyrin antamaan sen haistella enemmän ja rauhassa verrattuna päivän toiseen lenkkiin. Toisella taas pyrimme enemmänkin etenemään ja kuntoilemaan. Näin siis arjessa käytännössä. Toki välillä on päiviä, kun ollaan pitkään treenaamassa, kisareissulla, käydään retkellä jossain ja tehdään pitempi lenkki tai lähdetään yhteislenkille koirakavereiden kanssa. Kaikki nämä vaikuttavat siihen, mitä loppupäivästä tehdään. Myös koirasta pystyy hyvin päättelemään, kuinka paljon se sinä päivänä ulkoilua tarvitsee. Esimerkiksi viikonloppureissujen jälkeen Riia yleensä tykkää nukkua omissa oloissaan. Silloin emme välttämättä lenkkeile niin paljoa, jolloin keho ja mieli saavat tarvitsemaansa lepoa.\nKesän kuumuus rajoittaa meillä ainakin melko paljon lenkkeilyintoa sekä koiralta että minulta. Hyvä keino selvitä kesällä lenkeistä on kuitenkin kiertää järveä, jos mahdollista. Tällöin ainakin koira pääsee halutessaan varjoon ja juomaan. Me pysähdyimme viikko sitten maanantaina hellesäällä Riian kanssa rannalle heittelemään kiekkoa, uimaan ja lepäämään varjoon kierroksellamme järven ympäri.\nLiikunnan tarve riippuu totta kai paljon rodusta, koiran luonteesta, iästä, terveydentilasta sekä siitä, mitä kaikkea muuta sen kanssa tehdään. Minä olen itse pitänyt tätä lenkkimääräämme kohtalaisen suurena, mutta olisi kiva kuulla, miten paljon te muut lenkitätte koirianne.\nLähettänyt Mitteli riia klo 15.30 6 kommenttia:\nKävimme tiistaina Riian kanssa ensimmäistä kertaa ikinä agilityn möllikilpailuissa. Osallistuimme kahteen luokkaan: putkiralliin ja agiradalle. Päivä venyikin superpitkäksi, koska minit kilpailivat kummallakin radalla viimeisenä ja osallistujia oli kaikissa kokoluokissa tosi paljon. En olisi mennyt ollenkaan kisaamaan, ellei meidän entinen treenikaveri Suvi olisi meitä mukaan houkutellut. Mutta onneksi menimme, sillä kisoista jäi tosi hyvä fiilis!\nEnsimmäinen rata, putkiralli, oli mukava hyppy-putki-rata, jossa oli muutama vähän mutkikkaampi kohta. Ratapiirros näytti tältä:\nEnnen starttiamme tosiaan oli tosi pitkä odotus. Riia odotteli häkissään hallissa sen ajan. En tiedä tekikö odottaminen vai edelleen meidän treenitaukomme agilitystä sille hyvää, mutta se oli aivan tulessa radalla. Vauhti oli aivan järjetön! Ihanneaika oli 40,0 s ja meidän aikamme 33,0 s. Kuitenkin tuohon 33 sekuntiin lasketaan vielä tietenkin mukaan myös pikku takkuilu, joka tuli putken nro. 10 kohdalla, kun nälkäisen (kisa kisattiin iltaruuan aikaan) koirani tarkka nenä bongasi radalta nakinpalasia ja pysähtyi syömään suorittaen sitten esteen 9 väärältä puolelta ja niin ollen saimme hylyn siitä. Tuosta usean sekunnin täyspysähdyksestä huolimatta suoritimme radan 33 sekunnissa ja se kertoo kyllä paljon Riian etenemisvauhdista!\nToinen rata oli tosiaan agirata, tarkoittaen sitä, että mukana olivat myös kontaktiesteet. Rata näytti tältä:\nMenimme tosi hyvillä mielin uudelle radalle, jälleen pitkän odottelun ja uusien lämmittelyjen jälkeen. Takkuilin vähän lähdössä Riian remmin kanssa, enkä meinannut saada pantaa sen kaulasta pois tarpeeksi nopeasti. Riia ahdistuu siitä, kun sen puoleen kumarrutaan ja koska pannan poisottamisessa kesti niin kauan, se tekikin jotain, mitä se ei ole koskaan aikaisemmin tehnyt: eli ryösti lähdössä. Olin juuri jättämässä sen, kun sen ampaisi radalle ja suoritti radan aina pituusesteelle saakka itsenäisesti. Se lähti pinkomaan niin lujaa radalle itsekseen, etten olisi millään ehtinyt mukaan, enkä tietenkään halunnut ryöstämisestä antaa palkkiotakaan, joten pyysin sen takaisin ja se tuli lähtöpaikalle esteet toiseen suuntaan suorittaen, joten hylky taas siltäkin radalta. Kun pääsimme kuitenkin vauhtiin, rata meni oikein hyvin muuten.\nMinua jäi harmittamaan alun ryöstäminen kuitenkin niin paljon, että halusin ottaa uusinnan. Nyt alku sujui hyvin, mutta ohjasin Riian vähän kömpelösti esteelle 11, joten se juoksi siitä ohi. Ohjasin sen sinne takaisin ja se suoritti esteet 11 ja 12, mutta bongasi sitten ratahenkilön kehän laidalta ja kävi haukkumassa sen. Virhepisteitä ja hylky siis siltäkin radalta.\nHylyistä huolimatta oli kuitenkin kiva käydä radat juoksemassa ja pääsi ihan oikeiden agilitykisojen tunnelmaan. Tiedänpähän nyt ainakin sen, että minun on ostettava agilityä varten nopeammin irroitettava ja päälle laitettava panta sekä alettava harjoitella lähtötilanteita, joissa panta irroitetaan. Ylimääräisten henkilöiden läsnäolo radallakaan ei olisi jatkossa pahitteeksi. Mutta sen verran hyvä fiilis kisoista jäi, että menemme varmasti kesän aikana testaamaan möllejä uudemmankin kerran!\nLopuksi vielä videota meidän toiselta startilta. Alun varastamisen leikkasin pois :P\nLähettänyt Mitteli riia klo 11.14 Ei kommentteja:\nKuten olen täällä blogissa jo tuonut esille, olemme muuttamassa pois Jyväskylästä. Muutamme pienelle paikkakunnalle, josta itse olen kotoisin. Paikkakunnalla toimii koirakerho, mutta se ei järjestä varsinaisesti mitään tapahtumia tai koulutuksia, vaan he vain treenailevat porukalla. Kuten jo kerroin aikaisemmin, olen ottanut yhteyttä Seinäjoen alueella toimiviin moniin koiraseuroihin, mutta pikkuhiljaa alkaa ahdistus iskeä, kun mistään ei kuulu mitään.\nKoiraharrastus on nyt kaksi vuotta ollut minulle asia, jonka kautta hengitän. Se on minulle tärkeimpiä asioita koko maailmassa, vähintään yhtä tärkeää, kuin tuleva työni. Minä olen saanut vuoden pestin erityisluokanopettajana ja tiedän, että minulla olisi mahdollisuus jäädä siihen taloon vaikka loppuelämäkseni töihin, jos niin haluaisin. Mutta tällä hetkellä minua ahdistaa todella paljon ajatus siitä, jos en voisikaan tuolla harrastaa koiria samalla tavalla, kuin täällä olen voinut.\nElämäni ennen Riiaa oli perseestä. Sen kautta olen löytänyt taas itseni ja tutustunut maailman mahtavimpiin ihmisiin. Olen tarkoituksella kuitenkin jättäytynyt jo vähän esimerkiksi seurassa toimimisesta sivuummalle, ettei tyhjän päälle lähteminen tuntuisi niin pahalta. Minä pelkään sitä, etten löydä uudella paikkakunnalla koiraihmisiä, joiden kanssa olla, seuraa, jossa toimia. Silloin olisin kyllä hukassa.\nEn tiedä, miten tämä elämä tästä asettuu. Meillä olisi tuolla oma koti, työ, maaseutu. Mutta kuinka kävisi harrastamisen? Ei täällä Jyväskylässäkään toisaalta kummoisemmat mahdollisuudet ole ollut, sillä väkimäärään nähden tarjonta on todella olematonta. Ympärivuotista tokokoulutusta järjestää vain yksi taho ja siellä on valmennukset koko ajan täynnä. Olenhan jo useamman kuukauden mennyt itsekin vain vapaakortin eli hallin käyttöoikeuden voimalla ja kyllähän uudella paikkakunnalla on (myös sisä-)tilat missä treenata. En siis sen suhteen menetä mitään. Mutta Jyväskylässä on kuitenkin ollut muitakin ihmisiä, jotka treenaavaat tavoitteellisesti. Täällä järjestetään myös ihan kivasti välillä koulutuspäiviä, joihin en ole mukaan mennyt, koska ei ole ollut varaa. Mutta työssäkäyvänähän toki niissäkin kävisin. Paitsi ettei tuolla uudella paikkakunnalla ole siihen välttämättä mahdollisuutta. Harmittaa niin valtavasti, kun mistään paikallisesti koirakerhosta ei vastata. Olen yrittänyt etsiä netistä tietoa, mutta osan koirakerhoista sivutkin ovat jo niin olemattomat, että tuskin toiminta on sen kummoisempaa.\nPikkuisen pistää miettimään, että jos muuttaisi jonain päivänä kuitenkin jonnekin kaupunkiin, jossa tarjonta ja mahdollisuudet olisivat vähän laajemmat. Esimerkiksi Helsingissä ja Tampereella tapahtuu koko ajan ja joka viikonloppu. Mikään ei tietenkään estä minua ajamasta Pohjanmaalta sinne kouluttautumaan, mutta olisinhan se hienoa, jos tapahtumat olisivat vähän pienemmän matkan päässä. Toisaalta elämässä kuitenkin on muutakin kuin koirat. Tiedän, ettei minusta olisi asumaan kaupungissa. Minä inhoan tätä. Siitä olen saanut aivan tarpeekseni. En myöskään haluaisi tehdä töitä isojen kaupunkien ongelmien kanssa. Maalaislapset ja kotikaupunkini minä tunnen. Siellä on hyvä olla ja lasten kasvaa. Ja isoissa asutuskeskuksissahan kurssit voivat olla ihan samalla lailla täynnä, kuin täällä Jyväskylässäkin, vaikka tarjontaa onkin enemmän.\nEhkä tämä tästä. Jospa minulle siellä selviäsikin, että kaikki on sielläkin mahdollista, jos vain näkee vaivaa. Kuukauden päästä fiilikseni voi olla jo ihan toinen. Ja kyllä tätä kirjoittaessanikin jo alkoi tuntua paremmalta. Kyllä se siitä. Enköhän minä vielä paikkani jostain raosta löydä. Ehkä koiraihminen löytää aina omiensa luo. Toivotaan ainakin niin.\nLähettänyt Mitteli riia klo 11.35 Ei kommentteja:\nViime sunnuntaina meille kävi ikävä tapahtuma, jonka ei ikinä enää toivoisi tapahtuvan meille eikä kellekään muullekaan. Riian kimppuun käytiin. Olimme rannalla lenkin pääteeksi. Olin vienyt Riian sinne uimaan ja juomaan, koska päivä oli todella lämmin. Olimme juuri lähdössä, kun aivan tyhjästä syöksyi kaksi espanjanvesikoiraa paikalle ja toinen niistä muristen iski Riian kylkeen kiinni. Kauhuissani huusin niin lujaa, kuin keuhkoista lähti ja valmistauduin ajatuksissani joko potkaisemaan vierasta koiraa, tai nappaamaan jonkun kiven jostain ja iskemään sitä sillä. Koira kuitenkin ehkä pelästyi kovaa huutoani, sillä se päästi irti. Se teki pienen pyörähdyksen pois päin ja oli tulemassa takaisin. Minä kumarruin maahan kyyristyneen Riian suojaksi, mutta onneksi hyökkääjä taisi tajuta jääneensä yksin kaverinsa paetessa paikalta ja lähti kaverinsa perään.\nJäin tarkastelemaan Riia aloilleni ja tärisin. Riia oli kumarassa, pää alhaalla ja häntä koipien välissä. Onneksi se oli minulla kiinni, ettei se päässyt paniikissa pakenemaan luotani. Tutkin Riian kylkeä, mutta en nähnyt verta tai mitään, joten lähdin raivoissani sinne päin, minne koirat olivat juosseet. Koirien omistajat olivat ottaneet koiransa kiinni ja olivat melko sanattomia, kun itse huusin heille pari valittua sanaa. Miespuolinen pyysi hiljaa anteeksi ja minä lähdin paikalta. Riia oli tässä vaiheessa jo ihan normaali. En juurikaan tarkkaillut sen reaktiota näihin koiriin, mutta poistuessamme paikalta, se käveli ihan reippaasti ja häntä pystyssä, nuuskutteli ja kävi pissalla.\nKotona tarkistimme J:n kanssa Riian vielä uudelleen. Verta ei edelleenkään missään, pieni skratsi tuntui kyljessä, mutta ei muuta. Pääasia ettei mennyt verille. Riia ei myöskään arista kylkeään. En tiedä, miten se koira Riiasta nappasi, kun ei käynyt pahemmin. Kuitenkin näin, kuinka se oli siinä oikeasti kunnolla kiinni! Mutta mitä tapahtui? Suojasiko karva Riiaa? Riialla on lyhyt peitinkarva, mutta äärettömän tiheä pohjavilla, jonka lomasta mahdollisia tuhoja ja naarmuja on todella vaikea löytää, vaikka kamman kanssa katsoin. Ehkä koira sai kiinni vain alusvillasta.\nOlen saanut sulatella tapausta itsekin nyt muutaman päivän. Taisimme päästä pelkällä säikähdyksellä, koska Riia ei tunnu lenkeillä olevan moksiskaan toisista koirista eikä se tosiaan tunnu olevan kipeä. Pari kertaa lenkillä se on säikähtänyt esimerkiksi oksaa pensaikossa, joka on osunut siihen jotenkin yllättäen, mutta en tiedä, onko se hyökkäyksen seurausta vai sen yleistä varovaisuutta. Varsinaisesti emme ole toisia koiria tapahtuman jälkeen kohdanneet lähikontaktissa, mutta uskon, että säästyimme ainakin suuremmilta traumoilta. Paska sattuma, mutta onneksi ei käynyt pahemmin.\nLähettänyt Mitteli riia klo 20.26 Ei kommentteja:\nPakattiin tänään J:n kanssa koira, treenikamat ja kamera autoon. Tarkoituksena oli itselläni treenata avo-liikkeitä ja saada samalla kuvamateriaalia blogiin ja muutenkin. Oli tosi lämmin päivä ja kentällä tuli ihan kuuma, kun ei siinä ollut juuri ollenkaan varjoa. Saatiin kuitenkin kunnon treenit aikaiseksi ja taas saa olla niin onnellinen tuosta koirasta. Tämän päivän treenien perusteella oltaisiin nimittäin valmiita korkkaamaan avoluokka vaikka heti.\nOtettiin alkuun Riian lempiliikettä eli noutoa. Siinä ei ole mitään muuta ongelmaa kuin se, että mun täytyy varmaan itekseni mennä treenaamaan kapulan heittoa, koska jotenkin on tosi hankala määrittää sitä voimaa, millä sen voi heittää. Ja päästää irti siitä ajoissa. Mulla se aina lentää jotenkin ihan vinoon tai tössähtää metrin päähän. Kuinka noloa olisi kisoissa, jos ei osaisi heittää kapulaa suoraan ja reilusti eteenpäin? Otin myös ohjatun noudon kapulat mukaan, vaikkei se avoliike olekaan. Ollaan Riian kanssa treenailtu siten, että on kaksi targettia ja lähetän Riian joko oikealle tai vasemmalle. Viime treeneissä meillä oli myös kapulat targettien takana, mutta tänään mä laitoin pelkät kapulat. Varmaan pelkkää hyvää tuuria, mutta noin vain Riia osasi ja onnistui peräti kolme kertaa hakemaan oikean kapulan! Kaksi kertaa vasemmalta puolelta ja kerran oikealta! Uskomaton piski!\nSuperonnistuminen tapahtui myös merkin kierrossa. Laitoin merkin suosiolla nyt ainakin 15 metrin päähän. Riia ampaisi merkille kuin tykin suusta, teki tiukan kurvin ja juoksi takaisin! Aikaisemminhan meillä on ollut ongelmana esimerkiksi se, että se on yhdistänyt esineiden kaatamistempun tähän merkin kiertoon ja on yrittänyt kaataa tötsää joko tassullaan tai nenällään. Jossain vaiheessa se vähän lieveni ja se juoksi enää vain nenä kiinni tötsässä sen ympäri, mutta tänään, se teki oikein mallikelpoisia merkin kiertoja!\nSitten meidän viimeinen murheenkryyni ruutu. Ongelmat sen kanssa tuntuvat olevan ihan takana päin. Siirryttiin ruutuun suoraa merkin kierrosta ja sen vuoksi Riia ekan kerran juoksi ruutuun ei etummaisten tötsien välistä, vaan oikean reunan tötsien välistä. Eli se tavallaan teki merkin kierron, mutta jäi ruutuun makaamaan. Siitä tulisi varmasti jotain pistevähennyksiä, mutta pääasia, että osaa nyt hahmottaa, mikä se ruutu on ja mitä siellä tehdään. Tein myös treeniä, jossa itse sijoitun kummallisiin paikkoihin ja koiran täytyy juosta ohitseni ruutuun. Hyvin sujui nekin harjoitukset. Ruutu on siis selvästi ymmärretty!\nTreenasimme myös paikkaistumista, maasta luoksetuloa ja jääviä, eikä niissä missään ollut kummempia ongelmia. Ainoastaan jäävien seisomista täytyy vielä vahvistaa paljon, koska se kyllä pysähtyy, mutta kun kävelen sen taakse, se kääntyy sivuttain tai jopa menee istumaan. Pitää varmaan palkata sitä etupalkalla tai jotain, jotta se ei lähtisi niin helposti pyörähtämään sinne taakse päin. Muuten jäävätkin sujuvat hyvin.\nUmpihyppyähän me ollaan harjoiteltu jopa enemmän kuin avointa hyppyä, joten avoluokan hypyssä ei pitäisi olla ongelmia. Seuraamista en nyt tänään hinkannut, mutta pitää sitäkin kuitenkin taas välillä Riialle muistutella. Kauko-ohjauksia ollaan treenailtu myöskin jo kauan useammalla vaihdolla kuin alo-luokassa vaadittiin. Avossahan asennon muutoksia tulee vain enemmän, seisomaan nouseminen ei ole vielä avoluokan liike. Vaikka Riia kyllä osaa senkin jo, ei treenailla sitä paljoa, ettei tapahdu kisoissa sitten mitään aivopieruja sen suhteen.\nNyt pitäisi saada kokeeseen vielä oma jännitys kuriin, etten lauo koiralle mitään vääriä käskyjä. Lisäksi pitää parantaa perusasentoa ja varsinkin siitä maahanmenoa. Riia tuppaa aina kääntymään vähän vasemmalle maahan menossa, varmaan sen vuoksi, että siten se näkee kasvoni paremmin.\nHarmi, kun pian iskee kesä ja kuumuus. Se rajoittaa niin paljon sekä koiran että itseni treeni-intoa ja rajoittaa myös jaksamista. Vaikka huomaa kyllä Riiasta, että ehkä sille tekee jopa hyvää treenata tokojuttuja vain vähän tälleen harvakseltaan. Nyt kun mulla ei ole ollut treenioikeutta minnekään halliin, ollaan treenailtu toukokuusa vain pari kertaa kunnolla. Kotona jotain pikkujuttuja, kuten vaikkapa asennonvaihtojumppia, perusasentoon tulemista, maahanmenoa ja metallikapulan pitoa, mutta kentälle ollaan menty vain pari kertaa. Kyllä huomaa, että koiran nopeus, innokkuus ja tarkkuus on ihan eri luokkaa!\nSeuraan aika paljon blogeja ja viime aikoina olen törmännyt useaan kertaan tällaiseen postaukseen eri blogeissa. Inspiroidun siitä sitten itsekin. Ajatuksena on siis esittää sellaisia mielipiteitään, joista kovin moni ei ehkä ole samaa mieltä. Keskitän nämä mielipiteeni nyt liittymään jollain lailla koiriin.\nKesä on huonointa aikaa koiraharrastuksessa.\nSiitä huolimatta, että kesällä koiratapahtumia järjestetään ympäri Suomen lähes joka viikonloppu ja pihalla treenaaminenkin on mahdollista ilman pelkoa paleltumiskuolemasta, on kuitenkin oma mielipiteeni se, että kesässä on koiraharrastuksen kannalta enemmän huonoja puolia. Mulla ei olisi mitään sitä vastaan, että koiraihmiset nukkuisivat talviunen sijasta kesäunta. Kesällä on mun makuun aivan liian paljon vaaroja, riskitekijöitä ja harrastusta jollain lailla haittaavia seikkoja: lämpöhalvauksen pelko, nestehukka, punkit, käärmeet, ampiaiset ym., ukkonen... Aina minne menetkään, on oltava mukana jotain kolme litraa vettä eli jättimäiset kantamukset. Vaikka treenit tai kisat olisivat hallissa, voi hallissakin pahimmillaan olla liian kuuma, jos aurinko pääsee porottamaan sinne. Riialla on erittäin huono kuumuudensietokyky ja viime kesänä, kun olimme rallyvalmennuksessa, oli kuumina päivinä jokaisella tauolla käytävä suihkussa viilentymässä sen kanssa. Ei kivaa, ei kätevää, en tykkää.\nKoiran pitää olla perheessä koira.\nMun mielestä koiran pitää saada olla koira ja sitä tulee kohdella kuin koiraa. Tai ainakin itse haluan omille koirilleni tehdä niin. Loppujen lopuksi mua ei kiinnosta, vaikka joku antaisi koiran istua pöydässä tai vallata sohvat, mutta mun koirilla on sellainen kasvatus, että ne väistävät aina ja minä komennan niitä, jos siltä tuntuu. Riia ei esimerkiksi saa meillä vahdata, mutta joskus se jumittuu jonkun liian hyväntuoksuisen herkun ääreen. Silloin me komennamme sen pois ja se kuuliaisesti siirtyykin usein toiseen huoneeseen. Riia usein valtaa "lämmitetyn" paikan, jos ihminen nousee vaikka vessaan. Mutta jos se sattuu olemaan se paikka, jossa minä haluan olla, niin en näe siinä mitään väärää, että komennan Riian pois siitä. Jonkun mielestä saattaa olla ilkeää tai julmaa, mutta mulle Riia on kuitenkin vaan koira. Ei se ajattele, että "onpas epäreilua." Tähän kategoriaan menee myös synttärilahjat ja "mamin mussukka"-jutut. Mä en harrasta sellaista. Hyi. Riia ei oo mun lapsi. Se on mun koira.\nKoira ei kuulu kylpyhuoneeseen.\nMä en tiedä miksi, mutta mua inhottaa kuvat ihmisestä pöntöllä, koirat vahtaamassa vieressä. MITÄ! Miksi joku haluaa päästää koiransa katsomaan, kun itse hoitaa tarpeensa? Joo, katsommehan mekin, kun koira kakkaa, mutta mun mielestä koiralla ei ole mitään asiaa tulla katsomaan meidän toimituksia. Ensinnäkin, on ihan tervettä, että koira pystyy olemaan sen verran omistajistaan erossa ja toisekseen, vessassa on koiralle ihan liikaa houkuttelevia paikkoja, joita tutkia, että parempi vaan pysyä poissa. Meillä Riia ei saa tulla vessaan/kylpyhuoneeseen muuten, kuin vain, jos se sinne kutsutaan, eli se pitää pestä. Silloinkin, jos vain meikkaan tai laitan hiuksia vessassa, ovi auki, Riian pitää odottaa kynnyksen toisella puolella. Ja jos se erehtyy vessan puolelle, komennan sen heti pois.\nPentua pitää kouluttaa.\n"Lasten kuuluu saada olla lapsia", sanotaan, mutta valitettavasti koiralapset on koiralapsia, ei ihmislapsia. Se on koiran (eläimen) kanssa sellainen homma, että sille ei voi selittää, että maanantaisin saa purra sohvaa, mutta keskiviikkoisin ei. Jos jotain asiaa saa tehdä nyt, sitä saa tehdä myös huomenna. Mulla nousee verenpaine siitä, kun monien (tulevien harrastuskoiran)pentujen omistajien kuviin tulee aina joku peruspupen omistaja kommentoimaan, että "voi, voi, onpa julmaa pakottaa noin pieni vauva tottelemaan" tai "muista nyt antaa sen olla myös pentu." Pennun kouluttaminenhan alkaa siitä päivästä, kun se kotiin muuttaa. Koiranpentu ei mene rikki siitä, että sitä aletaan heti opettaa talon tavoille. Ja tulevat harrastuskoirat täytyy jo pienestä pitäen opettaa toimimaan ihmiselle. Totta kai pienen pennun treenit on paljon lyhyempiä ajallisesti, kuin aikuisen koiran, mutta kyllä niitä pentujakin pitää kouluttaa.\nRaakaruoka ei ole välttämättä paras vaihtoehto (kaikille).\nJo useita vuosia koirapiireissä on ollut päällä raakaruokintabuumi. Koirapalstoilla ihan mihin tahansa ongelmiin tarjotaan ratkaisuksi raakaruokintaa ja tuntuu, että raakaruokinta olisi ainut ja oikea vaihtoehto. En ole kuitenkaan aivan täysin samaa mieltä, sillä pitää muistaa, että koira ei kuitenkaan ole varsinaisesti susi. Koira on erkaantunut sudesta eri lähteiden mukaan 100 000 - 30 000 vuotta sitten, joten tuona aikana evoluutio on ehtinyt varmasti muuttamaan koiran ruuansulatustakin. Susihan tappaa eläimiä ruuakseen, mutta koirat ovat alusta saakka keskittyneet ihmisten jätteiden syömiseen. Jätteet ovat siis olleet kaikkea vihanneksista ja marjoista lihaan. Näin maalaisjärjellä ajateltuja koiran ruuansulatus olisi enemmän sekasyöjän ruuansulatus suteen verrattuna. En usko, että nykypäivän kesykoira, ainakaan jokainen yksilö, pystyy sulattamaan ja hyödyntämään raakaravintoa aivan täydellisesti. Lisäksi täytyy aina muistaa, että luonnossa eläin syö sitä, mitä on tarjolla. Se ei välttämättä kerro siitä, saako se kaikkia tarvitsemiaan ravintoaineita ruuastaan. Eli ihan täysin pelkkiä lihoja ja luita en lähtisi koiralle tarjoamaan, mutta onneksi moni barffaaja tarjoilee koiralleen kyllä kasviksiakin ja pitää ravintoaineiden saannista huolta. En kuitenkaan usko, että raaka liha, sopii automaattisesti kaikille koirille.\nKoirat ovat helppoja lemmikkejä\nMonella on sellainen ajatus, että koira olisi vaikea lemmikki. Mielestäni kuitenkin koira on yksi helpoimmista, mutta tähän toki vaikuttaa se, mitä kukin pitää helppona. Itselleni helppoa on esimerkiksi se, että koiran voi viedä ulos tarpeilleen eikä tarvitse mitään haisevia hiekkalaatikoita puhdistella. Koirassa on helppoa myös se, että sen voi ottaa helposti mukaan vaikka viikonloppureissulle vanhempien luo, kun taas esimerkiksi kissa vaatii kamalasti erikoisjärjestelyjä (hiekkalaatikko mukaan, täytyy olla tarkkana ettei karkaa, jos talo ei ole kissaturvallinen). Koira ei myöskään (välttämättä) tuhoa paikkoja kotona, jos sen aktiviteeteista ja liikunnasta on huolehdittu, eikä sen takia tarvitse kotona tehdä mitään erikoisjärjestelyjä, toisin kuin vaikkapa jyrsijöiden, kanien ja kissojen takia joutuu. Koira pärjää myös hyvin vähällä: se ei tarvitse kotona tilaa vieviä häkkejä, aitauksia, kiipeilypuita tai hiekkalaatikoita ja on parhaimmillaan hyvin näkymätön olento. Itsekin olen kuumeillut jonkun sylitettävän ja söpön eläimen perään, kissan tai vaikkapa kanin, mutta loppujen lopuksi päädyn aina siihen, että koira on kaikista helpoin.\nTK1, eli mitäs nyt?\nMulla oli tämän vuoden tärkeimpänä tavoitteena Riian kanssa saavuttaa koulutustunnus tokon alokasluokasta. Tämä tavoite saavutettiin jo huhtikuussa, joten tässähän on vielä suurin osa vuodesta jäljellä. Yhdeksi tavoitteeksi olin kirjannut näemmä (tässä postaus tämän vuoden tavoitteista) myös agilityn jatkamisen ja treenaamisen ja jopa mahdollisesti kisaamisen. Onneksi molempia lajeja voi harrastaa samaan aikaan ilman, että on pelkoa siitä, että toisen treenaaminen pilaisi suorituksen toisessa lajissa, kun ovat lajeina niin erilaisia. Olen yrittänyt ottaa selvää tulevalla kotiseudulla toimivista koirakerhoista, minne ja miten pääsisi mitäkin lajia treenaamaan. Laitoinkin jäsenhakemuksen jo Lakeuden agilityurheiljoihin, sinne kun pitää todella hakea ja he hyväksyvät jäseniksi vain, jos treeniryhmiin mahtuu. Eikä esimerkiksi hallille saa treenioikeutta, jos ei ole jäsen. Aika ikävää, mutta toivotaan parasta. Meidän uuden kotimme lähellä on agilitykenttä, jonne voi ostaa treenioikeuden, mutta uskon, ettei me tulla Riian kanssa treenailmaan siellä (pihakentällä) agilityä kauheasti, jos tulee kovin kuuma kesä. Riia on nimittäin todella huono kestämään kuumuutta. Parempi siis ootella syksyä, kun ei meillä tuossa lajissa kummempia tavoitteita ole. Eri asia sitten, jos päästään Lagun toimintaan mukaan, heillä kun on sisähalli.\nTokokärpänen on kuitenkin päässyt puremaan minua niin pahasti, että sen lajin treenaamista jatkamme kyllä läpi kesän. Minulla on itseasiassa kiikarissa jo mahdollinen avoluokan korkkaus elokuussa. Mahdollisesti jo aikaisemminkin, jos säät sallivat (eli ei ole kuuma) tai jossain sopivassa paikassa järjestetään hallikisat. Minulla on koira, joka todella rakastaa tokoa ja jonka kanssa ollaan treenattu alusta asti korkeammat luokat mielessä. En ole varma, keräämmekö kaikista luokista koulutustunnukset vai tähtäämmekö suoraan erikoisvoittajaluokkaan. Se selviää ehkä sitten, kun pääsemme hakemaan tuntumaa avoimesta luokasta ja pitkistä suoristusajoista. Tällä hetkellä tuntuu kuitenkin siltä, että pyrimme pääsemään ainakin voittajaan ja jopa erikoisvoittajaan mahdollisimman nopeasti, koska korkeammissa luokissa liikkeet ovat niin monivaiheisia, enkä malta odottaa, että pääsemme niiden treenaamiseen kunnolla käsiksi. Avo-liikkeetkin ovat kuitenkin vielä suht yksinkertaisia. Osa VOI-liikkeistä on meillä Riian kanssa jo hyvinkin työn alla, joten en pitäisi mahdottomana sitäkään ajatusta, että tänä vuonna olisimme jo VOI:ssa kisaamassa.\nHaluaisin aivan hirveästi päästä treenaamaan tokoa jossakin hyvässä valmennuksessa tai edes ryhmässä, mutta saa nähdä, löydämmekö sellaista uudelta paikkakunnalta. Olisi myös kiva, jos Suomessa järjestettäisiin enemmän esimerkiksi tokoleirejä, joilla pääsisi treenaamaan koiraa taitavien silmien alla. Leirejä on kuitenkin aika vähän, tai ne on rajattu jonkin rodun tai roturyhmän sisälle, eikä mitteleille ole mitään. Katkerana luin, että jopa japaninpystykorville on leiri, mutta ei mitteleille. Pitäisi varmaan itse järjestää eikä vain valittaa yhdistyksen aktiivisuuden puutetta, mutta mä en oo ikinä ollut mukana missään yhdistystoiminnassa, joten vähän hirvittää. Vaikka voi olla että tykkäisinkin... Pitää alkaa miettiä asiaa, nyt mulla onkin koko kesä aikaa tehdä vaikka mitä. Elokuussa aloitan sitten erityisluokan opettajana.\nLähettänyt Mitteli riia klo 19.11 Ei kommentteja:\nNyt tuleekin treenipäivitystä toisensa perään, mutta jäi niin hyvä fiilis agilitytreenistäkin, että pakko tulla kirjoittamaan siitäkin ylös. Käytiin tänään vanhan treenikaverimme kanssa Jatin hallilla treenaamassa. On mukavaa käydä treenailemassa ihmisen kanssa, joka on niin samantasoinen ja tuntuu, että meidän ongelmatkin ovat aivan samoja! Kepit on meidän molempien murheenkryyni ja samoin osittain vauhtikin. Lisäksi on kiva, kun koiramme ovat niin samankokoisia, ettei rimoja tarvitse koko ajan olla muuttelemassa eri korkeuksiin.\nTänään otettiin ihan ensimmäiseksi keppejä. Riialle oli laitettava alkuun pari ohjuria taas, jotta se sai rytmistä kiinni. Mutta onneksi ne pian saatiin ottaa jo poiskin ja kepit sujuivat hyvin. Huomattiin myös, että Riia saa keppeihin paljon vauhtia, kun se tulee niille toisen esteen kautta ja jos juoksen rinnalla. Harjoittelimme myös sitä, että palkkaisin koiran itse. Jos jonain päivänä pystyisimme suorittamaan kepit ilman, että siinä tarvitsee mitään ylimääräisiä henkilöitä seisomaan keppirivin päähän...\nSitten seuraavalla kierroksella halusin ottaa pikku radan, joka oli kentällä jo valmiina. Olin päässäni miettinyt sopivat ohjaukset ja mietinyt radan läpi. Yleensä Riian kanssa ehtii ihan hyvin radallakin ajattelemaan ja jopa hengittämään, mutta herranjestas, siinä oli tänään vauhtia! Se ampaisi lähdöstä kuin rasvattu salama ja mun piti painella sen kanssa niin lujaa kuin jaloistani pääsin! Voin vannoa, ettei se ole ikinä kipittänyt niin lujaa! Ja siitä omienkin jalkojen tikitystahdista kertoo sekin, kuinka hapoille omat jalat tämän päivän treeneistä menivät: kotipihalla autosta ylösnouseminen oli melko rankkaa (eilen kyllä tein jalkatreenin, joka osaltaan vaikuttaa jalkojen palautumiseen tänään)! Ja hengästyäkin sai todenteolla. Ei olla tosiaan ainakaan kolmeen viikkoon tehty agilityä, joten pikku tauko tässäkin lajissa teki selkeästi Riialle todella hyvää. Oli ihana saada treenikaveriltakin palautetta, mm. että "mitä ihmettä sä höpötät, ettette olisi vielä valmiita (mölli)kisoihin" ja että mun ohjaus oli kuulemma todella hyvää.\nIhanaa, ihanaa, ihanaa. Oikeastikohan sitä alkaa pikkuhiljaa itsekin oppia lajin salat: rytmityksen ja ohjaustekniikat. Oikeastikkohan me jonain päivänä voitaisiin Riian kanssa kisata tässäkin lajissa? Agility on kyllä mainio harrastus, kun se on todellista urheilua myös ihmiselle (kysykää vaikka mun jaloilta :D). Toivotaan, että löydämme uudelta paikkakunnaltakin jonkun treeniryhmän, jossa pääsemme jatkamaan harjoittelua ja etenemään kohti kisavalmiutta!\nLoppuun laitan linkit vielä pariin treenivideoon treenien loppupuolelta. Olisi ollut ihanaa, jos olisi tajunnut ottaa videolle heti alun radat, näissä suorituksissa nimittäin näkyy jo Riian väsymys. Näillä videoilla ollaan myös muutettu rataa sen verran, että onnistuineimmat ohjauskuviot ja meidän pravuurit, takaakierrot, eivät pääse tässä oikeuksiinsa. Mutta joka tapauksessa on kiva nähdä omaa suoritusta ja ohjausta videolta. Treeni-iloa kaikille teillekin!\nLähettänyt Mitteli riia klo 12.19 Ei kommentteja:\nRiia on ollut nyt edellisistä tokokisoista saakka pienimuotoisella treenilomalla. Eli ei olla tehty yhtään mitään muuta, kuin käyty normilenkeillä ja leikkimässä muiden koirien kanssa pari kertaa. Se tekee (harrastus)koiralle kuin koiralle tosi hyvää aina välillä. Yleensähän narttujen omistajilla tuleekin automaattisesti pari kertaa vuodessa treenitaukoa juoksujen ajaksi, mutta Riialla kun ei oikein voi kuin vain hyvällä tahdolla sanoa juoksuja olleenkaan, niin täytyy sitten itsenäisesti vaan päättää, että milloin niitä taukoja pidetään.\nTänään kävimme kuitenkin treenailemassa taas tokoa ulkokentällä. Nyt olikin ihanan vapauttava olo, kun pystyttiin rauhassa ja hyvillä mielin treenailemaan avo-luokan liikkeitä joutumatta miettimään sitä, että pilattaisiin hyvin rakennettu alo-suoritus (esim. jäävissä liikkeissä ja maasta luoksetuloa). Voi vitsi pikkukoira oli taas tänään hurjan taitava! Olin aikaisemmin täälläkin jo valittanut sitä, että Riia ei vaan tajua ruutua. Sain kuitenkin paljon lohtua siitä, kun kuulin, että moni kisaavakin käyttää sitä targettia treenatessaan ruutua vahvistamaan oikeaa paikkaa koiralle. Eli targetin häivyttämisessä ei olekaan mitään kiirettä. Tehtiin aluksi useita toistoja targetin kanssa, mutta kokeiltiin kuitenkin myös ilman targettia ja kappas, kylläpä vain meni sinne ruutuun ja vielä täysiä laukaten! Huippu juttu!\nMerkin kierrostakin on näköjään haistelut jääneet pois. Vähän hakusessa on vielä se merkin bongaaminen (yritti tänään taas kiertää mm. käpyä) ja jos on liikaa häiriötä ympärillä, ei mielellään juokse merkille asti, ikään kuin pelkäisi retkahtavansa karkaamiseen, jos menee liian kauas musta :D Mutta jäävien erottelu sujui aivan nappiin, niin kauan, kunnes aloin vahvistamaan sitä seuraamista, kun tuppaa alkaa jätättämään, jossei käskyä kuulu. Se ilmeisesti putosi kärryiltä, eikä kuunnellut enää pysähtymiskäskyjä, vaan seurasi tiukasti vierellä. Ihan uusi ongelma tämä ja ajattelin, ettei tällaista tulisi, kun minulla on kuitenkin eri käsky jäävien seuraamisessa kuin tavallissa seuraamissa. No, vahvistelin loppuun vielä takapalkalla jäävien pysähtymistä, ehkä tämä oli vain tilapäinen häiriö.\nKokeiltiin ekaa kertaa myös maasta luoksetuloa. Se vaikutti Riian mielestä hurjan kivalta ja se juoksi ihan täysiä luokse ja pysäytti itsensä taas mun reittä vasten. Sitä loppua pitää siis harjoitella, avoimessa luokassa tuosta reiteen hyppäämisestä varmaan rokotetaan enemmän kuin alo-luokassa. Paikka istumisessa se tuppaa helposti valumaan makuuasentoon, mutta onneksi se teki sitä nytkin treeneissä, niin pääsin korjaamaan sitä siitä.\nOllaan alettu pikkuhiljaa tutustumaan myös metallikapulaan ja tänään pääsin ekaa kertaa ihan heittelemäänkin sitä. Ihan hyvin Riia metallikapulaa haki, mutta sen verran sitä vielä se kuvottaa, että tuo sen mulle tasan eteeni, mutta siinä ei voi yhtään enää enempää odottaa lupaa sylkeä kapula, vaan jos sitä koittaa perusasentoon vielä saada, niin kapula tippuu maahan. Mutta aivan mahtavaa, että se suostuu jo tuon verran näin vähällä harjoittelulla sitä metallikapulaakin kantamaan!\nMulla on kyllä käsissäni aivan superpätevä tokokoira. En malta oottaa sitä, kun päästään korkaamaan jo avoin luokka. Haaveissani olisi siitä vielä jonain päivänä tokovaliokin saada, mutta katsotaan, millaisia mutkia tiellemme vielä tulee ennen sitä! Toistaiseksi näyttää erittäin lupaavalta, enkä voi olla miettimättä sitä, että voitaisiin päästä tänä vuonna jo voittajaluokkaankin, jos hyvin käy!\nLähettänyt Mitteli riia klo 14.14 Ei kommentteja:\nMinua pyydettiin kirjoittamaan ajatuksiani siitä, milloin olisi oikea aika hankkia toinen koira. Tosi kiva postausidea! Ihana päästä pohtimaan ja kirjoittamaan ajatuksia aiheesta ylös.\nPeriaatteessa olen sitä mieltä, että oikea ajankohta toisen koiran hankkimiselle on silloin, kun siltä aidosti tuntuu. Jos koet olevasi valmis toisen koiran hankintaan kaikin puolin, aika on oikea. Mutta siihen, oletko valmis, täytyy epäitsekkäästi ja rehellisesti ottaa huomioon muutama tärkeä seikka, joista ensimmäisenä on ehkä se ensimmäinen koira: onko se valmis ottamaan uuden kaverin vastaan? Mielestäni, jos vanha koira on vielä kovin "kesken" ja sillä on peruskäytöksessäkin vielä paljon hiottavaa, kannattaa todella tarkasti miettiä, riittääkö aika kahden keskenkasvuisen kouluttamiseen. Se, milloin koira on valmis vastaanottamaan uuden tulokkaan, riippuu tosi paljon koiran luonteesta. Riia esimerkiksi on ollut niin helppo tapaus, että sille olisi voitu ottaa kaveri vaikka jo ennen vuoden ikää. Toiset koirat taas ovat hitaasti kehittyneempiä tai ns. "vaikeampia" yksilöitä tavalla tai toisella. Jotkut eivät siedä toisia koiria tai ovat muuten antisosiaalisia niitä kohtaan. Jotkut ovat mustasukkaisia ruuasta, lelusta ja huomiosta ja jotkut ovat kovia haastaamaan riitaa. Lisäksi, jos koirallasi on jotain huonoja tapoja, kuten tavaroiden pureskelua yksin ollessaan, toisten koirien ohittamisessa on vaikeuksia, tai mitä vaan, kannattaa muistaa, että huonot tavat takuuvarmasti siirtyvät koirasta toiseen. Eli kannattaa pyrkiä huonoista tavoista ensimmäisen koiran kanssa ensin eroon.\nEnnen toisen koiran ottamista kannattaa tarkastaa myös oma taloudellinen tilanne: tämä on se syy, miksi meillä ei ole vielä toista koiraa. Kahden koiran kanssa tuplaantuvat ruokintakulut, eläinlääkärikulut ja harrastusmaksut. Yhden koiran kuluista ollaan selvitty tosi hyvin ja olen pystynyt harrastamaankin Riian kanssa runsaasti. Mutta toisen koiran kanssa ei välttämättä olisi samaan mahdollisuutta, opintotuilla kun kuitenkin vain eletään. Toki harrastusmaksuistakin pystyy tinkimään, mutta sitten toisaalta, miksi tinkisin, kun voin ihan yhtä hyvin lykätä toisen koiran hankintaa siihen asti, että saan joka kuukausi palkkaa?\nKolmanneksi ja neljänneksi pitää huomioida oma aika ja tila, mikä on koiralle tarjota. Mahtuuko teidän asuntoonne toista koiraa? Onhan se totta, ettei koira sillä tilalla sisällä mitään tee ja aktivoiminen tapahtuu ulkona, mutta mitäs sitten, jos haluat kouluttaa uutta pentua sisällä? Onko reilua, että vanhempi koira joutuu katsomaan vieressä ja pahimmillaan häiritsee pennun koulutusta? Mitä, jos koirille tulee riitaa puruluista tai ruuasta? Pystytkö erottamaan niitä eri huoneisiin tarvittaessa? Nämä eivät välttämättä ole pakollisia joka koiran kohdalla ja varsinkaan tietyissä roduissa tuskin ovatkaan, mutta kannattaa kuitenkin ottaa tämä huomioon. Kaksi koiraa ei ajallisestikaan mene siinä missä yksi, ainakaan joka asiassa. Hoitotoimenpiteet vievät tuplasti aikaa ja varsinkin pentuaikana joudut todennäköisesti viemään koiria paljon ulos erikseen. Lisäksi koirille tekee hyvää tehdä asioita välillä itsekseenkin, jotta uudella pennulla syntyy hyvä suhde omistajiinsa eikä koirista tule liian toisistaan riippuvaisia.\nKahdesta koirasta on paljon iloa. Koirathan ovat myöskin laumaeläimiä, joten koirakaveri tekee lähtökohtaisesti kaikille hyvää. Jokaisen pitää kuitenkin tuntea se oma koiransa parhaiten ja rehellisesti miettiä, onko se sellainen koira, joka haluaa kaverin? Onko sen käyttäytyminen ja tavat pääsääntöisesti sellaiset, jotka haluat uuden koirankin omaksuvan? Toki joihinkin ongelmiin (esim. eroahdistus) koirakaveri voi myös auttaa ja joidenkin ongelmien kehittymisen voi uuden koiran osalta estää. Jokainen koira opettaa meille omistajille paljon uutta ja seuraavan koiran kanssa ollaan aina viisaampia.\nMinulla on Riian pentuvuoden jälkeen ollut koko ajan koirakuume ja uskon, että minulla tulee elämässäni jonkinasteinen koirakuume olemaan aina. Varsinkin, kun Riia on niin kovin helppo, mutkaton ja kiltti ja tiedän, että siitä olisi ihanaa, jos sillä olisi kaveri. Joskus mietinkin, että oikea aika toiselle koiralle on silloin, kun Riian kanssa ollaan tokon avoimessa luokassa. Silloin voisi uuden pennun kanssa tehä alkeisjuttuja ja Riian kanssa harrastaminen olisi jo niin hyvällä alulla, että voitaisiin treenailla niitä ylempien luokkien liikkeitä vain kaikessa rauhassa. Ihan vielä ei tunnu kuitenkaan oikeasti siltä, että haluaisin toisen koiran. Suurin syy siihen on tämä suuri elämänmuutos, mikä nyt on päällä: opiskeluista työelämään uudelle kotipaikkakunnalle. Ehkä sitten, kun on töissä päässyt kunnolla vauhtiin ja saa rahaa, voi uutta pentua alkaa tosissaan miettiä. Sitten on tietenkin vielä päätettävä se rotu. Sekin on yksi syy, miksi en pidä pennunhankinnassa mitään kiirettä: en ole varma, haluanko seuraavaksi jo pk-rotuisen koiran vai pysyttelisinkö vielä näissä mitteleissä ;)\nLähettänyt Mitteli riia klo 19.09 2 kommenttia:\nIdeoita ja toiveita?\nOlisiko teillä lukijoilla mielessä jotain aiheita, mistä haluaisitte minun kirjoittavan? Onko koiramaailmassa joku aihe, mistä haluaisit lukea mielipiteeni tai haluaisitko tietää minusta tai Riiasta jotain? Pitäsikö minun kertoa kokemuksia jostain paikasta/varusteesta/ruuista? Vai haluatteko koulutusvinkkejä tai -kuulumisia? Haluatteko kuulla tulevaisuuden haaveilua harrastuksista, kisoista tai koirista? Entäpä ajatuksia koiramaailman ulkopuolelta?\nNyt saa ehdottaa, toivoa tai kysyä kommenteissa!\nLähettänyt Mitteli riia klo 13.51 2 kommenttia:\nMilloin on oikea aika hankkia toinen koira? (toive...


MDD ORGANIC palvelutiski - Uudet palvelutiskit edullisesti netistä\nMDD ORGANIC palvelutiski\nRGBW Led valoilla. ERI VAIHTOEHTOJA! Hinnat alkaen (malli LOG11LG)\nTuote ID: 1449\nalk. 3 060,00 € (alv 0 %)\nTodella näyttävä tiski, jossa etupanelin kuutiomodulissa säädettävä RGBW Led-valaistus. Valon voimakkuutta ja valon väriä on mahdollista säätää kaukosäätimellä. Yhdellä napin painalluksella voit muuttaa vastaanottotiskin väriä ja pitää tiskin yksivärisenä tai valita kuinka nopeasti värit vaihtuvat.\nEtupanelissa yhdistyy valkoinen moduli sekä orgaanisia muotoja sisältävä kuutiomoduli, jonka alla RGBW Led-valaistus. Runko valkoista melamiinia. Tiskitason yllä lasipinta, joka tuo tiskiin modernin ja tyylikkään ilmeen valaistuksen lisäksi. Tiskitason korkeus 115 cm.\nRungon väri valkoinen. Led-valaistuksen väri säädettävissä.\nTiskiä on saatavana eri mittaisina. Katso vaihtoehdot liitetiedostosta ja pyydä tarjous haluamastasi mallista.\nPyynnöstä lähetämme tiskien dwg-tiedostot avuksesi.


Radio Helsinki NTV keskiviikkona: Torsti, Männistö ja Sinnemäki – Pilvi Torsti\nHuomenna keskiviikkona vierailen Nopean toiminnan virastossa Radio Helsingissä yhdessä Anni Sinnemäen ja Lasse Männistö kanssa. Alla ohjelman Facebookissa julkaistu esittelyteksti.\n“Helsingin apulaiskaupunginjohtajat on viime aikoina valittu kohujen saattelemina.\nHaku apulaiskaupunginjohtajaksi on näennäisen avointa, mutta todellisuudessa valinnat tehdään suljetuissa kabineteissa. Taustalla käydään kovaa, poliittista valtapelia, jonka säännöt eivät ole kaupunkilaiselle selvät.\nNyt kohujen keskiössä ovat olleet nuoremman polven poliitikot, joilta odottaa muuta kuin vanhakantaista suhmurointia. Ensin kokoomuksen Lasse Männistö joutui luopumaan virastaan, sillä tuolileikki ei näyttänyt hyvältä. Sitten kaupunkisuunnittelusta vastaavaksi apulaiskaupunginjohtajaksi valittiin vihreiden Anni Sinnemäki, jota kritisoitiin kokemuksen puutteesta.\nSyyskauden viimeinen Nopean toiminnan viraston radiolähetys käsittelee valtaan pääsyä ja poliittisia nimityksiä. Miten valintoihin liittyvästä päätöksenteosta saataisiin läpinäkyvää? Mitä kuuluu avoimeen kansanäänestykseen perustuvalle pormestarimallille?\nMyrskyn silmästä vastaamaan saapuvat tuleva apulaiskaupunginjohtaja Anni Sinnemäki (vihr) ja kansanedustaja, kaupunginvaltuutettu Lasse Männistö (kok). Studiossa myös kaupunginvaltuutettu ja Helsingin demareiden puheenjohtaja Pilvi Torsti (sd).”\nRadio Helsinki 98,5 huomenna keskiviikkona klo 14-15.\n0 Comments on "Radio Helsinki NTV keskiviikkona: Torsti, Männistö ja Sinnemäki"