LVMH:n Jean-Claude Biver: ”Uudet sukupolvet ymmärtävät, että luksus voi tarkoittaa ikuista” | Kellomies\nKulta- ja Kelloliike Merja Oy\nOy Km-Kello Ab\nOy Osk. Lindroos Ab\nSuomen Antiikkikelloklubi ry\nSuomen Kelloseppäliitto ry\nSwatch Group Nordic (Suomen myynti)\nArtisan d’Horlogerie d’Art VOUTILAINEN\nBritish Horological Institute Ltd\nContrôle Officiel Suisse des Chronomètres\nMiquel Schmuck & Uhren GmnbH\nNymans Ur 1851\nкак использовать читы читы на игры 2014 года ?тут читы на игры 2014 года\nLVMH:n Jean-Claude Biver: ”Uudet sukupolvet ymmärtävät, että luksus voi tarkoittaa ikuista”\nSunday, 14 October 2018 21:00\nKatson Hublot’n varhaisaamunraukean pääkonttorin ikkunasta ulos Geneven metropolialueeseen kuuluvassa Nyonin kaupungissa.\nSihteeri on juuri kohteliaasti ilmoittanut, että Mr. Biver on pahoillaan, kun saapuu kuulemma viisi minuuttia myöhässä. Kellomies siis selvästi ja toiminut kuulemma aina vastaavasti tapaamisissa ja ilmoittanut mahdollisesta myöhästymisestään minuutin tarkkuudella.\nBiverin toimistohuone pyöreine pöytineen ja pienine tuoleineen sekä leveä ikkunarivistö harmaine näkymineen palauttaa kummalla tavalla ajatukseni lähes 50 vuoden takaiseen hämeenlinnalaiseen päiväkotiin, jossa taisin viihtyä korkeintaan viikon, kaksi. Vain seinällä roikkuva Napoleon-maalaus ei istu muistikuvaan.\nOuto takautumani lapsuudesta katkeaa nopeasti, kun näen mustan Mercedes-Maybach S 560:n lipuvan alhaalla kohti etuovea.\nRento pusakka ja pikeepaita päällään autossa istuva mies on elossa olevista kellomagnaateista niin itselleni kuin monelle muullekin vailla vertaistaan.\n”Blancpain ei vuonna 1735 valmistanut kvartsikelloja eikä se tule niitä koskaan valmistamaan”\nVai mitä itse sanoisit persoonasta, joka herätti 1980-luvulla henkiin vuodesta 1735 periytyvän mystisen Blancpain-kellobrändin ja kehitettyään sitä muutaman vuoden myi sen kumppaninsa kanssa nykyiselle Swatch Groupille 3000-kertaisella voitolla?\nTai miehestä, joka on aikanansa yli kymmenkertaistanut Hublot’n luksuskellojen myynnin?\nTai vaikkapa miehestä, joka palkattiin lähes 40 vuotta sitten Audemars Piguet’lta Omegalle vastaamaan firman nuorimpana apulaisjohtajana Omegan arvometalleista valmistetuista kelloista?\nEntäpä miehestä, jonka markkinoinnillinen lahjakkuus nousi uusiin sfääreihin hänen nostettuaan Omega Speedmaster ”Moonin” uinahtaneen imagon viemällä muun muassa Kuu-mönkijät/autot maailman suurkaupunkeihin markkinointitempauksiin ja teki Moonista yhden halutuimmista tämänkin päivän rannekelloista?\nEntäpä Omegan ja James Bond -yhteistyön käynnistäminen, ja jota on jatkunut jo 23 vuotta? Tarpeetonta lienee yksityiskohdin puhuakaan, mitä noin 10 vuoden aikana on tapahtunut TAG Heuer- sekä Zenith-brändeille. Ja Hublot siihen päälle.\nPariisissa pääkonttoriaan pitävä ranskalainen, vaikkakin samalla monikansallinen Moët Hennessy Louis Vuitton SE (LVMH-konserni) ei paini kellonvalmistajana aivan yhtä raskaassa sarjassa kuin rakkaat kilpailijansa Swatch Group ja Richemont.\nMutta LVMH on maailman suurin luksustuotevalmistaja, joka suoltaa mitä vain ajatella saattaa hienoimmista juomista nahkatuotteisiin, koruihin ja parfyymeihin.\nKonserniin kuuluu 70 prestiisibrändiä, joilla tahkottiin viime vuonna 42,6 miljardin euron liikevaihto kaikkiaan 4370 myymälän maailmanlaajuisessa verkostossa.\nMikä ajoi minut juuri nyt haastattelemaan Jean-Claude Biveriä?\nKeskeisimpänä impulssina oli hiljattainen kelloalan megauutinen, jossa Biver itse ilmoitti Hodinkee-kellofoorumin haastattelussa jättäytyvänsä LVMH:n kellodivisioonan johtajan tehtävästä ja jatkavansa samassa divisioonassa tittelillä non-executive president.\nKäytännössä kyse on kaikista operatiivisista tehtävistä luopumisesta ja uusi nimike kuvastaa enemmänkin roolia ”vanhempana neuvonantajana”.\nTuntematta kaikkea, mitä asiaan liittyy, pörssiyhtiö LVMH ei varmastikaan riemastunut johtajan ilmoituksesta jollakin kellofoorumilla, vaan kiiruhti pikaisesti julkaisemaan aiheesta pörssitiedotteen.\nJean-Claude Biverin paikan kellodivisioonan johdossa ottaa Stéphane Bianchi jo 1. marraskuuta 2018 alkaen.\nBiverin terveysongelmista oli yli puolen vuoden aikana huhuiltu epävirallisesti, mutta hän myös itse myöhemmässä haastattelussaan totesi terveyden pääsyyksi muutoksille.\nIlkeämielistä spekulointia asioiden taustoista on turha harrastaa, mutta Biver synnytti aikojen kuluessa konsernin sisällä myös ristiriitaisia tunteita ja ehkäpä ratkaisevia viimeaikaisia päätöksiäkin joillakin tasoilla, kuten yleensä merkittävien ja vahvojen johtajien kohdalla on tapana. Mutta se siitä.\nBiver puhuu mistä haluaa\nTein ennen haastattelua ratkaisun, etten halua keskustella Jean-Claude Biverin kanssa joistakin kellomalliriippuvaisista detaljeista, vaikkapa TAG Heuer Carrera 01:stä tai Zenith Defy 21:stä. Häntä on näistä teemoista vuosien mittaan aivan riittävästi haastateltu.\nNiinpä päädyimme Biverin kanssa varsin yllättävillekin keskustelun alueille ja välillä puhumaan aivan muista kuin LVMH:n tuotteista.\nTietty sanomisen vapaus Biverin uudessa, taustalle jäävässä roolissa, heijastui tapaamisessa selvästi.\nKysyn Jean-Claude Biveriltä niin sanotuista milleniaaleista (vuosina 1980–2000 syntyneet), joita pidetään monilla aloilla tärkeinä uuden tyyppisinä kuluttajaryhminä. Mikä merkitys niillä on LVMH:lle?\n”Minulle milleniaali on vanhimmillaan 38-vuotias, jonka elämä on melkeinpä jo puolivälissä. Emme me yritä kouluttaa ihmisiä, jotka ovat tuon ikäisiä, tai minun tai sinun ikäisiäsi, me olemme oppiaksemme jo liian vanhoja. Panostamme strategiassamme erityisesti ihmisiin, niin sanottuihin ‘milleniumeihin’, jotka ovat syntyneet 2000-luvulla. He ovat ehkäpä 15–20-vuotiaita.”\n“Tuo uusi sukupolvi on todella kiinnostunut ‘heritagesta’ ja laadukkaan mekaanisen rannekellon tarjoamasta ‘ikuisuudesta’. Ikuisuus tarkoittaa sukupolvet ylittävää kestävyyttä, eli tuotteen korjattavuutta.”\n“Niin kauan kuin löytyy koulutettu kelloseppä, terästä ja ruuvimeisseli, mekaaninen hienosti tehty luksuskello on korjattavissa. Luksus edustaa siinä mielessä ikuisuutta, kertakäyttöisyyden ja raaka-aineiden tuhlaamisen vastakohtana.”\n”Minulla ja sinulla, koko meidän sukupolvellamme, on huonot tavat ja huono menneisyys – me edustamme sukupolvea, joka tuhoaa ympäristön, meret ja ilmaston. Nuorempi sukupolvi ymmärtää, että maailmalle pitää tehdä jotain ja sillä on vielä kyky ja mahdollisuus estää täydellinen tuho.”\n“Olemme jo ottaneet puolet pois maailman resursseista eikä tämä voi enää pitkään jatkua näin. Uusilla sukupolvilla on sentään omatunto ja tietoisuus, että asioiden on muututtava.”\n“Minulla on viisi lasta, muun muassa yksi 39- ja yksi 18-vuotias. Totta kai minä olen isä ja heidän äitinsä heille äiti kummallekin yhtä lailla, mutta tuo nuorin 18-vuotias lapsemme on jo niin ympäristötietoinen, että hän on kehittänyt paristojen hävittämisestäkin oman taiteenlajinsa ja hermostuu täysin, jos yritämme toimia toisin.”\n“Tietoisuus nuorilla maailman tilasta on aivan toista luokkaa kuin meillä. Olemme LVMH:ssa kiinnostuneita 2000-lukulaisista siksi, että mitä tahansa he ostavatkin, se ostos voi sisältää mahdollisuuden paremmasta, unelman toteutumisesta. He voivat muuttaa maailman.”\n“Yleensä ihminen ostelee melkein mitä vain lievittääkseen vaikkapa pahaa mieltä, rehvastellakseen, ostaakseen huvikseen ja niin edelleen. Emme voi enää aloittaa ’unelmien’ kasvattamista 35- tai 50-vuotiaiden joukosta, vaan meidän on ensin kerrottava sille 15–18-vuotiaalle, mitkä unelmat ovat tavoittelemisen arvoisia, ikuisia.”\n”Noudatamme kahta strategiaa – sinä ja minä käymme kaupoilla, ostamme kellon ja tulemme takaisin ostamaan seuraavan kellon. Edustamme yhtä kohderyhmää, joka pitää kelloa sijoituksena, jonka tehtävä on vaikkapa tuottaa jonain päivänä jotain rahassa. Toinen ryhmä on se, joka ei vielä edes osta mitään, vaan eräänä päivänä tekee sen, koska kokee hankinnan tärkeäksi ja merkitykselliseksi.”\nMuistutan Biveriä hänen mantrastaan, miten kellot muodostavat pyramidin, jossa huippu ja se arvokkain edustaa ikuisuutta ja pyramidin alaosa kertakäyttökulttuuria. Biver myöntää pyramidin olemassaolon välttämättömänä nykyajan kombinaationa, mutta korostaa, että ”ajattele, ikuisuuskysymyksen ei koskaan tarvinnut edes käväistä 1700–1800-luvun ihmisen mielessä, koska melkeinpä kaikki tuotteet, joita valmistettiin, olivat enemmän tai vähemmän ikuisia.”\n“Minulla on esimerkiksi vanha vuoden 1957 Porsche 356 Speedster ja se toimii. Mutta katsopa nykyautoja, joissa kaikissa on valtavasti elektroniikkaa. Eipä kestä kauaa, kun mihinkään niistä ei saada varaosia, kun esimerkiksi akkutekniikkakin kehittyy sellaista vauhtia, että parinkymmenen vuoden kuluttua kuolleen akun sijalle on turha enää kysellä uutta tilalle.”\n“Minulla on myös vuoden 1979 Omega-kvartsikello, ajalta, jolloin japanilaiset alkoivat hallita kvartsikellomarkkinaa. Poikani innostui siitä muutama päivä sitten hänelle kellokokoelmaani näytettyäni, että ’onpas hieno vanha Omega ja haluaisin pitää sitä’. Totesin, että mikäs siinä ja lähdimme hankkimaan sopivaa paristoa. Valitettavasti siihen ei enää patteria saa, koska kellomalli tarvitsi pariston, jonka sisältämiä myrkyllisiä yhdisteitä ei voi enää käyttää. Sanoin pojalleni, että ’pidä toimimaton kello siis vaikka muistona laatikossa’.”\n”Tämä kaikki edellä mainittu liittyy ympäristötietoisuuden kasvuun ja haluumme ylläpitää sitä myös kellotuotannossamme. Syön itse lähiruokaa, joka tuodaan maksimissaan 50 kilometrin päästä. Ei ole mitään järkeä kuljettaa vaikkapa kalaa lentokoneilla mantereelta toiselle. Meidän on kaikkien ymmärrettävä tämä, myös kelloteollisuudessa, jos haluamme säilyttää maailman ja tehdä mahdollisimman hyvin aikaa kestäviä tuotteita!”\n”Haluan näillä vertauksillani vain alleviivata faktaa, että teollisessa kellonvalmistuksessa voimme ainakin edes teeskennellä valmistavamme ikuisia tuotteita, mekaanisia kelloja, mutta autoteollisuus ei voi tällaisella ajatuksella enää edes leikitellä! Jos ostat ikivanhan huippuluokkaa edustaneen Leica-kameran, se toimii edelleen melkeinpä loputtomiin, mutta nykypäivän digi-Leica on tehty vain nykypäivän käyttöön, näin kärjistettynä.”\nElämme keskellä tulevia vallankumouksia\n”Kvartsivallankumouksen ja tuoreimman aallon mekaanisten kellojen vallankumouksen jälkeen on tulossa kaksikin horologista vallankumousta. Kelloteollisuus on melkeinpä hajonnut kahtia – ensinnäkin sinulla on Apple-älykello, joita on myyty 30 miljoonaa!”\n“Applella on huikea tulevaisuus ja siltikin tämän päivän Apple Watch edustaa vielä tietynlaista kivikautta. Edessä on niin monia uudistuksia, niin monia innovaatioita, niin monia uusia Applen käyttäjiä, että jonain päivänä juuri kukaan ei voi elää ilman Apple Watchin kaltaista laitetta. Meillä kaikilla on jonain päivänä sellainen.”\n“Sinä voit olla toki ostamatta älykelloa, mutta todennäköisesti elät silloin jollakin autiolla saarella kuin Robinson Crusoe ikään. Mutta normaalielämään tulet tarvitsemaan sellaista, koska laite kytkee sinut terveydentilaasi, lapsiisi, vaimoosi, pankkiin, työelämääsi, melkeinpä kaikkiin arkipäivän asioihisi jonakin päivänä. Vertaan mielelläni Apple Watchia kenkiin – kumpiakin tarvitset jonakin päivänä.”\nIkuisuuden ja ”jumalan” kanssa ei voi kilpailla\n”Toinen merkittävä vedenjakaja kelloteollisuudessa on se, että ihminen tulee aina tarvitsemaan statussymbolin, mitä Apple ei tietenkään tarkoittamallani tavalla edusta.”\n“Otan esimerkin: ihminen, joka sairastuu vakavasti vaikkapa Kenian matkalla ja huomaa, että hänen kaikki rahansa on varastettu, mutta jos hänellä on ranteessaan jäljellä kultainen Rolex, hän voi melkein missä tahansa myydä sen ainakin 5000 dollarilla ja pelastua vaikeasta tilanteestaan. Tämä kertoo jotakin maailmanlaajuisista statussymboleista.”\n“Rolex on statussymboli, jonka käytännössä kaikki tunnistavat kaikkialla maailmassa. Arvokello tulee siis pysymään statussymbolina, mutta korostan, että sen pitää olla mekaaninen ja yhtä lailla statussymboli niin tänään kuin ylihuomennakin aivan kuten Rolls-Royce-automerkin minkä tahansa vuosikymmenen malli, vaikkapa vuodelta 1911. Sama pätee ikivanhoihin Rolexeihin, Omegoihin ja vaikkapa Chaneliin ja Christian Dioriin. Silkkaa statusta!”\n“Monet teknologialähtöiset yritykset, jotka voivat olla tai olivat tämän päivän statusta jollekin, kuten aikoinaan Nokia, Ericsson ja jonain päivänä ehkä markkinoilta häviävä Apple, eivät edusta sellaista todellista statusta, jota voi kutsua ‘ikuiseksi’.”\n“Ne ovat aikansa lapsia ja lopulta hyödyttömiä tuotteita, joilla ei ole elämää eikä jatkuvuutta. Jotta tuote saavuttaisi statuksen ikuisena tuotteena, sen pitää olla sitä sekä teknologialtaan että brändiltään.”\n“Vaikka pidän brändinä korkean statuksen omaavaa Apple Watchia jo terveys-ja kuntoilusyistä mielelläni ranteessani, en tänä iltana vaimoni kanssa mene oopperaan Apple matkassa, vaan ranteessani kiiltelee todellinen statuskello, joka edustaa tarkoittamaani ikuisuutta.”\n“Ja brändeillä, jotka edustavat ikuisuutta, ei ole olemassa todellista kilpailua (Biver naurahtaa). Vertaan ikuisuutta Jumalaan – se on hieman sama kuin yrittäisit kilpailla ikuisuudesta Jumalan kanssa. Ei sellainen vain yksinkertaisesti ole mahdollista! (jatkaa naurua).”\nLiikaa samanlaista vai tarpeeksi erilaista?\nKysyn Biveriltä brändien positioinneista kellodivisioonassa ja omasta uteliaisuudestani erityisesti siitä, miten hän sai osaltaan TAG Heuerin nousemaan parissa vuosikymmenessä laatuongelmistakin kärsineestä keskikastin brändistä monen silmissä todelliseksi luksusbrändiksi kisaamaan joidenkin mallien osalta esimerkiksi Omegan ja Breitlingin kanssa.\n”Kysymys on tärkeä ja vastaus melko yksinkertainen: ensinnäkin TAG Heuerin nimessä TAG edustaa avantgardismia, jota halusimme vahvistaa ennakkoluulottomana uudistajana. Toiseksi halusimme luoda TAG Heuerista todellisen luksustuotteen, joka hinnoittelultaan on kuitenkin normaalin palkansaajan ulottuvilla.”\n“Hublot’sta tein tietoisesti vaikeasti saavutettavaa luksusta hieman samaan tapaan, mitä Patek Philippe edustaa. TAG Heuerin optimiasiakkaana näen kohtuullisen hyvin toimeen tulevan alle kolmekymppisen yrittäjän, joka haluaa ostaa itselleen luksuskellon. Se on hänelle saavutettavissa, kun taas Hublot ja Patek kangastelevat vain etäisinä haaveina.”\n“TAG Heuerin luksuksen pitää tarkoittaa myös monelle yllättävää vastinetta rahalle. Kun asiakas näkee hienon TAGin hyllyssä ja kuulee hinnaksi 2000 euroa, hänen tulee yllättyä ja hämmästellä, että ’oh, luulin tuota ainakin neljän tuhannen euron hintaiseksi…’. Nämä ovat ne tekijät, joita TAG Heuerilla tavoittelemme.”\nTotean ilman kysymystä Jean-Claude Biverille, että sekä minun itseni että ehkä monen muunkin mielestä jotkin TAG Heuerin, Zenithin ja Hublot’n niin sanotut läpinäkyvät skeleton-mallit ja niiden kuoret muistuttavat niin läheltä toisiaan, että vähemmän kelloja tunteva ei ensinnäkään a) erota brändejä varsinkaan, jos ylipäätään ei tunne niitä ja b) hintaerot kuullessaan vain hämmentyy lisää. Laatuerot läheltäkään katsottuna eivät ole eivätkä voikaan olla silmiinpistäviä.\nJatkan esimerkillä tunnetusta, erittäin varakkaasta kelloja heikosti tuntevasta suomalaisesta, joka kysyi minulta kerran, kannattaisiko hänen hankkia itselleen Hublot, koska se on varmaankin hieno brändi ja ilmeisesti trendin aallonharjalla.\nHän muun muassa viittasi Hublot’n ja Ferrarin sponsoriyhteistyöhön. Kerron Biverille olleeni kysymyksestä hämmentynyt, koska taustat tuntien en voinut vilpittömin mielin sanoa kysyjälle, että “siitä vaan, osta pois!”.\nJean-Claude Biver innostuu ja toteaa, että “ei missään tapauksessa, hänen kannattaa ostaa aluksi jokin huomattavasti edullisempi merkki, sitten ehkä jokin toinen kalliimpi ja kolmanneksi ehkä vasta se Hublot. Hublot edellyttää tietämystä kelloista ja oikeaa arvostuksen asennetta.”\nPaljastan Biverille, että loppupelissä kyllä vastasin kysyjälle, että osta aluksi vaikka TAG Heuer Carrera 01 ja mieti sitten sitä Hublotia. ”Täydellinen vastaus!”, Biver huudahtaa.\nHän vertaa Hublotia kokemukseensa isänsä Ferrarista, jota olisi halunnut päästää kokeilemaan. Isä kieltäytyi ja sanoi, että harjoittele ensin noilla muilla nopeilla autoilla.\n”Kuluttajan tulisi ymmärtää, että Hublot on kuin tuo Ferrari, johon tarvittaisiin myös ‘erikoisajokortti’ sitä kantamaan. Sinun pitää ensin tuntea kelloja ja perehtyä niihin, jotta olisit oikea omistaja Hublot’lle.”\nJean-Claude Biver kertoo kysyttyäni suosikkikomplikaatiokseen kelloissa kronografin.\n”Kronografi liittyy urheiluun, nopeuteen ja dynaamisuuteen. Tämän lisäksi haluan pitää kronografin koko ajan päällä, jotta näen selvästi ison sekuntiosoittimen liikkeen. Haluan nähdä kellotaulussa monenlaista osoittimien liikettä ja sitä kronografi tarjoaa. Siksi se on suosikkini.”\n“Kakkosuosikkinani tulee ikuinen kalenteri, koska se on oikeastaan ensimmäinen mekaaninen tietokone, joka on koskaan valmistettu. Se pystyy ottamaan huomioon karkausvuodet niin pitkälle aikavälille, etteivät lukuisien tulevien sukupolvienkaan tarvitse kajota siihen. Se on ihmeellinen mekaanisen kellon lisätoiminto.”\n”Rolexin haastajat polttavat vain näppinsä”\nKerron Biverille monen kelloentusiastin tuntemuksista ja toiveista, että jonakin päivänä LVMH:n Zenith olisi sekä kellona että ennen kaikkea brändinä Rolexin veroinen.\nJean-Claude Biver korottaa ääntään: ”Lopeta heti jopa tuollaisen ajatteleminen! Kukaan ei kykene ainakaan 50 vuoteen saavuttamaan brändinä Rolexia, saatikka lyömään sitä. Rolex on brändinä niin käsittämätön, vahva ja kellona erinomainen, että sitä ei vain moni ymmärrä.”\n“Jos yrität tavoitteenasi – ja tässä mainitsemassasi esimerkissä vaikkapa Zenithinä – saavuttaa Rolexin, tulet vain polttamaan näppisi. Jos joku edes taka-ajatuksena moista suunnittelee, kehotan häntä olemaan kokonaan ajattelematta brändiä nimeltä Rolex ja ympäri vuorokauden vain työskentelemään, työskentelemään ja työskentelemään pohtimatta Rolexia hetkeäkään.”\n“Vuosikymmenten jälkeen sitten näet, mitä olet saavuttanut ja mihin olet päätynyt. Sanon nyt niin suoraan ja selkeästi kuin mahdollista isolle joukolle niin sanottuja anti-Rolex-ihmisiäkin: Rolex on kellobrändinä täysin ylittämätön. Piste. Ja jos et vain jostain syystä pidä Rolexeista, vaihtoehtoja löytyy lukemattomia, mutta muista, että ne eivät ole brändiarvoltaan Rolexeja eivätkä samalla lailla ‘ikuisia’.”\nKerron Biverille hämmästeleväni taajaan sveitsiläisten kellomerkkien suurta määrää ja että omasta mielestäni niitä on liiaksikin.\nMitkä siis ovat mahdollisuudet jollakin aivan uudella luksuskellotoimijalla, kun perinteitä omaavia riittää kylliksi, josta Biverillä on vanhojen brändien ”henkiin herättäjänä” kokemustakin?\n”En tiedä, ehkä brändejä on Sveitsissä liikaa, vaikea sanoa. Mutta ainakin jotkut aloittelevat artisaanikellonvalmistajat tuovat alalle paljon hyvääkin – taiteellista näkemystä, teknisiä oivalluksia, hienon käsityön lisäksi.”\n“Monella kuitenkin kompastuskiveksi nousee, että tuote on kyllä hyvä, mutta viesti puuttuu. Miksi teimme tämän kellon? Tekikö kelloseppä sen vain itselleen? Kellobisneksessä pärjäävät vain ne, joilla sekä tuote että tarina ovat iskussa.”\n”Sveitsiläisten kellomerkkien pudotuspelistä puhuttaessa korostan aina, että oikeastaan meillä on vain kuusi merkittävää toimijaa, jotka vastaavat 90 prosentista koko kelloviennistämme. Ne toimijat ovat Swatch Group, Richemont, LVMH sekä itsenäiset kellobrändit Rolex, Patek Philippe ja Audemars Piguet.”\n“Se, mitä lopuille muille tapahtuu, on tässä valossa irrelevantti kysymys, koska mainitsemani kuusi edellä mainittua kyllä pärjäävät ja säilyvät.”\nEhkä tärkeimpänä opetuksena urallaan Biver mainitsee oppineensa olemaan arvioimatta kelloa vain omin silmin:\n”Kun menen TAG Heuerille, laitan silmilleni ’tag heuer -lasit’, kun menen Hublot’lle, laitan silmilleni ’hublot-lasit’ ja niin edelleen. Ihmiselle on luontaisesti erittäin vaikeaa olla katsomatta tuotteita ’omin silmin’.”\n“Minun ja meidän kelloalalla tulee kuitenkin alati muistaa, että tuota kelloa ei valmisteta minulle, vaan aivan jollekin toiselle kohderyhmälle. Tämän asenteen omaksuminen urallani on ollut ehkä isoin haaste ja saavutuskin samalla.”\n“Minun ei tarvitse henkilökohtaisesti pitää jostakin kellomallista, josta nuori asiakaskunta ehkä kertoo pitävänsä. Me teemme kelloja erilaisen koulutustaustan, erilaisen maun ja eri kokoisen lompakon omistaville asiakkaillemme, emme itsellemme.”\nKysyn lopuksi, onko oikeasti mitään järkeä ostaa 5000 euroa maksava sadoin tuhansin kappalein teollisesti massatuotettu metallinpalanen ranteeseen?\n”Kysymys tuossa hankinnassa on monesta asiasta. Mitkä ovat tuntemuksesi tuotetta kohtaan, miellyttääkö design silmääsi, tuoko kellon ostaminen sinulle mielihyvää? Tunnetko olevasi tämä kello ranteessasi kuin lentäjä? Tai tunnetko olevasi kuin Steve McQueen?”\n“Ja ennen kaikkea, tulotasoon nähden kalliihko hankinta on aina lievästi irrationaalinen päätös. Ja sen pitää sitä jossain määrin ollakin. Mutta jos ihminen tekisi täysin irrationaalisen päätöksen, hän olisi tyhmä. Järkevä määrä irrationaalisuutta tarvitsee aina jonkinlaisen kompensaation, joita tuossa aiemmin luettelin.”\nUudessa roolissaan LVMH:lla Biver ei osallistu käytännössä enää operatiiviseen työhön. Hän kertoo toimivansa jatkossa korkeintaan kuin autokoulun opettaja, joka sanoo oppilaalle, ”käänny tuossa oikealle, käänny tuossa vasemmalle”. Hän ei omien sanojensa mukaan istu enää hetkeäkään ”ratin takana”.\nIntohimoharrastuksiin hän pystyy keskittymään nyt aiempaa tiiviimmin, muun muassa mainetta niittäneeseen juustonvalmistukseensa, kellojen keräilyyn, viineihin, jalkapalloon ja vanhoihin autoihin.\n”Joona, minulla on elämää ehkä 10–15 vuotta jäljellä. En elä ikuisesti, kuten moni parikymppinen luulee nuoruuden euforiassaan.”\n“Voi olla, että elän 82-, 85- tai 88-vuotiaaksi. En ole varma, haluaisinko edes elää satavuotiaaksi. Mutta nyt minulla on aikaa tehdä asioita, joita en ole vielä kokenut.”\n“Ensi jouluksi tulen tutustumaan Suomeen, sen jälkeen haluan Grönlantiin, purjehtimaan jäätiköille ja jollakin reissulla nukkumaan teltassa Saharan kuumuudessa. Myös eremitaasi on jonain päivänä nähtävä”.\n-Syntynyt 20.9.1949 Luxemburgissa\n-Valmistunut Lausannen yliopistosta\n-Toiminut Audemars Piguet’n, Blancpainin ja Omegan palveluksessa pitkään ennen uraansa LVMH:lla\n-Nimitettiin vuonna 2014 LVMH:n kellodivisioonan johtajaksi (Hublot, TAG Heuer, Zenith; LVMH:n piirissä valmistetaan myös kahta muuta divisioonan ulkopuolista kellobrändiä, Bvlgaria ja Louis Vuittonia)\n-Toiminut ajoittain myös kellodivisioonan kellobrändien toimitusjohtajana\n-On muun muassa edelleen Hublot’n suurosakas\n-Henkilökohtaiseksi omaisuudeksi arvioitu yli 300 miljoonaa euroa\n-Saavuttanut uransa aikana lukuisia meriittejä ja palkintoja Sveitsissä, kuten ”Vuoden paras johtaja”, ”Paras johtaja kelloalalla” yms.\n-Asuu perheineen Geneve-järven rannalla.\nJoona Vuorenpää, kuvat DT\nKari Hämäläinen 14-10-2018, 23:05\nLämmin kiitos aivan mahtavasta LVMH:n Jean-Claude Biver’in haastattelusta.\nTodella mielenkiintoisia näkemyksiä.\nJoona 15-10-2018, 00:03\nKiitos! Etuoikeushan se on ollut päästä tämmöisiä tekemään ja kokemaan. Biver on inspiroiva persoona!\nJarmo Orpana 15-10-2018, 09:22\nErinomainen haastattelu kelloalan suurmiehestä ja Persoonasta. On vuosien varrella tuuletellut perinteistä alaa reippaastikin ja tehnyt brändeistä menestyjiä. Yksi sulka lisää Joonan hattuun !\nEdesmenneen isäni ulkomaan tuliainen Seiko "Pogue" on tikittänyt...\nEi ole hieno kyllä....\nBy Seija Mononen\nTuo merkki on ollut kylläkin Britannian markkinoilla jo...\nBy Jorma Tiiti\nHei, jos minua tarkoitat, en ole koskaan pitänyt...\nMoi , oletko pitänyt kelloliikettä yrjönkadun päässä...\nHeip! Olen yrittänyt etsiä tietoa sellaisista kelloista, kuin Vinca,...\nBy Riikka V.\nAutavia Jack Heuer parantumattomalle hoieristille\nJack Nicklaus odottaa miljoonia Rolexistaan\nCitizen Active – “malli kansalaiselle”\nVoit antaa palautetta ja kertoa ajatuksistasi lähettämällä sähköpostia osoitteeseen kellomies(at)kellomies.fi\nKellomies-sivuston artikkeleita voit myös kommentoida jättämällä julkisia kommentteja artikkeleiden yhteydessä olevan kommenttiboksin kautta.\n© Joona Vuorenpää. Kaikki oikeudet pidätetään.


[23:00 18.11.2008] poeta\nMitä oikeastaan on lahjakkuus? Ovatko kaikki ihmiset lahjakkaita jossain vai pelkästään hyviä? Ja mikä on hyvän ja lahjakkaan ero, vai onko sitä? Mitä mieltä olette?\n[00:17 19.11.2008] A.N.\nKaikki ihmiset ovat lahjakkaita jossain.\nHyvän ja lahjakkaan ero ovat\n1. arvostusten erot - kuka pitää mitäkin hyvänä ja lahjakkaana, eivät nämä ole yksi ja sama kaikille\n2. intohimo eli ainoa tie lahjakkuuteen, joka kulkee ja kasvaa sitkeän harjoittelun kautta.\n[09:10 19.11.2008] arskan_laskut (vauhti)\nHyväksi tullaan harjoittelemalla, lahjakkaita ollaan harjoittelemattakin. Lahjakas ihminen oppii nopeasti hyväksi ja intohimoinen lahjakas ihminen erinomaiseksi.\nArvostusten erot koskevat lähinnä hyvyyttä ja muita laatuarvostelmia. Lahjakkuus ei ole laatua. Lahjakkuuden näkee, niin maalarista kuin voimistelijastakin.\n[10:28 19.11.2008] aamutuima\nMun mielestä pelkkä lahjakkuus ei riitä. Tunnen monia, joilla on valtavasti lahjoja, mutta joilla ei ole tekemisen paloa tai sisäsyntyistä motivaatiota todella kehittää itseään. Niinpä heidän taiteen tekemisensä jää koulussa tehtäviin töihin, joista he kyllä suoriutuvat hyvin.\nItse uskon, että maksimaalisen tuloksen saavuttamiseksi tarvitaan lahjakkuutta, mutta ENNEN KAIKKEA ahkeruutta ja innostusta todella tehdä töitä kehittyäkseen.\n[16:48 19.11.2008] H.S.\nLahjakkuus vois olla\n- Luonnostaan menestyvän hyvä ja ihailtavaa tulosta tekevä. Hämmentävän helppoa hänelle.\n[18:38 19.11.2008] kylmä\nEn koe kaikkien ihmisten olevan lahjakkaita jossain, vaikka komppaankin intohimon tietä lahjakkuuteen ja onnistumiseen.\nSuccess is the ability to\ngo from one failure to\nanother with no loss of\nSir Winston Churchill visioi näin aikanaan\n[19:52 19.11.2008] A.N.\nLahjakkuus laajempana käsitteenä on oikeastaan keski-ikäisten ja vanhusten juttu. Se syntyy vuosien työnteon myötä. Nuoria ei siis saisi lahjakkaaksi syyttää, verraten toisiin. Itse en sellaiseen koskaan sorrukaan, vaikka muuten elämässä virheitä alati teenkin. Jos jotain nuorta taiteilijaa lahjakkaaksi kehun, se johtuu a) siitä, että hän on tyylillisesti makuuni (vrt. arvostukset) tai b) siitä, että haluan hänen jatkavan harrastuksensa parissa ja koen pienen varovaisen kannustuksen olevan paikallaan.\nMutta se on minusta äärimmäisen ja tonttumaista touhua - vaikka joulun alla ollaankin - mihin sorrutaan niin taiteessa, urheilussa, koulumenestyksessä kuin ties missä, että toisia kehutaan lahjakkaaksi toisten kuullen, jaetaan ihmisiä vuohiin ja lampaisiin, helmiin ja sikoihin.\nKaikki ovat lahjakkaita jossain. Suomalais-amerikkalainen yhteiskuntamme ei tätä tietenkään tajua.\nJos joku menestyy ilman työntekoa jossain ei kerro mistään muusta kuin kyseisen elämänalan harrastelijamaisesta tasosta. Ikävä kyllä tämä suomalainen yhteiskunta tarjoaa nykyään liikaa mahdollisuuksia menestyä ilman sitkeyttä ja pitkäjänteisyyttä, pelkän kusettamisen ja/tai yleisön totaalisen arvostelukyvyttömyyden avulla.\nMutta mainitussa voimistelussa - jos nyt puhutaan kansainvälisen tason telinevoimistelusta - ei ole tullut olympiayleisön silmien eteen yhtään "lahjakkuutta" ilman 8-12 tunnin päivittäistä treeniä.\nMutta se on kyllä totta, että voimistelussa ja maalaamisessa lahjakkuuden näkee. Sehän on suomeksi sanottuna sitä, että joku jaksaa tehdä jonkun asian eteen pitkään ja tinkimättömän kovaa töitä, vuosia. Ei ole kiinnostunut nopeista ja lyhytjänteisestä ratkaisuista, ei puolittaisesta menestyksestä.\nSiitä minäkin olen yhtä mieltä, että kaikki eivät ole lahjakkaita kaikessa.\n[23:33 19.11.2008] K.K.\nSe mikä on keskiarvon osaajalle haastavaa ja vaikeaa, on taitavalle helppoa ja itsestäänselvää. Se mikä on taitavalle haastavaa ja vaikeaa, on nerolle helppoa ja itsestäänselvää. Jälkimmäinen vaatii lahjakkuutta, uuden oivaltamisen kykyä ja rajoja rikkovaa ajatuksenjuoksua. Lähinnä taiteessa, muualla sanavalinnat hieman muuttuisivat. Jeejee.\n[08:34 20.11.2008] kylmä\nOikein hyvin ynnätty Keijo!\n[08:39 20.11.2008] Korkein totuus\nLahjakkuus on luontaista hahmottamiskykyä, joka nopeuttaa oppimista.\n[12:59 20.11.2008] one of us\nitsensä tuntemista se on, ei sen monimutkaisempaa.\n[15:37 20.11.2008] A.N.\nVaan entäpä jos lahjakkuus ei olisikaan itsensä tuntemista, vaan unohtamista?\n[17:36 20.11.2008] K.K.\nTuli tuosta Antin kommentista mieleen eräs viime kokoelmani kohta, jota siteeraan julkeasti.\nmielenjohteet päässä kuin sinua viisaampi huume tai ajatus\nloppusyksynilta on koristeltu punaisiin jouluvaloihin\nsanat on piilotettu varjoihin, leikkiin\njokivarren paleltuneessa heinässä askeleet edestakaisin\nmyöhemmin löydät ruttuisia muistipapereita housujen taskusta\nunohtaa itsensä kuullakseen puun kaatumisen\n[15:01 22.11.2008] Tom Pesch\nEi mitään lahjakkuutta ole olemassa. Kun tekee jotain tarpeeksi pitkään, siinä tulee hyväksi. Jos aloittaa tarpeeksi nuorena, voi tulla todella hyväksi. Se on hikeä ja työtä vaan se lahjakkuus.\n[15:37 22.11.2008] K.K.\nTom, aika naiivia. Ja kaikki ovat tasa-arvoisia ja heillä on vastaava oppimiskyky pohjalla. Jos olisin aloittanut kitaransoiton 7-kuukautisena, olisin 84-vuotiaana yhtä taitava kuin Mikko Alatalo 5-vuotiaana.\n[22:56 22.11.2008] - p\nTom on aivan oikeassa. Ja kaikki ovat käytännössä tasa-arvoisia. Keijon esimerkki on epäasiallinen, mitä sillä tarkoittaneekin.\nEi ole lahjakkuutta, mutta oppimiselle on esteitä. Joillain näitä esteitä ei esiinny - syystä tai toisesta. Niistä lisää muualla.\n[04:17 23.11.2008] uolevi\nGeenitieto ja vodkapullo. Ja lahjakkuus, perkele kohta sitä on.\n[10:48 23.11.2008] R.L.\nHyväksi opitaan ja lahjat saadaan. Lahjakkuus on kova pää ja tyhmä mieli joka ei tajua lopettaa.\n[11:27 23.11.2008] A.A.\nKeijo Kuuttio on täysin oikeassa.\nLahjakkuudella tarkoitetaan erityisen hyviä edellytyksiä oppia hyväksi jossain asiassa. Eikö termi lahjakkuuskin kerro teille jotain? Lahjat saadaan, ei itse itselle hankittu taito ole lahja!\n[14:46 23.11.2008] Jaakko P\nTom on väärässä\n[17:03 23.11.2008] M.H.\nHyvissä on lahjakkuuksia sekä perfektionisteja. Lahjakkailla on helpompaa ja vielä jos lahjaansa hioo voi jonain päivänä tulla mestariksi. Perfektionisti voi piiskata itseään parempaan ja parempaan suoritukseen, mutta tie on kivisempi enkä usko, että sillä neroutta ikinä saavutetaan.\nToisilla vaan ON värisilmää ja toisilla ei, toiset osaa luonnostaan sommitella ja toiset joutuu sen kirjasta opettelemaan. Jälkimmäiset tekee niinku on opittu ja niinkuin kirjassa sanotaan, lahjakkuudet osaa rikkoa rajoja ja saattaa saada aikaan jotain mullistavaa, koska ne vaan tietää mikä toimii.\nSama pätee kirjoittamiseen, valokuvaamiseen, valokuvattavana olemiseen (kaikki ei oo edes valokuvauksellisia, toiset on siinäkin luonnonlahjakkuuksia) tai mihin tahansa. Mun isä osas soittaa 6-vuotiaana haitaria, pianoa ja kitaraa korvakuulolta, mä en osaa kolmikymppisenä soittaa muuta kuin suutani.\nEn usko että kaikki ihmiset on lahjakkaita jossain. Käytetäänhän nimitystä "heikko lahjainen" kuvaamaan ihmisiä joilla on jonkin asteisia kehitysvammoja. Enkä usko että terveetkään ihmiset on kaikki lahjakkaita jossain, tai no, riippuu rajataanko lahjakkuus käsittämään myös muita kuin kulttuuriin liittyviä asioita kuten nukkumisessa, nalkuttamisessa, valehtelussa jne. niistäkin löytyy luonnonlahjakkuuksia ;)\n[18:55 23.11.2008] A.N.\nJoulupukki on mielestäni erittäin lahjakas. Muista en mene sanomaan mitään.\nNo, okei, kirjoittamisesta sen verran, että absoluuttinen lahjakkuus siinä on sitä, että kynä pysyy kädessä jo synnytyslaitoksella. Sama kai pätee soittamiseen. Laulusolisti osaa jokainen olla jo syntyessään, että ehkä se laulu hommeli nyt ei sitten kauheasti niitä lahjoja vaadi, ainakaan niin paljon kuin muut taide jutskat.\n[19:16 23.11.2008] P.P.\nTaiteessa lahjakkuutta on kahta tyyppiä. Ensimmäinen niistä on tekninen taito esim. piirtää taitavasti. Jos olette koskaan olleet elävän mallin kurssilla niin siellä huomaa, että lahjakkuus on saatua, ei kehitettyä. Jotkut vain osaavat suunnilleen samalla kokemuksella paremmin, tai jopa niin, että lahjakas ihminen ei ole juurikaan harrastanut piirtämistä, mutta on silti parempi kuin ne, jotka ovat piirtäneet kauan kehittymättä siinä.\nToinen on luovuus, joka on minusta vieläkin harvinaisempi lahja. Kyky luoda jotain hienoa ja ehkä uuttakin, joka vetoaa ihmisten estetiikkaan. Se on ehkä kuitenkin se taiteen ydin ja tekninen taso on vähemmän tärkeä.\nValitettavasti kolikolla on lähes aina se kääntöpuoli. Nerous on raskas taakka, voin sanoa sen omasta kokemuksestani todella painokkaasti. Nerot esimerkiksi harvemmin pääsevät kyntämään kunnolla vakoa, siinä missä karkeita tikku-ukkoja säheltävät miehet pääsääntöisesti hoitavat sen puolen. Lisäksi on ihmisten kateus ja sosiaalisen yhteisön ulkopuolelle ajautuminen yms. Jos syntyy taiteilijaksi niin on aika hankalaa yrittää elää normaalia elämää.\n[20:44 23.11.2008] A.N.\n"Nerous on raskas taakka, voin sanoa sen omasta kokemuksestani todella painokkaasti."\nNyt täytyy kyllä sanoa, että tätä vilpitöntä piirrettä kunnioitan sinussa suuresti. Niin moni taiteilija miettii yön pimeinä unettomina tunteina, onko nero vai ehkä sittenkään ei, mutta harva sen todella varmasti tietää ja tunnustaa itselleen ja vielä harvempi uskaltaa tulla rohkeasti esille kyseisen ominaisuuden kanssa.\n"Nerot esimerkiksi harvemmin pääsevät kyntämään kunnolla vakoa, siinä missä karkeita tikku-ukkoja säheltävät miehet pääsääntöisesti hoitavat sen puolen."\nOlisi hauska kuulla aukean neroilta tai muilta nerouden tuntijoilta, voiko olla olemassa sellaista, että synnynnäinen nero kenties peittelisikin ominaisuuksiaan ja tyytyisi piirtelemään niitä tikku-ukkoja yllä mainitusta syystä?\nKumpi painaa vaakakupissa? Oma syntymässä korkealle kehittynyt taiteellinen vakaumus, kunnianhimo ja maku vai helppojen ratkaisujen suomat "luontais"edut? Ja onko nerous valioyksilöllä niin läpitunkevaa, ettei hänellä ole edes mahdollisuutta ottaa muuta roolia, vaikka välillä haluaisi ns. vaihtaa vapaalle?\nJa sitten vielä, pitääkö myytti siitä, että todellakin vain mies kykenee olemaan nero, paikkaansa vai voiko myös nainen kohota harmaan massan yläpuolelle helposti ja kevyesti?\n[21:14 23.11.2008] M.A.\n(Luin joskus jostain, että kun Robert de Niro ja Dustin Hoffman alkoivat opiskella näyttelemistä, he olivat aluksi luokkansa huonoimmat. Marjo Matikainen-Kallströmiltä sujui aluksi kaikista urheilulajeista huonoiten juuri hiihto.)\n[15:57 24.11.2008] V.J.E.M.\nHuhhuhurja keskustelu, pakko tulla huutelemaan. Minusta on hassu ajatus, etteikö muka olisi olemassa lahjakkuutta. Ihmiset ja muutkin olennot ovat erilaisia, sillähän koko evoluutiokin pyörii. Toiset ovat hyviä jossain, toiset jossain muussa, jotkut eivät oikein missään ja muutamat melkein kaikessa. Gaussin käyrän mukaan taitavat mennä onnen lahjat, eivät suinkaan tasan. Ei tietty mikään kiellä lahjakkuuksia haaskaamasta mahdollisuuksiaan tai keskinkertaisia tai jopa tumpeloita raa'alla työllä kehittämästä itseään huipputason voimistelijaksi, maalaajaksi, kirjoittajaksi, säveltäjäksi, muusikoksi, metsuriksi tai rekkamieheksi.\n[17:05 24.11.2008] K.S.\nMaria, joo näin mäkin olen kuullut noista jätkistä. Karisma on kummallinen juttu. Sitä on vaikea 'oppia' mistään muuta kuin sisäsyntyisesti.\nHarrison Ford on alunperin puuseppä ja inhosi näyttelyä pitkään, kunnes Lucas löysi sen ja teki siitä 'Han Solon'.\nEihän se jätkä osannut näytellä minkään manuaalin mukaan, mut ei se häntä estänyt ikinä tulemasta näyttelijäksi ;)\n"Kumpi painaa vaakakupissa? Oma syntymässä korkealle kehittynyt taiteellinen vakaumus, kunnianhimo ja maku vai helppojen ratkaisujen suomat "luontais"edut? Ja onko nerous valioyksilöllä niin läpitunkevaa, ettei hänellä ole edes mahdollisuutta ottaa muuta roolia, vaikka välillä haluaisi ns. vaihtaa vapaalle?"\nEn oikeasti tiedä, onko 'kunnianhimo' mikään ominaisuus, joka kuuluu lahjakkuuteen. Kutsuisin tuota sanaa 'hulluudeksi', jolle sosiaalinen ympäristö, kuten perhe ja muut vaikuttajat tyrkkivät ja kannustavat tarpeeksi, jotta tämä kunnianhimoinen yksilö voisi tahkoa elämässään mahdollisimman paljon rahaa. Sillä ei ole lahjakkuuden kanssa oikeastaan paljoa tekemistä, jos kunnianhimo muuttuukin päämääräksi yhdessä tekemisen kanssa, sanoisinko näin.\n'Vapaalle vaihtaminen' tuossa 'neroudessa' on toinen mielenkiintoinen kysymys.. mut selitys on merkityksetöntä aina, kun se sanotaan ulos, sillä kyse on aina vain ajatuksista, jotka eivät tee itsessään mitään. Sama homma ns. 'nerolla'. Miksi häntä edes kutsuttaisi sellaiseksi, jos kaikki tajuaisivat hänen tekemisensä ja sanomisensa helppojen selitysten avulla? Onko neroutta sitten se, että tekee omat ajatuksensa helpoksi muillekin, vai sitä, että saa ne näyttämään vain vaikeammilta, etteivät kaikki tajuaisi niitä?\nmystiikkaahan tuo, mutta varsin toimivaa, massojen kannalta. Ainahan pitää olla idoleita, joita katsoa ylöspäin, jottei vain myös se Maukka Perusjätkäkin tajuaisi samoja asioita kuin Stephen Hawking. Hassua, miksi se muka on niin.\n[21:49 24.11.2008] J.L.\nMun mielestä siinä ei ole takana mikään sen ihmeellisempi lahja kuin terve aivokemia, joka jokaisen eteen tulevan haasteen edessä laittaa serotoniini tasot nousuun. Ideoimisen ja tekemisen flow on kuin huumetta, parinkymmen tunnin työrupeamat ei ole lainkaan epätavallisia, jos on haastavaa tekemistä.Vain ihan liian helppoa tekemistä ei jaksa kovin pitkään. Onnistumisen tunne on sekin iso, mutta ei koskaan tyydytä kuin vain sen verran että jää koukkuun sellaisiin juttuihin, jotka tarjoavat pian taas uusia entistä isompia haasteita.\nSe tituleerataanko jonain päivänä neroksi riippuu siitä minkälaisilla asioilla itseään koukuttaa. Jos pystyy pitämään fokuksen pitkään yhden aihepiirin ympärillä, niin siinä pääsee taatusti pitkälle.\n[23:49 24.11.2008] A.N.\nNäinhän se on. Tuota yritin itsekin sanoa, mutta nerous ei riittänyt.\nVoisi kai siis sanoa, että kyse ei ole pelkästään siitä, minkälaisilla asioilla, vaan miten.\n[23:59 24.11.2008] M.H.\nNo eikä ole. Mutta mitäs siitä jos sellaisen uskominen tekee jonkun onnelliseksi ;)\nMiksikäs sitten jotkut tekee ehkä enemmänkin hommia jonkun asian tai taidon kehittämiseksi ja toiset on silti parempia?\nTaiteilijoilla on kyllä (tutkimuksienkin mukaan) suuret vaihtelut serotoniinin ja dopamiinin välillä. Mutta ei siinä aivokemiat auta jos ei oo värisilmää, sommittelukykyä tai jos yksinkertaisesti viiva on kökköä vaikka kuinka riipustelisi ja raapustelisi.\n[15:38 25.11.2008] P.P.\n"vai voiko myös nainen kohota harmaan massan yläpuolelle helposti ja kevyesti?"\nEn oikein tiedä naispuolisia neroja. Le Guin on kyllä kirjoittajista, mutta muita ei tule mieleen. Minusta naiset ei ole kovin luovia. Jotenkin naisten tekemisessä näkyy sellainen, että ne vain harrastaa huvikseen jotain eikä taide ole mitenkään erityisen tärkeää niille.\n[16:34 25.11.2008] H.S.\noppimalla jos oppii ja osaa ni se on mun mielestä KOKEMUSTA mut LAHJAKKUUS on eri asia - jotku lapsetki voi olla lahjakkaita vaikka kokemusta olisi lähes nolla.\n[16:35 25.11.2008] H.S.\nmiehet on neroja ja älykkäitä (osaa rakentaa atomipommin), naiset on viisaita ja järkeviä (eikä edes harkitse mitään pommia).\n[16:41 25.11.2008] K.S.\nHelena, unohdit Marie Curien, hupsis ;)\n[17:46 25.11.2008] A.N.\n"Mutta mitäs siitä jos sellaisen uskominen tekee jonkun onnelliseksi"\nEi kyse välttämättä ole onnellisuudesta. Kuten tässäkin on aiemmin moneen otteeseen todettu, lahjakkuuden ja onnellisuuden välille ei voi vetää yhtäläisyysmerkkejä.\nVaikka toisaalta voikin, mutta silloin pitäisi määrittää onnellisuus uudelleen, jotenkin toisin. Se ei olisikaan enää ns. kokemuksellista onnea, vaan tekemyksellistä.\nKolmanneksi tai neljänneksi, ehkä suurin lahja on sittenkin kyky tehdä itsensä ja sivutuotteena muut onnelliseksi tai päinvastoin. Ei siis onnettomaksi, vaan ensin muut ja siinä ohessa itse.\nKaikki miehetkään eivät kyllä osaa atomipommia rakentaa, vaikka ehkä haluaisivatkin.\nJos nyt pureudutaan syvälti lääketieteellisiin seikkoihin, niin luulisi sen jo haittaavan melko lailla sitä viivan, värisilmän ja sommittelukyvyn hyödyntämistä, jos serotoniini ja dopamiini tai mitä muita kaniineja tai histamiineja ja estrogeenejä näin joulun alla onkaan, sahaa minuutin välein ylä- ja ala-arvoisuuden lakipisteissä, vaikka toisaalta, kuka on sanonut, että taide ylipäänsä edellyttäisi noiden väri- ja viiva-asioiden hallintaa, esim. jokin näyttämötaide?\nTäällä maailmassa on monta ihmeellistä asiaa, joita periaatteessa kaikkia pystyy hyödyntämään jotenkin "taiteellisesti", mutta ei nyt ehkä yksi ja sama ihminen kaikkia yhtä aikaa. Myönnän, että multilahjakkuus on perin harvinaista, yksinkertaisesti siksi, että olemme fysiologisesti määrätyllä tavalla aikaan ja paikkaan sidottuja. Eli jos nyt joku vaikka väsää jotain runoja 24/7 niin pitää olla kolmaskin käsi, jos meinaa samaan aikaan vaikkapa tehdä Picasson tasoisia kuvataiteellisia luomuksia (tai teollisuuden tuotteita) ja vatsallaan sirkustemppuja.\n[18:05 25.11.2008] T.R.\nMinun mielestäni suurin osa meistä ei tajua lahjakkuuttaan. Olen kouluttaja, joka yrittää opettaa esim. lastentarhanopettajille oikeaa tekniikkaa ja itsetuntoa siihen, että uskaltaisivat piirtää lasten kanssa. Mikähän on ollut kouluopetuksessa vikana, kun kuulijoistani aina 85% vastaa, ettei osaa piirtää ja se on vaikeata. Viiden minuutin opetukseni jälkeen 0% viittaa, ettei osannut muka piirtää mallini mukaisesti. Ihmeellistä, mutta totta! He vain luulevat olevansa huonoja, eivätkä koskaan siksi ole harjoitelleet esim. piirtämistä!\n[18:10 25.11.2008] M.L.\n"En oikein tiedä naispuolisia neroja. Le Guin on kyllä kirjoittajista, mutta muita ei tule mieleen. Minusta naiset ei ole kovin luovia."\nGertrude Stein, Mai Zetterling, Tove Jansson,\nKaija Saariaho, Marguerite Yourcenar, Simone de Beauvoir!\n[18:39 25.11.2008] A.N.\n"Mikähän on ollut kouluopetuksessa vikana, kun kuulijoistani aina 85% vastaa, ettei osaa piirtää ja se on vaikeata."\nEi kouluopetuksessa ole ollut mikään vikana, paitsi tietysti alaluokilla joskus vähän tylsät aiheet ja rajoittuneisuus, kun kaikki luokanopet ei välttämättä ole mitään kuvataiteilijoita, vaikka jokainen lapsi on luonnostaan taiteilija... eli tarjonta ei vastaa kysyntää.. yläasteella taas saattaa päinvastoin kiikastaa se, että kaikki oppilaat eivät ole mitään taiteilijoita, vaan osa on ihan normaali ihmisiä, eikä taidepohjalta tuleva opettaja ymmärrä tätä olleknaan ja pistää ne tekemään tavallisten juttujen sijaan jotain ihme epärealistista hörhöilyä ja se tappaa osalta motivaation.\nMutta, varsinaiseen aiheeseen. Kouluopetuksessa ei ole aikuisiän taiteellisen itsetunnon kehittymisen kannalta mitään vikaa. Ongelma syntyy siitä, kun ihminen on jo lapsena luonnostaan ahne ja kilpailullinen ja haluaisi olla paras kaikessa ja kun siellä luokassa on kumminkin sitten yli kaksikymmentä lahjakkuutta, niin eivät ne voi olla kaikki parhaita siinä samassa asiassa. Ei hiihtokilpailuissakaan ole yleensä kuin yksi tai korkeintaan kaksi voittajaa, vaikka 20 äijää lykkisi minuutin sisällä maaliin.\nMutta lapsi on tavallaan "tyhmä" ja vertaa itseään siihen luokan parhaaseen, voittajaan, ajatellen, että koska ei ole paras, täytyy olla huono. Lapsen ajattelu on silleen vähän epäloogista. Eikä se välttämättä edes ole lapsen itsenäistä tai pienryhmäajattelua, jossa lapsi keskittyy enempi siihen tekemiseen ja luomiseen välittämättä monesko on "kilpailussa", vaan nimenomaan ajattelua isossa joukossa.\nEli 19 kahdestakymmenestä aikuisesta on niitä lapsuuden paras-huono epäloogisuuden uhreja, koska milleriläisittäin (Alice ei Henry) lapsuus vaikuttaa aikuisuuteen. Ja siellä lastentarhanopettajien koulutuksessa (tai oikeastaan melkein missä tahansa muuallakin) prosentti onkin tod. näk. täysi 100, koska lako-koulutukseen ei yleensä hankkiudu ne, jotka oli aikoinaan luokan parhaat piirtäjät, vaan enemmänkin semmoiset yleislahjakkuudet, jotka oli vähän hyviä kaikessa. Mutta siihen "vähän hyvyyteen" sisältyy yleensä myös voimakas peitelty huonommuuden ja etenkin vertailun kokemus.\nEi siis ole koulutusjärjestelmän vika tämä homma, ellei sitä nyt sitten katsota viaksi, että lapset koulutetaan laumassa. Se voikin olla virhe, itse esim. uskon täysin, että minusta olisi tullut paljon kätevämpi ja lahjakkaampi ihan kaikessa, jos minut olisi koulutettu yksityisesti tai edes jossain steinerissa, eikä missään normaalissa koululuokassa. Mutta onko semmoinen sitten käytännössä järkevää tai välttämättätöntä? Kysymys on yhtä vaikea (tai helppo, riippuu tulkitsijasta) kuin kysymys laaja-alaisen koulutuksen välttämättömyydestä ylipäänsä. Koulussa oleminen antaakin, jopa niille, joiden koulukokemukset ovat kaikista surkeimpia. Ainakin se antaa elämään draamaa ja hyviä tarinoita jos ei muuta.\nMutta tosiaan, näillä kouluttamillesi lastentarhanopettajille on jäänyt päälle se lapsuuden vertailu-hommeli. Varmaan niillä ihmisillä se ei ole ihan yhtä pahana päällä, joilla on paljon myös myöhempiä vapaa-ajan kokemuksia piirtelystä ja joille se on niinku elämyksiä antava juttu. Aukeassa on varmaan suuri osa tämmöisiä poikkevia. Luulisi. Vai onko täällä miten paljon semmoista "en mä osaa omasta mielestäni piirtää kyllä yhtään mutta laitanpahan silti piirrokseni näkyville" masokismia? :D\nEttä se on vähän silleen, jokainen voi ajatella omasta elämästään, jos on vaikka soittanu nokkahuilua pari kertaa ala-asteella niin totta kai siinä on fiilis "en osaa soittaa nokkahuilua".\nTähän on sitten terapeuttien ja kouluttajien hyvä iskeä. "Me parannamme sinut huonosta itsetunnostasi viidessä minuutissa nerokkaalla taikatempullamme". Opettajat ja ohjaajat on just parasta riistaa, koska niiden ammatti on semmoinen, että niiden pitää koko ajan painiskella näiden kysymysten kanssa ja sit ne on usein hyvin "tunnollisia" tämän asian suhteen, varsinkin naiset (joita taitaa lastentarhanopettajissa olla valtaosa). Miehet on ehkä skeptisempiä ja kovemmalla kuorella varustettuja, hyvässä ja huonossa mielessä. "Akkojen touhua" ajatellaan, niinkuin se ehkä vähän onkin. Tietty nykymaailmassa kun kirkkoherratkin vaihtaa sujuvasti kirkkorouvaksi, multisukupuolisuus lienee hyve.\nEi silti, se voisi olla ihan jännä tapa tienata leipänsä nykymaailmassa se terapointi ja muutenkin, onhan se kunnioitettavaa, jos ihminen jollain sektorilla vapautuu estoistaan. Ainakin jos miljöö on muuten asialle suhteellisen sopiva. Että jos joku nyt vaikka menis markettien jouluruuhkan keskelle juoksentelemaan munasillaan (alitajuinen fantasianiko vai tuulesta temmattu kummelimainen esimerkki?), niin ketä se sitten hyödyntää, vaikka aika estotonta ja vapaata touhua onkin?\nMutta sit jos joku tyyppi, vaikka se ois miten estynyt kokonaisuutena ja suunnilleen itsarin partaalla selvin päin kaikennäköisissä sosiaalisissa ympyröissä, niin jos se on vaikka omassa valtakunnassaan auton konepellin alla touhutessaan, jos se on tehnyt koko ikänsä sitä ja tykkää siitä, niin kokeeko se silloin mitään "en mä osaa" fiiliksiä? Tuskinpa. Se kokee voimaantumista ja jopa tiettyä onnea. Sama kuin minä vaikka juostessa tai väkertäessä jotain runonpätkiä. Tätä tarkoitan sillä, että jokainen on lahjakas jossain. Jokainen ei varmaan ole kansakunnan seuraava suur-idoli ja messias ja vapahtaja, koska ei kukaan ole pohjimmiltaan sitä... Vaikka joskus jotkut tahdotaan jalustalle nostaakin, ihmisillä on niin kova tarve epäjumalille. Ja nykyään pelottavassa määrin olla itsekin sitä. Myönnän, tunnistan jopa minussa näitä piirteitä, mutta näen kyllä monissa muissakin, ei sen puoleen..\nEttä en nyt sitten tiedä, onko se maailman suurin ongelma, jos ihminen kokee olevansa huono piirtäjä. Ehkä jopa enemmän se, että kaikista pitäis vääntää hyviä piirtäjiä suunnilleen väkisin. Että ne ois onnellisia ja niillä ois vahva itsetunto ja jotain. Mulle on esim. eräs taideihminen sanonut suoraan aikoinaan - ja aiheestakin, myönnän - että mulla on huono itsetunto, mutta en ollu silloinkaan sitä mieltä tai en uskonut, että se ois mikään 100% huono ja nyt olen vielä vähemmän. Ihmisen itsetunto on melko kameleonttimainen ja liukuva käsite, niinkuin ylipäänsä koko "itse". Joskus on hyvä ja toisinaan sitten taas ei.\nMutta eipä silti, kyllähän jokainen osaa piirtää, koska piirtäminen sinänsä on maailman helpoin juttu, ei tarvii kuin paperia ja kynän, että helppohan se on siitä lähteä. Opetapa sitten nää lastentarhanopettajat viidessä minuutissa ratkomaan sudokuja tai keksimään ratkaisu maailman ympäristöongelmiin..\nEttä lahjakkuuden kanssa voisi kysyä ja ehkä jopa pitäisi kysyä mikä on sitä kaikkein yleishyödyllisintä lahjakkuutta. Tai sitten ei. Mistä minä tiedän. Mikään lahjakas en ole. Paitsi erittäin lahjakas jauhamaan täällä aukean foorumeilla kaikkea peetä, mutta se on kyllä jos mikä, ankaran treenaamisen tulos :)\n[19:29 25.11.2008] Ihana-Liisa\nVoiko olla nero vaikkei älykkyysosamäärä olisi huippukorkea?\n[19:43 25.11.2008] J.S.\nNero lienee yhteisön antama titteli, ei niinkään persoonan ominaisuus. Älykäs on vain älykäs ja vähemmän älykäs vain vähemmän älykäs. Itse ainakin näen nerouden tunnustuksena, vähän sankaruuden tapaan. Nerot ovat poikkeuksellisia yksilöitä, jotka lahjakkuudellaan (miten ikinä sen näkeekään) ja kovalla työllä saavat aikaan poikkeuksellisia tuloksia. Kenties näin. No enhän minä mikään asiantuntija ole, joten jätän riitelemisen teille.\n[19:03 26.11.2008] A.N.\n"Voiko olla nero vaikkei älykkyysosamäärä olisi huippukorkea? "\nKyllä se toki hyvin vaikeaa on, mutta mahdollista kuitenkin. Voi myös olla älykäs, vaikka älykkyysosamäärä olisi tuntuvasti keskiarvoa alempi. En nyt sentään todistuksen numeraalista keskiarvoa tarkoita, alle 10 älykkyysosamäärä tuskin on kenenkään kohdalla neroutta [ellei sitten neroutta ole se, että keskeyttää Mensan testin ekan kysymyksen jälkeen, kun on muka parempaakin tekemistä], vaan niinku sitä väestön keskiarvoa.\n"Nerot ovat poikkeuksellisia yksilöitä, jotka lahjakkuudellaan (miten ikinä sen näkeekään) ja kovalla työllä saavat aikaan poikkeuksellisia tuloksia."\nSinänsä kyseenalaistamatta tätä tulkintaasi, on pakko mainita, että ekana tuli mieleeni Rooman keisari Nero :D\nVaikkei siinä sinänsä mitään hauskaa olekaan. Ihmismielessä on kummallinen perverssi vaihde, joka on kytköksissä huumoriin. Onko huumori paholaisen juoni?


Teknologian kehittämisen retket - Hotellit 2020\nRetken luominen on monimutkainen prosessi, joka vaatii suurta luovaa työtä retkikunnan järjestäjiltä. Retket valmistellaan aina uuden retkiaiheen kehittämisestä, joka määräytyy turistiyrityksen potentiaalisten asiakkaiden tulevista pyynnöistä ja määräytyy kaupungin tai alueen retkikapasiteetin perusteella. Uuden retken valmisteluprosessiin kuuluu aiheen määrittäminen, retken tavoitteiden asettaminen, retkiesineiden opiskeleminen ja valitseminen, retkireitin laatiminen, retkeilykohteiden opiskelu ja valinta, retkireitin laatiminen, kirjallisten lähteiden opiskelu retkillä, näyttelyissä ja museoiden varoilla, asiantuntijoiden konsultointi, kirjoittamalla retkikirjoituksen ohjausteksti, täyttämällä "oppaan portfolion", valitsemalla metodiset menetelmät retken toteuttamiseksi ja laatimalla matkakartta.\nKaikkien matkan valmistelun tulisi perustua pedagogisen tieteen pääperiaatteisiin ja vaatimuksiin, kuten koulutuksen ja koulutuksen keskinäiseen vuorovaikutukseen, aiheen logiikan tarkasteluun, johdonmukaisuuteen ja systemaattisuuteen, selkeyden ja esityksen saatavuuteen, näkyvyyteen, emotionaalisuuteen ja retkeilyn ikäominaisuuksien huomioon ottamiseen.\nUuden sightseeing-teeman kehittämiseksi luodaan luova oppaiden ryhmä, joka koostuu yleensä 3-6 henkilöstä. Kokeneimmat ja osaavimmat niistä tulevat johtajaksi.\nSopivimmat tehtävät retkien valmistelussa jaetaan tiettyjen alaryhmien mukaisesti. Jokaisen luovan tiimin jäsenen on valmisteltava omia materiaalejaan, jonka lisäksi pään yhdistää ja muokata. Osallistujien valitseminen retken parempaan valmisteluun on otettava huomioon oppaiden edut ja ammatillinen koulutus.\nRetkiä luodaan useita vaiheita:\nVaihe 1: Määritetään retken tarkoitus ja tavoitteet\nTyöskentely missä tahansa uudessa kiertueessa alkaa selkeästi määritellä sen tarkoitus. Tämä auttaa matkan kirjoittajia työskentelemään sujuvammin tulevaisuudessa. Retken tarkoitus on se, josta matkailijoille näytetään historiallisia ja kulttuurisia muistomerkkejä ja muita esineitä.\nKiertueen tavoitteet voivat olla:\n· Näyttää kaupungin saavutukset maan taloudessa\n· Näytetään kaupungin historiallinen rooli\n· Perehtyminen erinomaisen arkkitehdin työhön\n· Perehtyminen alueen luonteeseen\n· Rakkauden ja kunnioituksen äidinkieli,\n· Lisätietojen hankkiminen eri tieteen ja kulttuurin aloilta.\nRetken tehtävät ovat paikallisempia, konkreettisempi kuin tavoite.\nKiertueiden tavoitteet - tavoitteiden saavuttaminen paljastaen aiheet.\nTavoitteet ja tavoitteet määrittävät retkiesineiden lopullisen valinnan, retken reitin, retkikertomuksen sisällön, visuaalisten apuvälineiden valinnan "oppaan kirjan" mukaan, retken tunne-elämän tunnelman ja sen yksittäiset osat.\nVaihe 2: Kiertomatkan valitseminen\nJokaisella kiertueella on oma aiheensa. Tämä on sen perusta, mihin esitys ja tarina on rakennettu. Se on valintakriteerin valintaperuste, määrittää oppaan tarinan sisällön, varsinkin kun näytetään monitahoisia esineitä, joilla on laaja informaatio ja jotka voidaan sisällyttää useisiin eri retkikohteisiin.\nRetket teemat voivat olla vanhan kaupungin arkkitehtuuri, tässä kaupungissa asuvien kirjailijoiden teokset, yhden kaupungin merkittävimmistä kaduista historia, joka on osoitettu arkkitehtonisia monumentteja, steppeiden lääkekasveja, kaupungin vihreän kaulakorun ekologista tilaa, sen taloudellista kehitystä ja paljon muuta.\nAiheen valinta riippuu potentiaalisesta kysynnästä, tietystä järjestyksestä tai tietyn aiheen tarkoituksellisesta luomisesta retkellä. Jokaisella kierroksella pitäisi olla oma selkeästi määritelty aihe.\nTeema on ydin, joka yhdistää kaikki esineet ja retken teeman yhdeksi kokonaisuudeksi. Luovan ryhmän jäsenet johtavat esineiden valintaa luodessasi retken ja tarkkailevat jatkuvasti heidän materiaalejaan aiheesta. Kuitenkin ei riitä valita kohdetta aiheen mukaan, vaan on löydettävä tietty materiaali, jolle tämä aihe on täysin täydellinen ja vakuuttava. Teemaryhmien ryhmittely perustuu olemassa oleviin retkiluokitteluun.\nRetkeilyn nimen yleiset vaatimukset ovat seuraavat: yksilöllisyys, tarkkuus, kuvat, helposti tallennettu ja toistuva, harmoninen, negatiivisten yhdistysten puuttuminen, merkityksellinen merkitys.\nVaihe 3: Kirjallisuuden valinta ja bibliografinen kokoelma\nUuden kiertueen kehittämisen aikana kootaan luettelo kirjoista, esitteistä, artikkeleista julkaistavissa sanomalehdissä ja aikakauslehdissä. Luettelon tarkoituksena on määrittää kirjallisten lähteiden tutkimukseen liittyvän tulevan työn likimääräiset rajat oppimateriaalien auttamiseksi käyttämään tarvittavaa tosiasiallista ja teoreettista materiaalia tekstin valmistelussa. Kirjallisuusluettelo on kopioitu monissa kappaleissa helpottamaan ryhmän työtä ja oppaita, jotka valmistavat tulevaisuudessa tekemään retkiä tästä aiheesta. Luettelo viittaa kirjailijaan, otsikkoon, julkaisuvuoteen sekä lukuihin, jaksoihin ja sivuihin.\nVaihe 4: Muiden materiaalilähteiden tunnistaminen\nPainettujen julkaisujen lisäksi voidaan käyttää muita lähteitä. Kiertueen kirjoittaja laatii luettelon niistä, joihin kuuluvat valtion arkistot, museot, uutisotsikot ja dokumenttielokuvat sekä suosittuja tieteellisiä elokuvia, jotka sisältävät materiaalia kiertueen teemalla. Lähteenä voidaan käyttää muistoja osallistujista ja historiallisten tapahtumien silminnäkijöistä. Samaan aikaan tarinan valinnassa tulisi valita vain luotettavia, huolellisesti tarkistettuja tosiasioita ja tietoja.\nVaihe 5: Retkikohteiden valinta ja tutkimus\nEsineiden näyttäminen, kuten jo todettiin, on osa, joka on määräävässä asemassa kiertueella. Oikea esineiden valinta, niiden määrä ja näyttökerta vaikuttavat kierton laatuun.\nObjekteina voi olla:\n· Muistomerkit, jotka liittyvät historiallisiin tapahtumiin ihmisten elämässä, yhteiskunnan ja valtion kehityksessä (esimerkiksi Kulikovo Pole, Borodino, Kurskin taistelu paikat).\n· Rakennukset ja rakennelmat, muistomerkit, jotka liittyvät merkittävien persoonallisuuksien, arkkitehtuurin ja kaupunkisuunnittelun, asuin- ja julkisten rakennusten, teollisuusrakennusten, teknisten rakenteiden (linnoitukset, sillat, tornit), mausoleot, kulttuurihallit ja muut rakennukset\n· Luonnontuotteet - metsät, lehdot, puistot, joet, järvet, lammet, varastot ja varastot sekä yksittäiset puut, reliktiomaiset kasvit.\n· Valtion ja kansallisten museoiden, taidegallerioiden, pysyvien ja tilapäisten näyttelyiden esitykset\n· Arkeologiset muistomerkit - asutukset, muinaismuodot, asutukset, hautakammiot, maanrakennustyöt, tiet, kaivostoiminta, paddockit, suojelualueet, kanavat.\n· Taideteokset - taideteokset, koriste- ja taideteollisuus, veistos, maisemapuutarhat ja muut taideteokset.\nSightseeing esineet luokitellaan:\n· Sisällön mukaan - suunniteltu (maalaustyöt, joki, kasvi, eläimistö, talo) ja moniulotteinen (arkkitehtoninen kokonaisuus, metsä, kenttä, katu,\n· Toiminnallisen tarkoituksensa mukaan pääkohdat, jotka toimivat perustana paljastamiseksi järjestyksessä ja ylimääräisinä, jotka näkyvät pääaiheiden välisissä matkoissa loogisten siirtymien aikana tarinassa\n· Säilytystilanteen mukaan - täysin säilynyt, säilynyt, huomattavia muutoksia, osittain säilyneitä, menetetty\n· Ennen retkikuntien työntekijöitä luodessasi retken, tehtävänä on valita niistä esineistä, jotka ovat mielenkiintoisimpia sekä ulkonäöltään että niissä mukana olevissa tiedoissa.\nOikea esineiden valinta antaa visuaalisen pohjan ekskursiomateriaalin käsitykselle ja aiheen syvälliselle paljastamiselle.\nKiertueeseen sisältyvien esineiden arvioimiseksi on suositeltavaa käyttää seuraavia kriteereitä:\nKognitiivinen arvo on kohteen yhteys tiettyyn historialliseen tapahtumaan, tiettyyn aikakauteen, kuuluisan tieteen ja kulttuurin tieteen ja elämän työhön ja työhön, taiteellisen arvokkaan muistomerkin, mahdollisuuden käyttää niitä kiertueen osallistujien esteettisessä koulutuksessa.\nEsineen maine, sen suosio väestön keskuudessa (esim. Punainen tori, Ostankino tv torni).\nEpätavallinen kohde. Tämä viittaa historian ja kulttuurin muistomerkin, rakennusten, rakenteiden ainutlaatuisuuteen.\nEsineiden ekspressanssi, eli esineen ulkoinen ilmaus, sen vuorovaikutus taustan kanssa, ympäristö - rakennukset, rakenteet, luonto.\nKohteen turvallisuus. Arvio esineen tilasta tällä hetkellä, sen valmistelu näyttelyyn.\nKohteen sijainti. Valitessaan esineitä, on otettava huomioon etäisyys etäisyydelle muistomerkistä, sen käyttömahdollisuus, ajoneuvon tieliikkuvuus, mahdollisuus saada matkailijoita kohteeseen, esineeseen ympäröivä luonnollinen ympäristö ja tilaa, joka sopii ryhmän sijaintipaikkaan havainnoinnin kannalta.\nKohteen näyttämisen aikaraja on, kun vierailu ja katselu objektista on mahdotonta huonon näkyvyyden tai kausivaihtelun vuoksi.\nKiertueella ei saa olla ylikuormitusta suuri määrä vieraita esineitä, koska se lisää sen kestoa ja aiheuttaa retkilleen väsymistä, kun huomiota ja kiinnostusta heikentää. Kaupungin retken optimaalinen kesto on 2-4 tuntia, kun taas mielenkiintoiset sightseers tuntevat enintään 15-20 nähtävyyksiä.\nEsineiden valinta päättyy kunkin kortin (passin) valmisteluun. Näitä kortteja käytetään sekä kehittyneille aiheille että tuleville retkille.\nKohdekorttiin merkitään seuraavat tiedot:\n1. esineen nimi (alkuperäinen ja moderni) sekä nimi, jolla muistomerkki tunnetaan väestön keskuudessa\n2. historiallinen tapahtuma, johon muistomerkki liittyy, tapahtuman päivämäärä\n3. kohteen sijainti, sen postitusosoite, johon monumentti sijaitsee (kaupunki, kaupunki, teollisuusyritys)\n4. kuvaus muistomerkistä (pääsy siihen, sen tekijä, rakennuspäivä, millaisia materiaaleja se on, muistomerkin teksti)\n5. muistomerkkiin liittyvä tiedon lähde (kirjallisuus, joka kuvaa siihen liittyvää muistomerkkiä ja tapahtumia, arkistotietoja, suullisia legendoja, suuria painotuotteita ja tallennustilaa julkaisemattomille teoksille)\n6. muistomerkin säilyttäminen (muistomerkin kunto ja sijaintipaikka, viimeisen korjauksen päivämäärä, palauttaminen)\n7. muistomerkin suojaaminen\n8. Mitä matkoja monumentti käyttää?\n9. kortin päivämäärä, lähettäjän nimi ja asema\nKorttiin on liitetty objektiivin kuva, joka toistaa sen nykyiset ja edelliset näkymät. Arkkitehtonisten, luonnollisten, arkeologisten kohteiden kortti voi sisältää muita tietoja. Esimerkiksi arkkitehtuurimuseon kortti sisältää tiedot veistoksen läsnäolosta, seinämaalaukset monumentin koristekuvioissa. Korttien saatavuus kaikille tämän alueen alueella sijaitseville retkikeskuksille nopeuttaa uusien nähtävyyksien kehittämistä, monipuolistaa monumenteiden käyttöä erilaisissa aiheissa retkille, tekee näytöstä aktiivisemman.\nVaihe 6: Opastetun kierroksen laatiminen\nRetkireitti on kätevin reitti retkikonserniin, mikä vaikuttaa aiheen paljastumiseen. Se on rakennettu riippuen siitä, mikä oikein on kyse esineiden tarkastuskierrosta, ryhmien sijaintipaikan saatavuudesta, matkailijoiden turvallisuuden turvaamisesta. Yksi reitin tavoitteista - edistää kaikkein täydellistä tietoa aiheesta.\nReitin kääntäjät huomioivat tärkeimmät vaatimukset, jotka järjestävät objektien näytön loogisessa järjestyksessä ja tarjoavat visuaalisen perustan aiheen julkistamiselle.\nKiertoajelujärven oppilaitoksissa on kolme vaihtoehtoa reittien rakentamiseen:\n· Kronologiset. Esimerkki kronologisesta reitistä on retket, jotka on suunnattu näkyvien ihmisten elämään ja toimintaan.\n· Temaattinen. Retkikeittiön teemakohtaisen periaatteen mukaan voidaan havaita retkiä, jotka liittyvät tietyn aiheen julkistamiseen kaupungin elämässä.\n· Temaattinen ja kronologinen. Kaikki kaupunkikierrokset rakentuvat aihepiirikohtaisesti.\nReitin kehittäminen on monimutkainen monivaiheinen menettely, joka vaatii melko korkeaa pätevyyttä ja on yksi teknisen osa-alueen uusista retkistä. Reitti perustuu objektien tarkimman tarkastusjärjes- telmän periaatteeseen ja se on suunniteltu seuraavien vaatimusten mukaisesti:\n· Objektien tulee näkyä tietyssä loogisessa järjestyksessä, välttäen tarpeettomat toistuvat kulkutiet samalla reitin osalla\n- saatavuus laitokseen\n· Esineiden siirtämisen tai siirtämisen välillä ei saa kestää 10-15 minuuttia, jotta näytössä ja tarinassa ei pääse liian pitkiä taukoja\n· Hyvin varusteltujen pysähtymien, myös terveys- ja pysäköintipaikkojen, olemassaolo.\nKiertueella on suositeltavaa olla useita vaihtoehtoja ryhmän liikkumiselle. Tarve vaihtaa reittiä joissakin tapauksissa aiheutti liikenneruuhkia, korjauksia kaupunkien moottoriteillä. Kaikki tämä on otettava huomioon luotaessa erilaisia reittivaihtoehtoja.\nLinja-autoliikenteen kehittämistä täydentää passin ja reittisuunnitelman hyväksyminen ja hyväksyminen, ajokilometrien laskenta ja ajoneuvojen käyttöaika.\nVaihe 7: Kiertotien (ohitus) reitti\nReitin kiertäminen on yksi tärkeimmistä vaiheista uuden kiertoajelun kehittämisessä. Reittisuunnittelua järjestettäessä asetetaan seuraavat tehtävät:\n· Tutustua reitin, katujen ja neliöiden asetteluun, jolle reitti on asetettu\n· Määritä paikka, jossa kohde sijaitsee, sekä kiertomatkojen tai jalankulkijoiden ryhmän ehdotetun pysäkin paikka\n· Hallitse bussiyhteys esineisiin tai pysäköintialueisiin\n· Ajan, joka tarvitaan esineiden, niiden verbaalisten ominaisuuksien ja väylän liikkeen näyttämiseen, sekä kiertueen keston määrittämiseen yleensä\n· Testaa tarkoituksenmukaisten näyttöesineiden käyttökelpoisuuden\n· Valitse parhaat kohdat, jos haluat näyttää esineitä ja vaihtoehtoja retkiryhmän sijainnille\n· Valitse tavoite tutustua kohteeseen\nVaihe 8: kiertueen ohjaustekstin valmistelu\nTeksti on materiaali, joka on välttämätön kaikkien niiden kielten alla olevien tietojen paljastamiseksi. Tekstin tarkoituksena on tarjota aihepiiriin liittyvä oppaan tarina, se muotoilee tietyn näkökulman tosiasioihin ja tapahtumiin, joihin kiertue on omistettu, objektiivisen arvioinnin kohteena olevista esineistä.\nTekstin vaatimukset: lyhytmuotoisuus, sanamuodon selkeys, tarvittava määrä aineistoa, tiedon saatavuus aiheesta, aiheen täydellinen ilmaiseminen, kirjallisuuskieli.\nLuova joukkueen laatii kiertueen tekstin kehitettäessä uutta teemaa ja suorittaa ohjaustoimintoja. Tämä tarkoittaa, että kunkin oppaan täytyy rakentaa tarinansa tämän tekstin vaatimuksiin.\nValvontateksti useimmissa tapauksissa sisältää aineiston kronologisen esityksen. Tämä teksti ei kuvaa retkikartan rakennetta eikä sitä rakennettu reittijaksolle ilmoitetun materiaalin jakautumisella pysäkeillä, joissa retkikohteiden analysointi tapahtuu. Valvontateksti valitaan huolella ja tarkistetaan lähdemateriaalilla.\nValvontatekstin perusteella voidaan luoda samaan aiheeseen liittyviä retketarjouksia, myös lapsille ja aikuisille, työntekijöiden ryhmien kehittämiseksi.\nTällaisten vaihtoehtojen luomisen helpottamiseksi valvontateksteihin voi sisältyä esineisiin, alaotsikoihin ja pääkysymyksiin liittyviä materiaaleja, joita ei ole sisällytetty tämän retken reittiin.\nReitin kehittäminen päättyy retken reittikartan kokoonpanolla kaikkien kaduilla ja neliöillä, joita ryhmän on noudatettava, näytöllä esineillä ja retkeilypaikoilla busseilla sekä reittiohjeilla, millä alueilla tätä tai kyseistä aihetta tarkastellaan. Kaavio voi myös osoittaa väylän nopeuden: "hidas" (noin 30 km / h), "keskimääräinen" (40-45 km / h), "nopea" (noin 60 km / h). Viittaus väylän nopeuteen on erityisen tärkeää, kun kiertue masteroidaan uusilla ohjaimilla.\nLopullinen kehitetty reittisuunnitelma olisi sovitettava yhteen asianmukaisen liikennepoliisikunnan kanssa. Sen jälkeen se piirretään A4-arkille, jonka kuljetusvalvontaviranomainen on hyväksynyt ja joka on kopioitu kaikille tämän kiertueelle, bussiliikenteen kuljettajille ja liikennepoliisille.\nVaihe 9: Poiminta "opassisältö"\n"Opaskannan portfolio" on visuaalinen apu retkille, joka täydentää ja palauttaa visuaalisen rivin puuttuvat linkit. Tämä on erityisen tärkeää silloin, kun esityksen kohteet ovat saavuttaneet meidät muunnellulla tavalla tai niitä ei ole lainkaan säilytetty. Sitten valokuvat, piirustukset ja piirustukset auttavat palauttamaan esineen alkuperäisen ulkoasun.\n"Opas-portfolio" sisältää: valokuvan henkilöistä, jotka liittyvät retkikunnan teemaan, maalausten jäljennöksiin, maantieteellisiin karttoihin, karttoihin, jotka kuvaavat esimerkiksi sotilaallisia tapahtumia, teollisuusyritysten tuotteiden näytteitä, herbariumlevyjä, geologisia näytteitä, nauhoituksia ja muita havainnollistava materiaali, joka auttaa satuttamaan retki visuaalisilla kuvilla.\nRetkikohteiden visuaalisten apuvälineiden tärkeä tehtävä on antaa visuaalinen esitys esineestä (kasveista, mineraaleista, malleista, malleista).\nVisuaalisten apuvälineiden valintaperusteet ovat seuraavat:\n· Niiden käytön välttämättömyys ja tarkoituksenmukaisuus\n· Kognitiivinen arvo, eli kuinka paljon tarjottava päiväraha voi rikastuttaa retkiä, tekee näytöstä ja tarinasta visuaalisemman ja ymmärrettävän\nOpasluettelon visuaalisten apuvälineiden pitäisi olla helppokäyttöisiä. Niiden määrä ei saisi olla suuri, koska tässä tapauksessa käsikirjat houkuttelevat matkailijoita tarkastamaan aitoja esineitä ja levittäen heidän huomionsa.\nValokuvilla, kaavioilla, jäljennöksillä on oltava kartonkipohja ja niiden koko on oltava vähintään 18 x 24 cm, ja niiden on oltava kirkkaita ja teräviä. Linja-autossa näytettäviä apuvälineitä on lisättävä kooltaan 24 * 30 cm, jotta niitä voidaan tarkastella väylän etäisiltä riveiltä. Luettelon visuaalisia apuvälineitä tietylle retkelle ei pysy ennallaan, ja retken elpymisen aikana sitä parannetaan ja täydennetään.\n10 vaihe: Menetelmän menetelmät retken toteuttamiseksi\nLuovan ryhmän työ tässä vaiheessa koostuu useista osista:\n- Valikoima tehokkaimpia opetusmenetelmiä alaryhmiin, opetusmenetelmiin, jotka ovat suositeltavia harjoittelun yleisön mukaan; retken aika (talvi, kesä, syksy, kevät), näyttelyn ominaisuudet;\n- Tekniikan määritelmät matkailijoiden huomion ylläpitämiseksi ja retkemateriaalin käsityksen parantamiseksi\n- Suosituksia ilmaisevien keinojen käytöstä oppaan puheessa\n- Opetustekniikan sääntöjen valinta retkien toteuttamiseksi\n11. vaihe: Retken tekniikan määritelmä\nRetkimenetelmä yhdistää retkiprosessin kaikki organisatoriset kysymykset. Tässä vaiheessa on tärkeää laatia suosituksia: taukojen käytöstä retkellä; ala-aiheiden kattavuuden ajankohdan noudattamisesta; vastausten järjestäminen matkailijoille; "näyttelyn" salkun "käyttämisestä ja muusta. Vähintään yhtä tärkeä on oppaan sijainnin osoitus esineiden näyttämisessä, joka ohjaa matkailijoiden itsenäistä työtä reitillä ja suorittaa tarinan bussi liikuttaessa.\n12 vaihe: Kehitetään menetelmäkehitystä\nMenetelmäkehitys on asiakirja, joka määrittelee tämän retken toteuttamisen, kuinka parhaiten järjestetään muistomerkkien esittely, mitä menetelmiä ja viitekehyksiä tulisi soveltaa, jotta retki olisi tehokasta. Menetelmäkehityksessä määritellään retkimenetelmän vaatimukset ottaen huomioon esiteltyjen esineiden ominaisuudet ja esitetyn materiaalin sisältö. Hän opettaa oppaan ja täyttää seuraavat vaatimukset: kerro oppaan tavoista paljastaa aihe, antaa hänelle tehokkaimmat opetusmenetelmät näyttämiseen ja kertomiseen, sisältää selkeitä suosituksia retken järjestämisestä, ottaa huomioon tietyn matkustajaryhmän edut, yhdistää tarinan ja näyttää yhdeksi kokonaisuudeksi.\nEmelyanov B.V. Tour Guide\nOSA 2. KULTTUURITEKNIIKKA\n2.3. Kiertoreitin kokoaminen\nKiertoteitä (ohitus) reittiä\nReitin kiertotie (kiertotietä) on yksi tärkeimmistä vaiheista uuden kiertoajelun kehittämisessä. Reitin kiertotien (ohituksen) järjestämisessä asetetaan seuraavat tehtävät:\nKiertueen valvontatekstin valmistelu\nTeksti on materiaali, joka tarvitaan kaikkien kiertueeseen sisältyvien alaaiheiden paljastamiseen. Tekstin tarkoituksena on tarjota aihepiiriin liittyvä oppaan tarina, se muotoilee tietyn näkökulman tosiasioihin ja tapahtumiin, joihin kiertue on omistettu, objektiivisen arvioinnin kohteena olevista esineistä.\n"Opaskannan portfolio" - kiertueen aikana käytettävien visuaalisten apuvälineiden koodinimi. Nämä hyödyt sijoitetaan yleensä kansioon tai pieneen salkkuun.\nKiertueen menetelmällisten tekniikoiden määrittäminen\nRetken onnistuminen on suoraa suhteessa siihen käyttämiin metodisiin menetelmiin ja tarinoihin. Menetelmän tekniikan valinta määräytyy ennen retkelle asetettujen tehtävien, tietyn kohteen tietoresitysten.\nOpintojen määrittely retkien toteuttamiseksi\nRetkimenetelmä yhdistää retkiprosessin kaikki organisatoriset kysymykset. Esimerkiksi bussikierroksen kirjoittajat ajattelevat tarkkaan, milloin ja mihin turistit tulevat ulos tarkastamaan esinettä, miten matkustajat matkustavat esineiden välillä, miten ja milloin oppaan esitykset näytetään jne. Vastaavat merkinnät tehdään metodisen kehityksen kaaviossa Organisaatio-ohjeet. Nämä ohjeet on osoitettu bussikuljettajalle. Esimerkiksi mihin paikkaan laittaa bussi, missä on välttämätöntä mennä hitaammin tarkkaamaan objektia ikkunasta. Erilliset ohjeet koskevat matkanjärjestäjiä (kadun turvallisuussääntöjen noudattaminen, linja-autojen poistu- minen, matkustamon majoittaminen). On tärkeää antaa suosituksia tauon käytöstä kiertueella; siitä, kuinka paljon aikaa noudatetaan alaaiheiden kattavuuden osalta, vastausten järjestäminen sightseersilta; näyttelyosaston salkun käyttämisestä; asettelujen järjestystä jne. Ei vähemmän tärkeitä ohjeita oppaan paikalle, kun esineitä näytetään, ohjataan matkailijoiden itsenäistä työtä reitillä, suoritetaan tarina bussi liikuttaessa.\nMenetelmäkehitys on asiakirja, joka määrittelee tämän retken toteuttamisen, kuinka parhaiten järjestetään muistomerkkien esittely, mitä menetelmiä ja viitekehyksiä tulisi soveltaa, jotta retki olisi tehokasta. Menetelmäkehityksessä määritellään retkimenetelmän vaatimukset ottaen huomioon esiteltyjen esineiden ominaisuudet ja esitetyn materiaalin sisältö. Hän opettaa oppaan ja täyttää seuraavat vaatimukset: kerro oppaalle, kuinka paljastaa aihe; varustaa se tehokkaimmilla menetelmillä, joilla näytetään ja kerrotaan; sisältävät selkeitä suosituksia retkien järjestämisestä; otettava huomioon tietyn turistiryhmän edut (jos retkiä on tarjolla); Yhdistä esitys ja tarina yhteen yksikköön.\nMenetelmät koululaisten retkien järjestämisestä museoon\nMonet museotutkijoiden asiantuntijat huomaavat tämän kiertue - on oppimisprosessin järjestämisen muoto, jonka tarkoituksena on oppimateriaalin yhdistäminen, joka toteutetaan muun kuin koulun puitteissa tai käyttämällä koulun museon materiaaleja.\nHuomaa, että tällaiset retket on jaettu kahteen ryhmään: koulu ja vapaaehtoistyö. Selitettävä näiden kahden käsitteen merkitys ja niin,koulu kiertää sitä - oppimateriaalikokonaisuus luokan tai opiskelijaryhmän kanssa, joka toteutetaan kognitiivisella tarkoituksella siirryttäessä esineestä esineeseen, opettajan valinnasta ja ohjelmiin liittyvistä aiheista.\nKoulun matkoilla on kaksi tyyppiä:\n- oppitunti - suoritetaan opintojaksolla. Kiireelliset retket sisältyvät oppiaineiden aihepiiriin, joten opettaja aikoo tehdä suunnitelmansa etukäteen. Tässä suhteessa opettaja voi itsenäisesti luoda erityisedellytyksiä, joiden ratkaisemiseksi tarvitaan retki koulumuseoon tai sen ulkopuolelle. Sama kiertue voidaan sisällyttää myöhemmille oppitunneille aihepiirikohtaisesti.\nOpetusharjoitusten aiheita voivat olla opiskelijoiden isänmaallinen kasvatus, perehtyminen maan kulttuuriin ja luontoon, kylän kirjallinen ja historiallinen menneisyys, kuuluisat maanmiehet, alueen maantieteelliset ja biologiset piirteet, tuotanto jne.\n- vapaaehtoinen - vapaaehtoinen - suoritetaan ennen luokkaa tai sen jälkeen luokkahuoneessa. Ulkomailla suoritettavien retkien yhteydessä käsiteltävä materiaali voi toimia täydennyksenä koulukurssille, ja se voi myös itsessään sisältää abstrakteja tietoja kehittäen.\nOff-tunnin retkiä voidaan järjestää aiheittain: paikallishistorian haku, elämän selvittäminen, loma-esitysten ominaisuudet, seremonot jne.\nKuten näemme, retket ovat rutiineja ja vapaaehtoistyöntekijöillä on yhteinen piirre, heidän sisällönsä liittyy jotenkin koulun vastaavan luokan opetussuunnitelmaan. Näitä retkiä järjestävät ja järjestävät oppilaitosten opettajat heidän aiheensa työsuunnitelman mukaisesti. On syytä panna merkille, että toisin kuin tavanomaiset retket lapsille, koulujen retkien tekeminen edellyttää, että opettaja voi omalla harkintansa mukaan antaa arvosanan retkille kertyneistä tiedoista luokkakirjaksi.\nKäänny nyt käsitteelle vapaaehtoinen kiertue. Mitkä ovat sen ominaisuudet ja spesifisyys.\nKoulun ulkopuolisilla retkillä pyritään laajentamaan lasten kulttuurista ulottuvuutta, kouluttamaan heitä isänmaallisuuden, rakkauden ja työn kunnioittamisen hengessä, tarjoamaan kattavaa sopusointuista koulutusta.\nUlkopuolisten retkien kohteet ovat useimmiten teollisuus- ja teollisuusyritykset, jotka ammattimaisesti suuntaavat opiskelijoita; pääsy avoimeen alueeseen luontoon tutustumista varten joelle, vesikanavalle, luolalle; vierailevat historialliset kohteet, arkkitehtoniset yhdistelmät; historiallisesti kuuluisia rakennuksia jne.\nUlko-opintojen piirteet voimme olettaa, että lapsille on olemassa poistumia kunkin esineiden tarkkailemiseksi, tarina tällaisissa retkissä on lyhyempi.\nÄlkää unohtako, että kaikki opiskelijoille suunnatut retket sisältäisivät osan purkauspelistä, kysymysvastauksesta jne.\nErityispiirre lapsille suuntautuvasta retkestä aikuisille suunnattuun retkikuntaan on se, että niillä on merkittävä asema yleissivistävissä elementeissä, ja lapsille järjestettäville retkille pitäisi olla enemmän kognitiivisia ja koulutuksellisia hetkiä.\nOpettajan tulisi antaa yleiskatsaus, kun hän käyttää otefrakteja teoksista, vertailuja, runoja, mielenkiintoisia tosiasioita.\nKatsotaanpa, kuinka asianmukaisesti valmistellaan kiertokirjallesi aihe, jotta mahdollisimman paljon hyödynnetään koulun museon materiaaleja, yrityksen erityispiirteitä, ympäristöä, alueen taloudellista kehitystä jne.\nAloitetaan siitä, että harkitsemme kaikki koulumatkan valmisteluvaiheet.\nÄlkäämme unohtako, että retken onnistuminen riippuu pitkälti opettajan ja opiskelijoiden koulutuksesta. Opastusta edeltävässä oppitunnissa luodaan tarvittava yhteys tulevan oppitunnin sisältöön, ehdotetaan kysymyksiä, jotka on ratkaistava tulevan retken aikana, tehtävät voidaan jakaa osallistujien kesken havainnointia ja materiaalin keräämistä varten.\nJos retki ylittää koulumuseo, sinun on ensin tutustuttava lapsiin tulevasta retkireitistä, jotta he voivat paremmin suuntautua maastoon.\nOpettajan tulisi määritellä selkeästi tulevan oppilaiden tehtävät. Et voi johtaa opiskelijoita tuntemattomalla opettajatiellä. Päivää tai kaksi ennen retkiä kannattaa käydä retken paikalla, hahmotella näyttelyn kohteet, valita pysähdyspaikat, mielenkiintoisimmat hetket museon retkelle ja muuhun kohteeseen. Tämä auttaa opettajaa valitsemaan työmenetelmät aiheiden esittelyä, tuotannon selityksiä ja luonnollisia prosesseja. Opettajan tulee myös tutkia valittua aihetta käsittelevää kirjallisuutta, jotta hänellä olisi tietoa kyseisistä asioista. Tällainen alustava työ auttaa tekemään matkan korkealla tasolla ja suunnitellun suunnitelman mukaisesti.\nKiertueen valmisteluun sisältyy:\n1. Kiertueen teeman määrittäminen.\nSen pitäisi harkita huolellisesti ja perustella kiertueen teema. Retken teema on se, joka on sen perusta, jolle esitys ja tarina on rakennettu. Kiertueen teema toimii myös kriteerinä koko kiertueen rakenteen rakentamiseksi.\nKierroksen aiheet voivat olla: kylän arkkitehtuuri; paikallisten kirjoittajien työ; kuuluisien maanmiehensä elämäntarina; kadun historia; alueen ekologia; taloudellinen kehitys jne.\nRetkikurssin aikana ilmenevän aiheen tulisi olla merkityksellistä ja opetussuunnitelman mukaista, mikä auttaa ymmärtämään aiheen paremmin.\n2. Matkan teeman hyväksymisen jälkeen on tarpeen määritellä sen tarkoitus, ja on syytä muistaa, että koulujen opastuksen pääasiallinen tarkoitus on syvällinen opiskelu opetussuunnitelmasta.\n● osoittaa ratkaisun saavuttamista maan taloudessa;\n● osoittaa ratkaisun historiallinen rooli;\n● tutustuminen alueen luonteen ominaisuuksiin;\n3. Sen jälkeen määritetään retkikohdan määrittämisen jälkeen ekskursiobjekti, joka otetaan huomioon retkellä ja jolla on tärkein semanttinen kuorma. Opettajan on ohjattava oppilaita valitsemaansa esineeseen näyttelyn näyttämiseksi.\nKohteessa tulisi olla kirkkaita, ilmeikkäitä, mielenkiintoisia ominaisuuksia matkailijoille. Mikä on sightseeing-esine, sinun pitäisi ymmärtää tämä käsite. Kiertoajelu-objekti on esine tai historiallinen (luonnollinen, mekaaninen) ilmiö, jolla on informaatiotoiminto.\nOn ymmärrettävä, että kiertueella ei ole pelkästään ulkoista puolta, vaan myös erityinen tila, jossa historialliset tapahtumat tapahtuivat, todelliset ihmiset toimivat.\nNäyttelyn tarkoitus on ennen kaikkea merkki, joka ei ole verbaalisen viestinnän symboli, joka kulkee yhteiskunnan eri kulttuurien ja sosiaalisten kerrosten välillä.\nMääritämme, mitkä ovat esityksen kohteet:\n● rakennukset ja tilat;\n● tuotanto- ja teollisuuslaitokset;\n● valtion museoiden, taidegallerioiden, pysyvien ja tilapäisten näyttelyiden esitykset;\n● arkeologiset muistomerkit - siirtokunnat, tilapäiset asemat,\nHuomaa, että retkikohdassa on tietty luokittelu retkikohteista:\n● sisällön mukaan - yksi suunnitelma (maalaus, joki, talo) ja monikerroksinen (neliö, katu, arkkitehtoninen kokonaisuus);\n● toimintojen mukaan: perustiedot (avattu aihe) ja muut;\n● säilöntäasteen mukaan: täysin säilötyt; merkittäviä muutoksia; osittain säilynyt; menetetty.\nOn tärkeää muistaa, että opettajan laatiman kiertueen ei pitäisi olla ylikuormittunut näyttelyn esineiden kanssa, yhden kiertueen akateeminen tunti ei saa sisältää enempää kuin 10 pääesitystä näyttelystä.\nSen jälkeen, kun kiertueen aihe, tavoitteet ja esineet on määritetty, jatkamme kiertueen tekstin kokoamista. Kiertokirjeen kirjoittamista varten sinun on noudatettava tiettyä suunnitelmaa, joka sisältää: esittely, pääosa, lopputulos.\nJa niin, mene esittelyyn. Kiertueelle tulisi aloittaa esittely, joka on kehitetty tarinan tai keskustelun muodossa. Sitten selostetaan retken tarkoitus ja sen pääkohdat osoitetaan kuuntelijoiden suuremmalle kiinnostukselle. Johdanto kestää 3-5 minuuttia.\nItse omaan retkikseen olisi varmistettava, että se ei siirry tavalliseen oppitunnille tai luennoille, vaan tämä on kaikki opetustoiminnan toinen suunta.\nKiertueen aikana sinun pitäisi näyttää esine tai esineitä, jotka oli suunniteltu esitykselle, luoda visuaalisen kuvan historiallisesta tapahtumasta, joka tapahtui näiden kohteiden lähellä, tai valittujen kohteiden liittyvien historiallisten henkilöiden toiminnot. Voit turvautuatutkimusta se koostuu yksinkertaisten tutkimustehtävien suorittamisesta opiskelijoille, joiden tulokset vahvistavat opettajan sanoman. Esimerkiksi kasvitieteellisessä retkikunnassa voidaan harjoittaa seuraavia tehtäviä: laskea sisäpihan määrä mäntyyn, joka määrittää noin sen iän; mittaa puun sävyn pituus, joka määrittää sen korkeuden. Geologisessa retkellä on mahdollista määrittää mineraalien kovuuden lasikappaleiden avulla, jotka on otettu etukäteen niiden kanssa; Hydrologisessa retkellä voit nopeasti ja helposti selvittää joen nopeuden kellukkeiden avulla - oksat, jne. Esimerkiksi tuotannon ja taloudellisen retken aikana koululaiset laskevat kiinnostuneena, kuinka paljon tietyntyyppistä tuotetta tuotetaan tietyn ajan kuluessa.\nKun olet määrittänyt tärkeimmän osan kiertueesta, jatka päättelyä. Johtopäätöksessä laaditaan uusia tietoja, jotka oppilaat oppivat, opettaja muodostaa tärkeimmät kohdat, kerää tehtävät (jos heille annettiin).\nJoten opettajan on järjestettävä koululaisten retki seuraavassa muodossa:\nKäytännön tehtävien sisältö:\nMuista, että kiertueella oleva esitys olisi vallitseva tarinan yli. Näin ollen retkikohteiden näyttäminen ei ole yksinkertainen esittely, vaan se on visuaalisen analyysin visuaalisesta tiedosta, jonka retket saivat. Esityksen piirre on kyky havaita objektin sellaiset ominaisuudet, jotka ovat näkymättömiä ensimmäisellä silmäyksellä aiheesta. On toivottavaa aloittaa objektin kuvaus ulkoisilla ominaisuuksilla ja siirtyä vähitellen sisäisen sisällön analyysiin.\nKiertueen tehokkuuteen vaikuttavat monet tekijät:\n● referenssit ja -tekniikat;\n● osanottajien valmius hallita retkimateriaalia;\nOpinto-oppilaiden oppimisprosessissa olevien retkilaitteiden tulisi ottaa huomioon sekä opiskelijoiden ikä että psykologiset ominaisuudet. Ryhmän valmius ekskursiomateriaalin käsitykseen.\nBE Raikov - venäläinen metodologi - biologi, erinomainen opettaja antoi perustavanlaatuisia neuvoja oppilaiden valmistamiseen.\n1. Muista, että opastettu kierros ei ole kävelymatka, vaan pakollinen osa harjoittelujaksoja.\n2. Tutustu paikkaan, jossa johdat kiertueelle.\n3. Kestää kiertueen aiheen, älä häiritse satunnaisia kysymyksiä.\n4. Kerro retkelle vain siitä, mitä voidaan näyttää.\n5. Vältä pitkiä selityksiä.\n6. Älä jätä turisteja vain kuuntelijoita, teke ne aktiivisesti.\n7. Älä heitä turisteja useilla nimillä: he unohtavat heidät.\n8. Pystyt näyttämään objekteja oikein ja opettamaan oppilaita katsomaan niitä kaikkien pitäisi olla näkyvissä.\n9. Älä rengas tarpeettomasti turisteja: he lopettavat kuuntelemisen.\n10. Kiinnitä kiertue muistiin myöhemmässä materiaalin tutkimisessa.\nKaikesta edellä esitetystä seuraa, että kiertue voidaan osoittaa yhdeksi suosituimmista opetusmenetelmistä lisätietojen antamiseksi aiheissa.\nII. Museon tarkoitus\nIII. Ohjelman sisältö\nIV. Toiminnan pääsuunnat ja sisältö\nV. Ohjelman ehdot\nVI. Opiskelijan tietämys ja taidot\nVII. Tulosten arviointimenetelmä\nUseiden vuosien jälkeen, kun maamme kiinnostus nuoremman sukupolven koulutukseen on heikentynyt, kysymys valtion nuorisopolitiikasta on jälleen noussut, ja tärkeä osa on täydennyskoulutus. Jos lapset saavat kouluopetusta samassa määrin, standardien mukaan lisäopetus on monipuolista, vaihtelevaa ja monisuuntaista. Lapset valitsevat, mikä on lähellä luontoaan, mikä vastaa heidän tarpeitaan, täyttää heidän etunsa. Tämä on täydennyskoulutuksen arvo: se osaltaan auttaa koulujen hankkiman tiedon saavuttamista, auttaa varhaista itsemääräämistä, mahdollistaa lapsuuden elämisen, itsensä toteuttamisen ja sosiaalisesti merkittävien tehtävien ratkaisemisen.\nTärkeä osa täydennyskoulutusta on nykyaikainen koulumuseo - museon keskus - pedagoginen työ, joka on tehokas keino yleisten oppimisnäkymien ja opiskelijoiden erityisosaamisen laajentamiseen, lasten tieteellisten intressien muodostumiseen ja ammatillisiin suuntauksiin sekä sosiaalisesti hyödyllisten toimintojen taitoihin. Vain koulumuseossa voidaan ajatella oppilaiden, opettajien ja vanhempien yhteistoiminnasta johdonmukaisesti, ja toteutetaan periaatetta "lasten ja lasten käsityö".\nNäiden tehtävien, ideoiden ja periaatteiden onnistuneen ratkaisun edellytys on taitava pedagoginen johtajuus, koulumuseo-organisaation amatööri luonne, lasten luova asenne työhön ja välttämättömyys modernin museologian perustekijöistä. Se on erityisten periaatteiden käyttöä, joka erottaa koulumuseon muusta ulkomaalaisesta työstä. Museotyön perusasiat ovat ensisijainen tehtävä koulun museon päästä ja omaisuudesta.\nTässä ohjelmassa määritellään museologisten kysymysten tärkeimmät alueet ja tarjoavat heille erityistä tutkimusta museon varoista.\nOhjelma etenee kaikenlaisten museotoimintojen yhtenäisyydestä ja yhteenliittämisestä. Koulumuseon omaisuuden jäsenen on tunnettava museoasioiden historia ja teoria, hänellä on oltava taidot ja kyvyt suorittaa näyttely, kerääminen, kirjanpito, pitäminen ja kulttuuritoiminta. Ohjelma tarjoaa näiden asioiden tutkimisen edellytyksenä koulun museo -välineen yleisen ja erityisen retkeilyvalmistelun syventämiselle ja laajentamiselle.\nMuseopedagogisten keinojen avulla tämän ohjelman puitteissa luodaan olosuhteet kattavan ja sosiaalisesti liikkuvan persoonallisuuden kehittymiselle ja pyritään hallitsemaan ihmisten moraalisia, historiallisia ja kulttuurisia arvoja.\nTämän tavoitteen saavuttamiseksi asetetaan seuraavat tehtävät:\n• Museon pedagogisen työn erilaisten muotojen ja menetelmien avulla muodostaa opiskelijoille tällaisia moraalisia humanistisia arvoja, kuten rakkautta ja kunnioitusta isänmaan, kansan, perheen ja kollektiivin suhteen.\n• Kehitä opiskelijoiden historiallista tietoisuutta, mukaan lukien tässä konseptissa sellaisia asemia kuin itsetietoisuus esivanhempien jatkajana, heidän kansansa historiallisen muistin vartija, erilaisten aikojen elämän ja ajattelutavan ymmärtäminen, nykyajan tunne osana historiaa.\n• Museokulttuurin opetus ja historiallisten muistomerkkien kunnioittaminen osana ihmisen yleistä kulttuuria.\n• Auttaa oppilaita kehittämään riittävää itsetuntoa vertaillessaan itseään aiempien sukupolvien kanssa.\n• parantaa opiskelijoiden viestintätaitoja; Samanaikaisesti on suositeltavaa käyttää suullisia ja ei-suullisia menetelmiä tiedon välittämiseen ja vaikuttaa yleisöön järjestämällä nuorten oppaiden koulutusjärjestelmä.\n• Opiskelijoiden osallistuminen hedelmällisiin tapoihin ja menojen vapaa-aikaan, osallistumalla kulttuuriin - tarkoituksenmukaisella, vapaa-ajalla.\nRetken luominen on monimutkainen prosessi, joka vaatii suurta luovaa työtä retken järjestäjiltä. Retkimenettelyn valmistelu on aina uuden retkiaiheen kehittymistä, koska matkailuyrityksen potentiaalisten asiakkaiden mahdolliset pyynnöt johtuvat kaupungin tai alueen retkeilymahdollisuuksista. Uuden retken valmisteluprosessiin kuuluu aiheen määrittäminen, retken tavoitteiden asettaminen, retkiobjektien opiskelu ja valinta, retkireitin laatiminen sekä kirjallisten lähteiden oppiminen museoiden retkille, näyttelyille ja rahoille, asiantuntijoiden konsultointi, opasoppaan laatiminen, metodiset menetelmät retkien toteuttamiseksi, kiertokartan laatiminen.\nLähtökohtana olisi oltava pedagogisen tieteen periaatteet ja vaatimukset, kuten koulutuksen ja koulutuksen suhde, ottaen huomioon aiheen logiikka, johdonmukaisuus ja systemaattisuus, selkeys ja esityksen saatavuus sekä näkyvyys ottaen huomioon matkailuryhmien ikäominaisuudet.\nUuden sightseeing-teeman kehittämiseksi luodaan luova ryhmä oppaita, joissa on 3-6 henkilöä. Kokeneimmat ja osaavimmat niistä tulevat johtajaksi.\nPerus jokaisen kiertueen perusteella, joka perustuu seuraaviin periaatteisiin:\n.. · periaate tieteen, eli kaikki tosiasiat, tapahtumia, teoreettinen esityksiä on annettu tieteen tulkintaan ja saada objektiiviseen arviointiin näkökulmasta ne oksat, modernin tieteen;\n· Teorian yhteys käytäntöön;\n· Kulttuurihaun organisoinnin toiminta;\n· Ihmisten etujen muodostumisen tehtävä;\n· Kulttuuristen ja erityisten (teknisten) näkymien laajentaminen;\n· Erikoistunut toiminto - koulutus, henkilöstön uudelleenkoulutus.\nKiertueen luomiseen on useita vaiheita:\nVaihe 1: Kiertueen tavoitteet ja tavoitteet\nUuden retkiohjelman kehittäminen alkaa selkeästi määritellä tämän retken tarkoitus. Se auttaa oppaita tekemään työtä järjestäytyneemmällä tavalla. Retken tarkoitus on se, josta matkailijoille näytetään historiallisia ja kulttuurisia muistomerkkejä ja muita esineitä.\n· Lisätietojen hankkiminen eri tieteen ja kulttuurin aloilta\n· Laajentavat horisontteja. Kendo, T. Vapaa-aika ja suosittu kulttuuri dynamiikassa ja kehityksessä // Persoonallisuus. Culture. Yhteiskuntaan. - 2000.\nVaihe 2: Kierroksen teema ja nimi\nJokaisella kierroksella pitäisi olla oma selkeästi määritelty aihe. Retken teema on se, joka on sen perusta, on ydin, jossa esitys ja tarina on rakennettu. Kiertueen teema liittyy jatkuvasti esityksen esineisiin ja määrittää tarinan sisällön.\nKiertueen teemaa ei tulisi yhdistää nimen kanssa. Kiertueen nimien on oltava tarkkoja, mieleenpainuvia, ilmeikkäitä ja sisältävät mainosmateriaalin. Esimerkiksi kiertueen teema: "Saratovin kaupungin nähtävyydet", ja sen nimi on "Minun kotikaupunki, rakkaani". Retken teeman valinta riippuu potentiaalisesta kysynnästä, erityisestä järjestyksestä tai retkien "pankin" tarkoituksenmukaisesta luomisesta.\nVaihe 3: Tietojen haku ja kirjallisuuden valinta\nUuden kiertonsa aikana laaditaan luettelo kirjoista, sanomalehdissä ja aikakauslehdissä julkaistuista esitteistä, jotka auttavat avaamaan aiheen. Tehtävä List - määritellä n rajat työn tutkimuksen kirjallisuuden auttaa ohjaimet käyttää tarvittavia teoreettiset ja käytännön materiaalin valmistuksessa tekstin. Kirjallisuusluettelo on kopioitu monissa kappaleissa helpottamaan ryhmän työtä ja oppaita, jotka valmistavat tulevaisuudessa tekemään retkiä tästä aiheesta. Luettelo koskee tekijää, artikkelin otsikkoa, julkaisuaikaa sekä lukuja, jaksoja ja sivuja.\nPainettujen julkaisujen lisäksi voidaan käyttää muita lähteitä. Objekteja voi olla:\n§ rakennukset ja rakenteet;\n§ muistomerkit ja komplekseja; arkkitehtuurin ja kaupunkisuunnittelun teokset;\n§ historiallisiin tapahtumiin liittyvät paikat;\n§ luonnontilat ja -varaukset;\n§ alkuperäiset tekniset rakenteet;\n§ näkyvien ihmisten elämään ja toimintaan liittyvät esineet;\n§ museoiden, taidegallerioiden, näyttelyiden näyttelyt;\nEdellä mainittujen lisäksi voidaan käyttää myös historiallisten tapahtumien osanottajien ja silminnäkijöiden muistoja. Vain tämä olisi valittava, luotettava ja huolellisesti tarkistettava tieto.\nEsineiden näytöllä on määräävä asema kiertueella. Oikea valinta ja objektien määrä, näyttelyn järjestys vaikuttavat kiertueen laatuun. Ennen kuin retket tekevät retkiä, tehtävänä on valita niistä mielenkiintoisimmista esineistä, joita matkailijoilla on sekä ulkonäöltään että heidän kanssaan kuljetettavista tiedoista.\nOikea esineiden valinta antaa visuaalisen pohjan ekskursiomateriaalin käsitykselle ja aiheen syvälliselle paljastamiselle. Emelyanov P.V. Retkityöjärjestely. - M.: 1984.\nEpätavallinen kohde. Tämä viittaa historian ja kulttuurin muistomerkin, rakennusten, rakenteiden ainutlaatuisuuteen. Esineen maine, sen suosio väestön keskuudessa (esim. Punainen tori, Ostankino tv torni). Kohteen turvallisuus. Arvio esineen tilasta tällä hetkellä, sen valmius näyttelyyn.\nKohteen sijainti. Valitessaan sivustoja pitää etäisyyttä monumentti, mukavuus sisäänkäynti siihen, mahdollisuus nostaa ylös esineen tekijät tien soveltuvuus moottoriajoneuvojen, luonnon ympäröivä laitos, läsnäolo tilaa ryhmä soveltuva järjestely varten havainto.\nKiertueella ei saa olla ylikuormitusta useilla vierailevilla sivustoilla. Kaupunkikursseille (kesto 2-3 op) 15- 20 kohdetta suositellaan. Jos valittu kohde esineitä on pieni, tarve laatia paketin havaintovälineillä - "opas portfolio": malleja, valokuvia, todistajien muistoja, elokuva video, karttoja, kaavioita, jne..\nRetkareitti on retkiryhmän reitti, joka liittyy esineiden näyttämisprosessiin. Reitin valmistelemisessa on noudatettava kahta päävaatimusta:\n1 esine olisi näytettävä loogisessa järjestyksessä;\n2-reitti on suunniteltu tarjoamaan esineitä, jotka ovat välttämättömiä kiertueen teeman täydelliselle paljastamiseksi.\nSiirtyminen kohteesta toiseen ei saa ylittää 10-15 minuuttia.\nKäytännössä reittien rakentamiseen on olemassa kolme vaihtoehtoa:\n- Kronologinen. Esimerkki kronologisesta reitistä on retket, jotka on suunnattu näkyvien ihmisten elämään ja toimintaan.\n- Teema. Retkikeittiön teemakohtaisen periaatteen mukaan voidaan havaita retkiä, jotka liittyvät tietyn aiheen julkistamiseen kaupungin elämässä.\n- Ajankohtaista ja ajankohtaista. Kaikki kaupunkikierrokset rakentuvat aihepiirikohtaisesti.\nReitin kiertäminen on yksi tärkeimmistä vaiheista uuden sightseeing-teeman kehittämisessä. Reittisuunnittelua järjestettäessä asetetaan seuraavat tehtävät:\n· Määritä paikka, jossa kohde sijaitsee, sekä retki- tai jalankulkijaryhmän ehdotetun pysäkin paikka;\n· Hallita väylän pääsy esineisiin tai pysäköintialueisiin;\n· Tutustua reitin, katujen ja neliöiden asetteluun, jolle reitti on asetettu;\n· Pitämään ajankohdan, jonka aikana esineet, niiden verbaaliset ominaisuudet ja väyläliikkeen näyttäminen tarvitsevat, sekä selkiyttää kiertonopeutta kokonaisuutena;\n· Valitse parhaat kohdat, jotka näyttävät esineitä ja vaihtoehtoja retkiryhmän sijainnille.\n· Tarkistaa näytön halutun kohteen käyttökelpoisuuden;\n· Valitse tavoite tutustua kohteeseen; Avanesova G.A. Kulttuuri- ja vapaa-ajan aktiviteetit: Organisaation teoria ja käytäntö: Opas yliopisto-opiskelijoille. - M.: Aspect Press, 2006.\nVaihe 8: materiaalin valmistelu retkille, menetelmien kehittäminen\nTekstin vaatimukset: lyhyys, tarvittava määrä tosiasioihin perustuvan aineiston, saatavuutta tietoa aiheesta, selkeys sanamuoto, täydellinen paljastaminen teema, kirjallisuuden kieli.\nVaihe 9: "opassisältö"\n"Portfolio opas" kuuluivat: valokuvia ihmisistä aiheeseen liittyviä matkoja, kuvataidetta, karttoja, karttoja, jotka osoittavat esimerkiksi sotilaallisten tapahtumien näytteitä tuotteista teollisuusyritysten, kasvisto levyt, geologiset näytteet, äänitteet ja muut havainnollistava materiaali, joka auttaa satuttamaan retki visuaalisilla kuvilla.\nVaihe 10: Opintojen määritteleminen retkien toteuttamiseksi\nRetkimenetelmä yhdistää retkiprosessin kaikki organisatoriset kysymykset. Tässä vaiheessa on tärkeää noudattaa kaikkia suosituksia:\nala-aiheiden kattavuuden ajankohdan noudattamisesta; kiertueiden käytöstä; vastausten järjestäminen matkailijoille; "näyttelyn" salkun "käyttämisestä ja muusta. Vähintään yhtä tärkeä on oppaan sijainnin osoitus esineiden näyttämisessä, joka ohjaa matkailijoiden itsenäistä työtä reitillä ja suorittaa tarinan bussi liikuttaessa.\nVaihe 11: Suunnittelun metodologinen kehittäminen\nMetodinen kehittäminen - asiakirja, joka määrittää, miten tehdä tämän kiertueen, millä menetelmällä ja viite olisi sovellettava tekniikka, miten voidaan paremmin organisoida näyttö monumentteja kiertue oli tehokas. Menetelmäkehityksessä määritellään retkimenetelmän vaatimukset ottaen huomioon esiteltyjen esineiden ominaisuudet ja esitetyn materiaalin sisältö. Hän opettaa oppaan ja täyttää seuraavat vaatimukset: kerro oppaan tavoista paljastaa aihe, antaa hänelle tehokkaimmat opetusmenetelmät näyttämiseen ja kertomiseen, sisältää selkeitä suosituksia retken järjestämisestä, ottaa huomioon tietyn matkustajaryhmän edut, yhdistää tarinan ja näyttää yhdeksi kokonaisuudeksi.\nRekisteröinnin menetelmäkehitys on seuraava:\n- kansilehdessä sijoitetaan tiedot: nimi kiertue virastojen nimi teemakierroksia, katsella matkat, Reitin kesto akateemisessa tuntia koostumus turisteja, nimet ja otsikot kääntäjät, jona hyväksynnän pään retkellä kiertueen virastot.\n- Seuraavassa sivussa esitellään retken tarkoitus ja tavoitteet, reittikartta, jossa näkyvät kaikki esineet ja pysähtymispaikat retken aikana.\nMenetelmäkehitys koostuu kolmesta osasta: esittely, pääosa ja päätelmä.