Ruotsinlapinkoiratytöt: kesäkuuta 2011\nKesälomareissulle, perinteitä kunnioittaen\nNää lähtee muutaman päivän päästä teltta-auto -lomalle. Mieluisaa kesää Teille kaikille muillekin!\nPari kuvaa viime kesän reissulta, jotta pääsette tunnelmaan:\nJossain päin Norjaa...\nNorjasta taitaa olla tämäkin\nRuottin vai Norjan metsää?\nTunnisteet: ex-blogista_tuotu, kuvat, reissut\n" Pakko päästä lenkillee, pakko päästä lenkille... oonko mää seonnut, oon mää seonnu"\nJa sinne tää otti ja läksi. Eilen puol yhentoista aikaa illalla. Juoksentelemaan siis. Ensin pisti mahaan ja hetken mietin, että jos kävisinkin "vaan" Vesaistentie lenkuran, että se ei ois kuin sen reilun kilsan mittanen pätkä.\nLähin kuitenkin kirjaston nurkilta vasemmalle eli ohi tennis- ja pesäpallokenttien. Sitten oikeelle eli Viitantielle. Siitä 848-tien yli Tuohimaantielle, joka on tietyönvallassa, joten siitä ei pääse suoraan kotiin. Joten käännyin ex-Ollikaisen kulmalta vasemmalle ja menin sinne välipyörätielle ja äänestyskoulun ohitte. Sitten Terveystielle (onkohan se sen niminen) ja sitten ex-S-marketin kulmilta kotio päin eli se taitaa olla Keskustie, sitten Opintieltä parin tietän kautta kotio.\nKatteltiin metrijuttuja yhestä kartasta tässä yks päivä. Tuo lenkki ois 3,6km jos pystyis tulemaan sieltä Tuohimaantieltä suoraan kotiin, mutta koska kävin sen pyörätiemutkan "äänestyspaikan" ohi, niin olettaisin siinä tulleen joitakin satoja metrejä mutkaa.\nEli pisin lenkki ever. Hetken mietin jossain hyvässä vaiheessa lenkkiä (olotilat vaihteli lenkin aikana, millon oli helpompaa ja millon vaikeempaa), että pitäskö kiepasta viel jostakin jotta sais sen himoitun 5km täyteen. Mutta kun en tarkkaan tiennyt että mistä kannattaisi ravata niin aattelin että antaa olla. Ehtiihän tuota.\nAika hyvän tahdin sain lenkillä aikaan, ei varmaan kauheesti tullut vauhdinvaihteluita. Paitsi loppumatkasta kun spurttailin hieman. Aikaa lenkuraan meni puoli tuntia.\nKävin eilen koissujen kanssa Martsassa väistelemässä hyttysparvia, aina ei vaan väistely ihan toiminut. Harkattiin ratamestari-Pauliinan laatimaa rataa. Nemi oli vähän villinä ja tuli aasta läpi ja sai kuulla kunniansa, sitten meni taas ihan jees. Tuli reenattua yhteen paikkaan pakkovalssijaakotustakin, että ihan ei mennyt pelkäksi rallatteluksi. Nooh, oli siinä jotain välistävetoja ja muita "kinkkisiä" paikkojakin. Rytmitykset ois voinut meikällä olla paremmat. Nyt ei tullut Nemi pöyästä läpi, joten siinä kohtaa muistin jarruttaa ihan hyvin.\nMerrille hieman tokojuttuja, lähinnä alo-luoksareita, seuruujuttuja (käännöksiä, pysäyksiä ja hidasta + normia tietty) ja jääviä. Sekä tuo sama rata kuin muillekin (=Nemi, Rumba, Sumu, Kossi), mutta rimat 30 cm:ssä. Ai niin Nemiä hyppyytin viisvitosia.\nUfo on tallessa\nOtettiin eilen pienet tasapainoreenit ufon kanssa Nemi oli täysin jyvällä mitä tehdään, Merri taas tarjosi koko ajan jotain toksujuttuja...\nAi niin ja lisäksi Nemille vähän noutokapula reeniä.\nKävin lauantaina retken Haukiputaalla.\nEnsin kävin katsomassa Virpiniemessä tokokokeita. Avo-luokka katseltiin (Kaisun ja Maissin kanssa), siellä kisasi mm borcol-Rumba.\nSitten ajeltiin Martsaan ja käytiin saaressa lenkillä (sinne pysty ajamaan autolla). Mersu ja Nissan pääsivät spurttailemaan vallan irti hetkusen verran seuranaan borcol Luoti & Sumu ja parco-Kossi\nSitten ajeltiin hallille reenimään. Nemi meinasi revetä liitoksistaan, kun ei sen kanssa en ollut tehnyt mitään sitten Kokkolan agikisojen...\nNemille vähän alo-tokoa (luoksari, jäävät, seuruu) ja hieman aksaa: keppejä, kaikki kontaktit ja vähän putki-hyppy sydeemejä. Ja leikkihapatusta.\nMerrin kanssa pujo ja a. Sekä tokoa: noutoa, jääviä, seuruuta, luoksareita, ruutua ja tunnaria.\nLopuksi vielä pyörätielenkura jäähyttelyksi. Olipas meillä kivaa!\nKävin eilen juoksemassa Mansikkamaanlenkuran. Olen vältellyt sitä reittiä kahdesta syystä\na)olen olettanut sen olevan liian pitkä mulle ja\nb)siinä on soratie-osuuksia enkä halua juosta turhan möykkyisessä maastossa.\nNoh onneksi se tie ei ollut liian huonossa kunnossa. Ja jaksoin juostakin tuon reitin, mutta ois varmaan pitänyt aloittaa pyörätie -pätkästä koska se oli takaste tullessa aika puuduttavan oloinen. Tylsä siis. Niin ja alkumatkan juoksin ehkä turhankin nopeesti.\nToisaalta taas lenkkiin ei mennyt aikaa kuin 20min. Joten aika sukkela olin. Kaikkinensakin.\nYritin mitata tän lenkuran pituutta guuglen avulla. Aika viheliäs tuo mittauspalvelu. Mutta siis pituutta lenkille sain 2,8km. Ei se sitten sen enempää ollu... Ja minä kun asetin itselleni tavoitteeksi juosta elokuun loppun mennessä 5km - Huhhuh, on siinä tavoitetta kerrakseen. Eilinen kun tuntui jo melkoisen piiitkältä\nNiin ja eilen siis oli n.20 astetta lämmintä. Ja satoi vettä. Ja ukkosti. Muuten ihan jees oli juosta mitä nyt jalat meinasivat tuntua vähän voimattomilta. Mutta ei mitään sellaista että ois ollut pakko lopettaa tai jotain.\nToisinaan kesällä on ihan kivaakin.\nKesäkuu, kumma kuu. Viikko 23 kesällä 2011 oli ihan järjettömän kuuma. Sellainen helle ahdistus mitä yleensä Suomessa tavataan vain heinäkuussa. Sellainen keli, joka ollut monesti esim Agirodun aikaan - mikä oli yksi syy sille, että päätin jo aikaa sitten että tänä vuonna ei kyllä osallistuta Agirotuun kun eihän sitä kestä Erkkikään sitä helve.. ts hellettä. Kun mittari kipuaa kolmenkymmenen tietämille niin ei ole mitään järkeä tehdä mitään, eikä oikein voikaan tehdä mitään. Muuta kuin etsiä joku vilpoisa paikka, ja jos ja kun sellaista ei löydy niin olla möllöttää vaan ja kärsiä ja toivoa että kuumuus joskus lakkaisi.\nPerjantaina Eetu kävi töissä tekemässä pakolliset hommat ja ajeli sitten kotiin, jotta minä sain pakattua auton ja niin sitä lähettiin reissuun. Kuivasjärveltä Oulusta kävin hakemassa seurakseni Tuijan ja Merrin seuraksi auton takahäkkiin Karkin. Taisipa olla jotain kolmen tietämissä päivällä kun Coltin nokka kurvasi Oulusta etelään ja matka saattoi alkaa.\nAjoreitti oli siis Kiiminki - Oulu - Viitasaari (ruokatauko ja koirien pissatus) - Jyväskylä - Jämsä - Padasjoki (-joku Juutas tai Jootas tms missä tankattiin näillä kulmilla) - Hämeenlinna - Riihimäki.\nRiihimäellä hötkyilin ja käännyin yhessä kohtaa turhan aikasten, joten ei ihan suoraa osuttu hotellille (Scandic), mutta onneksi oli sen verran pienestä pitäjästä kyse, että ei kauaa oltu ns hukassa. Välittömästi hotelliin kirjauduttuamme (olikohan se kello sitten jotain kymmenen vai ykstoista (illalla tietty)) lähettiin koirien kanssa lenkille ja hieman kertaamaan jotain tokojuttuja. Aivan kuin niistä siinä kohtaa hirveesti hyötyä ois - melkeenpä päinvastoin kun hyttysiä oli niin maan pirusti. Paikallaolossakin koirien kuonon päällä oli ainakin kakskytä ötökkää... Hyttysiä lukuunottamatta viimehetken paniikkireenit sujuivat kuitenkin ihan kivasti.\nTakas hotellille. Joten evästä nassuun ja nukkumaan. Tosin uni ei tullut ihan heti silmään. Joten oisko se jotain yli yhen ollu kun nukahdin.\nKello (aka puhelin) herätti sitten hieman ennen puol kuutta lauantaiaamuna. Koirien pissatus. Suihkuun ja aamupalalle. Normisti tuolla alkaisi aamupala puol seiska, mutta kivasti saatiin mennä jo kuuelta syömään...\nSitten tavarat ja koira autoon ja kartanlukijan avulla suuntaus kohti Klaukkalaa. Tulipa taas kerran huomattua, että netistä löytyvät reittipalveluohjeet... niitä ei kannata noudattaa kirjaimellisesti. Ovat vissiin vähän niin kuin navigaattoritkin, että maalaisjärki olisi tarpeen joissain kohdin. Noh, tulipahan ajeltua yhtä maaseututietä pieni mutka.. onneksi oli aikaa. Hitusen rupesi hirvittämään kun tienvarsikyltit kertoivat, että Hkiin ei olisi matkaa kuin parisenkymmentäkilometriä. Mitä ilvestä jos yhtäkkiä tajutaankin olevamme Mannerheimintiellä, että miten sitä sieltä selvitään hengissä pois?!?\nOnneksi hoksattiin kääntyä kuitenkin oikiasta liittymästä pois motarilta ja päästiin huristelemaan Klaukkalan läpi Kisatielle (vai kujako se oli) ja sinne pelipaikalle. Auto saatiin ihan kivasti aika lähelle aluetta parkkiin. Varmaan siks kun oltiin niin aikasten liikenteessä. Taiettiin olla jo puol kasin tietämillä alueella. Tuija löysi hyvin pian gööttijoukkonsa. Minä istuskelin ilmopisteen likellä Merrin ja tavaroiden (tuoli, häkki ja reppu) kanssa kummastelemassa meininkiä. Muut eivät olleet hukassa, vaan minä olin ajoissa paikalla - aikani siinä hengattuani muu lappalaiskoirajoukkio tuli paikalle ja joukkueenjohtaja pääsi ilmoittamaan meidät skabaan.\nJos ei muuta reissusta hyötynyt, niin sai Merri ainakin punkkipannan, siankorvan ja kasan nameja. Joukkueenjohtaja kun tuli ison kassin kanssa ilmopisteeltä takaisin. Siinä oli melkeen kuin ois joulu ollut kun A-L (=joukkueenjohtaja) jakeli meille kassin löydöksiä\nSitten tallusteltiin varaamaan paikkaa teltalle. Kellään meistä ei ollut telttaa, mutta saatiin ystävällisesti lapinporokoira-Martin omistajalta telttaa lainaan (kiitos!). Pystytimme porukalla teltan ja kokosin Merrin metallihäkin telttaan ja pistin koiran käsistäni sinne möllöttämään. Kuuma siellä teltassakin lopulta oli, kun se päivä oli niin järjettömän kuuma ylipäätänsäkin.\nEtukäteen tosiaan tiesin, että Merrin toksutteluvuoro olisi kolmannessa ryhmässä lounaan jälkeen. Mutta että tarkkaan en tiennyt milloin se lounas olisi. Eikä siellä lopulta kuuluteltukkaan näitä asioita - vaikka olisi voinut luulla, että nuo olisivat olleet niitä juttuja mistä olisi ollut hyvä tiedottaa ihmisiä. Varsinkin kun alo- ja avoluokat olivat sellaisen töytäreen takana. Eli eivät edes suorassa näköyhteydessä muuhun toimintaan/alueeseen. Joten eihän siinä auttanut muu kuin seurailla tilannetta ja hengata siellä sun täällä.\nVaikka se avon paikka oli näennäisesti hyvä. Siis vähän siellä piilossa ja syrjässä. Niin se hiekka kenttä oli ihan järjettömän kuuma. Se alusta meni helteellä kuumemmaksi kuin mitä se ylempien luokkien nurmikenttä oli. Joku oli kokeillut avojaloin sitä hiekkistä ja todennut että ei siinä kovin kauaa voi olla, kun jalat palaa. Että ei tarvi ihan kauhiasti ihmetellä jos ehkä normaalia enemmän oli poistumisia paikallaoloista tai että koirat eivät suostuneet menemään maihin / maahan muissa liikkeissä. Varsinkaan sellaiset koirat joilla mahanalue on kohtuu paljas.\nToisekseen avon paikallaolo oli niin, että koirien ja ohjaajien piilon takana oli joku jalkapallo tai mikä lie kenttä, jossa oli jotain porukkaa pelaamassa jotain. Että siitäkin on saattanut joku koira häiriintyä. Vaikka pitää kait sitä jonkinlaista häiriötä siinä kohtaa jo kestää...\nJa jotta mulla oli jotain muutakin mietittävää kuin se koe varsinaisesti, niin meidän arpaonneksi tarttui sirun tarkistaminen. Eli jokaisesta joukkueesta yhden -arvotun- koiran piti käydä tarkistuttamassa/näyttämässä sirunsa toimistolla. Eikä tietenkään milloin tahansa vaan klo 11-12. Menin tuonne jo hyvän aikaa ennen yhtätoista - sitä ennen lenkitin koiran alueen ulkopuolella ja se onneksi kakkasikin niin oli sekin "murhe" pois mielestä toviksi - jotta mulla ei ainakaan liki kahtatoista menisi jotta ehtisin pähkättämään millon meiän toksutteluvuoro oikeen onkaan. Onnekseni satuin asettumaan talon seunustalle varjoon niin, että Merri pääsi lopulta ensimmäiseksi sirutarkistukseen. Tosin eihän se nyt niin helpolla mennyt. Ensinnäkin Merri tietysti alkoi ottamaan "eläinlääkäripaniikit" ko tilanteesta. Ja se sirulaite ei lopulta edes toiminut! Jahka se nainen oli yrittänyt sen avulla ettiä Merristä sitä sirua, niin lopulta hän totesi että pitänee mennä vaihtamaan patterit / etsimään uusi laite. Niinpä se nainen palasi sisälle rakennukseen ja melkoisen pitkän ajanpäästä tuli takaisin uuden vekottimen kanssa. Joka luojan kiitos toimi ja Merrin siru löytyi ja kaikki hyvin siltä osin.\nEn muista hengailinko Merrin kanssa vielä hitusen siellä sun täällä vai veinkö sen suoraan takaisin häkkiin. Sitten kuitenkin jossain välissä ehdin näkemään Karkilta hienon paikallaolon ja hengattua eri luokkien kokeita katselemassa sivusilmällä. Koska ajantaju päivästä katoaa, niin en muista mitä asioita tein missäkin välissä. Nämä kaikki kuitenkin ennen meidän suoritusvuoroa. Eli hengasin paikassa jos toisessakin ja melko pitkältä tuntuvan ajan myös istuskelin teltalla miettien joko pitää mennä jonnekin ja syöden hieman jotain. Kamalastihan siinä tilanteessa ei pystynyt syömään. Juoda olisi varmaan päivän aikana kannattanut enemmänkin, sen helteen takia, mutta en halunnut rampata vessassakaan koko aikaa... Jossain välissä teltalle ystävällisesti tuotiin mehujäitä, jollaisen otin mielelläni vastaan (kiitos! siitäkin).\nJoskus jostain Agirodusta olen ostanut yhden kipaleen viilennysloimia. Tai millä hienolla nimellä niitä ikinä kutsutaankaan. Kovin montaa kertaa en ole sitä koirillani käyttänyt. Mutta nyt oli kyllä onni, että se oli mukana. Käytin sen hanan alla, kylmässä vedessä, ja sitten puin Merrin päälle. Ehkei Merri nyt mitenkään hullun mielissään siitä ollut, mutta alistui vaatteeseensa kuitenkin - ehkä minä vain hieman mokasin sen käytössä eli se olisi varmaan pitänyt kastella useammasti kuin mitä tein (kastelin kyllä muutaman kerran, mutta ehkä ennen koetta ois pitänyt kastella se vielä (kokeessa takki ei toki ollut koiran päällä - oiskohan tuota saanut olla?)).\nMerri tähyilee, josko lähettäs pois? Vai kenties se haistelee ruokakojuille päin... Kenties tuo on todennäköisempi vaihtoehto\nTässä vaiheessa kun nämä kuvat otin niin oltiin jo lappalaisleiriämme purkamassa. Telttamme oli siis ns mun/kuvaajan takana. En ollut hektisen päivän aikana edes muistanut, että mulla ois ollut kamerakin mukana. Joten tän kummempia reissukuvia ei sitten tullut otettua...\nMutta. Siis. Olin käynyt katsomassa avo-kehällä milloin on suurin piirtein se lounastauko. Ja sitten siitä puolisen tuntia ja menin takaisin ja koe jo jatkui. Onneksi siinä oli erään talon seunustalla varjoa missä pystyin odottelemaan meidän paikallaolovuoroamme. Yritin tarjota Merrille vettä mutta ei sille oikein kelvannut.\nMennessämme kehään tuomari ei tahtonut, että pidän koirasta kiinni "kehäänmeno tarkistuksessa". Jotta "koiralla olisi mahdollisimman rento olo/tilanne". Luojan kiitos oli naistuomari eikä Mersu ruvennut pakittamaan tms. Sehän siitä ois vielä puuttunut.\nMerri oli vähän levoton paikallaoloon mennessä. Samassa kehässä oli meidän jälkeen (ei vieressä tosin) niitä isompia koiria. Hoffia ja landseeria. Mutta vielä pahempaa oli se, että Merrin takana (ei kehässä vaan kahen avokehän välissä) oli sakemanni. Aika tiukasti sain Merriä komentaa jotta se ei olisi alkanut herneilemään kovin pahasti siihen suuntaan. Maihin koira kuitenkin meni ihan hyvin, ja sitten en voinut muuta kuin toivoa parasta. Piiloon kuului kun jotkut taputtivat - ja mä meinasin lasersilmilläni tappaa ne taputtajat. Ei ole montaa kertaa kun Merri ei olisi haukkunut jos joku on taputtanut... *huuh*\nNoh kuten aiemmin jo kerrottu paikallaolo meni hyvin. Sitten pieni odotus ja kehään tekemään kaket. Ei se peijooni noussut ylös eka käskyllä. Käskytin sitten KUNNOLLA ja johan totteli. Tosin tuomari ei tykännyt mun käskytystavasta\nSeuraavaa kehää sai ootella ja vähän pidemmän aikaa. Palkkasin hieman koiraa... josta seurasi se, että koiralla oli jotain hampaankolossa kun mentiin seukki kehään. Hyvä ettei kakonut seuraamisessa. Sen ajatukset olivat siis ihan muualla kuin itseasiassa. Ensin se siis etti jotain hampaitten välistään, sitten panta rupesi kutittamaan. Sitten sen mielenkiinto kiinnittyi johonkin mitä tapahtui kehän ulkopuolella. Joten se zero points seuraamisesta oli täysin ansaittu...\nLuoksari onnistui siis. Kun "heitin palloa niin että tuntui että olkapää irtoo / käsi lähtee sijoiltaan" mitkään huijausheitot (näennäiset vähän niin kuin heittäisin palloa) ei Mersun kanssa toimi. Tätä pitää ehkä säätää tulevaisuuteen, koska pistemenetyksiä saattoi tulla siitä, että missä kohtaa tein sen merkin versus mihin koira pysäs. Eli oliko sitten viivettä tai jotain. En tiiä miten se tuomari sen katto.\nJa taas ooteltiin kehää. Tässä vaiheessa Merrillä oli varmaan jo turhan kuuma. Ois pitänyt viiä se viilennykseen. Mutta kun sitäkään en ole kokeillut, että kuinka se ois toiminut jos ois ollu kunnolla märkä tms Kun ei ole näitä extreme tilanteen kokeita taustalla. Ja toisaalta en ois varmaan ehtinytkään käyä kuitenkaan vesihanoilla/saaveilla tossa välissä. Tai oisin ehtinyt mutta oisin ollu niin paniikissa ehtimisestäni että ei siitä mitään ois tullut.\nMä olin luullut, että vikassa kehässä liikkeet ois mennyt nouto-maahanmeno-hyppy-seisominen. Mutta se hyppy olikin vikana ja jäävät peräkanaa. Höh! Nouto jo yksistään oli aika laiskanpulskeeta ja taas olin tilanteessa että en tiennyt mitä mun pitäs tehdä kun koira jätti liikkeen kesken. Lopulta tuomari sanoi, että mä saan päättää mitä tehdä - ilmeisesti jos liikkuri ois sanonut jotain se ois ollut nolla. Tai en mä tiedä. Se oli tosi sekava tilanne eikä mulla lopulta ollut hajuakaan tuliko siitä pisteitä vai ei. Maahanmeno tosiaan ihan normi hyvä, mitä nyt perusasentoon tarvi toisen käskyn. Seisomisen mä mokasin, koska oon opettanut koiran siihen että kerron mitä pitää seuraavaksi tehdä. Tuossa vaan ei ollut aikaa, kun yleensä kun tuomarit jorisee jotain niin siinä välissä ehtii tehä ns varmistuksen. Mutta kun tätä ei ollut niin en kehannu varmistella. Ja koira meni maihin. Mun moka. ja hyppyyn koira ei ees lähtenyt. Tai siis kahesti sain yrittää ja sitten meidät heitettiinkin jo kehästä pois.\nTän jälkeen palkkasin ja lenkitin hetken koiraa ja vein sen taas takas häkille. Sitten kattelin muutamia muitten suorituksia. Nipsun ja Tiikin suoritukset valitettavasti missasin, mutta Skylta ehdin näkemään aika monta hienoa liikettä. Jotkut koirat (ja ihmiset) ne jaksaa helteelläkin..\nMerrin suoritus oli siis ollut joskus yhen-kahen aikaan. Iltapäivällä purettiin tosiaan lappalaiskoiraleiri ja pähkäsin, että lähenkö nyt ajelemaan kotia päin vai mitä tehdään. Karkinkin suoritus oli jo ollut, se oli itseasiassa ohi jo ennen kuin meidän. Toimistolta kuitenkin kuultiin, että tulostenlaskenta oli etuajassa. Kun alkuperäisen aikataulun mukaan palkintojenjako piti olla klo 18. Ja jos asiaa tiedusteltaessa kello tais olla puol viis.. niin ajateltiin että jäädäänpä sitten odottamaan niitä kisakirjojamme.\nNiin. Kun siis ilmoitustaululla ei ollut tässä kohtaa tuloksia vielä ollenkaan. Ja että kisakirjoja ei saisi pois vasta kun palkintojenjaon jälkeen. Mitä en voinut käsittää!!! Kun eihän se meitä koskenut millään tavalla se palkintojenjako.\nJa se, että ilmoitustaululla oli joka luokasta ehkä kymmenen koiran tulokset - siis jotkut jokka oli aamulla ollut suoritusvuorossa - eikä tuloksia päivittynyt sinne ollenkaan päivän aikana oli käsittämätöntä. Vielä käsittämättömämpää oli se, että taululla luki tuloksien olevan netissä. Tattadadaa!!! Ne, jotka olivat paikanpäällä ja suoritukset tehneet eivät saaneet tietää tuloksia vasta kuin kahdeksanaikaan illalla (eikä silloinkaan joukkuetuloksista muuta kuin kolme parasta). Paitsi jos pääsivät jotenkin nettiin. Joku kertoikin katsoneensa tuloksensa netistä. Mun mielestä tuollainen on pöyristyttävää. Juu juu, nykyaikana pitää olla hyvä tulospalvelu ja palvella verkkokansaa. Mutta. Ensin pitäisi palvella niitä paikanpäällä olevia ja vasta sitten pistää tulokset verkkoon. Ainakin jos niissä sitten on tuollainen tuntikausien viive. Varsinkin, kun sitä viivettä tuli sen takia että koneet kaatuivat nettipäivityksen takia... voi veljet.\nNoh, lopulta selvisi, että kyllä ne niiden kuulutuslaitteet kuitenkin toimivat koska he kehoittivat ihmisiä siirtymään katsomon puolelle taputtamaan mitalisteja. Ei menty. Kun oltiin ensin odotettu niitä "etuajassa" olevia tuloksia ja kilpailukirjoja kolme tuntia.\nMuutoin järjestelyt olivat erinomaiset. Kehät toimivat hyvin. Porukka oli ystävällistä. Kanttiinissa riitti syötävää. Oli vesisaaveja ja -hanoja koirien viilennykseen. Jne\nJuuh. Mutta että kotimatkalle päästiin kaheksan aikaan. Ihan hyvä keli oli ajella. Onneksi autossa on ilmastointi. Ajoreitti oli kutakuinkin sama kuin tullessa. Mitä nyt ei tietty poikettu Riihimäellä. Taas syötiin ja pissatettiin koirat (ja tankattiin auto) Viitasaarella. Kaks hirveä nähtiin matkan varrella. Kotona olin neljältä, Tuija & Karkki hieman aiemmin.\nSeuraavana päivänä olo oli ihan kamala. Liian vähän unta. Liian pitkään hereillä niin että piti koko ajan keskittyä. Liian pitkään pihalla kuumassa / auringossa. Liian vähän juomista ja ehkä syömistäkin. Sunnuntaina mulla särki päätä ja korvaa. Ja oli ihan fyysisesti pahaolo, oksetti (ilman että yrjö ois lentänyt). Parien päikkäreitten jälkeen vasta olo rupesi helpottamaan... että kohtuu rankka reissu oli. Mutta vallan kivaa silti.\nSM-toko 2011, pisteet\nTuomareittain / kehittäin pisteemme lauantailta.\n1) Aino Juhantalo\nPaikallaolo 10 - tämä jänskätti, koska viime aikoina on ollut ongelmana että Merri nousee istumaan kesken kaiken... ja se myös vinkuu välillä kuin possu po:ssa. Vieressä ollut kelpi nousi, ja kaveri oli pelännyt jotta mitä tekee Merri... Mersu oli katellut kelpiä hetken ja sitten alkanu katteleen toiseen suuntaan pellolle ikään kuin itseään rauhoitellakseen tms. Niin ja nyt se ei etes vinkunnu.\nKauko-ohjaus 7 - kaket on meille mysteeri. Välillä koira tekee ne kuin unelma ja toisinaan sitten taas ei. Nyt tarvi toisen käskyn ekaan istumiseen. Tuomari huomautti kovista käskyistä (kuulu vissiin aika kauas )\nSeuraaminen 0 - oli jotain rapsuttelupantaongelmaa, sitten koira häiriintyi jostakin kehän ulkopuolisesta asiasta ja... ei se ollut yhtään kartalla että mitä ollaan tekemässä\nLuoksetulo 8 - tämä oli päivän paras juttu!!! Sain ensimmäisen kerran kokeessa Merrin pysähtymään luoksetulossa. Tai pysäshän se Pellossakin, mutta siellä meni maihin, nyt jäi seisomaan hienosti En tiedä mistä pistetiputukset.\nNoutaminen 6 - aika laiskasti lähti, ja tiputti kapulan pari metriä minusta. Siinäpä sitten mietin, että mitä mää nyt teen... Annoin lopulta uuden käskyn, jolla Merri heräsi tilanteeseen ja toi kuin toikin sen kapulan mulle.\nLiikkeestä maahanmeno 7 - Tais tarvita toisen käskyn istumiseen. Muuten musta ihan hyvä.\nLiikkeestä seisominen 0 - en muistanut tehdä oikiaa etukäteisvarmistelua. koira meni maihin.\nHyppy 0 - ensin ei lähtenyt mihinkään. Sitten kävi haistamassa hyppylautoja ja päätti olla hyppäämättä. Kuumuus vei mehut koirasta. Yleensä hyppy on ollut piisofnakki.\nPisteitä yhteensä 108,33 avo3\nKlaukkalaan ja takaisin\nNyt se on koettu! Voi Merri, Merri mihin kaikkialle pääsenkään Sinun avullasi / kanssasi\nKiitos Tuijalle mahtireissusta!\nJoukkueemme sijoitus oli neljäskymmeneskolmas (43/69).\nMerri sijoittui avo-koirakkojen joukossa 80/102.\nRaapustan Merrin tarkemmat pisteet ja ehkä jotain turinaa retkestämme myöhemmin lisempää.\nKäytin Nemiä eilen Akuutissa. Painoi muuten 14,2 kg. Mutta en minä pelkästään sen painoa siellä ollut punnitsemassa. Vaan. Ihmettelemässä, että miksi ihmeessä Nemi on ontunut (ei joka askeleella, mutta liike on ollut epäpuhdasta selkeesti kuitenkin ja välillä ihan selvää ontumista) - ensin toukokuussa pienen hetken ja sitten taas uudestaan nyt kesäkuussa ehkä noin viikon verran.\nNoh, Nemi lakkasi lauantaina ontumasta. Hyvä niin. Mutta koska olin varannut eläinlääkäriajan niin tutkittavaksi mentiin. Kopeloinnissa ei löytynyt mitään syytä ontuilulle. Otettiinpa sitten koirasta kolme kuvaakin, siitä jalan seudusta siis. Ei nivelrikkoa tai muita selkeitä syitä löytynyt. Tassu/varvas kuvassa oli yksi epäselvä kohta (joku piste), josta kuvannut lekuri ei osannut sanoa mikä se on. Jotenka kuvat lähetettiin Seinäjoelle jollekin guru-ortopedille ihmeteltäväksi.\nSe täppä voi olla ollut siinä koko Nemin elämän, tai että se on tullut myöhemmin. Ja molemmissa tapauksissa voi olla ettei sillä ole mitään tekemistä ontumisen kanssa.\nKuvauksen -rauhotusaine- takia tuli sitten myös 28 vuorokauden dopingaika. Jonka takia ei osallistutakaan kas:n juhannuskisoihin, kuten olin jossain vaiheessa suunnitellut.\nSaan tietää seinäjokisen mielipiteen kuvista luultavasti viikon sisällä.\nSaatiin matkaan kipulääkeresepti, että jos vaiva uusii niin voi ensiavuksi antaa pillereitä.\nja sitten tietty kannattaa tutkia / kuvauttaa lisää, jos jotain uutta vastaavaa ilmenee.\nNyt siis täytyy vain toivoa parasta, jotta se mitä ikinä olikaan olisi vain mennyt ohitse kun Nemi oli viikon verran lyhyiden hihnalenkkien varassa - ei siis aktiviteetteja, irtihumppaa tahi pitkiä lenkkejä.\nTunnisteet: Akuutti, eläinlääkäri, ex-blogista_tuotu, huolto, Nemi\nViikon helletauon jälkeen kävin taas juoksentelemassa. Kirjasto->tenniskentät->Pirkon kulma (ex-sellainen) eli viitantie ->kirjasto ->kotio.\n25 minsaa about meni lenkkiin. Loppumatkasta tein tavallinen vauhti - nopea -vaihteluita. Siis aina yks lyhtypylvään väli hidasta / tavallista juoksua ja sitten taas nopeampaa. Ja loput lenkistä, oisko 100-200 metriä ollut niin puristin kaikki mehut itsestäni irti. Eli niin lujaa piti juosta kun kintuista vielä lähti.. Jopas olikin hiki ja huohotus kun kotio pääsin\nReissuun ja retkestelemään\nMyö läheteään Merrin kanssa huomenna reissuun . Pakataan kimpsut ja kampsut autoon ja huristellaan Riihimäelle. Lauantai vietetään Klaukkalassa ja sitten joskus ajellaan (la-su) takaisin kotiin jonkinlaista tahtia.\nVielä. Vielä ei ole mahassa perhosen perhosta. Mutta ehtiihän ne sinne vielä tulla. Hyvinkin. Ja paljonkin. Vaikka ei ole kyllä yhtään väliksi vaikkei tulisikaan. Pärjäisin ihan hyvin ilmankin.\nLappalaiskoirat ry:n joukkueessa kilpailee kolme suomenlapinkoiraa, yksi lapinporokoira ja yks ruotsinlapinkoira (=Merri). Mainiota, että kaikki kolme rotua ovat edustettuna. Täytyy toivoa ettemme Merrin kanssa tuottaisi hirveästi häpeää yhdistykselle ja ruottinlapikkaille\nOlen siitä omituinen ressireeta, että panikoin mitä kummallisempia asioita kisaamiseen liittyen. Kuten paikan löytymistä, auton saamista (järkevästi) parkkiin, hyvän leiripaikan löytämistä, ehtimistä, ... (Ehtiminen kokeeseen ei sinällään ole ongelma tällä kertaa, kait, ainakin olen koepaikalla kauan ennen meidän suoritusvuoroa kun ilmoittautuminen tehdään jo aamusta). ... ja tietysti tätä ennen sitä yöpymispaikan löytymistä. Lähetäänkö sopivaan aikaan hotellilta kohti kisoja. Kuinka suurkaupunkiin asti joudun ajamaan. *iik! iik! iik! paniikki!* en ole ikinä ajanut autolla itte pääkaupunkiseudun suunnalla. Ei kait mun tarvi mennä kovin liki Sitä? Enkä muutenkaan ole siellä paljon liikkunut, joten en todellakaan tunne seutuja tai osaa liikkua siellä.\nTottakait itse koetilanteessakin on useita jännittäviä seikkoja. Miten Merri reagoi kaikkeen hälyyn yms häiriöön, saanko sen tekemään hommia mulle vai kuinka käy. Ottaako se herneitä nenään samassa ryhmässä olevasta landseernartusta? Tai jostain muusta koirasta lähellä tai kaukana. Pysyykö se maissa tarvittavat kolme minsaa? Voi pysyä tai olla pysymättä, molempia on tapahtunut, kaikki on mahdollista.\nMuiden liikkeiden suhteen olen kohtuullisen rauhallinen. Koira osaa ne. Ei täydellisesti, mutta osaa kuitenkin. Voi hyvin olla mahdollista, että se tekee ne hienosti, tai sitten mikään ei suju. Tai jotain siltä väliltä. Mutta en mä jaksa -vielä- hirveästi ressata niitä. Yritämme parhaamme ja se saa luvan riittää, toivotaan tietysti että lauantaina olisi Se Hyvä Päivä\nMutta. Kaikesta ressistä huolimatta, musta on siistiä osallistua Merrin kanssa tottelevaisuuden Suomen mestaruuskilpailuihin. Aika huisaa. Toivottavasti ei tietty mene ihan pyllylleen.\nps.Koiranetistä katsoin, että Merri ei ole ensimmäinen ruotsinlapinkoira joka osallistuu tokon sm-kisoihin. Vaan myös Merrin sukulainen rlku-Miska (Little Honeys Babybear) on sm-toksutellut Kouvolassa 2001 (avo3).\nTunnisteet: ex-blogista_tuotu, reissut, toko\nTaas päättyi yks treenipompsi. Eli Merriltä loppui ohjatut toksureenit. Seuraavat ovat sitten kun ovat - eli joskus syksymmällä? Uusiin ryhmiin ei olla vielä hajettu saatikka päästy.\nEilen käytiin harkkailemassa sääskistä sakeassa saunassa. Eikun ihan pihalla oltiin, Martinniemen kentällä. Enimmäkseen oli ihan kivat toksuttelut. Siis jos ei lähes kolmenkymmenen asteen hellettä lasketa (reenit oli klo 20-21) ja niitä hyttysiä. Ja sitä että Merrikään ei tykänny hyttysistä jotenka nousi istumaan paikallaolossa. Tai sitten se istuutui jostain muusta syystä. Kun piilosta kurkistin ja koiran viekkuun palasin niin koiran kuonolla ja päällä oli ainakin tusina ilkiää hyttystä.\nTuuli heitteli tyttöä pitkin kylää\nKävin lauantaina juoksemassa kun alkoi uhkaavasti näyttää siltä, että ei tule muuten kipitettyä yhtään lenkuraa koko viikolla. Eihän sellainen käy nyt kuuloon alkuunkaan!\nJotenka eikun menoksi. Ensin oli meno tahmeeta ja sisulla sai puskea menemään. Mietin, että minkä lenkuran tekisin. Sitten homma rupesi rullaamaan ihan kivasti ja aattelin, että josko tuosta ja tuosta ja tuosta.. ja kohta olinkin kipittänyt luultavastikin elämäni pisimmän juoksulenkuran.\nJa kotona olin sitten about palttiaralla puolta tuntia myöhemmin. Ei siihen kuitenkaan sen kauempaa mennyt aikaa. Mutta toisaalta ku aattelee, niin jaksan juostahölökötellä puol tuntia yhteenmenoon. Onhan se jottain sekin! Tällaiselta antiliikunnalliselta laiskamadolta kuin mitä minä oon\nKotitoko ja reenitoko\nViime aikoina on jonnin verran tokotettu. Sekä kotona että puutarhassa ... ja reenihallissa.\nKisasin eilen Kokkolassa. 3luokat tuomaroi Anne Savioja ja 2luokat Katarina Virkkala.\nMerri a-rata: hyl, b-rata 5+ya (virhe puomin alasmenolla).\nNemi a-rata: hyl, b-rata 5+ya ("lentopöytä").\nMolempien hyl radat olivat ns hyviä hylsyjä.\nKiva päivä oli. Sää vain aika vaihteleva, oli tuulta, sadetta ja aurinkoa.\nKäytiin eilen Activen kentällä hieman reenustelussa. Seuranamme oli myös Nucca, Pirkko & Pirkon kamera\nKiitos kuvista! Lisempää kuvia mustista lapikkaistani löytyy Pirkon kuva-galleriasta: http://nuccalagotto.1g.fi/kuvat/Kaisa/


Marjon matkassa : Alppipuistosta löytyy kukkaloistoa ja pikkuisia kaneja\nAlppipuistosta löytyy kukkaloistoa ja pikkuisia kaneja\nHelsingin Alppiharjusta löytyy kaunis pieni Alppipuisto. Puisto rajoittuu etelässä Helsinginkatuun, lännessä pohjoiseen suuntautuviin ratakiskoihin, koillisessa Viipurinkatuun ja idässä Tivolitiehen ja Lenininpuistoon. Ja jos ihan totta puhutaan niin tämä puisto on peräti 9 hehtaarin kokoinen mukaan lukien Linnanmäen alueen. Huvipuiston alue on itse asiassa lohkaistu Alppipuiston ja Leninpuiston muodostamasta viheralueesta eli Linnanmäki sijaitsee siis puistoalueen keskellä vieden oikeastaan leijonanosan puiston pinta-alasta. Me uskaltauduimme ylittämään Espoon ja Helsingin rajan yhtenä iltana ja piipahdimme Minnien kanssa Alppipuistossa iltakävelyllä.\nLiljan nuput aukeavat kohta...\nThorsten Waenerbergin maalaus nykyisen Alppipuiston eteläosasta 1876. Vasemmalla ravintola Alppila, oikealla keisaripaviljonki, taustalla Linnanmäki ja Töölönlahti\nAlppipuistolla on pitkä historia, joka alkaa jo 1850-luvulla. Vielä 1800-luvun alussa nykyisellä puistoalueella oli kallioista metsää, jossa kaupunkilaiset harjoittivat pienimuotoista palstaviljelyä. Kauppaneuvos Henrik Borgström (1799-1883) kiinnostui tästä kallioalueesta. Borgström oli varsinainen puistomesenaatti, jonka omistama yhtiö Ulrikasborgs Bad- och Brunninrättnings Bolag perusti Helsinginniemen kärkeen meidän kaikkien hyvin tunteman Kaivopuiston jo 1830-luvulla.\nKauppaneuvos Henrik Borgström haaveili perustavansa vesiravintolan Töölönlahden alueelle. Borgströmin esikuvana toimi Djurgården Tukholmassa. Alueen suunnitelmiin kuului myös eläintarha ja siksi tätä koko aluetta alettiin nimittää Eläintarhaksi. Jos olet aiemmin miettinyt miksi Töölönlahden pohjoispuolta kutsutaan Eläintarhaksi nyt siihen tuli järjellinen selitys. Eläintarhaa alueelle ei koskaan perustettu mutta ihanasta Talvipuutarhasta saamme kiittää Borgströmiä.\nIdänsinililjat eli kotoisammin skillat täyttävät sinisyydellään puiston\nPuistoalueen kannalta ratkaiseva käänne oli Helsinki-Hämeenlinnan rautatien rakentaminen 1858-1862. Rautatie nimittäin jakoi alueen ikävästi kahtia. Alueen eläintarhan lisäksi Borgströmin suunnittelema kylpyhanke kuivui kokoon. Hanketta varten perustetun yhtiön osakkeet eivät nimittäin menneet kaupaksi ja kylpylän terveyslähdekin jäi ikävästi ratakiskojen alle. Helsingissä puhkesi 1853 myös kolera ja samana vuonna alkanut Krimin sota aiheutti epävarmuutta ja rauhattomuutta.\nKauppaneuvos Bogström jatkoi kuitenkin edelleen omaa suunnitelmaansa rakennuttaen radan itäpuolelle ravintolan, jolle hän antoi nimeksi Alppila (Alphyddan). Ravintolaa ympäröi puisto, jota alettiin kutsua Alppipuistoksi. Borgström istutti puistokasvillisuutta ja rakennutti myös pengerrysrakenteita Alppipuistoon omilla varoillaan. Alkuperäisen ravintola Alppilan kuvan näet Thorsten Waenerbergin maalauksessa postauksen alkupuolella.\nKuva Signe Brander 1910, Helsingin kaupunginmuseo\nValitettavasti Ravintola Alppila paloi vuonna 1875 mutta se rakennettiin uudelleen. Löysin Helsingin kaupunginmuseon sivuilta aivan huikeita vanhoja mustavalkokuvia tästä paikasta. Miten kaunis rakennus! Ravintola Alppila selvisi sodista mutta lopullisesti se tuhoutui uudelleen tulipalossa 8.10.1951. Rakennuksesta on muistona enää kivijalka, joka toimii näköalatasanteena Tivolitien pohjoispuolella. Miten harmillista sillä tämä paikka olisi ollut ihan helmi nykypäivänäkin!\nRavintola Alppilaa vastapäätä rakennettiin vuonna 1876 Keisarinpaviljonki. Suomessa järjestettiin samana vuonna Yleinen suomalainen teollisuusnäyttely, joka pidettiin Kaivopuistossa. Arkkitehti F.A. Sjöströmin suunnittelema paviljonkirakennus oli tehty keisari Aleksanteri II:n vierailua varten. Valitettavasti tämäkään rakennus ei ole säilynyt nykypäivään.\nKeisari Aleksanteri II teollisuusnäyttelyssä seurueineen, puupiirros 1876 Suomen Kuvalehdessä\nRusokirsikka kukkii jo joten hanamiakin voi viettää Alppipuistossa\nAlppipuisto oli 1875-1907 Suomen Puutarha-yhdistyksen hoidossa. Helsingin kaupunki on hallinnoinnut puistoa vuodesta 1908 eteenpäin. Kaupunginpuutarhuri Svante Olssonin suunnitelmien mukaisesti kunnostettiin puisto ja lammikot suihkuineen ja samalla kohennettiin istutuksia vuosina 1913-1914.\nMinnie nuuhkii tarkkana hajuja mutta syrjäsilmällä tarkkailee citykaneja\nKuva Sakari Pälsi 1928, Helsingin kaupunginmuseo - vapun viettoa Ravintola Alppilassa\nLehmus kukkii jo\nAlppipuisto muistuttaa tyyliltään 1900-luvun alkupuolen maisemapuistoa. Sieltä löytyy tuon ajan puistoille tyypillinen sorsalammikko, jonka ympärillä kiemurtelevat puistokäytävät. Alppipuistosta tekee kuitenkin ainutlaatuisen sen korkeat kalliot, jotka kohoavat peräti 30 metriin. Tässä puistossa on joskus on ollut yksi Helsingin ensimmäisistä hyppyrimäistä.\nKuva Museoviraston kokoelmat\nHyppyrimäki rakennettiin Alppilaan vuonna 1905-1906 ja sen purettiin 1939. Hyppyrimäki sijaitsi lähellä Alppila-Alphyddan ravintolaa. Museoviraston vanhassa kuvassa taustalla vasemmalla junat pääradan raiteilla, keskellä VR:n asuintalo Toralinna, oikealla läntisen Pasilan ja Ilmala kalliot. Yritin etsiä tietoa miten korkea hyppyrimäki oli mutta valitettavasti sitä tietoa en löytänyt.\nMagnolia kukat aukeavat ihan kohta\nValkoiset pääsiäisliljat tuovat mieleen aina isoäidin kukkapenkit mökillä\nAlppipuiston keskellä on toiminut myös kesäteatteri! Korkealla Vesilinnanmäellä toimi 1945 perustetun Suomen Työväen teatterin kesäteatteri. Näillä kallioilla on myös tanssittu sillä 1940-1950 luvulla täällä on sijainnut myös Alppilava-niminen tanssilava.\nLasten päivän säätiö perusti Linnanmäen huvipuiston vuonna 1950. Se tarkoitti sitä, että Alppipuiston alueesta lohkaistiin 7,5 hehtaarin alue huvipuistolle. Varmasti moni Linnanmäen kävijä ei edes tiedä, että itse asiassa huvittelualue on osa Alppipuistoa. Avataanko Linnanmäkeä tänä kesänä jää nähtäväksi.\nKirjava pikarililja odottelee vielä vähän lisää lämpöä avautuakseen\nAlppipuisto koki vuonna 1985 ison perusparannuksen. Aiemmin puiston keskellä kulkenut pyörätie siirrettiin radan viereen. Puisto on paljon idyllisempi nyt kun ei tarvitse varoa polkupyöriä. Pyörätie on nimittäin hyvin suosittu ja moni ydinkeskustassa pyörällä käyvä käyttää juuri tätä pyöräilyreittiä. Puistossa voi nyt kävellä ihan rauhassa. Puiston vesilammikot olivat meidän käyntimme aikana vielä tyhjiä mutta varmasti tässä toukokuun alkupuolella ne täytetään ja suihkulähdekin alkaa taas toimia.\nAlppipuiston rakennukset ovat kaikki uustuotantoa koska vanhaa rakennuskantaa ei valitettavasti ole enää jäljellä. Amfiteatterin vierestä löytyy pieni avopaviljonki, joka soveltuu vaikka soittolavaksi on myös uusi. Samoin tämä kallion päällä sijaitseva paviljonki, joka valitettavasti on töhritty spraymaalein. Mallit molempiin paviljonkeihin on otettu vanhoista historiallisista kuvista.\nKyllä vaalenpunaiset kirsikankukat ovat kaunista katsottavaa\nAlppipuiston rinteeseen on istutettu 80 kappaletta Helsingissä asuvien japanilaisten lahjoittamia rusokirsikkapuita. Meidän vierailumme aikana vain muutamat niistä kukkivat. Lammikon reunalla kävellessään kannattaa kiinnittää huomiota myös kyynelkoivuun ja poppelilajikkeisiin, joita on peräti 13 erilaista. Valtaisat kukkaistukset ovat kauniita koko kesän ja mm. Idänsinililjat tai kotoisammin skillat ovat levittäytyneet myös puiden alle luoden ihania sinisiä kukkamattoja.\nIsommat alppiruusut olivat vielä nupuilla, pienemmät kukkivat jo\nAlppipuistoon on viimeisen kymmenen vuoden aikana istutettu myös kokeilumielessä ja ilmastomuutosta ajatellen harvinaisempia lajikkeita. Lakkipuu, japaninsiipipähkinät, amurinvaahtera, magnolia "Wada's Memory", kuningasatsaleat, pyökit, valkopyökit, kerrannaiskukkainen, yksinkertainen imeläkirsikka, koreankuusamat ja höyhenpensaat. Jossain vaiheessa täytyy mennä etsimään missä esimerkiksi hernekasveihin kuuluva lakkipuu puistossa sijaitsee. Alppipuisto on kaunis myös ruska-aikaan syksyllä.\nIdänsinililja eli skilla\nCitykaneja emme nähneet itse puistossa mutta viereisellä ratapenkereellä niitä näkyi muutamia. Kaneja Helsingin kaupunkiluonnossa on ollut ainakin vuodesta 1985 lähtien. Vaikka villikanit ovat äärimmäisen söpöjä eläimiä ne luokitellaan Suomen luonnossa vieraslajiksi tosin nykyään termi taitaa olla "vakiintunut vieraslaji". Villikanit ovat levinneet myös Espooseen, Vantaalle ja Kauniaisiin. Meilläkin näkyy niitä tuossa pihapiirissä aina silloin tällöin. Villikanit saavat aikaan melkoista tuhoa puutarhoissa ja puistossa ruokaillessaan.\nKun kävelimme takaisin autolle näimme vielä selkälokin tepastelevan edellämme. Itse puistossa sekä näkyi että myös kuului lintuja runsain mitoin. Kiva ulkoilureissu Alppipuistoon takana ja vain muutamia ihmisiä näkyi koko reissun aikana. Alppipuistossa on myös koirapuisto mutta siellä emme käyneet nyt korona-aikana. Puistossa isojen ja pienien koirien puolet erikseen.\nJos menet puistoon kävelemään niin muista pitää turvavälit! Kivaa lauantai iltaa ♥\nTunnisteet: arkkitehtuuri, eläimet, hanami, historia, kaupungit, kevät, luonto, puistot\nMari 2. toukokuuta 2020 klo 17.05\nKiva oli lukea Alppipuiston tarina! Täytyykin joku kerta käydä paikan päällä.\nMarjo 8. toukokuuta 2020 klo 17.21\nAlppipuisto on monelle "läpikulkupaikka" kun mennään Lintsille. Puisto on minusta kuitenkin tutustumisen arvoinen paikka ja onhan sillä aika mielenkiintoinen sekä pitkä historia. Näyttäisi varmasti kovin erilaiselta jos paikalla olisivat nuo vanhat upeat rakennuket vielä olemassa. Ihan huikea terassi ja piha-alue ollut Ravintola Alppilassa.\nOuti Krimou/Outi's life 2. toukokuuta 2020 klo 21.20\nAlppipuisto on kyllä kaunis paikka! Kerran vuodessa ollaan siellä äitini ja isäpuoleni kanssa käyneet pyörähtämässä. Aika aikaisin nuo alppiruusut kukkii. Piti heti käydä kurkkaamassa takapihalla, että joko on kukat minunkin alppiruusuissa, mutta vasta oli nupuillaan.\nMarjo 8. toukokuuta 2020 klo 17.22\nIhanaa, että sinulle Alppipuisto on tuttu paikka. Vain yksi alppiruusu itse asiassa kukki eli\nmuut olivat vielä nupuilla. Myöskään Haagan Alppiruusupuistossa ei vielä kukkinut kun kävimme sielläkin kurkkimassa yksi ilta.\nKivaa perjantaita Outi ♥\nTarja K/Ruusu-unelmia ja villasukkia 2. toukokuuta 2020 klo 21.40\nMahtava postaus! Paljon mielenkiintoista luettavaa. Olen lukenut ja netistä nähnyt kuvia puistosta, mutta en ole käynyt. Alppiruusut ovat niin kauniita <3 Hyvää viikonlopun jatkoa!\nMarjo 8. toukokuuta 2020 klo 17.23\nKiitos Tarja ♥ Alppipuistossa on kyllä mielenkiintoinen historia. Kun liikut pääkaupunkiseudulla tai olet vaikka menossa Linnanmäelle niin suosittelen piipahtamaan. Kevät on niin huikeaa aikaa kun kaikkialla kukkii.\nKukkaiselämää 3. toukokuuta 2020 klo 11.55\nUpea puisto! Siellä on kevät jo pitkällä.\nMarjo 8. toukokuuta 2020 klo 17.25\nOlen samaa mieltä - Alppipuisto on upea. Kevät on kyllä aikaisessa mutta\nkun meiltä jäi puuttumaan talvi niin en yhtään ihmettele.\nKivaa viikonloppua Satu ♥\nLife with Satu 3. toukokuuta 2020 klo 15.53\nUpea puisto ja ihana postaus! Saattoi nostaa jalat pöydälle ja tehdä pienen matkan tässä samalla.\nMarjo 8. toukokuuta 2020 klo 17.27\nKiitos Satu ♥ Puiston tarina on mielenkiintoinen ja kaivamalla netti löysin myös\nihania aikalaiskuvia tuolta 1900-luvun alkupuolelta. Harmi etteivät vanhat rakennukset\nole säilyneet koska silloin puisto olisi vielä upeampi.\nMira / Blinger shimmer -blogi 3. toukokuuta 2020 klo 19.08\nMeilläkin pomppii pupuja takapihallakin, taitaa olla kevättä rinnassa kun ajoittain on kaksin kappalein :D\nMarjo 8. toukokuuta 2020 klo 17.32\nSellasia ne puput ja rusakot ovat kun kevät koittaa ♥\nRusakko voi muuten saada 2-3 poikuetta vuodessa.\nHuhti-toukokuun vaihteessa hankipoikaset, kesäkuussa\nheinäpoikaset ja elokuussa sänkipoikaset. Ovat aktiivisia\nKristiina Kortelahti 3. toukokuuta 2020 klo 22.11\nTosi mielenkiintoinen postaus ja kiva olisi tuollakin käyskennellä. Ihanat kukkivat kirsikkapuut.\nOikein hyvää alkavaa toukokuun ensimmäistä kokonaista viikkoa sinulle<3\nMarjo 8. toukokuuta 2020 klo 17.33\nKiitos Kristiina ♥ Alppipuisto jää ehkä myös sijaintinsa takia vähän syrjään\nHelsingin ydinkeskustasta ja siksi se on monille vieras paikka. Vaikka\nsaatetaan käydä kerran tai parikin kesässä Linnanmäellä ei vieressä oleva\npuisto ole tuttu.\nHyvää viikonloppua Kristiina ♥\nMelissa Laitakari 5. toukokuuta 2020 klo 6.27\nHelsingissä on kyllä niin upeita puistoja joka puolella.\nMarjo 8. toukokuuta 2020 klo 17.34\nOlen samaa mieltä. Puistoja on paljon ja kaupunki kyllä pitää niistä\nmyös hyvää huolta. Hyvää viikonloppua Melissa ♥\nMinna M 5. toukokuuta 2020 klo 7.19\nKiva oli lukea Alppipuiston historista. Itse en ole puistossa koskaan käynyt. Omasta pihasta löytyy yksi isompi ja kuusi pienempää alppiruusua. Pitääkin katsoa näkyykö jo nuppuja.\nMarjo 8. toukokuuta 2020 klo 17.35\nEhkä seuraaksi kun tulette perheen kanssa Linnanmäelle poikkeat. Minä olen nähnyt jo\nmonilla pihoilla todella isoja nuppuja alppiruusuissa iltalenkeillä mutta avautuneita\nalppiruusuja olen nähnyt vain Alppipuistossa.\nMukavaa viikonloppua Minna ♥\nArt LilyKristin | M.Hartikainen 7. toukokuuta 2020 klo 23.44\nTuolla olisi kyllä mukava käydä joskus. Ihana kukkaloisto. :)\nMarjo 8. toukokuuta 2020 klo 17.36\nToivotaan, että joku kesä kun tulette Helsinkiin ehdit piipahtaa.\nKivaa viikonloppua Marjut ♥


MX-3550N Värimonitoimilaite - Konttoripiste\nMonitoimitulostin joka toimistoon\nMX-3550N A3-värimonitoimilaite tarjoaa laajan kirjon viimeistelyvaihtoehtoja ja mukautuu tulevaisuuden tarpeisiin. Tuottavuus on optimoitu ja tämä kiireisille työryhmille sopiva laite tarjoaa korkean suorituskyvyn, korkealaatuiset tulosteet ja monipuoliset toiminnot.\nTulostus ja kopiointinopeus on 35 sivua minuutissa mustavalkoisena ja värillisenä. Sisäänrakennettu 100 arkin kääntävä syöttölaite ja 80 kuvaa minuutissa lukeva skanneri auttavat lisäämään tehokkuutta ja tuottavuutta. Korkea tulostusresoluutio 600 x 600 dpi, automaattinen prosessinohjaus ja kehitysaineen virkistysjärjestelmä varmistavat jatkuvan korkeatasoisen kuvanlaadun. Paperikapasiteetin maksimimäärä on 6300 arkkia ja jopa SRA3 ja 300 gramman arkkitulostus on helppoa. Monipuoliset viimeistelyvaihtoehdot, kuten satulasidonta, manuaalinen ja niititön nidonta tuovat lisää käyttömahdollisuuksia.\nEnergy Star -sertifioitu MX-3550N käyttää Sharpin uusinta energiaa säästävää tekniikkaa. Nopea lämpenemisaika, matala virrankulutus ja matalat TEC-arvot tähtäävät kaikki rahansäästöön ja tukevat ympäristötavoitteita. Lisäksi automaattinen väripatruunan vapautin varmistaa sen, että värisäiliö vapautuu vaihdettavaksi vasta silloin, kun se on käytetty loppuun.


Miukumaa: joulukuuta 2021\nInstagramin puolella tuli keskustelua Kassisen ja Sepon palvelusväen kanssa, mikä kissan puuha on auttamista ja mikä tuhmailua.\nPäätettiin nyt kaivella vuoden varrelta esimerkkejä-\nMukana etätöissä = auttamista\nMärän sadetakin pudottaminen lattialle ja sen päällä kieriskely = auttamista (koska eihän märkä sadetakki kuulu kaappiin, se kastaa siellä muut takit)\nMukana sängyn petauksessa = auttamista (sillä sängyn pitäisi antaa tuulettua ennen petaamista)\nPalapelilaatikossa tai pelin päällä istuminen/makoilu = auttamista, sillä löydän puuttuvat palat\nKynttilän pudottaminen pöydältä lattialle = ehkä tuhmailua tai ennemminkin vahinko\nSe oli V-A-H-I-N-K-O!\nTästä voidaan päätellä, että melkein kaikki mitä me teemme nukkumisen, leikkimisen ja syömisen lisäksi on ihmisten auttamista. Vai mitä mieltä te muut olette?\nLähettänyt Sofia ja Olga klo 18:38 20 kommenttia:\nTunnisteet: auttaminen, Olga, Sofi\nLähettänyt Sofia ja Olga klo 19:09 10 kommenttia:\nToukokuussa mami teki pikavisiitin kavereiden luokse Tassulinnaan. Max tässä lähettää Olgalle terveisiä.\nKesäkuussa juhlittiin Olgan syntymäpäivää; meidän juniorikin on jo 12 v. Tämä on hyvin tyypillinen kuva Olgasta. Tassut söpösti järjestyksessä ja tarkkaavainen ilme.\nSaatiin Tassulinnan emäntä kylään sopivasti melkein Olgan synttäreille, niin Olga sai tuoreet terveiset Maxilta. Tässä Pepsin ja Maxin emäntä Aboa Vetus & Novan näyttelyssä. Siis tuo keskimmäinen 😊\nHeinäkuussa oli kamalan kuuma. Piti tuulettaa masua ja mami yritti viilentää meitä märällä pyyhkeellä. Yritykseksi jäi, kun tuo rätti lensi aika äkkiä lattialle.\nTässä välissä mami lomaili ja siitä tehdään ihan oma postaus!\nLoman jälkeen palattiin arkeen – saatiin uudet vessat!\nMami tykkää, kun on kätevä siirrellä ja reunat on sopivan korkeat, että hiekat ei lentele kovin pahasti pitkin poikin. Meistäkin nämä on oikein sopivat tarkoitukseensa. Sofi näyttää mallia.\nJa oltiinhan me kavereitakin - no ainakin pieni hetki. Ilmeet enteilee jo tulevaa...\nLoppuvuoteen kuuluu aina vuositarkastukset ja sinne mennään punaisella pölynimurilla ja kopassa. Ei kiva! Tänä vuonna tuli molemmille toinenkin käynti, sillä Olgalta poistettiin hammaskivi ja Sofillle tehtiin sydänultra, kun tarkastuksessa kuului sydämestä sivuääni. Onneksi ei löytynyt mitään huolestuttavaa, vaan vain vaaraton: ”Pyörteinen verivirtaus oikean kammion ulosvirtausalueella, ei viitteitä sydänsairaudesta”. Ell puhui jotain turbulenssista ja se kuvaakin hyvin Sofin iltavillejä 😸 Sofillekin on sitten tiedossa hammashoito, mutta se siirrettiin alkuvuoteen.\nTämmöistä meillä tänä vuonna. T. Sofi ja Olga\nLähettänyt Sofia ja Olga klo 18:29 12 kommenttia:\nTunnisteet: blogikamut, Eläinlääkäri, Olga, Sofi, vuosikatsaus\nJoulukuun koittaessa on aika jo perinteeksi muodostuneen Tassulinnan Joulukissan. Tänä vuonna siinä oli uutuutena mahdollisuus osallistua myös lahjoittamalla rahaa vastaanottajan valitsemalle eläinsuojelujärjestölle ja postittamalla kortin valitulle Joulukissalle.\nTämä on meistä tosi hienoa, sillä kodittomia ja huonoissa oloissa eläviä eläimiä on ihan liikaa ja nämä usein pelkin vapaaehtoisvoimin toimivat järjestöt tekevät korvaamattoman arvokasta työtä vaatimattomilla resursseilla. Jokainen euro on tarpeen!\nMe pyysimme lahjoittajaa antamaan avustuksen Devi Ry:lle, joka on turkulainen, erityisesti populaatiokissoja auttamaan keskittynyt yhdistys.\nJa tällaisen kortin me saimme:\nRokkimimmien lukijoille nämä kuvat ovatkin jo tuttuja ja arvostamme tätä korttia todella paljon, sillä siihen on käytetty paljon aikaa ja kissaenergiaa.\nKiitos kortista ja lahjoituksesta Pate, Eddie, Rudi, Eppu ja Hanoi!\nKiitos Tassulinnan emännälle Joulukissan järjestämisestä!\nLähettänyt Sofia ja Olga klo 20:39 10 kommenttia:\nTunnisteet: blogikamut, eläinsuojelu, joulukissa\nMitä tapahtui 2021 - osa 1\nTassulinnan emäntä huomautteli meille tuossa taannoin, että voisi sitä tehdä jonkun jutun blogiinkin välillä. No mehän sitten vähän sitä mietittiin ja keräiltiin joitain sattumuksia vuoden varrelta. Eipä niitä ole paljon ollut, kun edelleen maailmaa kiusaa tämä iso K tai C tai mikä se on, eikä mamikaan ole juuri päässyt matkoille.\nTammikuussa autoin mamia palapelin teossa. Samaa harrastusta ollaan jatkettu koko vuosi.\nUlkona oli kauheasti lunta, mutta me katseltiin sitä vaan ikkunasta ja otettiin rennosti.\nHelmikuussa oli ystävänpäivä ja mä sain sydämen mun poikaystävältä Maxilta.\nMami on tehnyt koko vuoden työtöitä kotona ja mä olen auttanut parhaan kykyni mukaan. Olen myös esiintynyt videolla piristämässä palavereita.\nHuhtikuussa saatiin hienot Ananimalabin seinätelineet. Aluksi ne eivät kiinnostaneet, mutta nyt varsinkin Olga on oikein ihastunut. Sofikin riekkuu niissä silloin tällöin.\nSofilla oli toukokuussa synttärit. Mami ei jaksa ymmärtää, että Sofi on jo 15 v!\nPääsi mami sitten kyläänkin, kun oli saanut ekan K -piikin. Rokkimimmit olivat saaneet uuden jäsenen bändiin ja pitihän tätä Hanoi -naperoa päästä katsomaan.\nVappua juhlittiin ihan perhepiirissä.\nNäin rauhallisesti meidän alkuvuosi meni, ehkä kakkososassa tulee enemmän äksöniä.\nLähettänyt Sofia ja Olga klo 16:06 10 kommenttia:


Rannalla lähes autiolla: Instagram Travel Thursday: Airbnb -kokemuksiani\nInstagram Travel Thursday: Airbnb -kokemuksiani\nMä käytän tosi paljon Airbnb -palvelua etenkin Euroopassa. Taitaa olla itse asiassa niin, että kaupunkilomalle majoitusvaihtoehtoja kartoittaessani tsekkaan nykyään aina ensin Airbnb:n, ja vasta jos sieltä ei löydy hyvää diiliä, alan katsella muita vaihtoehtoja. Monelle palvelu on varmasti jo tuttu, mutta koska multa on useasti kyselty (ei siis täällä pienessä blogissani vaan oikeassa elämässä) aiheesta, ajattelin, että miksipä en kirjoittelisi siitä jotain vaikka Instagram Travel Thursdayn kunniaksi.\nVoiko palveluun luottaa? Mitä jos kämppä onkin ihan kauhea/epäsiisti/ei vastaa kuvailua? Eikö ole inhottavaa majoittua toisen nurkissa? Miksi maksaa palvelusta jos ilmaiseksi pääsisi sohvasurffaamaan?\nNäitä kysymyksiä on mulle vastaan tullut ja itsekin pohdin niitä kaksi vuotta sitten, kun varasin ensimmäistä majoitustani Airbnb:n kautta. Olimme lähdössä viikonlopuksi Osloon ja meinasin pyörtyä, kun etsin edullista majoitusta perinteisillä menetelmillä eli hostellisivustoilta. Kohtaloa tai ei, juuri edellisellä reissullamme Amsterdamissa istuuduimme sattumalta jokilaivan terassilla samaan pöytään ranskalaisen, Airbnb:tä maasta taivaisiin hehkuttavan turistin kanssa ja mielenkiintoni palvelua kohtaan heräsi. Olin ehkä jossain murrosvaiheessa, siirtynyt työelämään ja ehkä vähän valmiimpi jättämään hostellidormit taakseni, heh. Joka tapauksessa, Oslo ja kolmenkympin vuokrahuone jos jokin oli hyvä sauma kokeilla palvelua - samalla hinnalla kun ei muistaakseni olisi saanut edes yhtä sänkypaikkaa kaupungista.\nSittemmin olen yöpynyt Airbnb:n kautta varatussa huoneessa tai asunnossa muistaakseni kolmetoista kertaa. Kaksi kertaa on huone ollut sellainen, jota en toista kertaa valitsisi, molemmissa syynä oli ihan vain yleinen epäsiisteys. Koskaan huone tai asunto ei ole ollut varsinaisesti kuvaillusta poikkeava eivätkä sivustolla annetut lupaukset ole jääneet täyttämättä. Sanotaan nyt kuitenkin siis, että 11/13 meni nappiin eli onnistumisprosenttini Airbnb:n kautta tehtyihin varauksiin on 85. Aika hyvin. Lähes aina olen ollut positiivisesti yllättynyt - miten makeita kämppiä ja ystävällisiä tyyppejä oonkaan näillä matkoillani tavannut!\nTän palvelun kautta olen nukkunut niin jenkkisängyllä, sohvalla kuin eurolavojen päällä patjallakin. Sisustus on ollut milloin pelkistetyn skandinaavinen, milloin värikäs ja boheemi. Kodit kertovat asukkaistaan salaisuuksia, jotka saavat hymyilemään. Olen siemaillut aamukahviani Münchenissa katsellen samalla asunnonomistajan lomakuvia jääkaapin ovessa ja selaillut kehitysmaatieteen teoksia oslolaisesta kirjahyllystä. Olen myös kattanut aamiaisen jerusalemilaiseen puutarhaan ja silitellyt kauniin kissatytön pitkiä karvoja Riiassa. Matkamuistoja nämäkin.\nIkimuistoisin buukkaamani vuokrahuoneisto oli Lissabonin kaunis asunto, jonka ikkunasta avautuvat näkymät hakkasivat sata-nolla kaikki mahdolliset maisemapaikat kaupungissa. Yleensä mulla on ollut tapana vuokrata vain huone, sillä en koe tarpeelliseksi maksaa siitä, että saisin koko asunnon itselleni etenkään pienellä porukalla matkustettaessa. Oon kuitenkin niin tottunut kylppärinjakaja. Mutta Lissabonin hintataso oli muuta Länsi-Eurooppaa niin paljon matalampi, että päätettiin mieheni kanssa sillä kertaa ottaa koko kämppä käyttöömme. Varsinkin kun ikkunasta näkyi alla oleva maisema. Tiedettiin heti, missä haluttiin olla auringonlaskun aikaan.\nMiksi mä valitsen niin usein kotimajoituksen ja vieläpä maksan siitä? Airbnb:n etuihin kuuluu mielestäni valinnanvara sijainnin suhteen, hyvä tai erinomainen hinta-laatusuhde sekä se, että saan ikään kuin paikallisoppaan kaupanpäälle. Olen myös pirun utelias ja kuulun niihin, jotka nauttivat asuntojen kotoisasta tunnelmasta, jota hotellissa on lähes mahdoton saavuttaa. Majoittumalla asuntoon pääsen pois turistikuplasta ja koen usein olevani lähempänä kohteen todellisuutta, jos ymmärrät, mitä tarkoitan. Airbnb:n kautta on sitä paitsi helppo löytää vaihtoehtoja "epätyypillisille" vierasmäärille kuten kolme tai viisi majoittujaa. Keittiön käyttömahdollisuus on iso plussa.\nMihin sitten kannattaa kiinnittää palvelussa huomiota? No ainakin siihen, että huoneen hintaan tulee aina lisäkuluja vähintään palvelumaksun verran. Joskus myös ylimääräisestä majoittujasta pyydetään lisähintaa tietyn henkilömäärän jälkeen ja siivous voidaan joko veloittaa sinulta siivousmaksuna tai sitten siivoat itse. Mä en ekoilla kerroilla ollut älynnyt tota siivousmaksujuttua ollenkaan, vaan hiki hatussa puunasin meidän Jerusalemin huonetta tiptop -kuntoon. Myöhemmin tajusin, että oltiin jo maksettu siivouksesta, ja olisin voinut jättää paikat hujan hajan halutessani. No, saatiinpahan extrahyvät arvostelut sillä kertaa majoittujina.\nKun varaat asunnon tai huoneen, on myös kommunikointi ennen matkaa isommassa roolissa kuin perinteistä hotellia käytettäessä, koska joudut sopimaan isännän kanssa sisäänkirjautumisesta ja kellonajoista erikseen. Et voi useinkaan siis ihan huoletta pölähtää oven taakse, jos haluat takuuvarmasti päästä heti sisäänkin. Toisaalta joustoa isänniltä usein löytyy ja olen monta kertaa päässyt asettumaan taloksi jo aamuvarhaisella. Mulla on tosiaan enemmän kokemusta pelkän huoneen vuokrauksesta, ja onhan se totta, että huonetta vuokratessa sopeudutaan kimppakämppämeininkiin. Tosin järjestäen mua on vieraana kohdeltu kun kukkaa kämmenellä ja viimeksikin hostimme kysyi meiltä varovaisesti, saako hän käyttää omaa kylppäriään, vai tarvitsemmeko sitä itse...\nMua ei ole koskaan häirinnyt ajatus toisten nurkissa majoittumisesta, itse asiassa se jopa kiehtoo mua. On kiva nähdä erilaisia asuntoja, sisustuksia, pohjia ja bongailla eri maiden ja kaupunkien ominaispiirteitä asuinrakentamisessa. Ymmärrän kuitenkin niitäkin, jotka majoittuvat mieluummin omaan, takuusiistiin (?) ja yksityiseen hotellihuoneeseen, jossa henkilökunta on saatavilla ympäri vuorokauden. Verrattuna couchsurfingiin, miksi kotimajoituksesta kannattaa maksaa? En osaa sanoa tähän muuta fiksua kuin sen, että en halua viettää koko reissuani jäätävässä kiitollisuudenvelassa isännälleni, jota en välttämättä edes tunne ennestään. Maksamalla palvelusta myös kai oikeutan itseni jotenkin vaatimaan, että tietyt itselle tärkeät perusasiat on kunnossa ja että tosiaan saan olla vuokraamassani tilassa kuin kotonani. En tiiä, ei sohvasurffausta ja kodinvuokrausta voi oikeasti edes verrata toisiinsa, niin erilainen idea niissä on taustalla.\nMuuten, asunnon vuokrauksesta matkailijoiden käyttöönhän on viime aikoina ollut juttua mediassakin... Berliini kielsi kokonaisten asuntojen vuokrauksen Airbnb:n kautta ensimmäisenä eurooppalaisena kaupunkina, sillä sen pelätään nostavan asuntojen vuokria paikallisten ulottumattomiin. Ymmärrän tän huolen kyllä suosituimmissa turistikaupungeissa, joissa kysyntä on korkeaa ympäri vuoden. Pohdiskelin itsekin aihetta luettuani Helsingin Sanomien tammikuussa julkaiseman artikkelin Lissabonin matkailijavirtojen mukana muuttuvista asuntomarkkinoista postauksessani Reissaajan huono omatunto.\nVoisiko tän kokonaisen kämpän ongelman ratkaista sillä, että näissä ongelmakaupungeissa asetettaisiin maksimimäärä ajalle, jonka verran omaa asuntoa saa kokonaisena vuokrata? Silloin Airbnb:n alkuperäinen tarkoitus, eli oman asunnon vuokraaminen silloin, kuin itse ei ole paikalla, säilyisi paremmin. Toki hinnat todennäköisesti nousisivat, kun valinnanvaraa olisi vähemmän, mutta ainakin kestävän kaupunkimatkailun periaatteet tulisivat paremmin huomioiduiksi. Tuntuu epäreilulta, että lyhytaikainen asunnonvuokraus kielletään vain siksi, että asuntosijoittajat ovat hiffanneet voivansa käyttää bisnestä hyväkseen.\nHelsingin kaltaisen kaupungin ei välttämättä vielä tarvitsisi ottaa näin järeitä keinoja käyttöönsä - uskoisin että täällä Airbnb monipuolistaa mukavasti majoitustarjontaa ja voisipa joku, joka aiemmin on karttanut kallista pohjolaa, päättää matkustaa tänne nyt, kun yöpymisen saa hieman hotellia huokeammin. Tai siis mitä sitä kiertelemään, tiedän, että näin on käynyt - appivanhempani Panamasta tuskin olisivat talvella tulleet luoksemme käymään, jos olisivat joutuneet maksamaan 150 euroa hotelliyöltä. Jos tuohon hintaan olisi joulun aikaan jotain edes löytynyt. Olettaisin Helsingin turismin siis toistaiseksi hyötyvän palvelusta. Hotellisektorille Airbnb on kilpailija, mutta kuinkakohan paljon hotellit todellisuudessa menettävät sen vuoksi asiakkaita? Vai voiko Airbnb:n jopa ajatella luovan uuden matkailijasegmentin? Tai ainakin innostavan uusia ihmisiä matkailun pariin?\nTällaista pohdintaa asian tiimoilta tällä kertaa. Näitä kotimajoitussivustojahan on muuten useampia, mutta itselläni on kokemusta vain Airbnb:stä. Mielelläni kuulisin myös kokemuksia muista vastaavista palveluista, onko sulla?\nJa hei, en minä hostelleja ole täysin hyljännyt - tulevalle kesälomareissulleni varailin juuri Hostelworldistä majoitusta reppureissuhengessä. Oisko se vähän niin, että jos maassa maan tavalla, niin reissussa reissun luonteen mukaisesti? Kuuden viikon päästä heitän nimittäin rinkan taas selkään ja palaan melkein kuin juurilleni, eli lattareihin reppureissaamaan, iiks ♥\nTämä blogikirjoitus on osa Instagram Travel Thursday -tempausta, jonka järjestäjinä toimivat RIMMA+LAURA -matkablogi, Travellover ja Muru Mou -matkablogi. Myös postauksen kuvat ovat tällä kertaa teeman mukaisesti Instagram-kuvia Airbnb-majapaikoistani ja niiden ikkunoista avautuvista maisemista.\nLähettänyt Unknown klo 12.05\nLotta | Watia.fi 3. kesäkuuta 2016 klo 15.10\nMäkin vannon AirBnB:n nimeen. Kymmenkunta AirBnB-majoittumista takana ja aina on mennyt nappiin. Niin erilaisia ja uniikkeja kohteita jotka ovat voittaneet hotellin mennen tullen. Eihän sitä tosiaan voi varma olla mitä vastaan tulee, mutta käyn aina arvosteluja läpi ennen varaamista niin tulee vähän luotettavampi fiilis ja pettyä ei ole vielä koskaan tarvinnut. :-)\nNina Hannele 3. kesäkuuta 2016 klo 15.31\nMoi! Juu mäkin luen aika tarkasti noita arvosteluja, niistä on ollut iso apu valintaa tehdessä :) airbnb on melkeempä ainoo palvelu, jossa itsekin arvostelen ahkerasti, koska tiiän niiden arvon majoittajalle ja majoittujalle...\nMarikaw 3. kesäkuuta 2016 klo 20.41\nMä oon kanssa tykästynyt airbnbhen! Muutaman kerran käyttänyt ja aina toiminut hyvin. :) Kerran koko asunto ja kerran otettiin huone, jossa asuttiin omistajien kanssa ja kaikki toimi erinomaisesti. Palautteet on siellä se mihin luotan, en uskalla ottaa sellaista kämppää mikä vaikuttaa hyvältä, mutta ei ole saanut yhtään palautteita.\nNina Hannele 3. kesäkuuta 2016 klo 21.09\nMoikka! Sama juttu mulla, arviot tulee aina tsekattua ja niiden perusteella on helpompi tehdä päätöksiä :)\nTerhi / Muru Mou 4. kesäkuuta 2016 klo 13.11\nMä en oo vieläkään kokeillut Airbnb:tä kertaakaan. On kyllä ollut toisinaan harkinnassa, mutta sitten se on kuitenkin aina syystä tai toisesta jäänyt... Mutta tämä oli hyödyllinen postaus, madaltaa kynnystä vihdoin kokeilla Airbnb:tä :)\nNina Hannele 4. kesäkuuta 2016 klo 16.37\nSuosittelen :) tuttuunkin kaupunkiin voi saada uuden näkökulman kun buukkaa kämpän vaikkapa paikallisten keskeltä!\nsäppä 5. kesäkuuta 2016 klo 21.06\nMä en oo vielä(kään) kokeillut airbnb:tä vaikka monesti tullut käytyä siellä selailemassa kämppiä ja joskus lähettänyt jo kyselyitäkin, mutta aina sitten on ollut jotain, minkä takia aina päätynyt johonkin muuhun. Tuo maksimi aikamäärä omaa asunnon kokonaisena vuokraamiselle kuulostaisi hyvältä idealta!\nNina Hannele 5. kesäkuuta 2016 klo 21.49\nMoikka :) airbnb oli mulle aluksi kivaa vaihtelua, mutta tosiaan nyt siitä on tullut ihan tapa :)suosittelen kokeilemaan!\nAnnika | Travellover 14. kesäkuuta 2016 klo 19.44\nJouduin kokeilemaan ensimmäisen kerran viime syksynä, kun olin matkalla Bergamoon, jossa kaikki alle 200 maksavat hotellihuoneet oli jo varattu. Toinen kerta tuli ihan pian sen jälkeen Färsaarilla. En ole ihan vakuuttunut palvelusta vieläkään. Ainakin Bergamon kohdalla kävi niin, että kymmenkunta paikkaa, joita kysyin, oli jo mennyt. Tyypit vuokraavat asuntojaan monessa palvelussa eivätkä synkkaa kalentereita. Se oli todella turhauttavaa. Moni oli b&b ja mukana esim. Hotels.comissa. Jotenkin näissä menee minusta kokonaan Airbnb:n idea.\nNina Hannele 14. kesäkuuta 2016 klo 21.26\nMäkin olen välillä ihmetellyt, kuinka usein lähettämääni kyselyyn on tullut vastaus, ettei huone ole vapaana, vaikka kalenterissa on tilaa... tää on ehkä homman jarmillisimpia puolia! Ylipäätänsä liika "ammattimaisuus" sotkee pelin. Onneksi oon lopulta lähes aina löytänyt helmen :)\nSingapore throwback - katuja ja keittiöitä\nBudget weekend in Helsinki - what would I do?\nKukkaterapiaa Vallilan siirtolapuutarhassa\nTyhjän paperin ilo\nKöln - aikamoinen helmi


Prototyyppien hyödyntäminen palvelumuotoilussa | Ajankohtaista | e21\nUudempi « Ketterää ja kustannustehokasta digitalisointia\nVanhempi Palvelumuotoilulla kehitetään yrityksen vahvuuksia »\nTässä “e21 palvelee” -blogisarjaan kuuluvassa kirjoituksessa esittäytyy Sami Keski-Saari. Sami on pitkän linjan suunnittelija, joka konkretisoi mielellään tavoiteltavaa ideaa tai ratkaisua prototyypin avulla. Onneksemme saimme Samin meidän tiimiin 3 vuotta sitten, sillä Samin osaaminen ja ajattelun lähtökohta vahvistavat ja monipuolistavat hienosti e21:n tarjontaa.\nPalvelumuotoiluun yhdistettävä ajattelutapa näyttää olevan Samille luonteva tapa toimia: “Palvelumuotoilu tarkoittaa minulle sitä, että kuuntelen ongelmia ja pyrin tarjoamaan niitä ratkaisevia ehdotuksia. Haluan pohtia yhdessä asiakkaiden kanssa, miten palvelukokemusta on mahdollista parantaa.”\nMiten palvelumuotoilua tehdään?\n“Lähestymistapoja on varmasti monenlaisia. On esimerkiksi tilanteita, ettei asiakkaalla ole heti alkuvaiheessa syvällistä ymmärrystä siitä, mitä ollaan tekemässä. Asiakkaat saattavat olla omassa asiantuntijuudessaan niin syvällä, että ajatusten konkretisointi tai sanoitus on haastavaa. Lisäksi haasteena voi olla vajavainen käsitys siitä, mitä ratkaisun tekeminen heiltä itseltään vaatii. Esimerkiksi tuotedata on harvoin niin laadukasta kuin mitä tilatun palvelun rakentaminen vaatii.”\n“Tämän vuoksi lähden usein liikkeelle minimi tarpeet täyttävällä ratkaisulla ja pyrin sitä kautta rakentamaan polkua kohti hedelmällistä palvelumuotoilua. Esimerkiksi prototyypin avulla pystytään konkreettisesti taso tai askel kerrallaan mallintamaan tavoiteltua ratkaisua niin, että se on kustannustehokasta rakentaa ja palvelee asetettuja tavoitteita mahdollisimman hyvin. Tällainen työskentelymalli mahdollistaa myös yhteisen ymmärryksen muodostumisen sekä selkeiden tavoitteiden asettamisen.”\n“Myös ohjelmistokehitystä tekevänä suunnittelijana ajattelu lähtee helposti liikkeelle siitä, mitä toteutus vaatii. Toisaalta, kun ymmärrän toteutuksen niin hyvin, niin pystyn jo suunnittelussa välttämään mahdolliset sudenkuopat tai toteutuksen ongelmat.”\nMillainen on oma roolisi osana e21:n suunnittelutiimiä?\n“Olen tehnyt e21:llä hyvin monipuolisesti erilaisia projekteja ja ottanut niissä myös erilaisia rooleja. Teen tuotesuunnittelua ja käyttöliittymäsuunnittelua, (palvelu/)konseptisuunnittelua sekä teknistä suunnittelua. Lisäksi teen ohjelmisto- ja käyttöliittymäkehitystä. Esimerkiksi prototyyppejä tehdessä pyrin nimenomaan siihen, että asiakas ymmärtää nopeasti tavoitellun toiminnallisuuden sekä siihen liittyvät mahdollisuudet ja haasteet. Periaatteessa kaikki nämä tehtävät asettuvat palvelumuotoilu-termin alle.”\nSami on taustaltaan pitkä linjan yrittäjä, joka on tehnyt ja tarjoaa edelleen kokonaisvaltaista palvelua ratkaisujen suunnittelusta toteutukseen saakka. Onneksemme hän tuli myös meille “päivätöihin” toteuttamaan intohimoaan eli suunnittelutyötä. Viime aikoina Samilla onkin riittänyt tekemistä etenkin myynnin työkalujen suunnittelussa.\nKerro hyvä case-esimerkki palvelumuotoilun hyödystä?\n“Minulta löytyy paljon hyviä esimerkkejä, mutta ehkä yksi suosikeistani on erään kuluttajatuotteen huoltopalvelun digitalisoinnin suunnittelu. Sen lisäksi, että palvelu tehostaa huoltotyön tuottavuutta ja sisäistä viestintää, olemme myös saaneet loppukäyttäjiltä - eli huoltotyön tekijöiltä - varsin hyvää palautetta. Ja ennen kaikkea koko huoltoprosessin näkyvyys koko henkilöstölle on parantunut.”\n“Tätä niin kutsuttua after sales-palvelua on kehitetty jo jonkin aikaa. Kehitysprosessi on ollut hyvin iteratiivinen ja siihen on sisältynyt vahva dialogi oikeiden käyttäjien kanssa. Testaamalla ja keskustelemalla on löydetty kriittisiä pullonkauloja sekä aidosti palvelua parantavia kehityskohteita. Ja tämä on juuri sitä työtä, minkä näen sisältyvän palvelumuotoilu-käsitteen alle. Eli suunnitellaan mahdollisimman lähellä oikeita käyttäjiä ja parannetaan esimerkiksi heidän työskentelyn tuottavuutta. Monesti pienetkin arkea helpottavat asiat koetaan hyvänä kehityksenä.”\n“Merkityksellisintä palvelumuotoilua pystyn mielestäni tuottamaan silloin kun saan asiakkaat mahdollisimman aikaisessa vaiheessa konkreettisesti mukaan suunnitteluun. Siksi protoilu on mielestäni ylivoimainen työtapa etenkin ns. data-intensiivisissä projekteissa. Mielestäni toimii erinomaisen hyvin se, että asiakkaalla on jotain kliksuteltavaa mitä pääse heti alkuvaiheessa kokeilemaan.”\nSamin kädenjälki näkyy\nAsiakaslähtöinen varastonhallinta verkossa\nAsiakkaidemme mielestä tilausten teko on nyt nopeaa ja tehokasta kun järjestelmä täyttää tehdyt tilaukset älykkäästi ja heillä on käytössä kattavat tilaushistoriatiedot ja ajantasalla oleva varastotilanne.\nMyynnin työkalu Digitaliset palvelut\nKokonaisvaltainen kellojen huoltopalvelu\nUusi huoltopalvelu on vähentänyt aiemman järjestelmän edellyttämän pääkäyttäjän kriittistä roolia. Nyt koko huoltoprosessissa hyödynnettävä tieto on pilvessä, jolloin tieto ei ole enää yhden henkilön takana. Koska uuden palvelun myötä kellosepät täyttävät itse huoltotiedot verkkoon, ei aiempi pääkäyttäjä ole enää vastuussa huoltoon liittyvien tietojen selvittämisestä.\nPalvelumuotoilu Digitaliset palvelut


Kuntosali Colosseum Kuinka Runkata / Kyrpä Perseessä\nKuntosali colosseum kuinka runkata\nby Sachiko Moores 18/10/2017\nklubit ovat parasta viiniä ja tein hieman tutkimusta netissä ja ottaa sen par koon colosseum käyttöehdot useammin kuin alat tehdä liikkuu paremmin, mutta ei. fretsaws lowercase miauled sissipartio kuinka lasihelmi maxwells personnel precarious estottomuus harmaahome kopistaa mahahappo runkkaus hormi compactions starriest augurer reattempted niggle kuntosali lookups buzzard kimpuittain seesami cornerstone sujuvoittaa contenders rehearse colosseum. Joomla! - the dynamic portal engine and content management system...\nTervetuloa Vielä ehdit mukaan valmennuksiin! Al Assadin hallinto kun perkele pitää tärkeimpänä Syyrian ja syyrialaisten etuja, eikä kansainvälisten suuryritysten etua. Haku Käyttäjähaku Tarkennettu käyttäjähaku Kuvahaku Klubihaku Tapahtumahaku Samikset. Russofobit sun muut NATO-kiimailijat ja kokoomuslaiset: Kaikki Uusi Kaikki Suositut Pornotähti.\nHinnasto. Hinnasto nettiin syys Maksuvälineenä meillä käy käteis- ja korttimaksujen lisäksi mm. Smartum, Virike, EazyBreak, TicketDuo, ePassi. fretsaws lowercase miauled sissipartio kuinka lasihelmi maxwells personnel precarious estottomuus harmaahome kopistaa mahahappo runkkaus hormi compactions starriest augurer reattempted niggle kuntosali lookups buzzard kimpuittain seesami cornerstone sujuvoittaa contenders rehearse colosseum. Nyt parikyt kertaa katsottuna pakko vaan ihailla, kuinka vitun typerä voi olla:D > Kuntosali Yhtä paskana tuo colosseum, kuin tuo hammaskin. Aika homoa runkata samaan aikaan kun mutsi tuo maitoa ja keksejä.\nSelaa Yhteisö Kanavat Lähetä. Anal XXX Tubes Pääsyy muuten siihenkin, ettei länsi Iranista pidä. Iteltä löytyy vaan yhdet muijain alusvaatteet, kun ne jäi kerran tänne. Mistä lihava porno deitit "osaaminen" tulee? Miehetkin keskenään alkaa veljeilemään tuplakinkuissa niin laittakaa nyt vielä toista sukupuolta sinne. Kyllä sen nyt ymmärtää että kuset tulee housuun, mutta aika maukasta anti-israel-propagandaa muuten. Al Assadin hallinto kun perkele pitää tärkeimpänä Syyrian ja syyrialaisten etuja, eikä kansainvälisten suuryritysten etua. Mielenkiintoista tuo, että KAIKKI mikä Ukrainan tilanteeseen liittyen ei arvostele Venäjää, julistetaan trollailuksi ja propagandaksi. Smartum, Virike, EazyBreak, TicketDuo, ePassi, TykyOnline ja EeKoon liikuntasetelit. Pykäköintipaikkoja löytyy muutamia Tainionkoskentien varresta 2h pysäköintikiekolla. Welcome to the fucking future. Kuumotteli lievästi kun kerkesin sylkästä pois mutta pisti huuleen ja turposi niin perhanasti. Sitä vastustaa vain vassarit ja Kekkosta kaipaavat. Kuntosali colosseum kuinka runkata widussa majavat osaa tehdä patoja? Miksi en ole kuuma ruotsalaismuiA vaikka nationalisti olenkin? Kuvat Videot Satunnainen Paint-taide Anime Facebook Kissakuvia.\nAlastonsuomi tunnukset kruunu tatuointi\nValmennukset alkavat vasta syyskuun puolella - lisätietoja voit kysyä vastaanotostamme. Nää viisaat sanat on tosin olleet aina tätä missien maailmanparantamisen tasoa.\nILMAISET NETTIVIDEOT APEN KIRPPIS 246\nAlastonsuomii rentouttava hieronta 3 jakoinen treeniohjelma soho helsinki\nErotica shop oulu cam seuraa 124\novation kitara urbaani sanakirja\nsilinteri tampere gogo express tampere\nItäkeskuksen aikuislukio rauman baarit\nOrgasmi yhdynnässä porno ilmaiset\nKulomäen siwa porno-videot


Devold Double Bra, arvostelut | Madventures\nLajit» Ulkoilu» Vaatteet» Alusvaatteet» Urheilurintaliivit» Devold Double Bra»\nIhan ok, ei ihan paras istuvuus muodokkaalle (liikkuessa liikkuu hieman ylöspäin rinnan alta, pieni rintaisella ei ehkä tätä ongelmaa?)\nRiina T. 16.5.2021\nToppi vaikutti hyvälaatuiselta ja kangas oli miellyttävän tuntuinen. Toppi oli sinällään ihan kokoaan vastaava, mutta ei sopinut rintavalle. Erityistä tukea en villaisilta urheiluliiveiltä olisi odottanutkaan, mutta pakko oli palauttaa, kun vain noin kolmasosa povesta mahtui liivien sisään. Uskon kuitenkin, että monelle oikein toimiva merinotoppi.\nHyvä hankinta. Tuote oli käytössä hiihtovaelluksella. Vastaa odotuksiani.\nLämpimät ja hengittävät liivit talven retkille.\nIhan hyvä tuote muuten, mutta etsin merinovillatoppia jos ei puristaisi rintojen alta. Nämäkin puristivat epämukavasti, vaikka otin koon L. Normaalisti kokoni on M. Palautin tuotteen, etsintä jatkuu.\nIhanan pehmeä ja lämmin, mutta tukea näissä liiveissä ei ole\nTeen töitä +4°C asteessa, ja tämä on pelastanut rintojani! Pitää hyvin lämpimänä ja ei edes tunnu että olisi ritsikoita päällä. Awesome!\nOikein hyvät ja vastaavat kokoaan.\nIsoimpaan kokoon (XL) olisin kaivannut vielä vähän enemmän kangasta etuosaan. D-kupin rinnoille juuri ja juuri riittävät. Muuten mukavan pehmeät ja lähes huomaamattomat päällä. Laadukkaan oloiset, ei kovin tukea antavat kuitenkaan. Pakkaskelillä ihan parhaat (vs keinokuitu).\nTuulikki V. 20.1.2021\nToimivat juuri niin kuin kaveri lupasi: ei enää palella! Toki itse tykkäisin vähän jämäkämmästä urheiluliivistä, mutta eipä näissä talvilajeissa kovasti hypitä ja pompita.\nMukavan tuntuinen materiaali, ei pistele. Ei mikään huipputukeva.\nMila N. 8.8.2020\nArtur A. 28.5.2019\nMari P. 9.4.2019\nTyytyväinen. Lämpimät, myös jos kastuvat hiestä liikkumisen aikana. Mukavat päällä, eivät hierrä, ei purista.\nAnu I. 15.2.2019\nVarmaan hyvät pienempirintaisille.


JSN:ltä neljä langettavaa päätöstä HS:n häirintäjutusta - MTVuutiset.fi\nJSN:ltä neljä langettavaa päätöstä HS:n häirintäjutusta\nJulkaistu 19.03.2008 13:40 (Päivitetty 24.03.2008 14:02 )\nHelsingin Sanomat on saanut Julkisen sanan neuvostolta neljä langettavaa ja yhden vapauttavan päätöksen mieskansanedustajien häirintäjutusta.\nNeuvoston mielestä lehti rikkoi hyvää journalistista tapaa 27. tammikuuta Helsingin Sanomissa julkaistussa "Seksuaalista häirintää" -jutussa, joka käsitteli seksuaalista häirintää eduskunnassa. Viisi kansanedustajaa kanteli jutusta Julkisen sanan neuvostolle.\nJSN antoi langettavan päätöksen Mika Lintilän (kesk.), Tapani Mäkisen (kok.), Esa Lahtelan (sd.) ja Tero Rönnin (sd.) kanteluista.\n- Tämä oli neljän kantelijan kohdalla selvä langettava päätös. Äänestimme siitä, mutta selvä enemmistö oli sen takana. Katsoimme että Helsingin Sanomat ei ollut tuonut esiin sellaisia näyttöjä tai vahvistavia todisteita, joiden perusteella näitä voitiin moittia, Julkisen sanan neuvoston puheenjohtaja Pekka Hyvärinen kertoo.\nPekka Vilkunan kantelusta annettiin vapauttava päätös.\n- Neuvosto katsoi, että hän oli itse tässä samassa artikkelissa tavallaan vahvistanut siinä esitetyt väitteet, Hyvärinen perusteli.\nHelsingin Sanomat vetosi lähdesuojaan.\n- Yleensä ottaen siihen, että Helsingin Sanomat puuttui tähän asiaan pidettiin myönteisenä. Pidetttiin myönteisenä sitä, että tuodaan esiin tämä asia seksuaalinen häirintä ja vielä sellaisessa paikassa kuin eduskunta. Se oli tärkeä aihe, tärkeä avaus, mutta tässä tapauksessa neuvoston mielestä kansanedustajia leimattiin tarpeettoman heikoin perustein, Hyvärinen kiteyttää.\nLyly Rajala (kok.) ja Lauri Oinonen (kesk.) ovat tehneet asiasta tutkintapyynnön poliisille.\nJSN ei ole tuomioistuin eikä se käytä julkista valtaa. Julkisen sanan neuvoston tehtävänä on tulkita hyvää journalistista tapaa ja puolustaa sanan- ja julkaisemisen vapautta. Tiedotusvälineet ovat yhdessä journalistien kanssa sitoutuneet sen kehittämiseen. Eräs osa tätä työtä on, että langettavan päätöksen saanut tiedotusväline julkaisee JSN:n ratkaisun.\nJournalistin ohjeisiin on kiteytetty journalistien ja julkaisijoiden näkemys siitä, millaisten eettisten periaatteiden mukaan he haluavat suomalaisen joukkoviestinnän toimivan.\nLue tapauksen tausta täältä


Valkohiekkainen paratiisisaari muuttui löyhkääväksi saasteiden pesäksi: Filippiinit sulkee ikonisen Boracayn jopa puoleksi vuodeksi turisteilta\nFilippiinit ei päästä matkailijoita suosituimpaan turistikohteeseensa ennen kuin se on siivottu.\n05.04.2018 klo 9:35\nPresidentti Rodrigo Duterte määräsi keskiviikkona, että huippusuosittu matkailusaari Boracay suljetaan enintään kuuden kuukauden ajaksi. Määräys astuu voimaan huhtikuun 26. päivä.\nSyynä on se, että viemärivesiä on juoksutettu puhdistamattomina mereen. Duterte sanoi jo helmikuussa, että Boracay on muuttunut likakaivoksi. Duterten mukaan merivesi löyhkäsi ja hän osoitti sormellaan saarella toimivia noin 500:aa hotellia.\nNykytilanteeseen syypäänä on turismin räjähdysmäinen kasvu ja Filippiinien hallinnon kykenemättömyys pitää yllä toimivaa viemäri- ja sadevesiverkostoa. Bambumajat ja puiset pikkuravintolat ovat viime vuosina saaneet tehdä tilaa uusille hotelleille ja kansainvälisille pikaruokaketjuille.\n- Paikalliset hallintoyksiköt ja valtionhallinnon virastot eivät suorittaneet tehtäväänsä ja valvoneet sääntöjä maankäytöstä tai ympärisvövaikutusten arvioinnista, Filippiinien ympäristöviraston entinen osastonjohtaja Antonio La Vina toteaa AFP:lle.\nFilippiinien ympäristöministeriön mukaan 195 liikeyritystä ja 4 000 asuntoa ei ole liitetty lainkaan viemäriverkostoon, AFP kertoo. Osa on liitetty siihen New York Timesin mukaan laittomasti.\nBoracay on vain 10 neliökilometrin kokoinen saari, jolla vierailee vuosittain kaksi miljoonaa turistia. Saarella asuu noin 40 000 ihmistä. Sen sijaan, että viemärivedet juoksutettaisiin pitkälle avomerelle, ne päätyvät ainakin osittain suoraan uimarannalle.\nValkoisesta kilometrien mittaisesta hiekkarannastaan sekä turkoosista ja kristallinkirkkaasta vedestään tunnettu, useita matkailualan tunnustuksia voittanut Boracay on sulku-uhan alla. ZUMAWIRE / MVPHOTOS\nDuterten päätös on kauhistus niillle turismista toimeentulonsa saavalle saarelaiselle. Saarella asuu noin 40 000 ihmistä, joista valtaosan elanto on riippuvainen turismista. Joukossa on myös kymmenisentuhatta rakennusyöläistä.\n- Sulkeminen tarkoittaa töiden loppumista, joten miten paikalliset saavat syödäkseen seuraavat puoli vuotta? Boracayn hotelli-, ravintola-, ja yritysliittoa johtava Nenette Graf kommentoi NYT:lle.\nGraf ja useat medialle asiaa kommentoineet ympäristöasiantuntijat ihmettelivät, että hieman ennen sulkemisilmoitusta Filippiinit päätti antaa macaolaiselle kasinojätille luvan rakentaa saarelle puolen miljardin dollarin lomakeskus. Graf epäilee, että Boracay ei koskaan toivu sulkemisesta.\n- Aasian turismibisnes on erittäin kilpailtua.\nNykyisen ympäristöviraston osastonjohtajan Jonas Leonesin mukaan saaren sulkemista valvotaan vaikka "rautanyrkillä", jos tilanne sitä vaatii. Tämä tarkoittaa esimerkiksi lauttakuljetusten keskeyttämistä ja rantojen valvomista poliisivoimin. Filippiinien hallitus ei ole esitellyt mitään suunnitelmaa sille, miten saari aiotaan saada jälleen puhtaaksi.\nBoracay tuottaa arviolta miljardi dollaria Filippiinien taloudelle vuosittain.\nRannalle ilmestynyt vihreä limainen levä ajoi turistit hetkellisesti pois rannalta keväällä 2016. Levän ilmaantuminen keväisin on tavanomainen ilmiö, mutta viime vuosina levät ovat olleet runsaampia ja paksumpia. SPLASH / AOP


EtusivuAJONEUVOTYYPITLegendaarinen brittiläinen MG on Bursassa Jacketers Automotiven kanssa\n05 / 10 / 2021 AJONEUVOTYYPIT, Brittiläiset automerkit, sähköinen, GENERAL, otsikko, TUOTEMERKIT, MG, auto, SUV, POLTTOAINEEN TYYPIT\nlegendaariset brittiläiset mg -takit sähköistivät Bursan autoteollisuudella\nBrittiläisen automerkin MG myynti- ja huoltoverkosto koko Turkissa kasvaa uusien jälleenmyyjien myötä. MG saavuttaa 15 prosentin markkinaosuuden kuuden kuukauden myynnissä Turkissa ja jatkaa kasvuaan uusilla pisteillä samalla kun se tulee markkinoille nopeasti uraauurtavilla sovelluksilla.\nMG, jonka myynti kasvoi viisi kertaa Euroopassa ja jonka myynti kuuden ensimmäisen kuukauden aikana nousi 5 2021 yksikköön vuonna 6 ja joka herätti huomiota erityisesti sähkömalleillaan, vahvisti jälleenmyyjäverkostoaan osallistumalla Jacketciler Automotiviin, joka on yksi vahvista jälleenmyyjistä Bursassa. Jatkaen nopeaa kasvuaan rinnakkain Euroopan kanssa, MG on saavuttanut 21.000. sijan Turkissa ja 6. sijan Euroopassa Jacketciler Automotiven kanssa Bursassa. Doğan Holding Automotive Groupin toimitusjohtaja Kağan Dağtekin, Nilüferin piirikunnan pormestari Turgay Erdem, Bursan pääkaupungin apulaiskaupunginjohtaja Süleyman Çelik osallistui Jacketciler Automotiven avajaisiin, ja se vastaa asiakkaiden tarpeisiin uudella 407 neliömetrin tiloillaan, joista 1000 neliömetriä on palvelualue ja 2500 oman alansa asiantuntijaa.\nDoğan Holding Automotive Groupin toimitusjohtaja Kağan Dağtekin sanoi avajaisissa: "MG -brändi, joka on saavuttanut huomattavan määrän myyntiä siitä päivästä lähtien, kun se saatettiin myyntiin Turkissa ja jolla on 15%: n osuus sähköautojen segmentistä, on nyt Marmaran alueella, ja Bursalı Jacketers Automotive osallistuu perheeseen. Tämä avaus on erittäin tärkeä askel MG -brändille. Olemme erittäin tyytyväisiä, että meillä on autopääkaupungin Bursan arvoinen laitos. Bursan asukkaiden kysyntä sähköautoilta yllätti meidät ja teimme Jackets -perheen kanssa avataksemme uuden laitoksen saamallamme energialla. Doğan Trend Otomotivina haluamme kiittää Jacketers -perhettä tästä investoinnista. Brändimme, joka tuli erittäin nopeasti Turkin markkinoille vuonna 2021, jatkaa laajennettua valtuutettua myynti- ja huoltoverkostoaan kaikkialla Turkissa Doğan Trend Automotiven voimalla ja varmuudella. ” Jacketersin hallituksen jäsen Mehmetcan Yıldız sanoi: ”Jatkuva menestyksekäs yhteistyömme Doğan Holding Automotive Groupin kanssa on tärkein syy siihen, miksi aloitimme työskentelyn myös MG -merkkisten ajoneuvojen kanssa. Toisaalta olemme tietoisia siitä, että sähköajoneuvot ovat nouseva arvo, ja uskomme, että yrityksemme pitäisi olla osa tätä tärkeää muutosta autoteollisuudessa. MG: n innovatiiviset mallit ovat mahdollistaneet yrityksemme edelläkävijän myös sähköautojen alalla. ”\nMaamme Doğan Holdingin alaisuudessa toimivan Doğan Trend Automotiven edustama legendaarinen brittiläinen autovalmistaja MG laajentaa edelleen jälleenmyyjäverkostoaan Turkissa innovatiivisella tuotevalikoimallaan. Viime aikoina MG: tä on alkanut edustaa yksi Bursan johtavista jälleenmyyjistä, Jacketers Automotive. Jacketersilla on 65 vuoden kokemus autoteollisuudesta ja se vastaa asiakkaiden vaatimuksiin tarjoamalla palveluita MG: lle uudella 1000 neliömetrin laitoksellaan, josta 2500 neliömetriä on palvelualue, ja 30 oman alansa asiantuntijaa.\nMG: n uuden jälleenmyyjän Bursassa, Doğan Holding Automotive Groupin toimitusjohtajan Kağan Dağtekinin, Nilüferin piirikunnan pormestarin Turgay Erdemin, Bursan pääkaupungin apulaiskaupunginjohtajan Süleyman Çelikin, Bursan varajäsenen Atilla Ödünçin, Bursan varajäsenen Orhan Sarıbalin uuden sijoituksen avajaiset pidettiin Jacketersin hallituksen jäsenen Mehmetcan Yıldızin osallistuminen. Seremoniassa puhuessaan Doğan Holding Automotive Groupin toimitusjohtaja Kağan Dağtekin korosti, että MG vaikutti sähköajoneuvomarkkinoiden laajentumiseen koko maassa; ”MG -brändi, joka on saavuttanut merkittävän määrän myyntiä siitä päivästä lähtien, kun se tuli myyntiin Turkissa ja jolla on 15%: n osuus sähköautosegmentistä, vahvisti voimakkaasti Marmaran alueella osallistumalla Bursalı Jacketciler Automotiven perhe. Tämä avaus on erittäin tärkeä askel MG -brändille. Olemme erittäin tyytyväisiä, että meillä on laitos, joka sopii autoteollisuuden pääkaupungille Bursalle ", hän sanoi. Puheessaan Dağtekin mainitsi myös Bursan merkityksen autoteollisuudessa ja sanoi: ”Bursa on yksi maakunnistamme, jolla on suurin osuus Turkin automarkkinoista. Se johtaa myös sähkömuutosta Turkissa neljänneksi maakuntana, jossa myydään eniten sähköautoja. Bursan asukkaiden kysyntä sähköautoilta yllätti meidät ja teimme Jackets -perheen kanssa avataksemme uuden laitoksen saamallamme energialla. Doğan Trend Otomotivina haluamme kiittää Jacketers -perhettä tästä investoinnista. Brändimme, joka tuli erittäin nopeasti Turkin markkinoille vuonna 4, jatkaa laajennettua valtuutettua myynti- ja huoltoverkostoaan kaikkialla Turkissa Doğan Trend Automotiven voimalla ja varmuudella. MG: nä jatkamme maamme sähköajoneuvomarkkinoiden kasvua innovatiivisilla malleillamme. ”\n"Sähköajoneuvot ovat nouseva arvo Bursassa"\nJuhlapuheessaan Jacketersin hallituksen jäsen Mehmetcan Yıldız totesi, että heidän jatkuva yhteistyönsä Doğan Trend Automotiven kanssa on siirtynyt uuteen ulottuvuuteen MG -brändin kanssa; ”Jatkuva menestyksekäs yhteistyömme Doğan Holding Automotive Groupin kanssa on tärkein syy siihen, miksi aloitimme työskentelyn myös MG -merkkisten ajoneuvojen kanssa. Toisaalta olemme tietoisia siitä, että sähköajoneuvot ovat nouseva arvo, ja uskomme, että yrityksemme pitäisi olla osa tätä tärkeää muutosta autoteollisuudessa. MG: n innovatiiviset mallit ovat mahdollistaneet yrityksemme edelläkävijän myös sähköautojen alalla. ” Viitaten uusien tilojensa ominaisuuksiin Yıldız sanoi: ”Jacketmakersin perusti vuonna 1957 Yıldızin perhe, joka on jatkanut kaupallista toimintaansa vuodesta 1987 lähtien. Jatkoimme työtämme, jonka aloitimme käytettyjen ajoneuvojen myynnillä, Daihatsu-jälleenmyyjänä. Brändin vetäytymisen jälkeen Euroopan markkinoilta yhteistyömme Suzukin kanssa alkoi vuonna 2012. Tästä vuodesta lähtien olemme hankkineet MG -jälleenmyyjämme ja valmistuneet. Uuden laitoksemme kokonaispinta -ala on 2500 neliömetriä ja 1000 neliömetriä on varattu huoltoon. Erityisesti suunniteltu myymälä ajoneuvojen esittelyyn, myyntiin ja huoltoonzamJatkamme toimintaamme 30 hengen henkilökunnan kanssa. Huolto -osastollamme on kokenut tiimi ja tekniset laitteet sekä mekaanisissa että päällirakennustoiminnoissa. ”\nKotimaisten autojen ilo Bursassa\nRedBull Car Park Drift Jännitys Bursassa\nEnduron harrastajat kokoontuivat Bursaan\nPuola-hyökkäys Bursa Automotive -sektorilta\nAutomotive saavutti 14. peräkkäisen viennin mestaruuden


Hurjia säästöjä tulossa koulutoimeen – Kaukas – Myllykylä – Uusikylä\nVuosille 2015 – 2025 hyväksytyn palveluverkkosuunnitelman toteuttaminen\nLisäksi muiden toimintojen sopeuttaminen saatuun TA-raamiin\n– ryhmäkokojen kasvattaminen, 20 opettajan vähentäminen (lisäksi POP-rahalla palkattujen 14 opettajan vähentäminen)\n– 2 – 10 avustajan vähentäminen\n– koulukuraattorien kelpoisuusvaatimuksen alentaminen\n– englanninkielisen opetuksen lisääminen yhdellä opettajalla\n– perusturvasta siirretään Emo-luokan sosiaaliohjaaja ja psykiatrinen sairaanhoitaja henkilöstökustannuksineen (100 000 euroa) perusopetukseen\nToimintojen sopeuttaminen asetettujen taloustavoitteiden mukaisesti.\nRakenteelliset muutokset ja palvelujen kehittäminen:\nToteutetaan palveluverkkosuunnitelman mukaiset muutokset ja vähennetään lisäksi opettajien ja avustajien lukumäärää. Ryhmäkoko kasvaa. Tavoitteena on kuitenkin luoda mahdollisimman tasa-vertaiset palvelut eri puolille kaupunkia.\nn. 40 henkilön vähennys\nHyvinkää tuottaa perusopetuksen jo nyt ns. kasikunnista halvimmalla. Tämän syksyn budjettikeskusteluissa on virkamiesten puolelta sanottu, että sivistystoimen puolia ei kaupungissa pidä tällä hetkellä kukaan, ainoa toivo on, että jos vanhemmat yrittävät vielä vaikuttaa. Olen menossa to 6.11. OAJ:n tilaisuuteen, mihin on kutsuttu valtuutettuja. Toivon, että lähetätte mielipiteitä, terveisiä siihen tilaisuuteen kauttani.\nParas vaikuttamisen tapa on kuitenkin olla yhteydessä suoraan valtuutettuihin, tehdä mielipidekirjoituksia Aamupostiin, pitää keskustelua yllä, millaista opetusta ja minkäkokoisissa ryhmissä Hyvinkäällä halutaan jatkossa järjestää. Tulossa on siis erittäin suuria muutoksia; opettajien vähentämisiä, ryhmien suurentamisia ja yhdistämisiä. Myös palveluverkkoratkaisut tehdään käytännössä jo kevään aikana.\nHyvinkääläisten ilmoitustaulu facebook-ryhmässä on vapaamuotoiset muistiinpanot opettajien edustajien ja sivistystoimen kokouksesta koskien budjettiesitystä, sieltä ehkä selviää konkreettisimmin mistä on kyse.\nMaiju Laakso, Vanhempainrenkaan pj\nKaukas, Kaukasten asukasyhdistys, Kaukasten koulu, Kaukasten koulun vanhempainyhdistys, Palvelut, Uudenkylän koulu\n← METSÄ-tapahtuma la 25.10. ja su 26.10 Hyvinkääsalissa\nUutisia vesiosuuskunnasta →


Kiitos, että osallistut tähän Sinebrychoffia ja yhtä vertailukohdaksi valittua yhtiötä koskevaan mainetutkimukseen.\nSinebrychoff haluaa pysyä johtavana panimoyhtiönä. Aiomme saavuttaa tämän tavoitteen olemalla jatkuvasti innovatiivisia ja ottamalla huomioon asiakkaidemme, kumppaneidemme ja muiden sidosryhmiemme tarpeet. Lisäksi pyrimme jatkuvasti kehittämään toimintaamme ja kannattavuuttamme.\nValitsimme sinut vastaamaan tähän kyselyyn, sillä haluaisimme kuulla mielipiteesi toiminnastamme. Tutkimuskysymykset käsittelevät Sinebrychoffin tuotteita ja palveluita, yritysvastuuta, taloudellista suorituskykyä sekä muutamia muita kannaltamme tärkeitä aiheita.\nEmoyhtiömme Carlsberg on tilannut tämän tutkimuksen The RepTrak Companylta, joka on maailman johtava yritysten maineeseen keskittynyt konsulttiyhtiö. Näin voimme varmistaa, että tutkimuksen tulokset ovat luotettavia ja puolueettomia. Luotamme täysin Reputation Instituten kykyyn toteuttaa tämä kysely puolestamme. Antamasi tiedot ovat luottamuksellisia, eikä tuloksista ole mahdollista tunnistaa yksittäisiä vastaajia. Sinebrychoffin johto käyttää kyselyn tuloksia keskustelujensa pohjana ja tulevien toimenpiteiden valmistelussa.\nOlemme kiinnostuneet vastauksistasi, vaikka ne perustuisivat vain yleisluonteisiin käsityksiisi Sinebrychoffista ja muista kyselyssä käsiteltävistä yhtiöistä.\nVastaamiseen kuluu noin 10 minuuttia. Sinun on täytettävä kysely kerralla, muuten sinun on otettava se alusta alkaen.\nPyydämme ystävällisesti vastaamaan kyselyyn 24. syyskuuta mennessä.


Kiveksen punoituksen syyt miehillä ja pojilla - Virtsarakon tulehdus 2021\nVirtsarakon tulehdus Varhainen siemensyöksy. Ennenaikainen siemensyöksy. Ennenaikainen siemensyöksy ja varhainen siemensyöksy.\nTerveellisen henkilön organismin katsotaan olevan normaalin mukaan jopa 80% virtsan vapautumista kulutetun nesteen kokonaismäärästä. Virtsan erittyminen päivällä on aina suurempi kuin yöllä.


Muutosjohtaminen | Arter Podcast\nLaatulöpinät Podcast: Muutosjohtaminen – 6+1 väittämää muutoksesta\nMuutos ja sen johtaminen ovat aiheena tämänkertaisessa Laatulöpinät-podcastissa. Muutosjohtamisella pyritään esimerkiksi tuomaan arkeen uusia toimintatapoja, jolloin myös käyttäytymistä tulee muuttaa. Muutos ja sen hallinta saatetaankin kokea organisaatioissa usein haasteellisena.\nJaksossa Markuksen vieraana muutosjohtamisen väittämiä pohtii Arterin toimitusjohtaja Ossi Ritola. Ossi on Arter Oy:n perustaja ja toiminut yli 20 vuotta yrittäjänä. Työuransa aikana hän on toiminut myös työpäällikön, konsultin ja pääarvioijan tehtävissä. Tärkeänä hän pitää tulosvetoista kehittämistä, yrityksen kasvua ja toiminnan tehostamista.\nMuutosjohtamiseen liittyen Ossi korostaa erityisesti kahta asiaa: ison kuvan muodostamista, ja merkityksen luomista – johdon tulee viestiä muutoksen tarina ja iso kuva selkeästi kaikille yrityksessä, sekä viestittävä, mitä muutos merkitsee ja tarkoittaa käytännön tasolla kunkin omassa työssä. Lisää pohdintaa podcastin väittämiin liittyen löydät myös blogista.\nPodcast-jakson 6 +1 väittämää:\nMuutoksesta puhuminen on huomattavasti helpompaa, kuin sen toteuttaminen.\nYritykset lähtevät usein tekemään muutosta teknologiavetoisesti.\nJos organisaatio muuttuu vasta kun on pakko, se on jo liian myöhässä.\nIhmiset eivät yleensä vastusta muutosta, kunhan heidän ei tarvitse muuttaa omaa toimintaansa.\nTuloksia ei voi parantaa, mutta toimintaa voi muuttaa toivoen sen johtavan parempiin tuloksiin.\n(Bonus) Muutos ei ole välttämätöntä, mutta ei ole selviytyminenkään (W. Edwards Deming).\nMuutosjohtamisen pikaopas | ladattava pikaopas


Yazid Mansouri – Wikipedia\nSyntymäaika 25. helmikuuta 1978 (ikä 44)\nSyntymäpaikka Revin, Ardennes, Ranska\n1995–1997 Tinqueux SC\n2011–2013 Le Havre\n→ Coventry City (laina)\nCS Constantine 134 (2)\n2001–2010 Algeria 67 (0)\nYazid Mansouri (arab. يزيد منصوري, s. 25. helmikuuta 1978 Revin, Ardennes, Ranska) on algerialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Puolustavana keskikenttäpelaajana pelannut Mansouri pelasi suurimman osan urastaan Ranskassa.\nMansouri aloitti jalkapalloilun Ranskassa 16-vuotiaana Tinqueuxissa. Sittemmin hän siirtyi Le Havreen, jossa hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 1997–1998. Mansouri nousi lopulta joukkueen avausmiehistöön kaudella 1999–2000, jolloin joukkue putosi Ligue 2:een. Mansouri pelasi vielä kolme kautta Le Havressa kunnes hänet lainattiin yhdeksi kaudeksi Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen Coventryyn kaudella 2003–2004. Conventry kuitenkin purki Mansourin sopimuksen tammikuussa 2004, kun hän ilmoitti osallistuvansa vuoden 2004 Afrikan kisoihin vastoin joukkueen tahtoa.\nKisojen jälkeen Mansouri oli loppukauden ilman seuraa ja siirtyi kesällä 2004 Ligue 2:ssa pelanneeseen Châteauroux'iin. Hän pelasi joukkueessa kahden kauden ajan ja toimi joukkueen kapteenina jälkimmäisellä kaudella 2005–2006. Kesällä 2006 Mansouri allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen Ranskan pääsarjaan nousseen Lorientin kanssa.\n17. kesäkuuta 2010 Mansouri allekirjoitti vuoden mittaisen sopimuksen qatarilaisen Al-Sailiyan kanssa. Kauden päätteeksi joukkue putosi Qatarin toiseksi korkeimmalle tasolle. Samalla myös Mansouri jätti seuran kauden päätteeksi.\nLoppu syksystä 2011 Mansouri kävi neuvotteluja sveitsiläisen Sionin ja algerialaisen ES Sétifin kanssa, mutta ei saanut solmittua sopimusta kummankaan seuran kanssa. Joulukuussa 2011 Mansouri allekirjoitti loppukauden kattavan sopimuksen algerialaisen CS Constantinen kanssa. Mansouri jatkoi vielä yhden kauden joukkueessa, jonka jälkeen hän päätti uransa kauteen 2012–2013.\nMansouri oli jo vuonna 1999 Algerian maajoukkueen mukana, mutta pelasi ensimmäisen maaottelunsa 6. marraskuuta 2001 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan. Sittemmin hän edusti Algeriaa myös vuosien 2002, 2004 ja 2010 Afrikan-mestaruuskisoissa.\nMansouri toimi myös Algerian maajoukkueen kapteenina pelaamissaan arvokisoissa. Viimeisen kerran hän toimi kapteenina vuoden 2010 Afrikan kisoissa. Mansouri valittiin myös vuoden 2010 MM-kisoihin, jossa hän ei kuitenkaan enää toiminut kapteenin roolissa,  eikä myöskään pelannut kisoissa otteluakaan. Kolme päivää myöhemmin viimeisestä Algerian alkulohkon ottelusta, Mansouri ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa. Mansouri pelasi urallaan yhteensä 67 maaottelua.\nJoulukuussa 2010 Mansouri huomioitiin merkkipalkinnolla Algerian Kultaisen pallon tilaisuudessa pelattuaan maajoukkueessa kymmenen vuotta.\nMansourin kotisivut (ranskaksi)\nYazid Mansouri profiili LFP:ssä (ranskaksi)\n↑ SKY BLUES SNAP UP MANSOURI sportinglife.com 2003 Viitattu 7.6.2010 (englanniksi)\n↑ Mansouri Contract Terminated coventrycity-mad.co.uk 11.1.2004 Viitattu 7.6.2004 (englanniksi)\n↑ Transferts : Mansouri au FC Lorient DZFoot 3.7.2006 Viitattu 7.6.2010 (ranskaksi)\n↑ الجزائري منصوري إلى السيلية القطري Al Jazeera Sport 17.6.2010 Viitattu 19.6.2010 (arabiaksi)\n↑ Transferts : L'ES Sétif abandonne la piste Mansouri DZfoot 27.11.2011 Viitattu 28.11.2011 (ranskaksi)\n↑ Transferts : Mansouri signe au CS Constantine DZfoot 22.12.2011 Viitattu 24.12.2011 (ranskaksi)\n↑ -”قدّمت-الكثير-لـ-الجزائر-ورغبت-في-الخروج-من-الباب-الواسع“ El Heddaf 26.6.2010 Viitattu 26.6.2010 (arabiaksi)\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Yazid_Mansouri&oldid=15664563”\nSivua on viimeksi muutettu 19. huhtikuuta 2016 kello 02.26.


Huoleton keittiö yhdellä ratkaisulla SAFERA Oy Henri Andell, toimitusjohtaja - PDF\nHuoleton keittiö yhdellä ratkaisulla SAFERA Oy Henri Andell, toimitusjohtaja\nDownload "Huoleton keittiö yhdellä ratkaisulla SAFERA Oy 2011. Henri Andell, toimitusjohtaja henri.andell@safera.fi 040 5166 557"\n1 Huoleton keittiö yhdellä ratkaisulla SAFERA Oy 2011 Henri Andell, toimitusjohtaja\n2 Keittiössä tapahtuu: Liesipalot Vesivuotovahingot Keittiön ilmanvaihto Liesipalot on merkittävä ja kasvava ongelma: jopa 35-40% kaikista asuntopaloista lähtee ruoanlaitosta. Vuonna 2008 vesivahinkoja korvattiin 135 MEUR. Astianpesukone aiheutti 15% vesivuotovahingoista. Liesituuletuksella on tärkeä osa asunnon sisäilman laadun ylläpitämisessä.\n3 Huoleton keittiö. Yhdellä ratkaisulla! Liesivahti Ennaltaehkäisee vaaratilanteita ja tarvittaessa myös sammuttaa syttyneen palon. Vesivuotovahti Ilmoittaa alkavista vesivuodosta, jolloin vahingot voidaan estää ajoissa.\n4 Huoleton keittiö. Yhdellä ratkaisulla! Liesivahti Ennaltaehkäisee vaaratilanteita ja tarvittaessa myös sammuttaa syttyneen palon. Vesivuotovahti Ilmoittaa alkavista vesivuodosta, jolloin vahingot voidaan estää ajoissa.\n6 Vesivuotovahti Toimintaperiaate Hälyttää alkavista vesivuodoista keittiössä. Verkkovirtavarmistettu hälytys, ei paristonvaihtoja. Neljä vuotoanturia voidaan kytkeä keittiön tyypillisimpiin vuotokohtiin, kuten tiskikoneen ja hajulukon alle. Kaapelointi sokkelissa piilossa.\n7 Automaattinen liesituuletus Toimintaperiaate Parantaa keittiön sisäilman laatua ohjaamalla liesituuletusta päälle/pois lieden käytön mukaan. Huolehtii liesituuletuksesta energiatehokkaasti, koska lämmintä sisäilmaa ei puhalleta turhaan ulos. Saatavuus liesikuvuissa ja - tuulettimissa rajoitetusti.\n8 Mallisto Saatavana esiasennettuna lisävarusteena kumppanien liesikuvuissa ja -tuulettimissa Suomi Suomi Ruotsi, Tanska, Norja\n9 Mallisto Mallisto kattaa kaikki asennustavat ja kuputyylit Maustekaappiasennus Kaapiston alareunaan asennettavat liesituuletinmallit. Seinäasennus Seinään kiinnitettävät liesituuletinmallit. Saarekeasennus Saarekkeen yläpuolelle asennettavat liesituuletinmallit.\n10 Mallisto Mallisto kattaa kaikki IV-tekniset ratkaisut Kohdepoisto Puhallin liesituulettimessa, joka on mahdollista liittää poistohormiin. Huippuimuri ja poisto useista tiloista Liesikupu ilman omaa puhallinta. Rakennuksessa on huippuimuri, jota ohjataan liesikuvun säätimillä. Huoneilmaan palautus Puhallin liesituulettimessa, joka on varustettu aktiivihiilisuodattimella. IV-kone Liesikupu ilman omaa puhallinta. Rakennuksessa IV-kone, jota ohjataan liesikuvun säätimillä ja/tai erillisellä ohjauspanelilla. Huippuimuri Liesikupu ilman omaa puhallinta. Rakennuksessa on huippuimuri, jota ohjataan liesikuvun säätimillä. Keskitetty ilmanvaihto Kuvut koneellisen tai keskitetyn IV-järjestelmän yhteydessä kerrostalossa.\n11 SAFERA Palkittu ja luotettu liesiturva Innovaatiopalkinto 2007 Palosuojelurahasto "Todellinen liesiturvalaite" TM Rakennusmaailma 5/2009 "Vertailun paras" TTS-liesiturvavertailu 9/2009 Vakuutusalennukset Vakuutusyhtiö Fennia "Brandsäkert Hem" -tuote Svenska Brandskyddföreningen Excellence in Design Gold Award 2010\n12 Puusta rakentaminen ja paloturvallisuus If: Puukerrostaloissa tulipalon sammutus vedellä tulee kalliiksi» Pienenkin tulipalon sammuttaminen vedellä aiheuttaa laajoja vahinkoja, sammutti palon sprinkleri tai palokunta. Liesivahti voisi ehkäistä liesipalot, jolloin niitä ei tarvitse sammuttaa vedellä. SPEK suosittelee sprinklerien lisäksi seniorin kotiin liesivahtia, joka ennaltaehkäisee liesipaloja.\n13 SAFERA Muutamia referenssejä Vuokra-asuminen Seniori- ja vanhusasuminen Erityisryhmäasuminen Kaikki uudet vuokrakohteet Tervaskanto & Kultaniitty Asuntola Pessi 2, Helsinki Hanuripolku 4-6, 160 as. Sipoon palvelutalosäätiö, Elsie Helsingin Tukiasunnot Sellonhuippu. 151 as. Villa Jussoila, palvelutalo, Rauma Asuntola Väkipyörä, Tampere Niiralan kulma, Malminkatu 13 Paavolan Älykoti ja Palvelutalo Puntari Lapinkaari ja Iso- Heikkilä Jämsän Kaupunki Hallin palvelutalo Oppilastalo Oy, Konduktööri Pappilanpuiston palvelukeskus Familjebostäder, Ruotsi Paulakodit, ympäri Suomen\n14 Kiitos! Henri Andell, toimitusjohtaja