Läheiset häpeävät talousongelmiin joutunutta ja kärsivät mukana: "Mistään hauskasta ei keskustella kuten joskus ennen" | Yle Uutiset | yle.fi\n20.10.2019 klo 16.00päivitetty 21.10.2019 klo 07.23\nAino Peltonen on itse ollut suuren velkataakan alla. Nyt hän haluaa auttaa muita rahan kanssa kamppailevia.Ville Viitamäki / Yle\nAino Peltonen tietää, millaista on olla suuren velkataakan alla.\nPeltoselle suuret velat lankesivat, kun hän takasi läheisensä lainan. Läheinen menehtyi, ja velat kaatuivat Peltosen hoidettavaksi.\nPeltonen ei kuitenkaan kadu päätöstään, joka johti velkoihin. Päätös tuntui silloin oikealta, ja lopulta Peltonen sai velkansa maksettua. Nyt hän haluaa auttaa muita rahaongelmien kanssa kamppailevia.\nPeltosen ympärillä on ollut vuosien aikana paljon ihmisiä, jotka ovat olleet ongelmissa velkojensa kanssa.\nEi ole ihme, että apua kaivanneita on ollut paljon, sillä maksuhäiriöisten ihmisten määrä on kasvanut kymmenen vuoden ajan tasaisesti. Suomessa kahdeksalla prosentilla aikuisista on maksuhäiriömerkintä. Monella on myös rahavaikeuksia, jotka eivät päädy tilastoihin.\nRahavaikeudet eivät vaikuta vain velalliseen, vaan usein myös lähipiiriin. Kysyimme lukijoiltamme kokemuksia maksuongelmaisen läheisenä olemisesta. Vastauksia tuli heti lähes neljäkymmentä. Talousvaikeudet ovat sekä erottaneet ihmisiä, että lähentäneet. Maksuhäiriöiden selviäminen on synnyttänyt suuria tunteita, jopa suuttumusta. Monet läheiset olivat huolissaan omasta jaksamisestaan.\nMonet eivät halunneet jättää kyselyssä yhteystietojaan, koska kokivat aiheen olevan vaikea. Yksi vastaajista oli Aino Peltonen, joka pitää asiasta puhumista tärkeänä.\nYmmärtämättömyys johtaa velkoihin\nTalous- ja velkaneuvoja Petteri Suominen kertoo, että neuvontaan saapuvilla on monenlaisia syitä rahavaikeuksiinsa. Paljon apua hakevat yrittäjät, joilla on jäänyt veroja maksamatta, peliriippuvaiset, joiden rahat nettipelit ovat huventaneet sekä monenlainen joukko ihmisiä, jotka ovat langenneet pikavippeihin.\nSuominen arvioi, että erityisesti nuoret ovat ajautuneet ongelmiin lainojen kanssa, koska heillä ei ole ollut ymmärrystä korkojen suuruudesta. Esimerkiksi eräs hänen asiakkaistaan oli ottanut 6 000 euron pikavipin ja maksanut vuoden aikana tuhat euroa lainasta, minkä jälkeen velkaa oli jäljellä 6 600 euroa.\nMyös lukijoiden vastauksissa huoli nuorista aikuisista näkyi. Joitakin vanhempia ihmetytti ja suretti, miksi nuori ei ollut oppinut perheeltä taloudenhallintaa.\nAsia vie välillä yöunet. Kyse on jo omaa elämää viettävästä lapsestani. Koen epäonnistuneeni kasvattajana, koska en ole saanut opetettua näin tärkeää ja elämässä välttämätöntä taitoa kuin taloudenhallintaa. Syytän itseäni. Pelkään hänen tulevaisuutensa puolesta. (kolmekymppinen mies)\nTuomitseva puoli suuttuu raha-asiansa möhlineelle\nMaksuvaikeudet ovat tulleet ilmi Peltoselle monella tavalla: joku on itse kertonut suoraan, jonkun tilanne on tullut ilmi keskustelun ohessa, joskus Peltonen on itse huomannut, että kaikki ei ole hyvin. Usein talous on ollut jo pahasti solmussa, kun ihminen on uskaltautunut siitä puhumaan.\nKun ihmisen huono taloudellinen tilanne on selvinnyt, usein Peltonen on ensin miettinyt, miten niin on päässyt käymään. Yleensä alitajunta alkaa tahtomattakin töihin etsiä keinoja, miten velkasolmun saisi selvitettyä.\nAino Peltonen menee aina autettavan ehdoilla. Jos autettava ei halua apua, häntä ei voi siihen pakottaa. Usein ihminen kertoo talousvaikeuksistaan vasta kun hätä on suuri.Ville Viitamäki / Yle\nVaikka talous- ja velkaneuvoja Suomisen mukaan maksuhäiriömerkintä tai ulosotto eivät ole maailmanloppu, aiheuttavat ne silti paljon tunteita. Monet kyselyyn vastanneista kertoivat, että kun he saivat tietää läheisensä maksuvaikeuksista, he suuttuivat. Monet kokivat myös surua, huolta ja pelkoa toisen puolesta.\nKoin ensin raivoa siitä, miten asiat ovat päässeet tuolle tolalle. Myöhemmin koin myötätuntoa ja ymmärrystä. (kolmekymppinen mies)\nPelotti, ahdisti ja huolestutti toisen puolesta. Voimaton olo kun ei itse pystynyt kontrolloimaan tilannetta. (kolmekymppinen nainen)\nRaha herättää niin paljon tunteita, koska se liittyy varhaisiin tunnemuistoihimme. Psykoterapeutti Ossi Takalan mukaan varhaisessa lapsuudessa vaihdamme esimerkiksi hymyjä saadaksemme ruokaa. Vaihdannalla tyydytämme myös muita perustarpeitamme, kuten halua saada rakkautta. Aikuistuessamme vaihdannan välineeksi tulee raha, jolla täytetään samalla tavoin tarpeita. Raha on lupaus saada kaikki, mitä tarvitsemme. Kun rahaa on tilillä, voi saada matkoja, tavaroita ja seksiä.\nTakalan mukaan rahaan liittyy myös rajojen asettamista.\n– Suurin osa ihmisistä joutuu kieltäytymään asioista. Kun joku tuhlaa yli varojensa, meistä nousee tuomitseva puoli, joka sanoo "hyi hyi, ei olisi pitänyt nautiskella rahoista". Kiukku saattaa tulla siitä, että on joutunut itse kieltäytymään ja toinen ei ole.\nVaikka suuttumus on inhimillistä, Suominen suosittelee, ettei maksuongelmissa olevaa syyllistettäisi tilanteesta. Velkaneuvoja Suominen on huomannut, että usein hänen asiakkaansa syyllistävät itseään aivan tarpeeksi. Syyllistämisen sijaan voi alkaa heti etsimään keinoja asian ratkaisemiseksi.\nRahavaikeuksia verhoaa häpeä\nJoidenkin kyselyyn vastanneiden kokemuksissa rahavaikeuksia verhosi häpeä niin, että niistä vaiettiin.\nRahaongelmat vaikuttavat koko lähipiiriimme: häpeää, peittelyä, parhain päin selittelyä. (viisikymppinen nainen)\nOmat unelmani ovat saaneet odottaa kymmenen vuotta. Puolisoni rahaongelmat ovat perheessämme punainen vaate. Asiasta ei ole saanut puhua, joten auttaminen on melko vaikeaa. (kolmekymppinen nainen)\nVaikka maksuongelmat ovat yleisiä, Suomisen mukaan häpeän tunne liittyy rahavaikeuksiin lähes poikkeuksetta. Monet yrittävät pitkään selvitä kertomatta vaikeuksistaan kenellekään.\nPsykoterapeutti Ossi Takalan mielestä häpeä voi liittyä rahan tuomaan itsetuntoon ja arvostukseen. Vaikka raha ei ole ihmisen arvon mittari, kuitenkin usein hyvin toimeentulevia arvostetaan enemmän. Jos ei ole varaa ostaa merkkifarkkuja, autoa tai ei pysty lähtemään kavereiden kanssa ravintolaan, se hävettää.\nUsein rahaongelmissa olevien läheiset eivät tunne kuitenkaan häpeää, koska velallisella ei ole varaa ostaa vaikkapa uusia farkkuja. Häpeä syntyy, koska emme haluaisi ajatella tärkeää ihmistä epäonnistuneena. Yhteiskunnan mittarit voivat kuitenkin saada velallisen näyttämään säälittävältä. Tällaiset tahdosta riippumattomat ja tuomitsevat ajatukset nolottavat.\nTakalalla ei ole antaa suoraa reseptiä siihen, miten rahavaikeuksien aiheuttamasta häpeästä pääsee eroon. Ihmisen tulisi tuntea, ettei ihmisen arvo ole kiinni rahallisesta tilanteesta. Siihen voi auttaa velallisen taitojen ja hyvien ominaisuuksien etsiminen sekä ihmissuhteisiin mammonan sijasta sijoittaminen.\nVelallisen puhetta hallitsee raha\nAino Peltonen ei ole huomannut, että rahavaikeudet olisivat vaikuttaneet siihen, mitä hän tekee vaikeuksista kärsivien kanssa.\n– On niin paljon kivoja asioita, joita ei mitata rahassa. Esimerkiksi kirpputoreilu on hauskaa. Ei ole pakko ostaa mitään, tai jos jotain haluaa, sen saa pikkurahalla.\nPeltonen on myös mennyt monien kanssa kiviretkille eli kävelemään luontoon ja etsimään hienoja korukiviä eväiden lomassa.\nPeltonen on huomannut, että usein velkataakan alla olevan puhetta hallitsevat vaikeudet. Kun rahaa ei ole, sen puute vaikuttaa kaikkeen. Toisaalta vaikeuksista revitään myös huumoria, jotta niiden keskellä jaksettaisiin.\nAino Peltonen haluaa tuoda iloa autettavien elämiin. Pieninä keinoina ovat kirpputoreilla käynti ja retket luontoon.Ville Viitamäki / Yle\nMonissa kyselyn vastauksissa näkyi, että rahavaikeudet vaikuttivat suhteisiin. Auttajat kokivat, että suhteessa ei ole enää iloa ja puheenaiheena on vain raha. Myös täysin erilainen elämäntyyli vieraannutti ihmisiä toisistaan. Jotkut rahavaikeuksien kanssa kamppailevien läheiset kokivat huonoa omatuntoa hyvistä tuloistaan.\nRahaongelmat ovat pilanneet välimme jo kauan aikaa sitten ja pirstaloivat suhteen rippeitä yhä edelleen. (kolmekymppinen nainen)\nLapseni kanssa välimme ovat kiristyneet. Puhumme vain rahasta. Mistään hauskasta ei keskustella, kuten joskus ennen. (viisikymppinen nainen)\nRahaongelmat ovat huonontaneet välejämme. Riita syntyy helposti. Välttelemme, mutta samalla ikävöimme toisiamme. (alle kolmekymppinen mies)\nJoskus yhteinen ongelma myös lähentää. Joissakin vastauksissa näkyi, että rahaongelmat olivat muuttaneet suhdetta avoimemmaksi ja kannustaneet puhaltamaan yhteen hiileen.\nPsykoterapeutti Ossi Takalan mielestä ihmissuhteen kannalta on tärkeintä, että auttamisesta ei tulisi ihmissuhdetta määrittävä asia.\n– Toinen ei ole auttaja ja toinen autettava, vaan kaksi tasavertaista ihmistä, joilla on annettavaa toinen toisilleen vaikeuksista huolimatta.\nTakala suosittelee, että rahasta puhuttaisiin avoimesti, jotta hiljaisuus ei hierrä suhdetta. Kummalla tahansa on hänestä oikeus nostaa aihe esiin. Jos asia mietityttää, se kannattaa sanoa ääneen eikä miettiä, että voiko aiheesta puhua.\nJoskus häpeä estää aiheesta puhumisen. Takalan mielestä ihmissuhde voi toimia, jos molemmat hyväksyvät puhumattomuuden. Aiheen välttely voi kuitenkin olla vaikeaa, sillä se tulee joka paikassa vastaan.\nToisaalta jos rahasta puhutaan avoimesti, puheelle tulisi löytää tasapaino, jotta suhteessa puhuttaisiin myös muustakin. Ihmissuhteen osapuolet voivat vaikka päättää tietoisesti päiviä tai hetkiä, jolloin rahasta ei puhuta.\nLainan sijaan avuksi mielikuvitus\nAuttaja tarvitsee tahtoa ja periksi antamattomuutta. Ne riittävät Aino Peltosen mielestä pitkälle. Hän haluaa rohkaista ihmisiä auttamaan, sillä hänestä auttaminen ei vaadi rahaa tai fyysistä voimaa.\nPeltosen mielestä auttaja tarvitsee kuitenkin ehkä kaikkein eniten mielikuvitusta. Peltonen on tottunut nyhjäisemään tyhjästä tapoja auttaa. Hänestä on tärkeää tuoda ahdingossa olevalle ilon aiheita.\n– Ihminen on usein mustassa kuplassa, eikä näe kuplan ulkopuolelle. Kun auttajalla on mielikuvitus, hän voi sanoiksi pukien kertoa lopputuloksen, jotta autettavakin näkee sen. Silloin on hyvä mennä sitä kohti.\nMielikuvitusta on tarvittu myös ongelmien ratkaisemisessa. Peltonen on auttanut tekemään maksusuunnitelman, hinnoitellut kirpparille myytäviä tavaroita ja kuljettanut hoitamaan asioita. Hänestä pienet teot ovat arvokkaampia kuin pelkän rahan antaminen. Auttajan tulisi olla valmis kulkemaan yhdessä koko matkan, perille saakka.\nAino Peltonen askartelee myytäväksi jalokivienkeleitä. Hän on joskus tehnyt enkeleitä, jotta lapsi on päässyt luokkaretkelle tai hoitoa tarvitseva hoitoon.Ville Viitamäki / Yle\nTalous- ja velkaneuvoja Suomisen mukaan juuri lähellä pysyvät ihmiset ovat talousahdingossa olevalle erittäin arvokkaita. Moni on kertonut vastaanotolla, että kun rahaongelmat paljastuvat, ystävien määrä vähenee. Monet eivät enää tervehdi edes kaupungilla.\nIhmisten häviäminen vaikeuksissa olevan ympäriltä saattaa johtua siitä, että he eivät tiedä miten kohdata ihminen, jolla menee elämässä huonosti. Psykoterapeutti Takalan mielestä jotkut saattavat kokea, että asiasta on vaikea puhua ja he pelkäävät toisen ihmisen tunteita. On vaikea löytää sanoja uudessa tilanteessa. Takalan mielestä tällöin riittää, että sanoo olevansa käytettävissä, jos toinen tarvitsee. Ei tarvitse osata suoraan lohduttaa tai auttaa.\nJo se on Takalasta auttamista, ettei hylkää toista ongelmien keskellä.\nKyselyssä useampi oli auttanut maksamalla läheisensä velan pois. Erityisesti vanhemmat halusivat antaa lapsensa aloittaa puhtaalta pöydältä.\nOtin itse velan, jotta sain maksettua lapseni pikavipit. Nyt lyhennämme niitä yhdessä. Rahanongelmat ovat puhdistaneet ja lähentäneet välejämme. Luomme yhdessä tsemppihenkeä. (viisikymppinen nainen)\nTakala on nähnyt paljon tapauksia, jossa velalliset ovat oppineet läksynsä, vaikka heidän velkansa on joku muu hoitanut. Hänestä pitäisi miettiä ennen kuin maksaa toisen lainaa pois, mikä tilanteeseen johti ja voiko sama ongelma toistua. Kenenkään ei myöskään pidä antaa enemmän kuin pystyy. Auttajan kannattaa varmistaa, ettei itse joudu vaikeuksiin, vaikka ei saisi maksuistaan mitään takaisin.\nSuominen ei kannusta lainaamaan läheiselle rahaa, koska hänestä on muitakin keinoja. Hän on nähnyt kuinka sisarusten välit ovat menneet poikki lainojen vuoksi. Hän suosittelee tekemään velkakirjan, jotta raha-asiat pysyvät selkeinä.\nRakkaus auttaa jaksamaan\nAino Peltoselle auttaminen on elämäntapa. Hän on tottunut siihen, että tuntemattomatkin ihmiset saattavat alkaa avautumaan hänelle ongelmistaan. Peltosen mielestä hän saa energiaa toisten auttamisesta.\nPeltonen onkin kehitellyt pieniä tekoja, joilla jakaa iloa ympärilleen. Hän esimerkiksi käy välillä kesäisin ulkona etsimässä neliapiloita, joita hän kuivaa askarrellakseen niistä onnen luottokortteja jaettaviksi.\nYksi Aino Pesosen keksimistä pienistä ilahduttamisen keinoista ovat neliapilakortit, joita hän antaa, kun kokee jonkun niitä tarvitsevan.Ville Viitamäki / Yle\nPeltonen ei välitä katsoa aikaa, jonka auttaminen häneltä vie. Hän kuulostaa tehopakkaukselta, jonka avusta varmasti moni on ollut iloinen. Silti joskus hänkin kuulostaa hieman väsyneeltä.\nVaikka monet auttavat mielellään, vie auttaminenkin voimia.\nMonet kyselyyn vastaajista olivat huolissaan omasta jaksamisestaan, eikä ihme. Suomessa velan vanhenemisaika on pitkä: ulosoton jälkeen se voi kestää jopa 25 vuotta. Se on pitkä aika kulkea vierellä, jos velallinen tarvitsee paljon tukea.\nOn mahdotonta löytää selkeää keinoa, jolla jaksaisi paremmin. Psykoterapeutti Takala uskoo, että rakkaus auttaa jaksamaan. Auttajan tulisi saada ihmissuhteesta ystävyyttä ja rakkautta. Tärkeää olisi edelleen tehdä yhdessä mukavia asioita, jotta ihmissuhde pysyy yllä. Muistuttaa itselleen ja toiselle, miksi olemme tärkeitä toisilleen.\nPeltosen saa jaksamaan auttamisen tuoma ilo. Vaikka auttaminen vie aikaa, hän ei halua lannistua vastoinkäymisistä.\n– Vaikka epäonnistuisi, se on vain polku, joka johtaa onnistumiseen.\nTule keskustelemaan aiheesta! Keskustelu on auki kello 21:00 saakka.\nTalousvaikeudetSeinäjokiauttaminenTalous- ja velkaneuvojahäpeämaksuhäiriötvelkaneuvontatunne-elämäpikaluotto


Kaikkea hyvää: Haikein tunnelmin\nOlimme viikonlopun Kainuussa rippijuhlissa vaunun kera. Vaunun rengas hajosi heti alkuunsa, mutta muuten matka sujui hyvin. Paluu onkin ollut haikeampi. Kettu oli käynyt verottamassa kanakantaa. Yksi kana oli höyhennetty pellon reunassa ja Taunokin oli hävinnyt. Kettu on ollut maisemissa jo pitkään, mutta ei ole meillä tullut vielä niin lähelle pihalle. Tällä kertaa vuohet pääsivät vain ulkotarhaan, joten kettu on uskaltanut ihan pihalle asti.\nJa tänään oli aika päästää jälkikasvu maailmalle. Uuteen yhteiseen kotiinsa lähtivät Paavo, Maikki ja Milka. Tuuli jäi kolmanneksi omaan vuohilaumaamme, sillä se on luonteeltaan vähän erilainen kuin nuo kolme, jotka aina leikkivät yhdessä. Haikein tunnelmin Käpy, Ansku, Tuuli ja minä hyvästelimme kilit autoon ja huusimme perään. Jäljelle jääneet ovat tänään olleet kovin hiljaisia ja katselleet kaihoten tien suuntaan. Sinne ne lapset menivät, maailmalle. Heitä odottaa suuressa maailmassa uusi upea suuri laidunmaa, koiria ja kanoja. Niinpä olikin ilo päästää lapset niin hyvään uuteen kotiin. Parasta vielä oli se, että kolmikko pääsi sinne yhdessä.\nJuhannuksen jälkeen on aika etsiä uusi kukko parveen, vaikka mistään ei tietenkään löydy Taunon veroista.\nLähettänyt Kivimäen emäntä klo 14:20\nmarumummeli 20 kesäkuuta, 2016 19:05\nNo voi harmi minkä teki kettu, kovn liki on uskaltautunu asuinrakennuksia. Onnea uuden kukon metsästykseen. Nuo kilit ovat niin helluusia.\nKivimäen emäntä 20 kesäkuuta, 2016 20:04\nSain jo terveisiä kilien uudesta paikasta. Hyvin näyttivät viihtyvän siellä. Kukon menetys oli tosi harmi, Tauno oli niin ihana persoona, hyväsydäminen ja lempeä. Oli se kettu ehtinyt viedä naapuriltakin kanoja ihan ikkunan alta keskellä päivää. Poikasilleenhan se ruokaa vie, mutta hakisi metsästä mieluummin.\nkosotäti 21 kesäkuuta, 2016 09:22\nVai kerkesi kettu kantarhaan ja tuohoja temään. Ikävää että Tauno on poissa. Nyyh.\nMutta pikkukilien sai uuden kodin ja kerroitkin tuossa että viihtyvät hyvin.\nKivimäen emäntä 21 kesäkuuta, 2016 09:56\nHarmillista, että se kettu on hoksannut nuo kanat nyt. Joudumme pitämään niitä sisällä lukkojen takana sen vuoksi. Onneksi kilien uusi koti on vielä parempi kuin tämä meidän. :)\nKukkia ja tunnistettavia\nHän on Leif, kultakukko\nPimpula, pampula, kakkajalka-Emmi\nEi eksy enää Kivimäessä\nPuutarhan huoneet ja käytävät mietinnässä\nLoputkin tulppaanit aukeavat


Päähenkilöt - Lapin poliisit - FOXplay\nVanhempi konstaapeli, Utsjoen poliisiasema.\nSyntynyt Inarissa vuonna 1963.\nHarrastukset: kalastus, metsästys ja kotoilu. Rentoutuu nostamalla jalat pöydälle.\nHaaveilee mökistä hyvien kalavesien äärellä.\nPoliisin tärkein ominaisuus on ottaa rauhallisesti, pienin askelin eteenpäin.\nSuhtautuu poliisin työhön ajatuksella "Asiat asioina ja ihmiset ihmisinä".\nLapissa parasta on pakkanen ja keskiyön aurinko.\nErikoisinta työssä on ollut osallistuminen Lapin poliisit -sarjan kuvauksiin.\nSyntynyt Rovaniemen maalaiskunnassa vuonna 1958.\nHarrastukset: metsästys, kalastus, retkeily, rakentaminen. Rentoutuu harrastustensa parissa.\nPoliisin tärkein ominaisuus on olla ihmisarvoa kunnioittava ja objektiivinen.\nOn mielestään ”aika hyvä paikallispoliisi”.\nLapissa parasta ovat luonto, ihmiset ja kahdeksan vuodenaikaa.\nVanhempi konstaapeli, Inarin poliisiasema.\nSyntynyt Rovaniemellä vuonna 1985.\nHarrastukset: erilaiset remontti- ja käsityöhommat.\nPoliisin tärkein ominaisuus on reiluus.\nLapissa parasta on kotiseutu.\nYlikonstaapeli, Inarin poliisiasema.\nSyntynyt Inarissa vuonna 1962.\nHarrastukset: metsästys, kalastus, puukäsityöt. Rentoutuu tavallisten lappilaisten aktiviteettien avulla.\nPoliisin tärkein ominaisuus on, että tulee erilaisten ihmisten kanssa toimeen.\nPoliisina on rauhallinen ja sovitteleva.\nLapissa parasta on koko paketti.\nSyntynyt Ivalossa vuonna 1985.\nHarrastukset: Metsästys, kalastus, hiihto, moottorikelkkailu. Rentoutuu kalastaen.\nPoliisin tärkein ominaisuus on rauhallisuus.\nLapissa parasta on luonto ja kiireettömyys.\nDOMINIQUE "DOMI" RANTANEN\nVanhempi konstaapeli, Sodankylän poliisiasema.\nSyntynyt Lahdessa vuonna 1984.\nHarrastukset: punttisali, sähly, PS4, frisbee-golf, vaimo ja koirat. Rentoutuu kotona vaimon ja koirien kanssa. Toivoo pysyvänsä terveenä ja virkeänä.\nPoliisin tärkein ominaisuus on sosiaalisuus.\nPoliisina on rento, joka ei ota työtään liian tosissaan.\nLapissa parasta ovat ihmiset.\nErikoisin työtehtävä: ”Kylällä karkuun lähtenyttä humalaista mönkijäkuskia yritettiin tunteja saada kiinni pitkin kelkkauria ja hiekkateitä”.\nSyntynyt Tampereella vuonna 1989.\nHarrastukset: punttisali, frisbee-golf, vaellus. Rentoutuu lukemalla ja viettämällä aikaa vaimon kanssa.\n"Elän jo omaa unelmaani".\nPoliisin tärkein ominaisuus on ihmistuntemus.\nPoliisina on rauhallinen ja haluaa auttaa jokaista ihmistä parhaan kykynsä mukaan.\nLapissa parasta on ihmisten kiireettömyys, luonto ja maisemat.\nErikoisin työtehtävä: ”Muuten rauhallisena arkipäivänä saimme keikan ulosajopaikalle, ja auto oli ilmiliekeissä. Kuljettaja oli ajanut ulos ja kaatanut useita puita matkalla. Auto paloi täysin, mutta kuljettajalle ei käynyt kuinkaan. Autossa olleet aseiden patruunat paukkuivat koko ajan. Promilleja oli huomattavasti, kuljettajan hallusta löytyi huumausaineita ja laiton ase. Kuulusteluissa selvisi että laittomia aseita on muitakin. Myöhemmin ulosajopaikalta löytyi laiton pistooli, suuri määrä huumeita ja AK-47 -rynnäkkökivääri”.\nHarrastaa melontaa, uintia, mökkeilyä ja matkustusta. Nyt kiinnostuksen kohteena on Kiina, sen historia, kulttuuri, ihmiset ja runous. Rentoutuu piilopirtillä rakotulilla ruokaa tehden revontulten loistaessa, leipoen ja perinneruokia tehden.\nHaaveilee tasapainoisesta ja onnellista loppuelämästä.\nPoliisin tärkein ominaisuus on oikeudenmukaisuus\nPoliisina on rauhallinen, lupsakka ja jämäkkä yhteiskunnan palvelija.\nLapissa on parasta puhdas ilma, luonto, revontulet ja aidot ihmiset\nErikoisin työtehtävä: ”Tutkiessamme 7 vuotta sitten karhun salakaatoa kotietsinnässä paljastui toisenkin karhun salakaato. Sain tehtäväkseni karhun kropan hävittämisen ja silmäillessäni tuota nyljettyä metsän kuningasta kunnioitukseni sitä kohtaan kasvoi.\nKarhun kroppa oli niin vahvan ja pelottavan näköinen, että selkäpiitäni karmi.”\nVanhempi konstaapeli, Muonion poliisiasema\nSyntynyt Kiirunassa, Ruotsissa vuonna 1970.\nHarrastukset: moottorikelkkailu, silloin tällöin metsästys ja kalastus. Rentoutuu viettämällä aikaa lasten kanssa ja kulkemalla luonnossa tunturimaisemissa. Haaveena on nähdä eläkepäivät terveenä ja ehjänä.\nPoliisin tärkein ominaisuus on rauhallisuus, sutki suusta ja hyvät vuorovaikutussuhteet.\nPoliisina tulee hyvin toimeen erilaisten ihmisten kanssa riippumatta siitä, onko kyseessä paikallinen tai turisti. Poliisin työssä paperityöt ovat tervanjuontia.\nLapissa parasta on kaikki muu paitsi sääsket.\nSyntynyt Muoniossa vuonna 1964.\nHarrastukset urheilu, kuten hiihto ja juokseminen, sekä leipominen ja ruoanlaitto.\nParasta olisi lottovoitto, että voisi jättää poliisin tehtävät.\nPoliisin tärkein ominaisuus on hyvähermoisuus, rauhallisuus ja on tultava toimeen erilaisten ihmisten kanssa.\nLapissa parasta on luonto, tietynlainen rauha ja selkeät vuodenajat.\nVanhempi konstaapeli, Muonion poliisiasema. Virkauran alussa oleva, kenttä- ja tutkintatyötä tekevä konstaapeli.\nSyntynyt Enontekiöllä vuonna 1987.\nRentoutuu harrastusten parissa: hiihto, urheilu ja retkeily,\nPoliisin tärkein ominaisuus on maltti, ja että tulee toimeen erilaisten ihmisten kanssa ja osaa kuunnella.\nLapissa parasta on luonto ja rauhallisuus sekä talvi.\nVanhempi Konstaapeli, Enontekiön poliisiasema\nSyntynyt Pieksämäellä vuonna 1959.\nHarrastukset: urheilu, erästys, valokuvaus. Rentoutuu metsästäen ja kalastaen.\nOdottelee eläkkeelle pääsyä.\nPoliisin tärkein ominaisuus on olla ihminen ihmiselle.\nPoliisina on oikeudenmukainen ja empaattinen.\nLapissa parasta on luonto ja ihmiset.\nMieleenpainuvin työtehtävä on ollut Anne Mattilan "turvamiehenä". On suuri Anne Mattilan fani, joten keikka oli erityisen mieluinen.\nYlikonstaapeli, Enontekiön poliisiasema.\nSyntynyt Oulussa vuonna 1960.\nHarrastukset: metsästys, kalastus, kelkkailu, liikunta, kaikenlainen luonnossa liikkuminen. Rentoutuu ulkona harrastusten parissa.\nOdottaa eläkkeelle pääsyä ja haaveilee lottovoitosta.\nPoliisin tärkein ominaisuus on oikeudenmukaisuus ja rehellisyys.\nKuvailee itseään pitkän linjan maalaispoliisiksi.\nErikoisin työtehtävänä oli olla poliisijohdolle neljä päivää tunturioppaana.\nYlikonstaapeli, Rovaniemen pääpoliisilaitos, poliisin liikenneryhmä.\nSyntynyt Kemijärvellä vuonna 1964.\nHarrastukset: metsästys, metsästysseuratoiminta, metsätyöt ja muu hyötyliikunta.\nReissutyöläisenä parasta vapaa-aikaa on perheen parissa rentoutuminen.\nPoliisin tärkeimmät ominaisuudet ovat rauhallisuus, hyvä harkintakyky ja hyvät vuorovaikutustaidot.\nPyrkii aina tehtävien hoidossa mahdollisimman hyvään lopputulokseen, tulee hyvin toimeen asiakkaiden ja työkavereiden kanssa. Poliisina on rauhallinen ja harkitseva.\nLapissa parasta ovat luonto ja Lapin ihmiset.\nVanhempi konstaapeli, Rovaniemen pääpoliisilaitos, poliisin liikenneryhmä.\nSyntynyt Kemijärvellä vuonna 1967.\nHarrastukset: metsästys, kalastus, mökkeily, sudokut, lukeminen ja liikkuminen.\nHaaveilee koirasta, mutta yksin asuvalle reissutyöläiselle, jolla on epäsäännölliset työajat koiran hankkiminen on tällä hetkellä mahdotonta.\nPoliisin tärkeimmät ominaisuudet ovat monipuolisuus, luovuus, sitkeys ja joustavuus.\nPoliisina on motivoitunut.\nLapissa parasta on luonto ja suoraluontoiset kansalaiset ja avaruus maisemassa.\nErikoisin työkeikka on ollut Tenojoella perinteisillä jokiveneillä tehty kalastus- ja vesiliikennevalvontaisku rajavartiolaitoksen kanssa.\nVanhempi konstaapeli, moottoripyöräpoliisi, Rovaniemen pääpoliisilaitos, poliisin liikenneryhmä.\nSyntynyt Kemissä vuonna 1968.\nHarrastaa kuntoilua ja hyötyliikuntaa. Rentoutuu viettämällä aikaa perheen kanssa.\nPoliisin tärkeimmät ominaisuudet ovat rauhallisuus, sosiaalisuus ja kyky tulla toimeen erilaisten ihmisten kanssa.\nKuvailee itseään peruskenttätyötä tekeväksi poliisiksi, joka on erikoistunut liikenteenvalvontaan.\nLapissa parasta ovat ihmiset, luonto, maisemat sekä vuodenajat.\nVanhempi konstaapeli, Rovaniemen pääpoliisiasema.\nSyntynyt Rovaniemellä vuonna 1978.\nHarrastukset: metsästys, kalastus, liikunta eri muodoissaan, metsätyöt sekä kaikenlainen puuhastelu moottorikelkalla.\nPoliisin tärkein ominaisuus on hyvä neuvottelutaito.\nOn työtehtävissään rauhallinen ja tasapuolinen.\nLapissa parasta on luonto sekä kaikki neljä vuodenaikaa.\nErikoisin työtehtävä on ollut häirikkömetson pyydystys päiväkodin pihalta.\n”Metso oli yli viikon käyttäytynyt pelottomasti ja uhkailevasti lapsia kohtaan. Se ei kuitenkaan antanut ottaa itseään kiinni. Piilouduin isokokoisen haavin kanssa puun taakse ja partiokaveri lähti kävelemällä ajattamaan lintua minua kohti. Lintu kuitenkin vaistosi vaaran ja yritti väistää. "Jättimäisellä tiikerinloikalla" sain haavittua linnun kiinni. Koko päiväkodin henkilökunta ja lapset seurasivat jännittävää tapahtumaa vierestä. Metso päästettiin takaisin luontoon syrjäisessä paikassa.”\nSyntynyt Rovaniemellä vuonna 1977.\nHarrastukset: metsästys, kalastus, moottorikelkkailu, remontointi ja vanhojen koneiden entisöinti. Rentoutuu perheen ja harrastusten parissa.\nHaaveilee kalareissusta, missä saadaan isoja kaloja.\nPoliisin tärkein ominaisuus on kyky tulla toimeen erilaisten ihmisten kanssa.\nOn poliisina rauhallinen ja sovitteleva.\nLapissa parasta on lähellä oleva luonto, ihmiset ja vuodenaikojen kierto.\nErikoisimmassa työtehtävässä poliisi oli pyydetty paikalle thaihierontapaikkaan aamuviideltä, kun kaksi tyytymätöntä asiakasta epäilivät joutuneensa petoksen uhriksi. Heidän mukaansa hieronta ei ollut johtanut toivottuun lopputulokseen sovitussa ajassa.\nMetsähallituksen erätarkastaja, Kittilä.\nSyntynyt Rovaniemellä vuonna 1965.\nRauhallinen entinen poliisi, nykyinen erätarkastaja.\nVirkamiehen tärkein ominaisuus on hyvä pelisilmä.\nLapissa parasta ovat sääsket ja kuutamoyöt.\nErikoisin työtehtävä oli viiden alastoman naisen pelastaminen lukkoon menneen saunan terassilta.\nTapaus Tintti Patopukki\nKahden tonnin kello\nVaras vai vakooja\nKausi 2 | Jakso 13\nKausi 2 | Jakso 16\nKausi 2 | Jakso 18\nKausi 3 | Jakso 4\nKausi 3 | Jakso 5\nKausi 3 | Jakso 6\nKausi 3 | Jakso 14\nKausi 3 | Jakso 16\nKausi 3 | Jakso 17\nKausi 3 | Jakso 18\nKausi 3 | Jakso 19\nKausi 3 | Jakso 21\nKausi 3 | Jakso 23\nKausi 4 | Jakso 3\nVaativaa yleisöä vappuna\nKausi 4 | Jakso 6\nKausi 4 | Jakso 7\nKausi 4 | Jakso 8\nKausi 4 | Jakso 11\nKausi 4 | Jakso 16\nKausi 4 | Jakso 18


Kemiläislähtöisen Tommi Ylimäisen stand up -huumori on kekseliästä, hervotonta ja paikoin jopa absurdia | Kaleva.fi\nKemiläislähtöisen Tommi Ylimäisen stand up -huumori on kekseliästä, hervotonta ja paikoin jopa absurdia\nOululaistunut stand up -koomikko Tommi Ylimäinen nappaa vitsinsä tavallisesta elämästä, mutta värittely nostaa tarinat uuteen ulottuvuuteen.\nStand up -klubit ovat Tommi Ylimäisen mielestä ehdottomasti esiintyjälle helpompia kuin yksityistilaisuudet. ”Klubille yleisö on tullut varta vasten ja on tarkoituksenmukaisessa mielentilassa."\n– Tuut aukion reunalle, ootat pari minuuttia, niin siinä noin sadan metrin päässä pitäisi näkyä valakonen jänis. Jos siellä jostakin syystä on musta jänis, soita mulle, se on v...n vaarallinen, juttelee stand up -koomikko Tommi Ylimäinen netin videopätkässä ”Oudot reittiohjeet”.\nLisäksi netistä löytyy Ylimäisen stand up -videotallenteita homoista jääkiekkoilijoista ja kiroilemisesta ruotsiksi. Kuinka olisi edes mahdollista käyttää voimasanoja tarkoituksenmukaisesti naapurikielellä, kun ne kaikki kuulostavat Ikean moduulisohvien nimiltä?\nYlimäisen suustaan suoltama huumori on kekseliästä, hervotonta ja paikoittain – kuten oudoissa reittiohjeissa – jopa absurdia. Ihan kuin seuraisi David Lynchin luomasta Twin Peaks -televisiosarjasta jalostettua parodiaa.\n– Joskus ajatus voi viritä lehtijutusta tai jostain tilanteesta. Kuuntelen musiikkia sekä podcasteja ja katson leffoja. Uutisia seuraan jo käsikirjoitustöiden puolesta, Noin viikon studio -sarjan sisältöä tekevä Ylimäinen luettelee.\nYlimäinen on syntynyt Kemissä, mutta muutti sieltä Ouluun kuusi vuotta sitten. Hän on valmistunut tradenomiksi – nyt opinnoista on hyötyä esimerkiksi omassa kirjanpidossa.\nStand upin seuraaminen alkoi 15-vuotiaana netin kautta. Siinä vaiheessa amerikkalaisten koomikoiden tuotantoa oli jo ladattu kaiken kansan katsottavaksi.\n– Armeijan kotiutumisjuhlassa esiintyi Arimo Mustonen, jonka vitseille nauroin ja samalla näin että lähempääkin löytyy koomikoita. Sitä kautta alkoi valveutuminen kotimaisen huumorin osalta.\nKun stand up alkoi kiinnostaa Ylimäistä aiempaa vahvemmin, hän näki Oulussa mahdollisuuden lähteä sen pariin. Samalla työnäkymät paranivat.\n– Olen edelleen tyytyväinen, että muutin tänne. Oulu on tarpeeksi iso kaupunki olematta hektinen, kuten Helsinki. Ison kaupungin palvelut löytyvät, ja luonto on lähellä. Balanssi on minusta hyvä, Ylimäinen arvioi.


Julkaistu 22.11.2013 17:10\nPaukkurauta-Kati palkkaa pyssymiehen, mutta tämä osoittautuu juoppolalliksi. Lopulta Katille jää yksi vaihtoehto: hän vetää revolverivyön omille lanteilleen.Elokuva muistui mieleen sisäministeri Päivi Räsäsen toimista. Sen verran tomeraa Paukkurauta-Päivin toiminta torstaina oli.\nPoliisit ovat iät ajat käyttäneet tietolähteitä eli vinkkimiehiä, kalveja ja tietäjiä. Vasikoiksi poliisit eivät tiedonantajia kutsu – se on rosvojen nimitys pettureina pitämilleen.Tietolähteistä säädettiin laissa 2005.Pykälän mukaan poliisi voi ”käyttää poliisihallinnon ulkopuolista henkilöä tietolähteenä”. Samaan aikaan säädettiin myös, että nämä tietolähteet voidaan rekisteröidä. Kyse oli laajemmasta poliisilain uudistuksesta, jossa yritettiin säätää tästä poliisitoiminnan harmaasta alueesta. Peitetoiminnasta, valeostoista ja tietolähteiden käytöstä on kuitenkin vaikeaa kirjoittaa täsmällisiä pykäliä, jotka antaisivat ohjeet käytännön tilanteisiin.Tässä hyvin rajatussa rekisterissä on nykyisin muutama kymmenen nimeä. Lue koko blogi tästä.


Cocktail Catering & Sales Manager – Wire Henkilöstöpalvelut Oy\nCocktail Catering & Sales Manager\nHaku alkaa: 27.01.2022 klo 08:00\nHaku päättyy: 13.02.2022 klo 16:00\nTyö alkaa: Helmi-maaliskuun aikana\nEtsimme nyt Cocktail Catering & Sales Manageria yhteen suomen tunnetuimmista baari- ja cocktail -alan yrityksistä.\nJuoma- ja catering-, tai niin sanottu vuokraa baarimikko juhliin palvelu on ollut iso osa Son Of a Punchin liiketoimintaa jo aivan toiminnan alusta alkaen. Asiakaskuntamme on laaja aina yksityisasiakkaista suuriin tapahtumatuottajiin ja kansainvälisten yritysten asiakastilaisuuksiin. Tyylikkäät cocktailit ja kokeneet ammattilaiset niiden takana tuovat runsaasti lisäarvoa ja herkullisia elämyksiä toimiston juhliin, messuosastolle, liikkeen avajaisiin, näyttelyihin, henkilökunnan virkistyspäivään tai vaikka hääpäivään.\nTehtävässäsi vastaat catering palveluiden myynnistä, suunnittelusta ja toteutuksesta, joten luovuus, suunnitelmallisuus ja yrittäjähenkisyys ovat tässä tehtävässä äärimmäisen tärkeitä ominaisuuksia. Työ on sopivan haastavaa, mutta erittäin palkitsevaa. Tehtävässäsi pääset suunnittelemaan ja toteuttamaan myös drinkkikoulutuksia esimerkiksi juhlien ohjelmanumeroiksi tai ravintola-alan opetuslaitosten opiskelijoille. Drinkkikoulutuksissa tutustutaan baaritaitojen perusteisiin, juomien valmistustekniikkoihin, raaka-aineisiin ja trendeihin. Tämän lisäksi tehtävässä pääset myös konsultoimaan muita alalla toimivia yrityksiä laadukkaiden juomien ja hyvän asiakaspalvelun maailmaan.\nTyö on kokoaikainen, mutta kiireisin aika painottuu kalenterivuoden suosituimpiin juhla-aikoihin, kevääseen, kesään ja jouluun. Hiljaisina aikoina sinulla on mahdollisuus suunnitella, kehittää ja myydä palveluita.\nTehtävään hakevilta odotetaan:\nHyviä sosiaalisia taitoja ja rohkeaa ulosantia\nÄärimmäisen hyviä asiakaspalvelutaitoja\nRentoa mutta ammattimaista asennetta\nLaajaa juomatuotteiden tuntemusta\nCocktail- ja drinkkitrendien tuntemusta\nKatteiden ja kannattavuuden ymmärrystä\nYrittäjähenkisyyttä ja halua menestyä\nMielenkiintoisen ja todella monipuolisen työn\nKiinnostavan ja tunnetun konseptin\nAlan parhaiden ammattilaisten vahvan tuen\nHyvän palkkauksen sekä mahdollisuuden myös pääomatuloihin\nTyö alkaa sopimuksen mukaan talven 2022 aikana. Kyseessä on rekrytointitoimeksianto, eli työllistyt suoraan vakituiseen työsuhteeseen osaksi Son Of a Punchin jengiä.\nHakemukset toivomme tämän linkin kautta: http://wirestaff.likeit.fi/apply/3362933


Luomivaossa on käytetty sävyä Extra Bitter ja liikkuvalla luomella vaalentamassa Pre-Game. Rajaukseen käytin Lumenen viime vuoden MeNaisten valitsemaa ”Vuoden paras” -eyelineria, eli Precise Tip Eyelineriä. Omani oli jo aavistuksen kuivahtanut, joten se päätyikin loppuneiden kasaan.\nKauniit sävyt tässä meikissä, toimii! 🙂\nNäyttää tosi nätiltä. 🙂\nHurjan ihana, sopii sulle tosi hyvin! Huulipunakin on valittu ihan nappiin 🙂\nJoo toi on se ihan täydellisin punainen mitä voi olla itelle ja omiin sävyihin! 🙂\nSopii aivan täydellisesti hiustesi väriin 🙂


Ostin välipäivinä lisää @7.45 ja ostan mahdollisesti lisää tässä kuussa.\nNyt kun ensimmäinen Mifid2-vuosi on paketoitu sanoisin Nordean pärjänneen hyvin vaan teknisen toteutuksen ja käyttöönoton osalta. 2017 panoksia lyötiin toimiluvan ja tuloksen säilyttämiseen. Omat sijoitukset ovat SEB ja Nordea, joita molempia olen lisännyt vanhojen päälle 2018, toisessa olen plussalla ja toisessa en sinnepäinkään.\nYlimääräinen "vaan"-sana, pahoittelut. Vaikka Q2 ja Q3 olivat pettymyksiä kyllä siellä sentään muutakin positiivista oli kun erittäin hyvä regulaattorin vaatimusten noudattaminen :). Pakka on ollut kasassa 2017. OP oli jäljessä jo startissa, eikä tulostakaan tainnut syntyä - jos olisi pörssissä joku osa himmeliä niin olisin myynyt. Q4 on mielenkiintoinen mm. miten pääomia ohjataan ECBn kevyempien pilarien vuoksi (tämähän oli yksi syy), en tiedä yhtään mitä tekevät tai ovatko viestineet tästä kovinkaan selvästi, mutta taitaa olla kotimaisiin verrokkeihin tukevat pilarit pl. ehkä juuri OP.\nTänään oli KL:ssä juttu euroindeksiin lisäämisestä syksyllä, en tiedä nostaako se kurssia varmaan joku viisaampi osaa sanoa, mutta jos nostaisi / olisi jo nostanut niin on tainnut olla aika kiire muuton kanssa.\nNegatiivinen uutinen (tosin jo vanha), piensijoittajat painaneet rahaa Nordeaan.\nTästä mie en ole kovin huolissani, koska\nMyönnän, luulin Nordean menneen tai menevän lähiaikoina EuroStoxx 50:een ja ihmettelin kovasti, mitä tapahtuu kun kurssi uppoaa. En tarkistanut mitään, tietoni olivat jonkun lehtijutun varassa . Tämä tarkoittaa sitä, että ensi vuoden elokuun lopussa Nordea menee indeksiin, ellei nyt vallan kyykähdä. Kun jo on indeksissä, ei sinne enää voi mennä.\nTarkoititko tämän vuoden elokuuta vai tarkistetaanko indeksi kahden vuoden välein?\nAki tarkoittaa tämän vuoden eli vuoden välein. Luin tämän eilen ja lainaan suoraan Arvopaperista 3.1.2019: "Nordea olisi noussut indeksiin, jos se olisi muuttanut Suomeen vain yhtä päivää aikaisemmin. Deutsche Börsen ylläpitämän indeksin yritykset valitaan vuodeksi kerrallaan syyskuun lopun markkina-arvojen perusteella. Nordea aloitti uudelleen suomalaisena yhtiönä lokakuun ensimmäinen päivä."\nOlin myös itse kuvitellut Nordean jo indeksiin nousseen ja olin myös lehtijuttujen varassa. Ensimmäisen kerran ihmettelin asiaa kun (en valitettavasti muista lähdettä, ehkä jokin Nordean oma markkinakatsaus tms) luin joulukuussa, että Nordea tulee EuroStoxx 50 indeksiin ensi vuonna (eli nyt 2019). Mietin, että eikös se jo sinne vilahtanut ja jäi tämänkin jälkeen tarkistamatta, kunnes eilen tuli tuo uutinen.\nOmistan Nordeaa, mutta silti juttu onnistui jopa hymyilyttämään. Kuten Aki sanoi jos on jo indeksissä sinne ei voi enää mennä. Uusi vuosi ja matoa koukkuun sitten syksyllä!\nedit: lähde saattoi olla podcast Heikkilä&Vilén 21.12. onko Nordea hyvä sijoitus... en kuunnellut uusiksi\nTarkoitin. Joko se vuosi vaihtui ? Vuoden välein siis tarkistetaan. Jos perehtyisi tämän indeksin ja muidenkin rahastojen suosimien sääntöihin ja olisi tarkkana rajalla, pääsisi ilman muuta ylituottoihin. Miulle liian työlästä, mutta ahkerille kannattaisi varmasti.\nEi taida Nordea nousta Eurosotxx50:een. Bloomberg terminaalista:\nThe biggest Nordic bank is starting to feel\nNordea Bank Abp joined the euro zone in October by moving\nits headquarters to Helsinki from Stockholm. A month later, it\nlearned it was losing its status as a global systemically\nimportant bank. Now, it appears Nordea is also too small to make\nit into the Euro Stoxx 50 Index, which supports some of the\nworld’s most liquid derivatives.\nPotential membership of the euro-zone benchmark had been\nseen as an important driver for Nordea’s stock by analysts and\nmedia in its home market. But for Stoxx Ltd., the owner of the\nindex, Nordea remains Swedish despite its new headquarters.\nThat’s because most of the trading in its stock is still done in\nStockholm. Even if that were to change, Nordea would be held\nback by its falling share price.\nThe combined value of Nordea shares is about 30 billion\neuros ($34 billion). While that’s a bigger market capitalization\nthan for some current members of the Euro Stoxx 50, the entry\nmath is a bit tricky. When considering which companies to add to\nthe index, its owner looks at the proportion of stocks available\nfor active trading and not held by long-term investors.\nNordea’s so-called free-float market value is currently\n23.6 billion euros, ranking it 45th on a selection list from\nwhich index entrants are picked, according to Frank Klumpp,\nindex analyst at Landesbank Baden-Wuerttenberg. That’s below the\nthreshold of 40th required to join the index in its annual\nreview in September (the cut-off date for the review is the\nfinal trading day of August). To qualify, Nordea’s free-float\nmarket capitalization needs to grow by 13 percent, or 3 billion\nTo enter through a fast-track process before that, Nordea\nwould need to rank 25th or above.\nTo be sure, being added to the index is not something\nNordea has ever said it targets. The bank opted to move its base\nto Finland in order to be in a country that’s part of the\nEuropean banking union, arguing that the decision makes it\nsubject to a more predictable regulatory environment than in\n“The purpose was not to be part of any index, that is not\nrelevant,” Nordea spokesman Petter Brunnberg said.\nEDIT: näköjään normi bloombergin puolellakin löytyy:\nOnko tuosta tiedossa minkä päivän/ajanjakson kurssin mukaan market capit katsotaan, kun indeksi päivitetään? En löytänyt tuosta tietoa.\nIndeksiin noususta ja ylituotosta muistelisin lukeneeni tutkimuksen, että tällaiseen isoon indeksiin nousevat osakkeet tekevät lähes pari prosenttia ylituottoa. Ylituotto on tietenkin syöty jo siinä kohtaa kun oikeasti nousee indeksiin.\nLöytyihän sieltä tällainen:\nReview frequency: The index is reviewed annually in September. The review cut-off date is the last trading day of August.\nEli Market capit otetaan ilmeisesti elokuun viimeisen pörssipäivän mukaisina. Hieman erikoista, että tammikuussa sitten kirjoitellaan, että ei mahdu indeksiin kun ollaan parin vuoden pohjilla. Eri asia tietenkin sitten jos Tukholman runsaamman vaihdon takia lasketaan kuitenkin ruotsalaiseksi.\nOn muuten hilpeä tapahtuma, jos suomalaiset piensijoittajat biittaa ulkomaiset ammattitreiderit Nordeassa. Ei toki olisi ensimmäinen kerta, mutta näin isoissa lapuisa harvinaista.\nKurssi kuitenkin noussut vuodenvaihteen @7,27 -> @7,80. Miulla on keskihinta 7,94, lähenee.\nKaatunut maito: Olisi pitänyt ottaa 2.1. reilusti enemmän.\nOlisi ainakin kansankapitalismille ja kansantaloudelle hyväksi, jos suomalaiset piensijoittajat onnistuisivat imuroimaan rahaa ulkomaisilta suursijoittajilta. Nordea on tällä hetkellä suomalaisten piensijoittajien toisiksi omistetuin osake. Ainut suositumpi osake on Nokia. Nokiassa tuulipuvut ovat olleet myyntilaidalla Nordnetin kaupankäyntiartikkelin mukaan, jää nähtäväksi onko oltu taas liian aikaisiin myyntilaidalla, Nordean suhteen näyttää hetkellisesti kohtuullisen hyvältä.\nNokiassa tuulipuvut ovat olleet myyntilaidalla Nordnetin kaupankäyntiartikkelin mukaan, jää nähtäväksi onko oltu taas liian aikaisiin myyntilaidalla\nJos Nokiassa on odottamassa 5G tuottojen ja vertikaalimarkkinoilta kumuloituvien tuottojen läjääntymistä, lappujen tiputtaminen käsistä nyt on suoraan sanottuna helvetin tyhmää. Tuotot on viisaampien mukaan kiihtyvässä kasvussa seuraavat 4-5 vuotta. Siilasmaa kuvailee vuotta 2019 startiksi ja 2020 eteenpäin lapioidaan hiiliä alati kuumenevan pannuun kaksin käsin.\nJos spekuloi lyhyen aikavälin (viikkojen - kuukausien - yhden vuoden) liikkeillä, irrallaan liiketoiminnan kehittymisen realiteeteista ajan yli, voi laput hyvinkin saada edullisemmin takaisin.\nItse en aio enkä halua antaa verottajalle välitiliä laskemalla ensimmäisiä, 3,82 eurolla ostettuja lappuja markkinalle. Joskus nekin lähtee, mutta toivottavasti vasta 2024 jälkeen, ja hintaan 10-15 euroa/lappu.\nTuottokäyrä näyttää kyllä kovin samanlaiselta kuin indeksin...\n(Ylempi on OMXGI indeksi ja alempi Nordea)\nNordea on toki tolkuttoman isolla painolla HEX GI:ssä. Parempi vertailu olisi painorajoitettu CAP\nMiten iso on tolkuton? Muistaakseni luin jostain, että 13% normindeksissä vs 10% CAPissa. Hyvin samalta näyttää CAP-käyrä.\n15% luokkaa taitaa olla nyt?. Minulle se on tolkuton olen muutenkin vähän tolkuton :). Nordean painohan kasvaa GI:ssä sitä mukaan, kun market cap kasvaa.\nJos indeksi on noussut saman verran kuin Nordea, niin ei kai Nordean paino indeksissä ole kasvanut.\nEi kai kaikki indeksin osakkeet ole noussut indeksissä yhtä paljon? Kai Nordean kurssi nousu kontribui indeksin arvon kasvuun ja Nordean paino kasvaa, kun kaikki indeksin osakkeet eivät ole nousseet yhtä paljon? Siitähän painorajoittamattomia indeksejä on kritisoitu, että niistä tulee ns momentum sijoituksia, kun indeksin painavimmat firmat kasvaa esim. FAANG efekti indeks(e)issä.\nJos indeksi nousee 10% niin jotkut indeksin yhtiöt ovat varmasti nousseet yli 10% ja jotkut alle. Kuitenkin niin, että keskimäärin yhtiöiden market cap on noussut 10%.\nEsimerkkinä Nordea 13% painolla, yksinkertaistaen indeksin market cap 100 euroa:\nNordea market cap 13e ja muiden indeksin yhtiöiden yhteenlaskettu market cap 87e.\nIndeksi ja Nordea kummatkin nousee 10%, Nordea -> 14,3e ja muut indeksin yhtiöt yhteensä -> 95,7e. Nordean paino indeksissä on vieläkin 14,3/(95,7+14,3)= 13%.\nFAANG-efekti syntyy siitä, että tech-osakkeiden market capit kasvavat indeksiä nopeammin.\nOlet oikeassa esimerkissäsi. Pohdin erin ajanjaksoa kuin mitä kuvaajassasi. Itse pohdin YTD tuottoa, joten tämä jankkaus oli hieman turha pahoittelut siitä :D mutta kuten todettu olen niin tolkuton, että en osaa edes kuvaajia lukea.\nEi tässä vielä hurrata. Markkinan yleinen nousu on nostanut Nordeaa, mutta potentiaalia nousuun on reippaasti jos pahimmat uhkakuvat eivät toteudu. Jos talous piristyy niin todella reippaasti.\nVeikkaan että kesään mennessä yli 50 prosentin todennäköisyydellä on jo yli nykyisen avg. ostohinnan (8,38). Tuli aloitettua ostot aikoinaan liian aikaisin ja viimeisiin herkkuhintoihin ei enää ollutkaan varaa.\nEi näytä enää, tänään Nordea jo jäänyt indeksille. Mutta huomattavaa on, että 2.1. en olisi uskaltanut ottaa indeksiä, mutta Nordeaa kyllä, ja olisin voinutkin hyvin ottaa enemmänkin. Edelleenkään en yritä biitata indeksiä, vaan etsin absoluuttisia tuottoja. Miulla on Nordeaa -> Nordean kurssi kiinnostaa hyvin paljon. Indeksiä ei ole -> kiinnostaa vähemmän. Jos absoluuttisia tuottoja metsästäessäni indeksi jää jalkoihin, se on pelkästääm siviilivahinko. Sama tietysti toisinpäin.\nSama piensijoittajat, jotka ovat ostaneet Nordeaa ja ulkomaiset instikat, jotka ovat myyneet. Tämä lienee fakta. Ovatko instikat myyneet indeksiä ja piensijoittajat ottaneet vastaan? Tuskin ainakaan niin, että sillä olisi merkitystä. Ei toki välttämättä piensijoittajien Nordea-ostoillakaan isompaa, mutta silti Nordeaa ostanut on kiinnostunut ensisijaisesti Nordean hinnasta ja kolmossijaisesti indeksistä.\nEi ole mitenkään mairitteleva tuo Nordean alkuvuoden nousu, mutta on se ylipäätään jo jotain, että ylipäätään noustaan eikä jatkuvasti lasketa.\nItse katson edelleen dataa enemmän kuin indeksiä, data pisteitä tulee jatkuvasti lisää, viimeisimpänä tuo koron nosto Ruotsin asuntolainoille. Mielenkiintoista sinänsä, että selvästi positiivinen uutinen on ilmeisesti sivuutettu lähes kokonaan ainakin Nordean päiväkurssissa ja Nordean kurssi näyttääkin reagoivan enemmän rapakon takana tapahtuviin tapahtumiin. Juuri tulleet viikottaiset asuntolaina hakemukset nimittäin nousivat reilun 23% WoW ja samalla Nordea hyppäsi noin 0.5%. Aiemmin päivällä Nordea näytti vahvasti seuraavan XLF ETF eilistä liikehdintää.\nLähinnä ihmetyttää, että asiat minkä pitäisi selvästi vaikuttaa Nordean kurssiin eivät sitä juurikaan tee, mutta asiat minkä sitten ei niinkään pitäisi näyttää vaikuttavan, ilmeisesti pääomien liikehdinnän mukana\nOmat 5cnt, mutta mielestäni Nordea on vrt muut pankit ollut tänä vuonna pirteämpi. Tästä sen hopeareunuksen voisi yrittää löytää ja että alkuvuonna a) Nordea on sentään noussut -> tämänkin voi kääntää pettymykseksi, sillä tarkoitukseni oli ostaa lisää ja ostankin mutta kalliimmalla! b) Nordea ja Swedbank on vrt SHB ja SEB pärjännyt viime päivinä (7.1. jälkimmäisin laski -2.4x% ja Nordea jotain-1.0x%, syy oli joku SEB analyytikkolounas jossa ehkä ounasteltiin pankin pehmeämpää q4 tulosta tai jotain tai sitten ei).\nVaihto on aika pientä edelleen. Nordeaa olen omistanut ensimmäisen erän 2015 alkaen, en odota suuria vielä Q4, mutta olen kyydissä pidemmällä tähtäimellä.\nKommentti ei ollut tarkoitettu sun sijoitustrategiaan liittyen vaan siihen kun mainitsit voisiko piensijoittajat biitata ulkomaiset ammattitreiderit. Jos ammattitreiderit ostivat Nordea-myynneistä tulleilla varoilla muita osakkeita, voidaan olettaa heidän olevan tasoissa piensijoittajien kanssa. Jos ammattitreiderit jättivät varat cashiksi niin toki hävisivät (tosin jos katsoo vähääkään pidemmälle taaksepäin, niin ovat vielä hyvin voitolla). Mutta silloinkaan en näkisi, että tämä olisi ollut piensijoittajien stock-picking taitojen ansiota koska ymmärsivät valita Nordean, vaan sitä että indeksi lähti nousuun.\nMutta ei tästä sen enempää. Kyllähän Nordea näyttää halvalta ja toivottavasti lähtee nousuun!\nMikähän sitä taloutta tässä äkisti piristäisi... Suunta on pelkästään alaspäin nousukauden huipulta. Viime vuonna kurssit taisivat päätyä amerikassakin -10% laskuun koko vuoden osalta..Siellä on edelleen 25% kupla, joka tulee alas seuraavien kahden vuoden aikana. Ihan turha repiä riemua Nordean hetkellisestä piristymisestä kun alamäkeen tässä ollaan menossa pidemmässä juoksussa. Tämä vuosi on alkanu plussalla joo, mutta vuoden lopulla ollaan taas yleisindeksissä vähintään -10% laskussa.. Nordea korjaa alespäin kunhan päästään osavuosikatsaukseen saakka...Mä oon nähny pelkkää alamäkeä Nordean tuloksessa, eikä se tottavie ole sieltä ainakaan ylöspäin tulossa tänä, eikä ensivuonnakaan.\nOon koonnut lukulistaa, jota haluaisin käydä läpi kun on enemmän vapaata aikaa. Nyt kun mun hakuprosessi kouluun alkaa olla valmis niin aloin selaamaan listaa ja muistin tän:\nBANK OF THE FUTURE: The ABCs of Digital Disruption in Finance (Citi)\nOn tosi pitkä ja yritän jossain vaiheessa itsekin saada selattua läpi. Ajattelin, että saattaa erityisesti kiinnostaa jos on sijoittanut Nordeaan tai muihin pankkeihin.\nKiitos vinkistä. Täytyy lukea ihan ammatillisesta kiinnostuksesta.\nMie kevensin Nordeaa ihan vähän 8,092. Otan takaisin, jos halvemmalla saa. Takana ajatus, ettei missään tapauksessa jää tammiralli lähes kokonaan myymättä. Ihan alun UPM myyntien jälkeen en ole myynyt mitään paitsi vähän treidaillut Powercellia, kun on ollut lähinnä positiivinen sijoitusongelma.\nMinä heitin Nordeat laitaan. Samalla ajatuksella kuin mestari Pyysing - ostan takaisin jos hinta putoaa jonkin verran. Olen muutenkin myynyt tammirallin ansiosta kaikkea kun oletan että niitä ostopaikkoja tulee..


Grillikauden avajaiset kotikolossa – Tunnelmallisia makuja\nGrillikauden avajaiset kotikolossa\nKirjoitettu 1 huhtikuun, 2016 by Kaisa\nParas aika pitää talviloma on tietysti kevät; talven kylmyydestä ja lumesta ollaan taas kerran selvitty, luminen maisema on jälleen – ja toivottavasti pitkään – historiaa. Kuten huomaatte, minusta ei löydy himppuakaan talvi-ihmistä… Mutta takaisin kevääseen ja lomaan, iloisiin asioihin: mikä olisikaan maukkaampi tapa viettää kevään ensimmäisiä aurinkoisia päiviä kuin korkata grillikausi, ensimmäinen kokonainen sellainen – viime vuonnahan pääsimme tositoimiin vasta kesän ollessa jo kukkeimmillaan.\nMitä grillittelyymme tulee, on työnjako perheessämme sekä selkeä että varmasti molempia osapuolia miellyttävä: Aleksi huolehtii niin Weberimme hyvinvoinnista kuin sen käyttelystäkin ynnä grillattavan materiaalin valmistuksesta, minä panostan aterian muihin komponentteihin sekä niitä edeltävään suunnittelutyöhön. Eipä näitä puuhia mielestäni voisi paremmin jakaa.\nKevään ensimmäinen grillimenumme oli seuraavanlainen: alkuruoaksi talon klassikko eli porotäytteinen avokado, pääruoaksi lehtipihvit kolmen kastikkeen kera rinnallaan maukkaudesta erityismaininnan ansaitsevat täytetyt uuniperunat sekä grillatut punasipulit ja ananakset, jälkiruoaksi perinteiset banaani-tähdeleivosnyytit eli toisin sanoen pappilan hätävarat grillissä valmistettuina. Suosittelen kokeilemaan niin edellä linkitettyjä kuin seuraavassa esiteltyjäkin reseptejä. Ja tämä ateriahan on valmistettavissa kokonaisuudessaan myös ilman grilliä (joskaan siitä ei tällöin välttämättä tule aivan näin maukas, jäähän siitä puuttumaan se kuuluisa kesän maku). Niin tai näin, toivotan ihastuttavaa kesän odotusta itse kullekin, niin grillilliselle kuin grillittömällekin herkuttelijalle!\nResepteistä vielä sen verran, että uuniperunat ja barbecuekastike valmistuivat monesti hyväksi todetun Asia on pihvi -keittokirjan ohjastamana, tomaatti-avokadosalsaan, grillattuihin ananasrenkaisiin ja punasipuleihin idean taas antoi mainio Burgeri joka makuun -opus. Neuvon tutustumaan molempiin tarkemmin, ainakin meille kyseiset kirjat ovat tuottaneet paljon mielihyvää.\n100 g cheddarraastetta\nreilu rkl voita\nEsilämmitä uuni 200 asteeseen. Pane uunipellille pestyt perunat, voitele ne öljyllä ja hiero niiden pintaan hiukan suolaa. Paista perunoita niiden koosta riippuen noin tunnin verran, kunnes ne pehmenevät.\nLeikkaa kypsien perunoiden päältä viipale ja kaavi ne ontoiksi niin, että kuoren päälle jää ohut kerros perunaa. Jäljelle jääneet perunaviipaleet kannattaa säästää ja tarjoilla aterian kanssa sellaisinaan. Pane kaavittu peruna kulhoon. Erottele kananmunan keltuaiset ja valkuaiset toisistaan ja lisää keltuaiset kaavitun perunan joukkoon. Lisää peruna-keltuaisseokseen myös maito tai kerma ja puolet juustoraasteesta. Survo seos tasaiseksi.\nPilko kevätsipulit varsineen. Sulata voi pienessä kattilassa, lisää kevätsipulit ja kuullota muutama minuutti, kunnes sipulit pehmenevät. Hämmennä sipuli perunamuhennokseen ja mausta suolalla ja pippurilla.\nVatkaa munanvalkuaiset puhtaassa kulhossa melko kovaksi vaahdoksi. Kääntele vaahto kevyesti perunamuhennokseen ja lusikoi muhennos perunankuoriin.\nSiirrä täytetyt perunat uunipellille ja ripottele päälle loppu juusto. Paista perunoita 15-20 min. kunnes pinta on kullanruskea. Tarjoile heti.\nNoin 2,5 dl\n0,5-1 (pieni) punainen mieto chili\n0,5 rkl punaviinietikkaa\n1 rkl worcestershirenkastiketta\n2-3 tl muscovadosokeria\nKuori ja hienonna sipuli. Kuumenna öljy pienessä kattilassa. Lisää kattilaan sipuli, murskattu valkosipuli ja chiliä makusi mukaan. Kuullota hämmentäen 3 min. tai kunnes ainekset alkavat pehmetä. Nosta kattila liedeltä.\nSekoita tomaattipyree, sinappi, viinietikka ja worcestershirenkastike tahnaksi ja hämmennä tahna sekä 2 tl sokeria sipuliseokseen. Sekoita hyvin ja lisää vähitellen myös vesi joukkoon.\nNosta kattila takaisin liedelle ja kiehauta sekoitellen. Vähennä tehoa ja hauduta kastiketta välillä hämmentäen 15 min. tai kunnes kastike on mielestäsi koostumukseltaan sopivaa. Maista ja lisää halutessasi loppu sokeri.\nTarjoa kuumana tai kylmänä.\nKuori ja silppua sipuli. Halutessasi voit myös kuullottaa sen pannulla pehmeäksi.\nPoista siemenet kahdesta tomaatista. Kuutioi sekä nämä että kaksi muuta tomaattia. Paloittele avokado.\nPane tomaattikuutiot kulhoon, lisää muut ainekset ja sekoita yhteen.\nAvainsanat: avokado, bbq-kastike, grilliruoka, kastikkeet, salsa, tomaatti, uuniperuna\nEdellinen artikkeli Lehtiselleri pukeutuu parhaimpiinsa\nSeuraava artikkeli Aprillipäivän maukkaat ribsit eli taas grillataan – tai sitten ei\n2 vastausta artikkeliin “Grillikauden avajaiset kotikolossa”\nPäivitysilmoitus: Raparperipuuhia osa 2 ynnä projektina pakastin osa 6 = mahtavan maukas suolainen raparperipiirakka | Tunnelmallisia makuja


Se on persoona <3 vaikkei se virallisesti ole asunut meillä, olen jotenkin päässyt sen olemukseen kiinni. Se antaa hieman kylmän vaikutelman joillekin, se ei rakasta kaikkia muttei se vihaakaan, jotkut ihmiset vain saavat sellaisen välinpitämättömän mulkaisun. Omilleen se on ystävä isolla Yyllä ja näyttää kyllä sen. se on oikeasti kotona välillä ihan huomaamaton, se nukkuu ja syö ja tulee välillä rapsuteltavaksi. Ulkona se syttyy puolessa sekunnissa riistan jäljelle, se jaksaa mennä vaikka kuinka pitkälle lenkillä, vaikka juosten. sellainen juuri, sammuu sisällä, syttyy ulkona tyyppi, meidän Carma <3\nJännitin aluksi että millainen se on emona. Se kun on vähän hienohelma.. Tänään kun kävin hakemassa maanantaisen eläinlääkärikeikan jäljiltä jääneen filtin eläinlääkäriasemalta, hoitanut eläinlääkäri mainitsi että Carma on fiksu emo, sitähän se on. Ei hössötä turhia mutta hoitaa lapsensa sellaisella tietyllä varmuudella Ja rakkaudella.\njokaisella persoonalla on joku piirre mitä ei vaan käsitä, niin on Carmassakin :D sen pitäisi juoda vettä... Nyt kun on imeväisikäisiä pentuja vaan ei, sille kelpaa vain pennuille tarkoitettu korvikemaito. Ja koska on toivottavaa että pennut saavat tarpeeksi maitoa niin tokihan Carmakin saa maitonsa, monta kertaa päivässä. Pikkuhiljaa vähennetään maitojauheen määrää ja lisätään vettä, ehkä se jokupäivä kelpuuttaa sen pelkän vedenkin.\nTänään se sai ensimmäisen luu-ateriansa kolmeen viikkoon ja voi sitä ilmettä <3 Sillä on täällä meilläkin oma paikka missä luut syödään. Omassa kotonaan oma matto, meillä pyyhe ja se todellakin syö siinä. Saiskohan ton muunkin lauman syömään "omassa paikassa"..


Fotograf: SPR:n tiedostopankki\nFotograf: Tuula Räsänen\n"Ystävänpäivää laskiastiistaina 2021 torilla "\nSPR:n Hämeenlinnan osastossa toimii kolmisenkymmentä ystävää. Ystävätoimintamme kohdistuu ikäihmisiin. Ystävän kanssa voi keskustella yhteisistä mielenkiintoisista asioista, ulkoilla, käydä asioilla tai keksiä muuta kiinnostavaa tekemistä.\nJärjestämme ystävätoiminnan perus- ja jatkokursseja tarpeen mukaan. Toimintaamme tukemaan kokoonnumme ystäväiltoihin noin neljä kertaa vuodessa. Iltoihin pyrimme saamaan alustajia aiheista, joista on hyötyä vieraillessamme vanhusten luona.\nPäivystys toimistolla Palokunnankadulla joka kuukauden toisena keskiviikkona. Otathan yhteyttä sähköpostilla spr.ystavat @ gmail.com tai puhelimitse 0400 711 045.\nSovimme tarvittaessa tapaamisajan.


Peda.net > Mikkeli > Perusopetus > Kalevankankaan koulu > Oppiaineet (ml. valinnaisaineet) > Biologia > Kasvion ohjeet\nKasvion ohjeet 2017\nKasvio metsän kasveista\nKasviossasi pitää olla 25 mieluimmin kukkivaa metsän kasvia alla olevasta luettelosta. Voit tehdä kasvion joko keräämällä kasvit tai valokuvaamalla ne. Palauta kasviosi tarkistettavaksi viimeistään 1.9.2017.\nLaita luonnosta keräämäsi kasvit kuivumaan ja prässäytymään esim. sanomalehtien väliin painon alle. Vaihda kuivumisen alussa papereita, jotta kasvit eivät homehdu. Kiinnitä kuivat, prässäytyneet kasvit teipillä tai kontaktimuovilla esim. piirustuspapereille. Nimeä kasvit ja kirjoita kasvin nimen yhteyteen myös keräyspäivä ja kasvupaikka.\nKasvien kiinnittämiseen tarvittavat paperit ja kontaktimuovit ym. saat halutessasi syksyllä koulusta, joten voit tehdä kasviosi viimeistelyn kesän jälkeen.\nSinulla on mahdollisuus tehdä kasvio myös valokuvaamalla. Kuvien on oltava itse otettuja, eivätkä ne saa olla esim. netistä kopioituja. Jos teet kasvion valokuvaamalla, laita kuvatessasi kasvin viereen lappu, jossa on nimesi ja kuvauspäivä. Liimaa valokuvat/tulosteet piirustuspaperille ja kirjoita niiden viereen yllä olevan esimerkin mukaiset tiedot. Kasvion voit tuoda tarkistettavaksi myös tikulle tallennettuna. Kasvion ”keräämisessä” kameralla on se hyvä puoli, että kasvit jäävät paikalleen. Ne nimittäin ovat kauneimmillaan kasvupaikallaan luonnossa!\nPohjakerros: seinäsammal, liekosammal, kynsisammal, kerrossammal, sulkasammal, lehväsammal, karhunsammal, poronjäkälä, hirvenjäkälä, torvijäkälä, tinajäkälä, nahkajäkälä\nKenttäkerros: mustikka, puolukka, sianpuolukka, variksenmarja, kanerva, vanamo, oravanmarja, kielo, käenkaali, metsätähti, kangasmaitikka, sudenmarja, kultapiisku, metsäkurjenpolvi, talvikki, metsäorvokki, nuokkuhelmikkä, metsäkastikka, metsälauha, sananjalka, metsäimarre, kallioimarre, metsänalvejuuri, metsäkorte, riidenlieko, katinlieko, keltalieko\nPensaskerros: kataja, paju, tuomi, paatsama\nPuukerros: mänty, kuusi, rauduskoivu, hieskoivu, harmaaleppä, pihlaja, haapa, vaahtera, lehmus, tammi, jalava\nKasvion ohjeet tuleville 7. luokkalaisille 2016\nKasvion ohjeet tuleville seiskoille.doc 25,5 kt\nKasvion ohjeet tuleville 8. luokkalaisille 2016\nKasvio metsän kasveista.docx 13,1 kt\nAlakoulun valinnaisaineet 5-6 lk


Suussa sulava puolukkapuuro on terveellinen ja edullinen eväs - ota resepti talteen - Koti - Voice.fi\nSuussa sulava puolukkapuuro on terveellinen ja edullinen eväs - ota resepti talteen\n19.10.2019 21:15 - Karoliina Kotala\nVispattu puolukkapuuro eli vispipuuro on samettisen pehmeä herkku.\nMonelle vispipuuro on tuttu jo lapsuudesta ja edelleen se kuuluu vakioruokiin muun muassa päiväkodeissa. Puolukkapuuro onkin terveellinen ja halpa ruoka, josta vispattuna saa samettisen pehmeän, suussa sulavan herkun. Vispipuuro sopii hyvin esimerkiksi välipalaksi ja jos omasta pakkasesta ei puolukoita löydy, voi marjat käydä ostamassa kaupan pakastealtaasta. Alla mainio ohje:\n4,5 dl puolukoita\n1. Survo marjat kattilan pohjalle.\n2. Keitä survottuja marjoja noin 15 minuuttia. Kun keitos on valmis, siivilöi liemestä pois kokkareet, niin saat puurosta pehmeää.\n3. Anna keitoksen edelleen kiehua ja lisää joukkoon koko ajan sekoittaen sokeri sekä mannasuurimot.\n4. Hauduta puuroa noin 15 minuuttia välillä sekoitellen.\n5. Kun puuro on valmis, anna sen jäähtyä kylmäksi ja vaahdota se sitten sähkövatkaimella kuohkeaksi.\n6. Nauti vaikkapa maidon kera!\nLue myös: Suussa sulavat suklaakeksit kruunaavat viikonlopun - ihastu reseptiin\npuolukka resepti Vispipuuro puolukkapuuro


Nieminen, Marjut (2015)\nOpinnäytetyön tarkoituksena oli kehittää tarkistuslista sairaanhoitajan työvälineeksi syöpälääkehoitoa saavan potilaan ohjaukseen. Tarve tarkistuslistan kehittämiselle lähti keskusteluista uusien työntekijöiden kanssa perehdytyksen yhteydessä. Tietoa syöpälääkehoidoista oli paljon saatavilla, mutta hoitohenkilökunnalle suoraan suunnattua käytännön tietoa oli hajallaan eri lähteissä tai osin niin sanottuna hiljaisena tietona, jota ei ollut kirjattu mihinkään.\nTyö tehtiin toiminnallisena opinnäytetyönä. Tuotoksena koottiin tarkistuslista ohjauksen apuvälineeksi sekä käsikirja tarkistuslistan käytön sisällölliseksi tueksi. Tavoitteena oli tuottaa lisää syöpälääkehoidon ohjaus- ja perehdytysmateriaaleja syövänhoidon vastuualueelle sekä nostaa syöpätautien vuodeosaston RS1 profiilia hoitotyötään kehittävänä yksikkönä. Teoriaosa ja tuotos koottiin perehtymällä aihealuetta käsittelevään kirjallisuuteen ja tutkimuksiin. Tuotososaan kirjattiin lisäksi yksikön sovittuja toimintatapoja. Käsikirjaan on koottu tiiviiksi paketiksi syöpälääkehoitoon liittyvät perusasiat, jotka lääkehoitoja toteuttavan hoitajan tulee hallita. Oppaassa neuvotaan lukijaa tarvittaessa lisätiedon lähteille.\nTarkistuslistaa ja käsikirjaa voi hyödyntää apuna syöpälääkehoidon potilasohjauksessa sekä osana uuden työntekijän perehdytystä. Listan käyttöä voi hyödyntää syövänhoidon vastuualueella ja laajemminkin syöpälääkehoitoja antavissa yksiköissä kautta maan. Lista on päivitettävissä ja muokattavissa jokaisen yksikön omia tarpeita vastaavaksi. Jatkotutkimushaasteeksi jää kuinka listan käyttöönotto ja hyödynnettävyys käytännössä onnistuvat. Työn tekemisen mahdollisti toimeksiantajana toiminut Pirkanmaan sairaanhoitopiiri.


Pikku Leo syntyi 7 miljardin kynnyksellä! - Katso video\nLeo syntyi 7 miljardin kynnyksellä\ntiistai 01.11.2011 klo 5:04 (muokattu 01.11.2011 klo 5:04 )\nHelsinkiläinen vauva Litonius kiirehti maailmaan ennen aikojaan.\nONNELLISUUTTA – Aiemmin tietysti toivoin kaikenlaista, nyt vain, että hänestä kasvaisi onnellinen ja tasapainoinen ihminen, kertoo Benita Litonius.\nVie kaksisataa vuotta laskea seitsemään miljardiin. Lapsia syntyy nopeammin kuin heitä ehtii laskea – kirjaimellisesti.\nMiljardiin laskeminen veisi 28 vuotta, mutta kuudesta seitsemään miljardiin pääseminen vei ihmissuvulta vain 12 vuotta. YK:n mukaan maailman 7. miljardis kansalainen syntyi eilen maanantaina.\nTodellisuudessa laskennallinen merkkihenkilö on voinut syntyä aiemminkin, tai sitten vasta parin seuraavan vuoden aikana. Merkityksellistä on, että syntyvyyden tahti on kiihkeä, monissa kehitysmaissa jopa hallitsematon. Toista on Suomessa.\nNaistenklinikan osaston 61 perhehuoneessa maailman väkilukua ei ole ehditty jännittää. Täällä vain yksi vauva on tärkeä.\nHelsinkiläisten Benita Litoniuksen, 29, ja Mikael Tervosen, 31, esikoinen Leo päätti laajentaa elinpiiriään muutaman päivän etuajassa. Laskettu aika olisi ollut vasta keskiviikkona, mutta poika päätti syntyä jo lauantai-iltana.\n– Tämä meni juuri suunnitelman mukaisesti ja valmistumiseni kanssa putkeen, nauraa tuore äiti.\nLitonius ehti nippa nappa valmistua perjantaina talouden ja rahoitusalan tradenomiksi. Nyt edessä on hoitovapaineen ainakin vuoden tauko työelämästä.\nTervonen ja Litonius ovat pitäneet yhtä jo 12 vuoden ajan. Heidän yhteiselonsa aikana maailman väkilukuun on tullut miljardi ihmistä lisää. Lapsen tekeminen ei Litoniuksen mukaan ollut aina itsestäänselvää.\n– Nuorempana ajattelin, että ehkä olen enemmän uraihminen, mutta viime vuosina biologinen kello on alkanut tikittää.\nKuten niin monet ikäisensä suomalaisnaiset, hän halusi ennen perheen perustamista opiskella itselleen ammatin.\n29-vuotias Litonius on ikänsäkin puolesta tyypillinen suomalainen ensisynnyttäjä. Edellinen sukupolvi sai lapsensa 20 ikävuoden paikkeilla, nyt suomalaiset ensisynnyttäjät ovat useimmiten lähes kolmekymppisiä.\nLitonius kertoo aiemmin hieman vierastaneensa vauvoja.\n– Ennen ajattelin, että niitä on vaikea käsitellä enkä mielelläni ottanut muiden vauvoja syliini, mutta selvästi sillä on tarkoituksensa, että raskaus kestää yhdeksän kuukautta. Siinä ehtii kasvaa äitiyteen.\nNaistenklinikan perhehuoneessa pariskunta on opetellut vauva-arkea kahden päivän ajan, ja sävelet ovat selvät.\n– Minä imetän ja Mikael hoitaa kaiken muun vaipanvaihdosta siivoamiseen, Litonius hymyilee ja silittää vauvansa poskea hellästi.\n– Nyt jo, vain puolentoista vuorokauden jälkeen, tuntuu hurjan luonnolliselta, että hän on tässä.\nLEIJONANMIELI Benita Litoniuksen ja Mikael Tervosen poika Leo sai nimensä jo kohdussa osoitettuaan voimakasta tahtoa ja ”leijonanmieltä”.\nELISA RIMAILA KUVAT EERO LIESIMAA\nToimittaja: Elisa Rimaila Kuvaaja: Antti Nikkanen\nSuomen väestön on laskettu kasvavan 0,5 prosentin vuosivauhtia.\nSuomessa syntyy joka tunti noin seitsemän vauvaa ja kuolee kuusi ihmistä. Vuosittain syntyy noin 60 000 vauvaa.\nVäestön määrää kasvattavat myös maahanmuuttajat, joita matemaattisen kaavan mukaan tulee Suomeen keskimäärin kaksi tunnissa.\nSuomen väkiluku on nyt 5 372 718 ihmistä.


"Käänsin rasistiset huutelut voitokseni" | ET\n"Käänsin rasistiset huutelut voitokseni"\nklo 20:12 | 24.9.2015\nJo lapsena Donata Pennasen suu kääntyi nauruun. Läheiset kutsuivat häntä hellästi ”lakupyllyksi”, mutta kodin ulkopuolella huudoissa oli toinen sävy.\nKun Donata Pennanen, 50, lähtee kävelylle, hän suuntaa reittinsä niin, että aurinko osuu kasvoihin. Se onnistuu arkisella työmatkallakin. Pienestä asunnostaan hän ei malta muuttaa, koska päivä paistaa parvekkeelle kesäisin yhdeksän tuntia.\nAurinko on läsnä koko hänen elämänasenteessaan. Se näkyy jo lapsuusajan valokuvissa, joissa säkkärätukkainen pikkutyttö ei saa suupieliään millään pysymään aisoissa: ne kääntyvät väkisin nauruun.\n– Että olisin huonolla tuulella? Donata pohtii niin, että otsa menee hetkeksi ryppyyn.\nHän kaivaa esiin yhden mustavalkoisen todistuskappaleen, jossa hänellä on suu mutrussa:\n– Tätä näytän kavereille, jos he eivät usko, että osaan mököttää.\nTosin kuvan otosta on yli 40 vuotta.\nDonata sanoo, että toki alakulonkin hetkiä on, mutta ne johtuvat enimmäkseen liiasta kiireestä.\n– Mutta siitä voin syyttää vain itseäni. Olen ahnehtinut liikaa tekemistä, jolloin pinna kiristyy. Ajattelen, että asiat on parasta hoitaa hyväntuulisena.\nTanssi ja liikunta ovat vieneet Donataa nelivuotiaasta lähtien, jolloin äiti kiikutti hänet Aira Samulinin Rytmikkäät-tanssiryhmään. Siitä alkoi harrastus, joka jalostui myöhemmin työksi asti ja josta tuli määräävin tekijä Donatan elämässä. Omaa liikunnan riemuaan hän on jakanut sen jälkeen tuhansille naisille niin kiertueilla, jumppasaleissa kuin televisiossa.\nLue myös: Donata Pennanen: ”Bussikuski sanoi minulle, että tänne eivät neekerit tule"\nEsikuvana Aira Samulin\nKun Donata syntyi, Suomessa ei juuri ollut tummaihoisia.\n– Laajasalossa olin ainoa lakupylly. Sillä nimellä minua kotona kutsuttiin, ja sana oli täynnä rakkautta ja ihailua. Kerran viisivuotiaana juoksin kotiin itkien, kun joku hiekkalaatikolla haukkui minua neekeriksi. Äiti totesi, että rakas, sinähän olet neekeri – tai ainakin melkein, koska olet mulatti.\nAlkuvuodet Rytmikkäissä olivat kuin pikkutytön unelmaa. Näytösvaatteet jäivät palkkioksi esiintymisistä, ja Donatan vaatekaappiin kertyi pitsimekkoja ja muun muassa takki, jossa oli valkoinen kettuturkiskaulus.\nVuodet Rytmikkäissä vahvistivat Donatan itsetuntoa.\n– Huutelijoille on ollut helpompi antaa piutpaut. Olen kääntänyt kaikki mahdolliset huutelut voitoksi, nostanut päätä ja hymyillyt.\nDonata ylistää Airan elämäntyötä, oivalluksia ja pedagogin lahjoja.\n– Aira loi maaperän, jossa oppi tulemaan toimeen mitä erilaisimpien tyyppien kanssa. Rytmikkäissä tanssiminen opetti minulle sosiaalisuutta, suvaitsevaisuutta ja ymmärrystä.\nEsimurrosiässä Donata hengaili pari vuotta muissa piireissä: pelasi kori-, lento- ja pesäpalloa.\n– Sitten tajusin, että fyrkat on loppu! Palasin Airan hoiviin juuri ennen suurta John Travolta -buumia. Aira toi Amerikasta Suomeen aerobics-dancen ja koulutti minut tanssinopettajaksi.\nTuolloin koko Suomi diskosi. ”Sinut haluan vain, haluan vain, uhuhuhhuhu”, laulettiin suomeksi Grease-musikaalin hittiä. Saturday Night Fever -elokuvan tanssikohtauksen käsiliikkeet ovat ikuisiksi ajoiksi tallentuneet 1980-luvulla nuoruuttaan eläneiden lihasmuistiin.\nDonata opetti diskotansseja vaaleanpunainen t-paita solmittuna rusetiksi rinnan alle, trikoot kiiltäen ja säärystimet nilkoissa. Rytmikkäissä Donata tutustui muun muassa Marco Bjurströmiin, josta tulikin Donatalle elinikäinen ystävä.\nDonata oli päässyt opiskelemaan liikunnanopettajaksi Jyväskylään, mutta opinnot jäivät kesken, koska tanssi vei mukanaan.\n”Olen pieni paksukainen”\nDonataa kehutaan ohjaajana erityisesti siitä, että hän osaa ottaa jokaisen huomioon yksilönä ja että hän välittää ohjattavistaan.\nNykyisin hän ohjaa vain kolmea jumpparyhmää, Ylen ja Kuntaliiton henkilöstöä sekä Jakomäen Pyry -nimisen seuran jäseniä. Jakomäessä Donata on vetänyt tunteja parikymmentä vuotta.\n– Kysyn aina ensin, haluaisitteko jo vaihtaa vetäjää. Toistaiseksi eivät ole halunneet.\nPorukan vanhin jumppaaja on 75-vuotias, nuorin 15-kesäinen. Mukaan mahtuu mummo, jolla on jalassa ryppynauhaiset voimistelutossut, ja nuori, joka odottaa kiihkeästi, milloin hänen ”oma musansa” tulee.\n– Vaikka kaikilla on joskus fiilis, että oh my God, en millään jaksa enää, niin vartin kuluttua on taas hauskaa.\nYhteen tuntiin mahtuu niin poppia kuin letkajenkkaa.\n– On puuduttavaa jumpata tunti vain yhden ja saman musiikkilajin tahdissa.\nDonata nostaa kirjahyllyn päältä messinkisen raskaan tanssijapatsaan, jonka eräs jumppaajista kantoi hänelle lahjaksi Thaimaasta asti.\n– Tämä muistuttaa minua. Tällainen pieni tjockis, paksukainen, jolle tärkeämpää on se miltä tuntuu, kuin se miltä näyttää.\nSatujumppaa johtajien kanssa\nMieliinpainuvimpana ryhmänään Donata muistelee pientä yritysjohtajien Satujumppa-porukkaa, jossa hänen käskyjensä tahtiin aamuvarhaisella ponnistelivat esimerkiksi Georg ja Peter Berner, Jaakko Rauramo ja Matti Aura.\n– Olin silloin nuori tyttönen, ja keski-ikäisten miesten liikuttaminen oli jännittävää. Jumppasimme Stockmannin Motivus-salissa, minkä jälkeen söimme yhdessä aamiaista.\nMiehet olivat jumpan jälkeen kovin tyytyväisiä suorituksiinsa ja antoivat ohjaajalle hyvää palautetta.\nDonata työskenteli 15 vuotta liikunnanopettajana ja veti siinä sivussa parikymmentä viikkotuntia liikuntakeskuksissa.\nAikaa myöten hänestä alkoi tuntua siltä, että olisi kiva tehdä muutakin kuin liikuntaa.\n– Kun formaattitunnit alkoivat vallata saleja, koin että ne eivät ole minua varten. Ne jättävät ohjaajalle vain vähän mahdollisuuksia.\nMieluinen työpaikka löytyi 10 vuotta sitten lastenoikeusjärjestö Plan Internationalin vapaaehtoistyön koordinaattorina. Viimeiset viisi vuotta Donata on toiminut järjestön yritysyhteistyöosastolla. Ihmissuhdetaidot ovat tärkeitä siinäkin.\nAjat ovat kovat ja rahat tiukassa, mutta Plan ja sen arvot tunnetaan Suomessa hyvin.\n– Päättäjät ovat kiinnostuneita järjestöstämme. Kehitysmaiden tyttöjen tukeminen koituu koko kohdemaan hyväksi, sillä apua saaneet naiset kohdistavat rahaa lähipiiriinsä.\nDonata tuntee tekevänsä tärkeää työtä. Hänen asenteensa on kuitenkin, että työ on työtä, ja sen ulkopuolella pitää olla muuta elämää.\n– Jossain vaiheessa minua harmitti, etten saanut hoidettua opintojani kunnolla loppuun. Mutta en ole luonteeltani sillä tavalla tavoitteellinen, että olisin pyrkinyt johonkin asemaan. Olen aika mukavuudenhaluinen. Siitä huolimatta olen saanut kokea huikeita duunijuttuja. Opettaa olen saanut ihan kyllikseni ilman loppututkintoakin.\nLapsuudessa Donatan perhe oli äiti. Nykyisin hän kokee myös laajan ystävien joukon perheekseen.\n– En koe epäonnistuneeni, vaikka minulla ei ole perhettä ja lapsia. Sata pistettä äidilleni Jarmilalle, ettei hän koskaan painostanut minua lasten hankkimiseen.\nDonatan entisistä lapsuuden ystävistä aika moni on jäänyt parittomaksi tai lapsettomaksi. Nyt he hengailevat yhdessä vaikkapa golfkentillä.\n"Sata pistettä äidilleni,\nettei hän koskaan painostanut\nminua lasten hankkimiseen."\nIhana aikuinen elämä\nDonata juhli viisikymppissynttäreitään vuosi sitten, ja ravintola Bottalle kokoontui 160 matkan varrella kertynyttä kaveria.\n– Omakustannushintaan, sillä minulla ei muuten olisi ollut varaa noin suuriin juhliin, Donata kertoo.\nDonna Summerin ja Gloria Gaynorin biisit soivat, ja oluet ja viinit tahtoivat jäädä juomatta, koska kaikki halusivat tanssilattialle.\nSosiaalisuudestaan ja laajasta kaveripiiristään huolimatta Donata on tunnettu myös siitä, että hän haluaa joskus vetäytyä omiin oloihinsa. Silloin hän pysyy kotona pyjama päällä, lukee etenkin kotimaista kirjallisuutta, mutta myös taidekirjoja ja satuja, nukkuu, on ilman aikatauluja.\nDonata sanoo, että viisikymppisenä on tosi helppo olla sinut itsensä kanssa. Voi tehdä, mitä haluaa: opiskella uuteen ammattiin, elää itsenäisesti, valita perhemallinsa.\n– Ei ota enää nokkiinsa pikkuasioista, eikä ala umpisolmutilanteissa kiukutella muille.\nArtikkeli on julkaistu alunperin ET Terveys -lehdessä 4/2015.\nDonata Pennanen x 4\nAmmatti: Terveysliikuttaja, tanssinopettaja, Plan Internationalin yritysyhteistyön asiakasvastaava.\nTyön alla Kesäparatiisin kunnostustyöt, veneilytaitojen kehittäminen, urheiluseura Pihauksen kesäjumppien suunnittelu.


Suomen Helakeskus Oy - Seinäjoki - Metallituotteet - fonecta.fi\n/Metalliteollisuus/Metallituotteet Seinäjoki/Suomen Helakeskus Oy\nSuomen Helakeskus Oy on helojen maahantuontiin ja palveluihin erikoistunut yritys. Yhtiö kuuluu Suomen Helasto -konserniin, jonka omistaa Panostaja Oy. Yhtiön helavalikoima koostuu kalusteteollisuuden helatarvikkeista.\nSadat yritysasiakkaat ovat keskittäneet helahankintansa Helakeskukseen ja saaneet siitä selvää etua.\nHelahankintojen keskittäminen Suomen Helakeskukselle säästää yritykseltäsi aikaa, vaivaa ja kustannuksia. Varastoivan tukkukauppamme ansiosta asiakkaamme saavat tuotteet kokonaisedullisesti ja kohtuullisella toimitusajalla.\nYhtiö on perustettu vuonna 1971. Suomen Helasto Oy:öön kuuluvien tytäryhtiöiden Suomen Helakeskus Oy:n ja Rakennushelasto Oy:n liiketoiminnat eriytettiin vuoden 2012 lopulla omiksi yhtiöiksi. Rakennushelasto Oy myytiin toimivalle johdolle kesällä 2016.\nYhtiö on kuulunut pörssiyhtiö Panostajan yritysryhmään vuodesta 2007 . Pääomistaja on Panostaja Oyj.\nSalice, Camar, Domus Line, Harn, Grass, Franke, Element System, Syskor, Eumar, Karmelit, Trisone, Dubiel Vitrum


Sallan lukupäiväkirja: Kirjojen keräilystä\nSalla Brunou 14.4.12\nTolkienia useammassa eri painoksessa seka suomeksi etta englanniksi. Kylla meinasi itku paasta nyt Australiaan muuttaessa, etta mita "saan" ottaa mukaan ja mita en.. Karsintaa oli pakko tehda, ettei muuttokustannukset paisu pelkkien kirjalaatikoiden takia tahtitieteellisiksi. Karsintarajana toimi aika hyvin kielimuuri, suomenkielisia tuli otettua mukaan helpommin, seka niita erikoisempia tai kuvitettuja englanninkielisia teoksia. Kova selittely miehelle, joka ei kirjojen kerailysta tai Tolkienista juuri perusta, etta miksi sita kokoelmaa pitaa taalla taas kartuttaa, kun just on karsittu..\nMuutenkin kotimaista kirjallisuutta lahti mukaan paljon heppoisemmin perustein, kaannoskirjan taytyi olla _tosi_ hyva, tai todella raskas lukea alkuperaiskielella, etta paasi messiin tanne Down Underiin!\nMinna Vuo-Cho 14.4.12\nTolkienia on meilläkin parilla kielellä ja Makinen kirjoja samoin. Tosin meillä tuplakappaleet johtuvat kyllä ihan perheen kielijakaumastakin... aina en jaksa ranskaksi kahlata vaan haluan ihan omalla äidinkielellä :-)\nTeidän ulkosuomalaisten takia varsinkin todella toivon, että suomalaiskustantamot saisivat sähkökirjajulkaisun järkevälle tolalle, siis myös hinnan suhteen. Suomalaissiirtolaisethan ovat perinteisesti olleet aika huonoja siirtämään omaa kulttuuriaan eteenpäin, useinhan jo toisen polven suomalaiset eivät puhu suomea käytännössä ollenkaan. Netti ja sähkökirjat olisivat mahtava tapa pitää äidinkieltä yllä!\nValilla suorastaan harmittaa lukea esim. sun blogista joku kotimaisen kirjan loistokas arvio ja sitten todeta etta niin, enhan ma tuota opusta saa kasiini kuin ehka tuurilla seuraavalla Suomen vierailulla, tai jonkun ymmartavaisen matkailijan tuomana. Siina olisikin ihana tuliaisidea salmiakin, dippikastikepussien ja xylitolpurkan lisaksi... :D\nKatsotaan sitten joskus jos lapsia siunaantuu, etta miten tuo kielitaidon siirtaminen onnistuu. Mies kylla opiskelee suomea, mutta aika alkeistasolla ollaan viela. Itse vannon, etta lennatan jokaikisen suomenkielisen lastenkirjani tanne ja kyllastan lasten korvat suomella ennen ensimmaista ikavuotta, mutta katsotaan miten kay, jos kay!\nHyviä aikeita! Ilmaisia suomalaisia sähkökirjoja ovat ne vanhat klassikot, joiden tekijänoikeusaika on mennyt umpeen. Pitäisi löytyä ainakin Project Gutenbergin sivuilta. Kirjatuliaiset Suomesta ovatkin hyvä idea, voithan sä ruveta pitämään listaa ja laitat sitten kyläilijöille sieltä vinkit. :)\nAlkoi muuten kiinnostaa, onko mitään hyvää romaania joka käsittelisi australiansuomalaisia...\nTäällä varsinaisia keräilykohteita ovat Stephen Kingin romaanit (suom. ja eng.) ja Aku Ankan taskukirjat :D Todella korkeakyldyyriä ;)\nNo ehottomasti. :) Taskarien tiettyjen osien hinnat taitaa olla kans melko kovia.\nHeh, juuri luonnostelin tässä juttua, jossa tunnustan ainakin pseudokeräileväni SaPo-sarjaa... :-) Hyvin huithapelia keräilyä kyllä, viis veisaan painoksista ja kunnosta.\nJa tietenkin meillä on kaikki Asterixit. (Eikö kaikilla ole? Mitä??)\nKeräilijäidentiteettiä en osaa kyllä omaksua. Silti olen Morren tavoin aika monen kirjailijan kohdalla tietoisesti hankkinut kaikki saatavilla olevat kirjat omaksi, yleensä tosin niin, että olen lukenutkin ne vasta sitä mukaa kun olen ostanut. Nyt olen alkanut miettiä, pitäisikö hommata kaikki Utriot, vaikka niitä saa kyllä mukavasti edelleen kirjastosta. Ja Arto Salmisen ja Hilkka Ravilon kirjat omistaisin kyllä mielelläni.\nLöperömmästä päästä pokkariscifiä voisi kantaa jo pois hyllyistä... ja pari vuotta sitten veinkin Finconin kirppikselle lastin. Olin oikein ylpeä kun pystyin luopumaan!\nTietysti kaikilla on kaikki Asterixit, nehän nyt ovat ihan olennaisia. Tai oikeastaan kokoelma on isäni, mutta hän on luvannut ne minulle perinnöksi.\nAsterixien periytyminen isältä taitaa olla jo jonkinlainen sukupolvikokemus. :) Meillä sama homma, kotikotona on pinot Asterixeja, joista vanhimmat on tosi koirankorville luettuja kun niitä luettiin meille pienenä ja sittemmin niitä on luettu yhä uudelleen. :) Omaan hyllyyn oon ostanut muutaman kovakantisen ranskankielisen Asterixin.\nUtrioita mäkin keräilen, mutten mitenkään erityisen tavoitteellisesti, vaan siten että katon aina divarissa U-hyllyn ja ostan sitten riittävän hyväkuntoiset itselle. Utriot ovat siitä hyvä kohde, että vuosikymmenien aikana samaa kirjaa on julkaistu erilaisella ulkoasulla, ja varsinkin ne piirroskantiset kirjan eri vuosikymmeniltä ovat usein tosi herkullisen näköisiä.\nRavilot mäkin oon keränny omaan hyllyyn, samoin Salmiset on oman hyllyn turvassa. :)\nMeillä Asterixit on kyllä äidin, enkä tiedä kenelle ne ovat perintönä menossa - eivät toivottavasti vielä kenellekään moniin vuosiin! Lapsena kahlasin niitä useita kertoja läpi, ja nykyään onkin hauska katsoa, miten avomies meillä ollessaan ihan samalla innolla käy niitä läpi!\nTutulta kuulostaa! Asterixit (Goscinnyn kirjoittamat) ovat kyllä todella klassikoita. :)\nAinoana kaksoiskappaleena minulla on L.M. Montgomeryn Anna-kirjoista Annan unelmavuodet. Toinen uusimpana painoksena ja toinen -20-luvun kirjana :)Vanhempi painos on vielä suvussa ja suvun ystävillä kiertänyt, joten sillä on tunnearvoa!\nMuuten "keräilyssä" ovat olleet Marilyn -aiheiset kirjat, Janssonin kirjat, Potterit, Varekset... jne :)\nVau, 20-luvun Anna! Mä oon jossain divarissa katellu 40-luvun painosta, mutta siinä oli (ymmärrettävästi) paperin laatu melko "vessapaperimainen", joten jäi ostamatta kun ei ihan priimakunnossa ollut.\nkiva koontipostaus tämmöiselle, joka ei oo nyt vaan ehtinyt oll amukanan missää keskutelussa, kiitos.\nminulle tää kirjojen keräily on ihan vierasta, mutta nykyään harmittelen, että joitain hienouksia olisi tosiaan ihana omistaa. pidän kirja määrää rajattuna ja kiertävänä, mutta niiden muutamien haluan löytyvän hyllystä vaikkei niillä mitään keräilyarvoa olisikaan.\nja tosiaan yhtään kaksoiskappaletta minulla ei ole ;)\nTunnearvohan se itselle tärkeintä on :)\nSalla, arvanet varmaan, mitä keräilen, työkseni ja huvikseni. Jotkut tyttökirjat ja sarjat ovat omaan hyllyyni ja toiset sitten taas toisten hyllyihin. Esimerkiksi Montgomeryn ja Virtasen kirjat tai sitten ruotsalaisista Gullat ja Lotat koristavat omia hyllyjä. Kerään myös järjestelmällisesti vanhoja suomalaisia, jotka sitten kiinnostavat tutkimuksellisesti! "Aikuisten" kirjoista keräilen tiettyjen minulle tärkeiden kirjailijoiden teoksia ja sillä periaatteella, kun tulee vastaan. :)\nNuo tyttökirjasarjat onkin varmasti komeaa katseltavaa, jos saa laajan ja yhtenäisen kokoelman hankittua!\nTuplakappaleina hyllystäni löytyy enemmän ainakin Jane Austenia ja Roald Dahlia. Näistä kirjoista on siis sekä englannin- että suomenkielisiä versioita. Myös joitain George Orwelleja, Graham Greenejä ja Harper Leen To Kill a Mockingbird. Ja tietysti Elisabeth Beresfordin Vompelit/Wombles -kirjoja. (Vompelit olivat suosikkikirjojani lapsena, mutta kukaan muu ei tunnu muistavan niitä, surullista.)\nTavoitteena olisi vähitellen keräillä kaikki Dahlin lastenkirjat sekä suomeksi että englanniksi, mutta en kerää niitä kauhean aktiivisesti, annan kokoelman karttua luonnollista tahtia.\nMä muistan Vompelit nimeltä, mutta sen paremmin en kyllä niitä muista. Kirjoitahan niistä enemmän jos joskus ehdit?\nMuistan kanssa tykänneeni lapsena Beresfordin Vompelit-kirjoista, joita lainasin kirjastosta. Joitain vuosia sitten törmäsin kirjaston poistomyynnissä yhteen Vompelit-romaaniin ja täytyihän se sitten napata omaan hyllyyn muistoksi. :)\nNo sähän voisit sit myös kirjoittaa Vompeleista jotain :)\nNimenomaan keräilyn vuoksi minulla on lähes (ellei eräs perinnönjako tuota tulevaisuudessa ongelmaa) hallussa - vaikkei omassa kodissani - MMM-kirjasarja, josta puuttuu enää joitakin kirjoja alkupäästä. Kirjat olen pyrkinyt ostamaan mahdollisimman halvalla kirppareilta. Divareissa piruvie tietävät niiden vanhojen kappaleiden arvon.\nToisena, tosin pahasti kesken olevana, keräilykohteena on Finlandia-palkitut kirjat (mielellään siistien kansipapereiden kera).\nHaa, aika hyvä keräilykohde tuo F-lista.\nMinun keräilykohteeni ovat Nobel-kirjailijat. Minulla on vähintään yksi kirja jokaiselta Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaneelta.\nKaksoiskappaleita on vain kahdesta kirjasta, suomeksi ja alkukielellä. Kirjat ovat Rikos ja rangaistus ja Sadan vuoden yksinäisyys.\nOho, osaatko lukea noita alkukielisiä sujuvasti vai oletko ihan keräilyn ilosta hankkinut?\nEspanjaksi pystyn lukemaan, venäjäksi en. Espanjankielisen Sadan vuoden yksinäisyyden sain lahjaksi. Rikoksen ja rangaistuksen ostin itse, koska se on minusta yksi kaikkien aikojen hienoimpia kirjoja.\nDostojevskin Idiootista jäi hyvä mielikuva, joten ehkäpä kesällä tiiliskivifiiliksen iskiessä voisi tuota Rikosta ja rangaistusta kokeilla... Olen joskus lukenut sitä muutaman kymmenen sivun verran, mutta kesken jäi, ehkä aika olisi kypsä uudelle yritykselle. :)\nKotkan kirjastonhoitaja 14.4.12\nPikaisesti laskien noin 25 kirjaa, joista on eri versioita. Joko kieli- tai painosversioita ja kahdesta neljään per kirja. Ja nämä ovat todella pääsääntöisesti juuri niitä kirjoja, joita en mistään hinnasta myy tai lahjoita pois. Päinvastoin, pidän todennäköisenä, että lisäkappaleita ilmestynee jatkossakin ja juuri näihin kirjoihin.\nJuu, musta tuntuu myös että kohta voin erikoistua keräilemään pelkkiä Tiarnia-sarjoja jos niitä vielä monessa eri muodossa julkaistaan :)\nVillis / Villasukka kirjahyllyssä 14.4.12\nYritän pitää kirjahyllyni maltillisena. Stephen Kingin kirjoja minäkin haalin ja vaalin aarteinani, niiden viemää kirjahyllytilaa ei voi laskea eikä säännöstellä ;) Myös Harry Potterit, Meyerin Houkutus -sarjan, Taru sormusten herrasta -yhteisniteen, Muumi -kirjasarjaboksin ja vanhan Tuntematon sotilas -kirjan luen aarteikseni. Rahallista arvoa näillä "aarteillani" tuskin on, mutta tunnearvoa sitäkin enemmän!\nNiin ja kaksoiskappaleita minulta ei löydy, eli minäkin mahdun vielä kirjakeräilijä-lokerikkoon. Tosin Meyerin sarjan voisin kotiuttaa englanninkielisenä, mutta en silti koe itseäni kirjahamsteriksi. Ehkä. ;)\nMäkin olen Harry Potterit kerännyt englanninkielisenä "adult edition" -ulkoasun sarjana!\nKaksoiskappaleita ei ole, joskus aikoinaan olen tuollaista harrastanut että on eri painoksina samaa kirjaa muttei enää...\nJoitain kirjailijoita on kertynyt isompina sarjoina, suomennetuista Kawabatoista puuttuu yksi, suomennetutu Lagerkvistit sai kerättyä näppärästi ja halvalla hyllyyn niin nyt ne ovat siellä, ja kun viimeksi huvitti lukea Isä Camillo -tarinat uudestaan niin samantien nekin sitten keräsi hyllyyn sen sijaan että olisi etsinyt kirjastosta, ja Josephine Teyn dekkareitakin on nyt tullut napattua divareista mukaan sitä mukaa kun vastaan tulee...\nMutta joo, hyllytilaa näkyy olevan suunnilleen samoja määriä kuin sinullakin, ja niissä on reilusti muutakin kuin kirjoja.\nJa hamstraus olisi turmiollista (sieltä Emmauksen kirppikseltä irtoaisi kyllä säkkikaupalla sellaisia "tämän voisi joskus hamassa tulevaisuudessa lukea ja tuo on kivan näköinen ja..." teoksia jos sille tielle lähtisi).\nKeräilyarvosta en tiedä, jossain vanhempien ullakolla laatikossa on kyllä tuo Corton Samarkand-albumi ja saattaa siellä jotain muutakin olla josta voisi parisen kymppiä käytettynä irrota...\nNo huh, tuollaiset aarteet kyllä ullakolta kiertoon keräilijöiden iloksi!\nTuo on kyllä totta, että jotkut tietyt kirjat on jopa helpompi ostaa käytettynä kuin lainata kirjastosta. Esimerkiksi Virginia Andrewsin Pimeyden kukat oli sellainen. 80-luvun bestseller, joka alkaa olla kirjastoikänsä päässä, ja uusia painoksia ei ole otettu. Käytettynä taas liikkuu melko paljon ja halvalla juuri sen vuoksi että on ollut bestseller...\nMinulta löytyy ainakin Brontën Jane Eyre sekä suomeksi että englanniksi.\nSayersin Wimsey-kirjat on tarkoitus kerätä kaikki hyllyyn - muutama kappale puuttuu vielä.\nUseampi vuosi kului siihen että sain Montgomeryn Annat ja Runotytöt kerättyä hyllyyn niillä "punanauhaisilla", Maija Karman kuvittamilla kansilla, jotka ovat omasta lapsuudesta tutut. Niin, ja Runotytöt minulla on myös englanninkielisinä pokkareina.\nEn useinkaan kerää kirjailijalta koko tuotantoa, jos en kaikista kirjoista myös pidä. Esimerkiksi Simone de Beauvoiria ja Margaret Atwoodia minulla on hyllyssä paljon, mutta ei suinkaan kaikkia kirjoja, vaan vain ne jotka ovat erityisen tärkeitä.\nSarjakuvista löytyy kaikki Tove Janssonin kirjoittamat/piirtämät muumit ja suurin osa Tinteistä. Ihan ensimmäisiä Tinttejä en ole hyllyyni välittänyt hankkia, vaikka se tarkoittaakin ettei sarja ole täydellinen.\nPieni keräilijä siis asuu sisälläni, mutta ei pakkomielteinen :)\nNe punanauhaiset ovat todella nostalgisia. Tosin itse luen Montgomeryt nykyään mieluummin englanniksi, koska suomennoksia on leikelty. Minustakin sopiva keräilytahti on tuollaista ei-pakkomielteistä.\nOona / Lopunajan lauseet 14.4.12\nMinulla on tapana ostaa divareista kirjoja, joiden tiedän olevan hyviä, vaikka kyseinen teos löytyisikin jo omasta hyllystä. Tiettyjä teoksia ei vain jotenkin voi jättää hyllyyn! Mutta on se kätevääkin - odottelen sitten vain, että jollakulla ystävällä on syntymäpäivät, ja valkkaan tästä valikoimasta sopivan lahjan.\nMuuten en juurikaan tuplakappaleita kerää, ja ainoa paheeni taitavat olla monen muunkin jo mainitsemat tyttökirjat - tahdon ne ehdottomasti tietyllä kannella minäkin, jonka lisäksi tapanani on ostaa todella vanhoja painoksia niihin jossakin törmätessäni. Minulta löytyy muun muassa kappale Alcottin Tytöistä parhain -kirjan suomennoksen ensimmäisestä painoksesta!\nKuulostaa kätevältä. :) Aika herkulta kuulostaa tuo ensipainos myös!\nMulta lähtee kaikki kaksoiskappaleet kiertoon. Esim. upgreidaan pokkareita kovakantisiksi ja, jos jostain löydän,alkuperäiskieliset vintage-Austenit ovat olleet tosi kiven alla. Joku roti sentään on tässä munkin hamstrailussani.\nTuota minäkin olen kyllä tehnyt, pannut pokkarin kiertoon jos hommaan saman kirjan kovakantisena. Muutama vuosi sitten Lontoon-matkalla löysin divarista Austen-sarjan, tyylikäs nahkaselkäinen sarja 1900-luvun alun painoksena. Jäi kyllä ostamatta, koska hinta oli melkoisen korkea, en valitettavasti muista tarkkaa hintaa, mutta ei se sarja ihan pikkurahalla olisi irronnut. :)\nMinulla on kaikki Tintit jossakin muodossa, ja kaikki Goscinnyn tekstittämät Asterixit, Lucky Luket ja Niket (Uderzon ja Morriksen yksin tekemiä ei ole eikä Ahmed Ahneita), Harry Potterit on suomeksi.\nGoscinny on kyllä ollut nero. Pitäisi kaivella jostain hänen elämäkertansa luettavaksi, jos sellaista on kirjoitettu...\nAika hienoja keräilykohteita teillä! Itse olen oikeastaan kerännyt ainoastaan 90-luvulla Usassa Bill Wattersonin Calvin ja Hobbes -sarjakuva-albumeja.\nNoillakin lienee jo vähän keräilyarvoa? Tai ainakin suomenkieliset Lassi ja Leevi -alpparit ovat joskus hyvissä hinnoissa...\nTuolta löytyy myös yksi peruste kirjojen keräämiselle\nMun keräilykohde kirjoissa on suosikkibändien elämänkerrat ja vanhat tyttökirjat ja senkin olen rajannut että yritän löytää vain niitä mitkä omasta mielestäni on ollut niitä parhaita, jo lapsena tai nyt aikuisena luettuna ( mm. muutama Anni Swanin kirja) ihan jo tilan vuoksi yksiöön kun ei montaa kirjahyllyä ole mahdollista saada mahtumaan :D t: Anni


Jälkiruokaidea saa kuolan valumaan – suklaalautanen on koko perheen suosikki – Stara\nJälkiruokaidea saa kuolan valumaan – suklaalautanen on koko perheen suosikki\nRuoka Viihdeuutiset 15.11.2016, 16:30 · Terhi Piiroinen\nSuklaa on luokiteltu ruoka-aineen lisäksi myös nautintoaineeksi. Toisinaan jälkiruoaksi riittää muutama suklaapala, mutta mikäli tarjoilun haluaa vetää överiksi, kannattaa esille panna mahtava suklaatarjoilulautanen.\nPureWow on esitellyt ideoita suklaalautasen kokoamiseen. Suklaalautaselle kootaan kaakaomassasta valmistettuja herkkuja hieman samalla idealla kuin juustolautaselle juustoja. Mukaan pannaan myös muita naposteltavia suupaloja. Suklaan lisäksi tarjolla tulisi olla ainakin jotain rapeaa, hapanta ja suolaista.\nSuklaan kanssa sopivat esimerkiksi pähkivät, keksit, marjat, popcornit ja hedelmät. Jo pelkkä ajatus suklaalautasesta saa veden kielelle. Ehkäpä tästä ideasta tulee kilpailija perinteisten piparien, torttujen ja konvehtien rinnalle joulupöytään?


Luminen metsä ja rähinä p*skasta\nKäytiin anopin, vanha rouva Ronjan ja aikapommi Diegon kanssa metsässä hiukan lenkkeilemässä. Oli siellä kyllä aivan huippu kanunista... Aurinko paisto ja lumi kimmelsi... On se aina niin kaunista ihan sama maihin metsään menee kävelemään... Diego ja Ronja totta kai mennä viipeltää vapaana, eikä mitään ongelmia ollut, kunnes tultiin takaisin päin niin vanha rouvo Ronja oli sitten sitä mieltä hevosen paska pallo oli hänen joten pieni rähinä siitä syntyi, kun ei Diego oli millään luopunu paskapallostaan... On ne kyllä hölmöjä.. :) Onneksi rähinä loppui lyhyeen, eikä kummallekkaan tullut kuolavaurioita enempää.. :) ja jotain positiivista Diego palautui tilanteesta todella nopeasti.. :) *edistystä*\nSe on jännä juttu miten Siperianhuskyja on niin monen lähtöön. Kuvissa olevat siperialaiset ovat kaikki jollain muotoa minun tai ovat olleet minun. Tällä hetkellä kotona niistää astuu Daiki ja Kira, Peppi ja Mosku viettävät eläkepäiviä veljeni luona Iisalmessa, Vilma palautui kasvattajalle ja Ama asuu Kotkassa. Kaikki aivan mahtavia koiria joista jokainen on opettanut minulle jotain. Jokainen on erilainen/omanlainen yksilö, mutta kuitenkin kaikki ovat jotenkin samanlaisia...\nKoska rotumme kirjo on näin laaja, niin miksi tuntuu että kunnollista jalostusmateriaalia ei ole. Hyvää ja sitä itselle kolahtavaa urosta ei löydy... Näin kuulee keskusteluja... Miksi näin on? Ja asia mitä olen ihmetellyt ja törmään siihen jatkuvasti on: Miksi jotain tiettyä urosta on käytetty niin monia kertoja jalostukseen? En usko että yksikään uros maailmassa on niin huippu hyvä jokaiselta kantilta että sitä kannattaisi käyttää 11 kertaa tai useamminkin. Ainakin näissä ns. ''showlinjan'' koirissa löytyy melkein aina tietyt kaksi urosta jossain sukupolvessa.. Ja itselleni henkilökohtaisesti ne koirat ovat kuin todella ruma kirosana. Yritä siinä sitten etsiä tervettä, hyvä päistä, komea ja käyttöominaisuuksiltaan toimivaa urosta jonka sukutaulussa näistä toinen ei esiintyisi. Miksi täytyy käyttää samaa urosta niin julmetusti, eikö voisi vaikka käyttää sen jälkeläistä.. koska jos uros on niin hyvä että sitä käytetään yhä uudestaan niin ainakin teoreettisesti myös sen jälkeläiset ovat hyviä ja jalostusarvoltaan käytettävissä ja varteenotettavia vaihtoehtoja... Ja uskon että näitä tälläisiä ''super uroksia'' löytyy myös kaikista linjauksista.. mutta miksi? Aina puhutaan että suomessa on laaja ja hyvä kanta mistä valita... mutta onko oikeasti näin? Ei taida olla? tai on hyvä ja suhteellisen terve ja käyttöominaisuuksiltaan toimiva, mutta ei se taida niin laaja olla... Vai etsivätkö ihmiset niitä jalostusuroksia vääristä paikoista?? Ja HUOMIO teille jotka aina vedätte niitä mandariinin kokoisia herneitä nenäänne kirjoituksistani, niin muistakaa että tämä on HENKILÖKOHTAISESTI MINUN MIELIPITEENI JA AJATUKSENI!!!\nDaikin ja Aman pennut ovat jo todella isoja pikku riiviöitä ja tällä hetkellä näyttää hyvältä vaikka itse henkilökohtaisesti en löytänyt yhdistelmästä mitään hyvää koirien isojen suku ja rakenne erojen vuoksi. Ei vanhemmissa itsessään mitään vikaa ja molemmat ovat aivan mahtavia yksilöitä, mutta yhdessä... ... Nyt kun pentujen syntymästä on mennyt aikaa ja on kuullut kuulumisia ja nähnyt kuvia, niin on alkanut tuntumaan että ehkäpä näistä pennuista kasvaakin aivan oikeita rekikoiria niin luonteellisesti kuin rakenteellisestikin. Kuvassa takana Nuotti tyttö ja edessä veli Nuutti. ja kuinka ne ovatkaan muuttuneet parempaan sen pörröisen ja pehmoisen pentuiän jälkeen. :) Tällä hetkellä Nuotti neiti etsii uutta, ja aktiivista kotia!\nSitä aina toivoo että kaikki kotoa lähtevät pennut saisivat heti ne pysyvät rakastavat kodit, mutta aina ei käy niin. Omistajilla saattaa tulla jotain jonka vuoksi he eivätkään pysty sitoutumaan pentuun. Ja juurikin sellaisen syyn vuoksi Nuotti etsii kotia. Onneksi he olivat ottaneet yhteyttä Santtuun ja pentu palautui takaisin synnyin kotiinsa eikä lähtenyt kiertoon. Varmasti jokaisella kasvattajalla/koiran myyjällä on pieni pelko alkuun että olikos tämä koti nyt oikeasti se oikea. Aina on pieni piru takaraivossa joka maalailee niitä kauhukuvia kun pentu luovutetaan. Itsekkin olen valitettavasti joutunut palauttamaan yhden koiran kasvattajalle ja vaikka kuinka pahalta se tuntui niin tiedän nyt että olen tehnyt koiraa ja kasvattajaa kohtaan oikein. Vaikkakin siitä on jo melkein kaksi vuotta niin vieläkin ikävöin kyseistä koiraa, ja harmittelen että se ei vain sopeutunut meille kaupunkiin ja pieneen laumaan, mutta tiedän myös sen että koira on onnellinen ja voi hyvin. Ja vaikkakin jouduin koiran ''palauttamaan'' kasvattajalle niin sain silti tästä kasvattajasta itselleni vakaan avun ja tuen rekiharrastajana. Vaikka itse en ole Nuotille etsimässä uutta kotia, niin vatsaa kouraisee aina kun edes mietin asiaa. Ja voin vain kuvitella millaisen stressin ja jännityksen tämä on luonut Santulle. Ja varmasti myös pienen pelon siitä että tulevan kodin täytyy olla se lopullinen. Ja toivonkin parasta! Itse odotan kauhulla omaa koettelemusta kun mahdoille kasvateille täytyisi kodin löytää ja valita se täysin oikea perhe oikealle yksilölle.


Hyvinvointi ja turvallisuus -tapahtuma valtaa TAMKin 6.–7. huhtikuuta - ePressi\nHyvinvointi ja turvallisuus -tapahtuma valtaa TAMKin 6.–7. huhtikuuta\nKutsu: Tervetuloa Feel Good, Feel Safe -tapahtumaan Tampereen ammattikorkeakouluun\nAika: 6.–7.4.2017, klo 10 -14\nPaikka: TAMKin pääkampus, Kuntokatu 3\nFeel Good, Feel Safe -tapahtuma kannustaa huolehtimaan omasta terveydestä ja turvallisuudesta. Tapahtuma toteutetaan yhteistyössä TAMKin Hyvinvointiklinikan sekä monialaisen opettaja- ja opiskelijatiimin kanssa. Mukana ovat bioanalyytikko-, fysioterapeutti-, ensihoitaja-, sairaanhoitaja-, sosionomi-, restonomi- ja tradenomiopiskelijat.\nMessuilla kävijät voivat tutustua hyvinvoinnin ja turvallisuuden eri osa-alueisiin opiskelijoiden avustuksella. Paikalla on runsas joukko yrityksiä ja yhteistyökumppaneita esittelemässä tuotteitaan sekä palveluitaan.\nKävijät voivat osallistua erilaisiin mittauksiin ja testauksiin sekä saada tietoa, ohjausta ja neuvontaa hyvinvointiin ja turvallisuuteen liittyvissä aiheissa. Paikan päällä voi oppia esimerkiksi elvytystaitoja, mittauttaa kehonkoostumuksensa, verenpaineensa sekä veriarvonsa, muun muassa hemoglobiinin, kolesterolin ja sokeriarvot.\nTapahtumassa kuullaan myös mielenkiintoisia haastatteluja ja tietoiskuja ravinnosta, liikunnasta, hyvinvoinnista sekä turvallisuudesta.\nTorstaina paikalle saapuu Pirkanmaan pelastuslaitos ja Poliisiammattikorkeakoulun opettaja sekä opiskelijoita. Ohjelmassa on paloauton esittelyä, rasvapalon sammutusdemonstraatioita turvallisuuskärrystä simuloituna, paloturvallisuustietoa sekä poliisin sähköisiin palveluihin tutustumista.\nTapahtuma on maksuton ja avoin kaikille, eli myös lapset ja ikäihmiset ovat lämpimästi tervetulleita!\nMeitä pääset seuraamaan myös sosiaalisen median puolella seuraavien kanavien kautta:\nFacebook: Feel Good, Feel Safe -tapahtuma\nLisätietoja tapahtumasta antaa projektipäällikkö Roosa Keteli, roosa.keteli@soc.tamk.fi, 040 536 2771\nTapahtumassa mukana olevat yritykset ja yhdistykset:\nPirkanmaan Allergia ja Astmayhdistys\nTampereen seudun selkäyhdistys\nPirkanmaan AVH- yhdistys\nTampereen seudun näkövammaiset Oy\nForever Aloe Vera Johanna ja Markku Salonen\nMuu toiminta ja yhteistyökumppanit:\nTOLU ry (Tampereen orastavat lihakset urheiluseura)\nTamko (Tampereen ammattikorkeakoulun opiskelijakunta)\nSOPU ry (Tampereen ammattikorkeakoulun sosiaalialan opiskelijayhdistys)\nPimeä Cafe – mahdollisuus kokea kahvihetki pimeässä! Tilassa H0-23