Adventismin etenemisen esteitä\nAlustus Betel-kirkossa, Turussa 4.2.1995\nOn aikoja, paikkoja ja olosuhteita, joissa adventismi on edennyt menestyksellisesti. Euroopassa on kuitenkin tultu tilanteeseen, jossa jäsenmäärä ei enää kasva, pikemminkin vähenee ja jäsenistö ikääntyy. Syitä etsittäessä saatetaan viitata pahaan aikaan, paholaisen juoniin, seulontaan ym. Mutta löytyykö mahdollisesti itse sanomasta, organisaatiosta tai toimintaympäristöstä sille etenemisen esteitä? Tarkoitukseni ei ole pohdiskella sitä miten laiskoja jäsenet ovat, miten huonoja johtajat ovat tai mikä merkitys on rukouksella, Pyhän Hengen kasteella ja kokosydämisellä antautumisella. Niidenkin käsitteleminen on toki tärkeää, mutta yksinomaan niistä puhumalla voidaan myös peittää todellisia ongelmia.\nSotamies Masi tarjoaa oivan esimerkin ongelmien peittämisestä. Monet varmaan tuntevat sarjakuvan sotamies Masista, joka kuvataan velttona ja patalaiskana. Erään kerran Masi tulee sotilaspastorin luo valittamaan kersantti Ärjylästä. Masi kertoo, kuinka kessu huutaa, lyö, raivoaa, on täysin mahdoton. Hänen hermonsa eivät enää kestä tällaista höykytystä ja simputusta. "Masi, sinun on opittava anteeksiantamusta", vastaa sotilaspastori ja jatkaa, "jospa rukoilisimme hänen puolestaan." (Masi ei nähtävästi tiennyt, ettei korppi noki toisen korpin silmiä). Niinpä Masi ja sotilaspastori polvistuvat rukoukseen. Sotilaspastori sitten päättää rukouksensa sanoihin: "... ja löytäköön kersantti Ärjyläkin tiensä taivaaseen", johon Masi sitten vastaa: "Ja pian."\nPyrin tarkastelemaan ongelmaa eurooppalaiselta ja skandinaaviselta kannalta ja siten miltä tilanne saattaa näkyä ulkopuolelta nähtynä. Ulkoa tuleva ehkä paremmin aistii sisäilman laadun ja tuuletuksen tarpeen.\nReino Jaatinen, joka syntyi 6 kuukautta ennen Urho Kekkosta ja kuoli noin 6 vuotta hänen jälkeensä (siis 1900-1992), arvioi adventismin leviämisen mahdollisuuksia jo 1920-luvulla omassa opinnäytetyössään. Elämäntyönsä hän teki kirkkoherrana. Jotta saisin alustukseen myös historiallista syvyyttä, viittaan muutamiin hänen lausuntoihinsa. Ne osoittavat hänellä olleen tarkat silmät.\n"S.p.adventismi ei ole mikään joukkoliike. Suurista ulkonaisista saavutuksistaan huolimatta on sen varsinainen kannattajajoukko sangen pieni. Se on käsityksissään ja tavoissaan asettanut itse itselleen ne rajat, jotka estävät liikkeen laajemman leviämisen. Tämä lieneekin sille onneksi, sillä pienessä joukossa on aina helpompi toteuttaa kristillisen seurakunnan ihannetta."\nSisääntulokynnys onkin adventismissa aina ollut varsin korkealla. On sapattia, jalkainpesua, kymmenyksiä, terveysperiaatteita, petoja jne.\nJaatinen totesi siitä:\n"Sisäiselle järjestykselle pannaan suurta painoa --. Niinpä onkin saatu aikaan erinomainen koneisto, jonka avulla tämä maailman laajuinen liike toimii kaikkialla samalla tavalla yhteisen johdon alla. -- Kun kaikkialla sapattikouluissa selitetään Raamattua samalla tavalla pysyy lahkon uskonnollinen suunta yhtenäisenä. Niinpä ei s.p. adventismi ole meidän maassammekaan sanottavasti kansallistunut, päinvastoin kuin monet muut liikkeet."\nJaatinen pitää tehokasta yhtenäistä johtamisjärjestelmää positiivisena asiana. Nykyään asiaa voisi tarkastella myös toisin päin. Tuolloin ei vielä tunnettu toisen tai kolmannen polven ongelmaa eikä läheisistä sukulaisuussuhteista johtuvaa ongelmaa. Herätysliike ei vielä ollut kehittynyt perinneliikkeeksi.\nOmaksuttu tiukka ja keskitetty hallintomalli ei ehkä enää ole pohjoismaissa paras mahdollinen. Ehkä helluntailaisten näihin vuosiin asti käyttämä kongregationalistinen malli, jossa paikallisseurakuntien määräysvalta korostuu, sopisi paremmin. Ongelmaton ei sekään liene. Lähetystyössä nuoret kirkot itsenäistyvät vähitellen. Se on elämän laki. Ylikansallinen kirkko ei anna siihen riittävää mahdollisuutta. Nykyisessä mallissa uudistusten tekeminen on erinomaisen vaikeaa ja takkuista. Naispappeuttakaan - erään esimerkin mainitakseni - ei voitane toteuttaa ennen kuin kaikkein vanhoillisimmat unionit ja osastot sen hyväksyvät. Toisaalta, kun jotain uutta asiaa ajetaan sisälle, Amerikasta tulee joku käännyttämään ja ylipuhumaan.\nHenkimaailmassa ovat vastakkain Jumala ja paholainen, hyvä ja paha, valo ja pimeys, totuus ja vääryys. Kun pahalle, pimeydelle, vääryydelle haetaan ruumiillistumia tästä maailmasta, niin päädytään lähes aina paaveihin ja roomalaiskatoliseen kirkkoon. Sinne lähes kaiken tässä maailmassa ilmenevästä pahasta katsotaan pesiytyneen. Huomattavasti vähäisempiä pahuuden tyyssijoja ovat olleet valtiokirkot. Useimmiten on unohdettu - ja varsin kohtalokkain seurauksin, että muitakin pahuuden ruumiillistumia on maailmantapahtumien virrasta etsittävä. (Niinpä sosiaalieettinen näkökulma on adventismin piirissä jäänyt taka-alalle).\nViittaan muutamaan esimerkkiin. Hitler ja natsismi pääsivät pahasti yllättämään adventistit Saksassa 1930-luvulla eikä vielä toisen maailmansodan alkaminenkaan avannut kunnolla silmiä. Myöskään sosialismia ja kommunismia adventismi ei ole kyennyt sijoittamaan petojen galleriaan. (Price yritti tulkita profetioita oikeistolaisesti kuten Leo Meller meillä). Miten mahtaa käydä adventismin suhtautumisessa Euroopan Unioniin? Miten nopeasti adventismi kykenee muodostamaan siitä käsityksen eurooppalaiselta näkökulmalta ja arvioimaan sitä ilman katolisuuden mörköä? Niinpä Nykyajan pääkirjoitukset tulevat olemaan tässä suhteessa mielenkiintoisia.\nKun tarkastelee adventismin ja eräiden muiden liikkeiden etenemistä maailmanlaajuisesti, voi todeta, että adventismi leviää erityisesti siellä missä esiintyy voimakasta uskonnollista vastakohtaisuutta. Suurta taistelua selatessa on helppo aistia se väkevä vastakohtaisuus, joka on Jumalan ja paholaisen sekä adventismin ja roomalaiskatolisen kirkon välillä. Roomalaiskatolisuuden uhka oli ilmeinen Vatikaanin I konsiilin jälkeen 1870- ja 1880-luvulla myös Yhdysvalloissa, jolloin Suuri taistelu oli työn alla. Espanjasta tulleet siirtolaiset kasvattivat erityisesti roomalaiskatolisten määrää Yhdysvalloissa ja lisäsivät muukalaisvihaa.\nSuomessa tällaista roomalaiskatolisten uhkaa ei tunneta eikä katolisuuden mörkö toimi täällä riittävänä pelotteena. Onhan adventistejakin ollut täällä enemmän kuin roomalaiskatolisia aivan viime vuosiin asti. (1.1.1994 Suomen katolisissa seurakunnissa on ollut kaikkiaan 5838 jäsentä; Näistä kuitenkin 37,6% on ulkomaalaisia).\nSiellä missä vallitsee konsensus ja yhteiskuntarauha, adventismilla on vähemmän elintilaa. Adventismi tarvitsee välttämättä viholliskuvia, valitettavasti viholliset vaihtuvat tapahtumien virrassa eikä vanhentuneista viholliskuvista tahdo olla enää mihinkään.\nDualistinen malli näkyy myös suhtautumisessa paranormaaleihin ilmiöihin. Jaatinen viittaa myös dualistiseen maailmankuvaan ja liikkeen eristyneeseen asemaan.\n-- adventistien orjallinen käsitys [sapatista] ja sunnuntain viettäjien pedon merkillä leimaaminen on omiaan, ja syystä kylläkin, vieroittamaan monia liittymästä heihin.\nAdventismi on luonteeltaan ollut eristäytyvää. Muiden kirkkokuntien kanssa ei ole perinteisesti ollut paljoakaan vuoropuhelua tai yhteistoimintaa.\nJeesuksen vertaus kylväjästä osoitti mm. että maaperää on monenlaista niin kuin kylväjiäkin. Toiminta luterilaisessa kulttuuriympäristössä, kuten pohjoismaissa ja Saksassa, on erilaista, paikoin vaikeampaa. Luterilainen uskonkäsitys ei tarjoa niin paljoa kiinnekohtia tai kosketuspintaa adventismille, kuin uskonpuhdistuksen vasenta laitaa edustava kalvinismi. Luterilaisuus on vahvasti ollut sidoksissa valtioon. Sen perusteella on aikaisemmin puhuttu luterilaisesta yhtenäiskulttuurista. Se ei suosi yhden asian liikkeitä.\nSuomessa 1700- ja 1800-luvulla syntyneet herätysliikkeet jäivät kirkon yhteyteen. Sensijaan Yhdysvalloissa ja osin Euroopassakin virta vei ne vallitsevan kirkon ulkopuolelle. (Länsi-Suomen rukoilevaisuudessa on aikaisemmin esiintynyt suuntaus, joka odotti Kristuksen paluuta ja maailmanloppua 1836. Tässä suuntauksessa esiintyi muitakin adventismille ominaisia korostuksia.)\nVaikka aikain merkkejä on innokkaasti seurattu toista sataa vuotta, aika on päässyt pahasti ajamaan ohi. Liike syntyi varsin toisenlaisessa maailmassa ja yhteiskunnassa kuin missä me nyt elämme. Tuolloin myös Raamattua tutkittiin toisella tavalla (ns. proof text-metodia käyttäen) kuin nykyään. Liikkeen teologit eivät ole olleet ajan tasalla tai heidät on vaiennettu. Niinpä uskon kynnys on noussut tavattoman korkeaksi ulkopuolisille.\nMiksi esim. jehovantodistajat menestyvät, mutta adventistit eivät, vaikka oppirakennelmissa on huomattavia yhtäläisyyksiä. Kumpaakin yhdistää mm. vahva organisaatio. Adventismin keskeiset, perustavaa laatua olevat vuosiluvut ovat kaukana menneisyydessä, kuten 1844. Jehovantodistajien keskeiset vuosiluvut - ottamatta nyt kantaa niiden sisältöön - ovat huomattavasti lähempänä 1874, 1878, 1914, 1918, 1925, 1975. Maailmanlopun laskelmissa toimitaan yleensä muutaman vuoden tähtäimellä, korkeintaan 10, 20 vuoden.\nSe, että adventistinen julistus etenee hyvin Suomen rajojen itä- ja eteläpuolella, siis entisissä kommunistimaissa, mutta ei Suomen rajojen sisällä eikä länsipuolella, herättää monenlaisia kysymyksiä. Onko adventismi todella tarkoitettu toisenlaista yhteiskuntaa ja maailmaa varten? Vai laahaako tuotekehittely kymmeniä vuosia ajastaan jäljessä? Viimeaikaisten evankelioimiskampanjojen tulokset maassamme ovat ainakin olleet varsin laihoja.\nAdventistien lukumäärä oli v:n 1925 lopussa n. 1300 henkeä, jaettuna 25 seurakuntaan. Yli 33 vuotta kestäneen työn [1892+33=1925] tulokset ovat siis -- jäsenten lukumäärään nähden varsin pienet, mutta monessa suhteessa ne sensijaan ovat sangen huomattavat. Adventistista kirjallisuutta esim. myytiin maassamme v. 1923 yli miljoonan markan arvosta. [Lisäksi huomattavia kiinteistöjä]\nVaikutus ei siis ole sidoksissa jäsenmäärään. Nykyrahassa noin 1,5 mmk. Vaikutuksesta puhuttaessa ei voida sivuuttaa terveellisten elämäntapojen merkityksen korostamista.\nUsein kysytään, miten saada uusia jäseniä. Tärkeää olisi myös kysyä mitä heille voidaan heille antaa. Näyttää kuitenkin siltä, että seurakunta ensisijaisesti huolehtii omista tarpeistaan ja vasta toissijaisesti jäsentensä tarpeista. Ihmisten elämänkysymykset ovat nykyään toisenlaisia kuin joskus toista sataa vuotta sitten.\nNykyihminen ei mielellään sitoudu. Ehkä häntä on vedetty jo niin monta kertaa nenästä. Ehkä hän osaa myös aikaisempaa paremmin laskea sitoutumisesta saatavat edut ja haitat. Valintamahdollisuuksiakin on enemmän. Nykyihminen on enemmän sisältäohjautuva, ulkoaohjautuvuus vähentymässä. Toisenlaisiakin esimerkkejä luonnollisesti on löydettävissä, kuten David Koreshin lahko, joka vuonna 1993 tuli surullisen kuuluisaksi. Tällaiset tapaukset ylittävät helposti uutiskynnyksen ja palauttavat mieleen poltetun maan taktiikan.\nNykyihminen jonkin verran vierastaa sellaista jumalakäsitystä, jonka varaan useiden vähemmistökirkkojen toiminta perustuu. Koulutus ja sen arvostaminen on tässä suhteessa kaksiteräinen miekka. Aikuisille saatetaan tarjota sellaista kuvaa Jumalasta, joka kuulijoilla on lapsuudessa ollut, mutta jonka he ovat jo hylänneet tai pitäisi hylätä. Julistuksessa kyllä muistetaan Jeesuksen sanat: "Ellette käänny ja tule lasten kaltaisiksi ette pääse taivasten valtakuntaan" (Matt 18:11), mutta tuskin muistetaan Paavalin sanoja: "Kun minä olin lapsi, niin minä puhuin kuin lapsi, minulla oli lapsen mieli, ja minä ajattelin kuin lapsi; kun tulin mieheksi, hylkäsin minä sen, mikä lapsen on" (1 Kor 13:11). (Tunne-elämän kypsymättömyys).\nIhmisen tarpeet, nimenomaan henkiset tarpeet, ovat nykyään erilaisia kuin aikaisemmin. Julistus ei välttämättä vastaa niihin. Harvoin ihmisten tarpeita ja odotuksia tiedustellaan, eivätkä ihmiset aina osaa niihin vastatakaan. (Vrt. Maslowin tarvehierarkia). Hankalia kysymyksiä ja opinkohtia ei uskalleta käsitellä, koska vähimmän vastuksen lain mukaan niistä on helpompaa vaieta.\nTilanne lienee samantapainen myös puoluekentässä. Puoluetuki on vieraannuttanut puolueet kansasta. Puolueet tulevat toimeen, vaikka niillä ei jäseniä olisikaan. Valtiohan ostaa niiltä tiettyjä palveluja.\nJaatinen pohti myös etenemisen esteitä.\nTuntuu siltä kuin laaja eskatologia ja profeetallisten kirjojen selittäminen yhdessä sapattikäskyn ja muidenkin vanhatestamentillisten määräysten painostamisen kanssa tekisi adventistien julistuksen vähemmän Kristus-keskeiseksi. Opissa ei asian laita suinkaan ole niin, vaan terotetaan siinä Kristuksen sovintokuolemaa, mutta käytännössä näyttää kristinuskon keskeinen kysymys tulevan syrjäytetyksi vähemmän oleellisten ja ulkonaisten seikkojen tieltä.\nVirallisen tunnustuksen ja omaksutun käytännön välillä saattaa olla ristiriitaa. Virallisen opetussuunnitelman ohella voi olla myös piilossa olevia opetussuunnitelmia.\nKristinuskolla oli alkuaikoina suuri vaara jäädä /eristyä juutalaisuuden lahkoksi. Joukossa oli myös pitemmälle näkeviä, jotka lähtivät viemään sitä hellenistiseen maailmaan. Mutta tämä merkitsi dialogiin asettumista. Odotettavissa olevat voitot olivat suuria, mutta myös riskit. Oliko kristinusko ylipäätään puettavissa sellaiseen asuun, että se voisi herättää kiinnostusta myös kreikkalaisten ym. keskuudessa ja jopa omaksua sen. (En tarkoita tässä suhdetta valtioon). Alkukristityillä oli kuitenkin siksi vahva identiteetti, että petokin saatiin kesytettyä. Riittääkö adventistien identiteetti nykyisten petojen kesyttämiseen?\nJeesuksen vertaus kadonneesta lampaasta on yhä ajankohtainen. Kannattaako 99 jättää oman onnensa nojaan ja lähteä etsimään yhtä puuttuvaa? Voihan sillä aikaa hävitä laumasta enemmänkin. Jäsenmäärä tulee Euroopassa vähenemään ilman luopumistakin ikääntymisen ja luonnollisen poistuman myötä. Jospa ne 99 löytyvätkin Euroopasta (josta tulee rahoitusta) ja se 1 kehitysmaista. Myös vertaus kadonneesta rahasta on tässä yhteydessä ajankohtainen. Menevätkö ensin rahat ja sitten lampaat?


Agilityn Into & Himo : 2012\nKaikki pojat eilen eläinlääkärillä, kaikille kennelyskänenäsumutteet ja Leeville lisäksi kainalo "patin" tsekkausta. Siitä otettiin ohutneulanäyte joka ei osoittanut sen olevan pelkkää rasvaa. =( Patti tulisi tulevaisuudessa poistaa, mutta tiiä häntä mihin asti menee, kun tosiaan kainalossa on. Nyt talvella pitää koiraa pukea -> hankaa ja toisekseen jos on paskakelit sinne menisi likaa. Leevistä otettiin myös verikokeet. Kaikki muut ok, paitsi kilppari oli vähän kiikka kaakka, tarvii tarkistella jossain vaiheessa. Leevi on kyllä ollut mielestäni väsynyt, mutta sanotaan myös että ihmisen olemus heijastuu koiraan =) varsinkin koiraan joka on muutenkin ko. ihmisen perään. Ja Leevi on älyttömästi mun perään. =)\nAnto sen neulanäytteenkin ottaa ihan tosta noin vaan rimpuilematta pätkääkään ja samaten verikokeet. Kaksi eri kertaa vielä otettiin! Jotenkin epänormaalin cooli oli!\nTosin rauhallisuus loppu sumutteen laitossa! =D Merjakin sano, että huomaa hyvin että on ennenkin laitettu..\nTänään kaikki pojat oli puolestaan Riinan käsittelyssä. "Isoilla" oli kireyttä takapäässä ja Intolla puolestaan taas siellä etupäässä ja niskassa.\nNyt huilitaan aksasta reilun viikon verran Inton kanssa ja otetaan muutenkin rauhallisemmin kaikkien kanssa. Saa "rokote asettua" rauhassa ja kunnon hyöty irti Riinan käsittelystä! =)\nNiinun yksärillä 24.11\nOli tosi mukava rata treeninä Niinulla ja meillä meni ihan mukavasti. Valssien käännöksiä teen tällä hetkellä liikaa, kun Into ei niihin oikeen lähe kunnolla. Treeniä vaatis! Ja tänään vähän noita vahvisteltiinkin.\nLeikkaukset toimi jees vaikkakaan ei olla aikoihin niitä vahvistettu. Jäi ihan hyvä mieli. Into kyllä väsähti loppuun ja olisin sinne kaivannut lisää vauhtia(käskytyksestäkin se kuulee! Ohjaaja hengästyy suullisesta kannaustamisesa enemmän kuin juoksemisesta!). Videoltakin näyttää koko reeni jotenkin vauhdittomalta, mutta ei se kyllä sitä ollut alussa. Koirasta pääsee vaan niin hyvin irti, että kiiru ei ole mihinkään.\nLähettänyt Taija klo 15:46 Ei kommentteja:\nTäällä ollaan taas... 18.11\njalat vakaasti maanpinnalla! =) En tiiä, olin tainnut jo itse ajatuksissani luoda tämän homman. Olin meinaan ihan varma, että tänään se hyvä putki katkeaa ja niinhän siinä kävi. Niinkuin kävi ekalla radalla sekin, kun aattelin että ihan varmaan tulee eka rima alas ja tulihan se. Oli hyppy-kepit.. jätin ehkä liian lähelle ja toi esteyhdistelmä alotuksessa ei vaan toimi meillä. Mun oma sijainti oli myös liian pitkällä aloituksessa. Sit ohjaaja on hosunut eikä katsonut koiraa, koska hylly oli tullu jo kepeillä, jonka jälkeen tein valssin enkä siis ole huomannut koiran jättävän vissiinkin vikaa väliä pujottelematta. Jotenkin vaan toikin kutina mulla on ollut jo tovin että luotan liikaa, eli se aiheuttaa epätarkkuutta omaan tekemiseen. Hyllyt olis tullu myös moneen otteeseen kontakteilla, kun tuli hintsusti läpi ja palautti sievästi oman toisen takajalkansa kurkkottaen aina kontaktille. Mutta kontaktit siis tehtiiin kunnolla = kisojen tavoite!\nAiniin ja lähdöissä oli taas ihan mulkku! Seppo jo viheltelikin meille.. jos noi lähdöt on tollasia, menee usein noi radatkin päin peetä! Tokalla radalla, alku ihan suht fine, mutta kepeille oikein sisään ja ei taittunu kakkoseen. Jyrkkä avokulma johon menin törkkäämään, nää ei toimi meillä (edelleenkään). Niin ja A:n tuli läpi ja pysähty maahan sen jälkeen, käännyttiin niillä sijoillamme ympäri ja tehtiin A uusiksi ja suorinta tietä pihalle ja autoon. Tyhmähän sitä on jos kuvittelee, että hommat korjaantuu itteksiin ja varsinkin kun on muutaman kisan hyvä putki. =)\nVika rata hyppäri jonka lähtö vähän parempi, mutta huomasin heti esteen 6 jälkeen koiran olevan aivan naatti. Kolisteli rimoja useempaan otteeseen. Sit about 6 vikalla esteellä se rima tuli alas ja videolta näkee, että Seppokin sen tuomitsee, mutta voi helvetti!! kisakirjaan on merkattu nolla. Mä vihaan tällaisa armopala-juttuja. Sihteerin moka siis, koska arvostelulapussa oli nolla. Huoh! No ei voi mitään ja onneksi ei ns. vaikuta mihinkään, kun ei sijoituttu ja nollat arvokisoihinkin on jo kasassa.\nKotimatkalla olis pitäny käydä faijan haudalla, mutta ei vaan jaksanu. Anteeksi Isä! Oli taas vähän turhan pitkä kisapäivä... kisapaikalla klo 7.15 ja kotiin lähtö vähän ennen yhtä. Vois oikeesti olla fiksua itsen ja varsinkin koiran kannalta kisata vaan kaksi startti päivässä.\n(tänään on muutenkin ollut faija kovasti mielessä-päivä, tullu rytinällä aina hetkittäin. Aamulla tuhersin itkut kun kisoihin ajaessa radiosta alkoi soimaan Arttu Viskarin? mökkitie ja äsken "isot" pojat lenkittäessäni meni ihan vierestä ambulanssi vilkut ja sireenit päällä, tuli paha flashback, mutta kuuluu elämään. Ikävä vain on! Ja kyyneleet valuu... =( )\nLähettänyt Taija klo 14:24 Ei kommentteja:\nEilen oli Mantereen Ninan treenit johon olin ilmoittautunut mukaan, mutta tulikin suunnitelmiin muutos ja kauppasin paikkani. Pyysin kuitenkin treenin halliin jättämään ja kävin aamulla rääppimässä harjoitusta itsekseni. Numerot harjoituksesta oli poistettu...\nHarjoitus ei vastannut ollenkaan ratapiirrosta mm. esteen 15 sijoittelussa. Oli huomattavasti helpompi!!\nTreenasin taas pallo kädessä ja se on Intolle kyllä sellanen vireen nostattaja että huh huh. Vapautettuani sen esteen 1 takaa ja ohjattuani 3 estettä onnistuneesti alkoi se suikkia kaikkia mahdollisia näkyvillä olleita esteitä räykyttäen. =)\nSama trendi jatkui liki läpi harjoittelun. =D Muurinpalikatkin sai kyytiä...\nOsissa tein rataa ja eipä tuossa ollut muuta ongelmaa kuin koiran irtoilevuus. Hassun hauska tyyppi. =)\nPituudelta ihan peruskäännöksellä/liikkellä rytmittämisellä Into ei oikeen tahtonut kääntyä. Sain kuitenkin onnistumaan. Oletin ratapiirroksen mukaan kohdan olevan huomattavasti tiukempi ja olin aatellut kohtaan vastakäännöstä, mutta turha tuo kait olisi ollut...\nNo, nyt on taas pahimpia höyryjä päästelty pois useemman lepopäivän jäljiltä. =)\nLähettänyt Taija klo 11:29 Ei kommentteja:\nCaritan käsittelyssä 12.11\nInto oli Caritan käsittelyssä. Selässä sekä lavoissa ja niskassa oli kireyttä. Tuli siis taas tarpeeseen käsittely! Sai kuitenkin hyvin paikkoja auki!\nMä kyllä arvasin tän kun on reenitty nyt ihan kiitettävästi ja tehty tota aatakin enemmän. Kuormittaa etuosaa sikana kun tiputtautuu niin korkeelta! =(\nLääkettä ongelmaan ei ole vielä löytynyt...\nSilmät "ristissä" 11.11\nIlmosin Inton Purinalle yhteen starttiin, agiradalle kun mulla oli 1 lahjakortti ATD:lle. Tämän agiradan missiona oli vain tehdä kontaktit kunnolla. Oli aika mikä hyvänsä tms...\nTuomarina oli Minna Räsänen ja kisat myöhässä liki tunnin! Mulla oli mutsi mukana ja käytiin mennessä viemässä isänpäivä kukkaset ja kynttilä haudalle. Onneksi mentiin ensin sinne vaikka suunnitelma oli alkujaan hiukan toinen.\nRata oli aikasta kinkkinen (tai 1 kohta) ja otti tutustumisessa aikansa. =)\nPurinan pohjan oli myös kokenut muutosta vielä sitten syysskabojen. Punainen hiekka oli saanut kaverikseen vaaleanvihreetä paperi/huopasilppua. Aattelin että tämäpä kiva, on vähän pehmeempi koiralle ja Porvoon maneesin tapainen. rataantutustuessa kaikki oli vielä ihan hyvin, mutta kun radalle päästiin ja A:lta mikä oli oli kolmas este matkaa jatkettiin kun tartti kunnolla lakaa alaspäin koiraa tihrustamaan ja ittekin ravaamaan niin sisso!! Mulla vaan silmissä vilisi, en tienny missä mennään ja missä esteet ja hyvä kun ne erottu pohjasta. Aivan järkyttävää mun silmille. Mä joudun kokoajan kiljumaan koiraa jostain, kun en saanut ohjattua kunnolla, pohja "välkehtiminen" vei kaikki huomion ja Into ihanainen pelasteli kaikki kohdat matkalla perkeleesti haukkuen. Palautetta sato kokoajan paskasta ohjauksesta! =) Kontaktit kuitenkin tehtiin! Se oli pääasia tänään! Lähdössä oli muuten taas ihan sika! Räsänen vihelsi jo kerran mulle pilliinkin kun jouduin taistella. =(\nNo, joka tauksessa radasta selvittiin kuin ihmeen kaupalla vielä nollalla maaliin, nippa nappa alle ihanneajan. =D\nOn tää ihmeellistä! On kausi kun mikään ei suju ja tuuria on matkassa nolla. Ei tule nollia ei, ei sitten millään. Nyt taas on ollut niin huima putki kisoissa notta! Ihan kauheella rävellykselläkin tehdään nolla sillä päivän ainokaisella kisaradalla mikä tehdään. Wau! En valita. Pelottaa vaan et koska tää loppuu?! =)\nPurinalla en uskalla kisata niin kauan kunnes paperisilppu on kunnolla paskaantunut / värjääntynyt. Oli mun näkökyvylle kyllä niin kauhia juttu. En tiiä onko verrattavissa tai vaikuttaako kun kärsin mm. kauheasta lumisokeudesta. Valkonen tie tai vielä lumisade lisänä, niin mä en nää mitään. Tie hukkuu tai siis sen raunat kokonaan...\nInto oli kyllä tänään niin pelastava enkeli että! *sydän*\nNiin ja hitto kun malttais kisatakin vaan yhtä starttia ni pääsis sairaan nopeesti kisoista kotiinin! Edellyttää tietty että kisat on aikataulussa. Nyt tänään tolla tunnin myöhästymisellä yhden kisan pv venyi vissiin reilu 2,5 tunnin mittaiseksi.\nMäntsälästä lähettiin mustin kanssa 13.45, tankkaus, haudalle, kisapaikalle, kisat ja sit heitin mutsin Orimattilaan niin kotona olin 19.10.\nVideo puhukoon puolestaan, niin ei tarvinne sepostella. =D Hyvä mieli jäi!! (sydän!)\nHyödytöntä sohellusta (taas!) 6.11\nKävin hallilla tarkotuksena tehdä vekkausta, A:ta ja kepakoitsii. Vekin ja kepit yhdistin ja niihin putkiansankin.\nMutta ihan alkuun, kun päästin Inton irti halliin se alko hillua hulluna ja mulla oli hyppy valmiina liki toisessa päässä hallia. Käskytin vaan huvikseni hop, hop kun riisuin takkia ja Intopa kävi nappaamassa hypyn, kehuin! Mua sieltä kohden tullessaan suikkasi vielä A.n kautta, jonka tuli ronskisti läpi. Mä en kerrenyt sanoa tai tehdäkään mitään kun hän jo itse meni sinne iloisena takaisin ja ota-asentoon. =D Huvittava pakkaus! Sit kyllä kehuin!! =) Sit hää suikki vielä kepit ja putkeakin. Putkesta kun tuli ulos käskytin taas hop hop hop ja hänpä lähti musta poispäin sinne hypylle. Huippu tyyppi! =) Todellista kauko-ohjausta! =)\nMutta itse treenin alotin ihmisnuolen jarrusta. Palkkasin pysähdykseen, ok.\nVekki ei alkuun pelittänyt ollenkaan ja paineli kepeille johku kakkoseen tai ylemmäs. Putkiansa ei haitannut! Vekkiä palkkailin lelulla.\nAvokulma kepeillä tökki hermojen menetykseen saakka. Oli taas niin höösänä kun sai palkkaa kepeistä, että pinko jopa puoleenväliin sisään. Sain kuitenkin apukeinoilla onnistumaan. Tosin apukeinot on yök! =)\nA:lla testailin yhtä uutta konstia jonka totesin et ei varmaankaan tuu pelittää meillä, tai ei ainakaan poista korkeelta ota-asentoon tiputtautumisen ongelmaa. Uusia keinoja mietintään...\nNyt nää yksintreenit ei kyl oo ollu kauheen kehittäviä.. =D\nParee varmaan tulevaisuudessa keskittyä tohon pelkkään A.han.\nKolme rataa vuokkosilla (jossa muuten tykkään tosissaan kisata!) tuomarina Anne S. joka tarjoili meille mukavat radat sopivalla määrällä haastetta! =)\nEka radan alku mietitytti hiukan, mutta päädyin alotuksessa kakkoselle pakkovalssi-valssiin (oikea ratkasu meille!), joka sitten kuitenkin loppujen lopuksi aiheutti sen, että olin esteellä 4 (suora putki) liian pitkällä, jonne mun piti koira lähettää ja vaihtaa puoli sitten siellä ulostulon päässä. "Mukava" tunne, kun tajuat olevasi liian pitkällä tehdäksesi lähetyksen putkeen, jotta siis kerkeisit turvallisesti vielä vaihtaa puolen siellä ulostulopäässä koiran edellä.. mielessä kerkesi pyöriä monta asiaa...APUA! en voi enään lähettää, koska en sit kerkee enään sinne ulostuloon...APUA! en voi leikata, koska on ihan pöllö ohjaus ja koira tulisi ulos väärään suuntaan, APUA! mun tarvii tehdä pakkovalssi (jota siis rataantutustuessa mallailinkin) ja silloin koira oli jo aika pitkällä ohi putken suun tehdäkseni optimaalisen pakkovalssin. No, tein sen valssin sinne kumminkin likimain nauraa rätkyttäen. =) Koira meni kuiteski oikein ja tuomarin käsi ei ohituksen merkiksi noussut, eikä kyllä olisi kuulunutkaan. Matka jatkui sut mallikkaasti loppuradan. Kontaktit kiikkakaakka. Nollalla maaliin kuitenkin! Yhdessä kohdin ennen A.ta mietin valintaani myös...valssi, jonka huomasin suuntautuvan kunnolla tehtynä jo rataantutustuessa liikaa A.ta kohden, siis oma liike. Näin todellakin kävi myös radalla ja koira meni A.lle liki 40 cm "raosta"! Pisteet koiralle estehakuisuudesta ja itselle siitä kuinka tiesin tuossa käyvän. Mutta enpä usko, että se päällejuoksukaan edeltävälle esteelle olis ollu sen kummosempi ohjaus!\nTuntu taas hyvältä meno, tehtiin yhdessä aksaa! Tokihan noi omat kommellukset on mulle kova paikka!!=)\nToka rata taas ihan sujuvaa menoa. "Vain" kontaktivirhe A.lta, joka aiheutti sen että toteutin sitten loppuradalla ja vikallakin radalla sen mitä alunperin pitikin, mitä tultiin näihin kisoihin ns. tekemään eli kontaktit kunnolla!\nJouduin kyllä omalla himmaavalla liikkeellä otattamaan koiralla kontaktit ja todella vahvalla käskytyksellä, mutta sou tässä vaiheessa. Tästä pikkuhiljaa edeten ja vaatimustasoa lisäten kisa kisalta..\nVika rata myös aika sujuvalla menolla (nolla), kontaktit kunnolla tehden! =) Yhdessä kohden koira meinas livetä selän taa putkeen, mutta kerkesin reakoida ja korjata. Iloinen olen myös siitä kuinka tälläkin radalla tunsin koirani elkeet. Kolmanneksi vikalla esteellä arvasin sen laskeutuvan juurikin niille sijoilleen mille laskeutukin, mutta en halunnut siinäkin kohden mitään vastakäännöksiä kikkailla kääntääkseni koiraa tiukemmin ja en halunnut sylkkärilläkään sitä ottaa. =)\nMutta ainahan tätä tekemistä vois analysoida loputtomiin ja listailla korjauksen kohteita, mutta mä oon tällä hetkellä tähän kaikkeen enemmän kuin tyytyväinen (PAITSI kontaktit!!!). Tehdään sentäs yhdessä aksaa ja samaa rataa! Meillä on hyvä ja iloinen fiilis ja kisan jälkeenkin on hyvä mieli. Se ei ole viimeaikoina ollut mikään itsestäänselvyys!! =) Toivotaan, että saadaan jatkaa tällä iloisella mielellä kisaamista!! Omasta korvienvälistä kii....\n(Nyt on oikeesti kaikki arvokisanollat kasassa, mutta vain SM:en osalta tärkeintä...)\nAnnen kivat radat alla mun tekeleinä, eli sinne päin piirrokset.. =)\nToka rata, jossa muuten näköjään on tullu mulle virhe. rata sislsi sarjaesteen ja suoran putken nro 13 jälkeen oli vielä hyppy 3 samalta puolelta ennen A:lle menoa.\nHallilla hillumassa 1.11\nOlin niin suunnitellut mitä treenaan ja tehnyt kunnon treenin ratapiirroksineen, MUTTA tuli taas sohellettua kaikkea muuta melkein. =) Okei, no mentiin me se harjoituskin, mutta se kepeillevienti mikä ton treenin pointtina oli vei alkuun vähän hermoja, kun se oli niin saatanan vaikea. Tai Intolle ainakin =D, mä en kertakaikkiaan saanut sitä pois ansahypyltä ja nyt täytyy laittaa mietintämyssyyn kuinka noita juttuja lähtee vahvistamaan! Nyt tein sit loppujen lopuksi helpotettuna, eli lähetin hypyn takaa kepeille suorassa linjassa. Saattoi silti käydä nappaamassa ansan. Pistin ansahypyn niille sijoilleen kasaan niin, että siivekkeiden väliin jäin 20 cm rako, no Intopa sujautti sitten edelleen sen kautta kepeille... =o\nPiirroksen mukaisten kuvioiden lisäksi tehtiin välistävetoja molempiin suuntiin 3:lla hypyllä.\nA:n alastuloa niin, että siltä lähettiin VAIN "mennään"-käskyllä. Huijailin käskyttämällä putkeen ja kaikkea muuta..kiusasin liikkeellä. Yllättän hyvin veti, alun muutaman stiplun jälkeen.\nPari vahvistusta myös ihmisnuoleen pysäyttämällä ja palkkaamalla ennen hyppyä.\nTopps:n oppien mukaisia käännöksen palkkauksia tehtiin myös pariin otteeseen.\nSit innostuin lähettelemään (lue: leikkimään!) Intoa kepeille "kilsan" päästä, kun olin kaikki muut esteen laittanut pois. Haki joka kerta avokulman (saman suunnan mitä oltiin treenattu), sai siis itse päättää ja veti aika kaarroksenkin kautta, mutta meni joka kerta sairaan hyvin ja OIKEIN sisään!! Pujotteli UPEESTI mun seistessä paikallaan toisessa päässä hallia! Super!!\nLoppuun vielä jokunen toisto keinulla.\nPaljon ehkä tehtiin tänään ja lopppuun jäi hyvä mielikin (uskon että molemmille) alun keppihermostuksen jälkeen. =)\nEns kerralla ehkä pysytään toivonmukaan paremmin suunnitelmassa. =o\nJatkamma teemalla kääntyminen (valssit ja vekit), kontaktit (vapautuminen ja putkierottelu), kepit (sis.menot ja ansat).\nLähettänyt Taija klo 19:26 Ei kommentteja:\nTekis mieli luovuttaa 30.9\nja ei nyt mitenkään pikkulapsimaisesti niskoja nakellen, kiukutellen vaan ihan oikeesti. On jotensakin takki tyhjä olo, ei jaksa välittää. Tuntuu, että lapaset naulaan toviksi... Pääsis helpomalla ja pysyis mieli terveenpänä, kun sitä toivottua mielihyvää ei harrastaminen tuota. Varmaan nyt kyllä luovuttaisinkin ja tulis totaali agilitypaussi, mutta kun on noita treenejä tässä lokakuussa niin paljon. Paras olis antaa Into mutsille ja antaa olla hetken..\nJa siis tän päivän kisat ei menny niin huonosti, et olis "ranteet auki-fiilis"!! Tosin ei niistä toivottua hyvää mieltäkään herunut!!! Väsytti aamulla vietävästi, mutta kaikesta huolimatta Purinan kisajärjestelyt oli ok. Radat pysy mielessä vaikka tartti kaksi rataa muistaa yhtäaikaa jne...\nEkalla radalla (Johanna N. hypäri) koira pysy hyvin lähdössä, valssi renkaalle ei ollut suunnitelmien mukainen tai ainakaan koiran reaktio (radoista ei ole videota!). Sit tovi ihan ok, kepeille hyvin sisään ja pujottelikin hyvin, tein valssin vielä keppien päässä -ok. Sit taas tovi ok, kunnes kolmanneksi vika rima alas. Tein päällejuoksu-persjätön....\nToka rata sisällä likimain heti ekan jälkeen, tämä Esan agirata. Alku taas ihan hyvin ja hei siinä oli takaakierto heti. =) A.n kontakti vähän rivakka... sit tuli pussi josta lähettiin ns. alaspäin, menin suoraan seuraavan hypyn taa vastaanottamaan valssilla...ja mitä tapahtuu?! Koira ajautuu liian pitkälle pussista ja liekkö mun valssi valu taaksepäin?, niin koira kiertää hypyn mun luo -ohituskielto!!! Perkele! Eka tämänsorttinen meille kisoissa ikinä! Muuten taas loppuun hyvällä menolla!! Kepitkin loistavasti vaikka avokulmaan vauhdilla ja mä oikeesti vein loppuun asti.\nAina jotain-teoria mun kohdalla vaan on ja pysyy! =(\nVika rata olikin sit totaali paska. Tyhmää lopettaa kisapäivä näin... Kepeillä rytmirikko lopussa. Arghhhhhhhhhhhhhhhh!!! Jätti välejä välistä! mentiin keppien alkuu ja alko räykyttämään, karjasin EI! Pujotteli nyt ok! Siitä oli "hassu" vienti putkeen puomin alla ja Intopa kiersi koko putken puomin alta mennen ja meni väärään päähän putkea. Korjasin ja sit pari takaakiertoa HYVIN! A:n kontakti hyvä! Niistossa sen jälkeen räkytti. Siitä pussiin ja sama kohta uusiksi mikä edellisellä radalla sössittiin, nyt tein putkijarrua ja nyt onnistu kohta hyvin! Sit tulikin yksi pitkän välin välistäveto, huomasin koiran putkesta ulos tulleesa olevani jo liikaa pakittamassa ja luovutin samoin tein kun jalat vaan vei mua takaperin... eka hypyn tuli oikein mutta tokan otti ns. takaa - käskytin sit vaan koiraa mene, mene väliähän ei enään ollut =) siitä puomille ja edellisen radan tapaan HYVÄ puomin kontakti! Otin etäisyyttä vikan esteen taakse saakka ennen kuin vapautin...\nToisaalta tällaiseen tuntuisi pahalta ottaa kisatauko, kun edes osa oli sinnepäin. Eihän toi ala toimimaan kuin kisamaalla, eli täytyy nyt kattoa tää lokakuu kun treenitään kumminkin... En tiiä! Mutta kun sit tosta kisaamisesta tai niitten ratojen lopputulemasta tulee vaan paha mieli!\nAiniin, sit hidasta meijän meno on ollu vaikkakaan ei siltä tunnu. =o Kieltoradalla tuli yliaikaa 0,70s. =( Etenemä oli kait 3.6 tai 3.7, voittaja oli pinkonu 4,49m/s.\nHyppäristä en tiiä ja empä taida halutakkaan. =)\nTää ei oo mitään sitä mitä Inton meille tullessa toivoin tai mistä haaveilin ja mihin vielä reilu vuosi sitten uskoinkin... mun The Aksakoira.... Jep!\nKotimatkalla poikkesin taas faijan haudalla itkemässä. Surua (ja kisavitutusta?.\nKävinpäs sitten kumminkin kattomassa hyppärin tulokset ja hoh hoijaa ei ois kannattanut! Mieltä ylentävää!! Okei, Into oli edennyt 4,22 m/s mikä on sille hyvä, mutta voittaja liki 5m/s ja Intoa kovempaa oli mennyt mm. bichon frisee!!! Okei tiedän olevan hyvä!! rotunsa edeustaja mutta silti! Me tehtii kuitenkin ihan sujuvaa rataa. 1 käännös meni pitkäksi. Voi kuinka motivoivaa jälleen!!!\nIhqu Kati oli salaa kuvannut meidän radat jotenka kaitpa nuo voi esillekin laittaa....\nLähettänyt Taija klo 16:03 Ei kommentteja:\nTodellisuus iski taas! 26.9\nNiinun treenissä Univetilla ja ihan hyvillä mielin menin, toista oli pois lähtö. =)\nRata oli haastava ja sanoinkin Niinulle siinä ekan esteen takana, että mitä sä oot näin paljon takaakiertoja laittanu... =D ja että niitähän meijän kyllä täytyy juuri treeniä ja sen toden totta todisti treenikin! Hinkattiin sitten valtaosa ajasta 4 ekaa estettä!! Enpä muista koska.....\nAlku oli kuvion mukainen ja neloselle koiran takaakiertoon saaminen OIKEIN ja KUNNOLLA, OIKEAOPPISESTI oli ihan vitun vaikeeta!!! Positiivista tässä on se että aukesi hiukan itelle tuo rytmityshomma noissa... =) Mä tuppaan vaan tällä hetkellä juoksemaan ja juoksemaan ja juoksemaan ton koiran edellä sitä hullusti vedättäen ajattelematta sen kummemmin RYTMITYSTÄ, niin esim: ko. kohdassa olen sijoittunut ohjauksen tullessa aivan LIIAN PITKÄLLE. Sainhan mä sen toki suorittamaan esteen oikein mutta kun se ei ole oikein kuitenkaan! Persjättöä en olis sillä ohjauksella kerennyt 4 jälkeen tekemään. Sit kun lähettiin sitä yrittämään tuli hosu hosu hosu ja koira suoritti 4 väärältä puolelta ja MULLA MENI VATI TOTAALISESTI NURIN!! Eikä tietenkää koiralle!! vaan omalle paskalle tekemiselle! Siis mulla niin meni hermo itteeni! No sit jyystettiin ja jyystettiin kohtaa.... paranihan se mutta joo nyt tolla kerralla...seuraavan kerran kun on edessä joku tuollainen kohta niin kosahtaa taas. Mutta josko tota rytmitystä nyt alkais tajuumaan ja miettimään!????\nJatkettiin tosta vielä esteelle 9 saakka joka oli kepit ja siinä taas paskaa ohjausta -pysähdyn päästämään koiraa kepeille. Niin pinttynyt tapa! Tehtiin vielä kunnolla keppejä kohti liikkuen homma ja parempi. Koskakohan noita alkais sisäistämään??\nSit armosta Niinu varmaan anto vielä kokeilla yhtä kohtaa radasta. =) esteet 21 - 25.\n24 halusin ehdottomasti tehdä peruskäännöksen ja se toimi ihan hiton hyvin mistä oon äärettömän yllättynyt ja häpi! Putkella 21 oma tekeminen olikin taas ihan kökköä...seisoin paikallaan rintamasuunta hutisuuntiin ja kaikkea muuta fuulaa.. oli kyllä taas niin maanpinnalle pudottavat treenit notta! =)\nMutta painotettakoon, että KOIRA VETI ÄÄRETTÖMÄN HYVIN ja SIKA HYVÄLLÄ VAUHDILLA, vikisten jopa meni. =) Ohjaajan syytä oli niiiin kaikki (yleensäkin joo), mutta tänään ennenkaikkea!\nToi rytmitys mun täytyy nyt todella Inton kanssa sisäistää!! Miettin kunnolla ja opetella tuntemaan että missä mä oon radoilla versus koiraan ja missä mun on hyvä = kuuluu olla... Koira kun on teknisesti taitava siihen on helpo ottaa etumatkaa ja kun eihän tuo mikään tykki ole niin etumatkasta voi olla haittaakin -> väärin ajotetut ohjaukset / väärä sijointi itellä... Pitää toki liikkua, mutta pitää osata rytmittääkin!!\nSu kisoihin hyvillä? mielin... =D Olispa paljon takaakiertoja radoissa! Ja kepeille mä niin VIEN tota koiraa. =D\nVallan mukavata! 25.9\nOreniuksen opissa oltiin. =) Eka kerta viidestä. Oikeen mukavaa oli ja harjoitus tarjosi haastetta jo tutustumisesta alkaen. Huomaan erilaisuuden siihen mihin on viimeaikoina tottunut, mutta ehdottomasti positiivisessa mielessä. Suoritettiin vikana neljästä... Muut ryhmäläiset meille aivan uusia tuttavuuksia.=) Into oli ihan ok menossaan ja eka yrittämällä päästiin esteelle 21 saakka joka oli kepit. Tosin muurin palikat tais tulla alas esteellä 18. Oli A.n jälkeinen este ja siitä tuli heti samat kommentit kuin Jaakolta, että olis liikkeen mukana lähteny etenemään, nyt ite pari metriä koiran edellä pysähdyin. Ja sit homma tuntukin töksähtelevältä. Juhalta sain tosi hyvän neuvon: päästä koira edelle A.lla ja näin ootte yhtäaikaa alastulolla ja siitä sujuvasti yhdessä liikkeelle (katkoitta) ja seuraavalle esteelle ohjaus. Tuntu älyttömän hyvältä ja sujuvalta!!!!! Ei tarvinnu kökkiä ja ootella koiraa liikkeelle sieltä A.lta ja vartoa koska ite lähtee jatko-ohjaukseen, nyt kaikki solju hyvässä rytmissä. Mä niin kaipaan just tätä!!!! Kepeillä hiukan samaa ongelmaa.\nRata olikin sen sorttinen, että keppien jälkeinen elämä tuotti meille hankaluuksia, sitä sit loppuaika väännettiinkin. Ainiin ja Juha ei muuten oo mikään pilkunviilaja, suoritustamme radan muilta osin ei hinkattu millään muotoa. Hän kommentoi menon olevan vallan mallikasta, mitä nyt pituuden leikkauksen olisin voinut kuulemma ottaa tiukemmin. No totta tosiaan, se valu! =)\nKepeiltä tartti saada koira puomin toiselle puolelle loppuSUORALLE. Into paineli mun seläntakaa vaan puomille, kun pääsen kepeillä irti ja kun ite olin ohittanut jo puomin ja koira vasta sen kohdalla, mulla kaikki kropassa alko kääntymään ns. puomia alaspäin, koira luki sen persjätöksi juuri siinä puomin kohdalla ollessaan. Sit jouduttiin jo rupee palkkailemaan ohituksesta, kun ei enään tullut mukaan mun ohjaukseen vaikka mentiin yhtä matkaa puomin kohdalla. Tällä systeemillä ei ollut mitään jakoa keretä ohjamaan loppusuoraa. Sanoinkin Juhalle, että enpä ole tässä tilanteessa montaa kertaa Inton kanssa ollut! =) Saatiin kuitenkin sitten loppujen lopuksi onnistunut suoritus kun lähin vähän aiemmin liikkeelle kepeiltä ja uskoin koiran puomin ohittavan ja ohittikin, johan olis ollu kumma jos tolla hinkkaamisella (ja palkkaamisella) olis vielä puomille mennyt. =)\nHyvää oppia tuli rytmityksestä tänään! We need that! =) Ens viikolla taas...\nIhan positiivinen ensikohtaaminen 22.9\nTurussa, Jaakon opissa ja ensikertaa. Oli vallan positiivinen kokemus. Jaakko oli huumorintajuisen oloinen mm. sain kuittia pituudestanikin, joskin kova puhumaan johon paloi paljon itse suorittamisesta aikaa. Ihan mukavasti saimme kuitenkin tehdä, mutta yhdet valssikohdat jäi tekemättä ja se harmittaa. Jaakko paasasi lähinnä kontakteista mulle (ja Intolle). Periaatteessa osaa ne hyvin ja todella tietää paikan, mutta vapautus on mulla liian "epäselvällä" kantimilla. Vapautuu liikkeestä pääasiassa, ei odota käskyä. Näitä pitää treeniä, että sieltä lähetään vain ja ainoastaan "mennään"-käskyllä vaikka mä juoksisin mihin ja ohjaisin seuraavia esteitä. Ensin vapautus "mennään"-käskyllä ja sitten ohjaus seuraavalle esteelle -periaatteella. Ei vapautuskäsky ja ohjaus samanaikaisesti jolloin on = liikkeellä vapautus. Helposti jatko-ohjaa ja koira tulee jo, ja sä sanot "mennään" vasta sitten.\nTehtiin testi: Inton ohjaus A.lle ja mä juoksen jonkun verran ohi / pysähdyn, koira jää kontaktiasentoon ja mä sanon mitenkään jatkoa ohjaamatta "mennään", lähti liikkelle mun luo, hyvä! Jaakko epäili lähtemistä eli = koira ei tietäisi vapautuskäskyä.\nToinen testi: muuten sama homma, mutta en sano mitään vapautuskäskyä ja en pysähdy vaan ohjaan koiraa suoraan seuraavalle esteelle, ja niinpä lähti koira mukaan ohjauskseen vaikka ei saanut vapautuskäskyä. =)\nNäitä pitää treeniä, että sieltä lähetään vasta kun tulee lupa, vaikka heittäisin kärrynpyöriä!!!! Huomioitavaa myös, että vapautuskäsky on AINA SAMA!! Ei mitään "tule" tai "jes" tms. vaan aina "mennään".\nKepitteli hyvin ns. seinään päin mun jättäytyessä taakse ja leijeröidessä yhden hypyn!\nSit taas takaakierto tökki yhdeskohdin, onneksi vain sen kerran, mut ne on kyllä nyt ollu jo pitkään mulla niin paskaa tekemistä että sisso. En osaa rytmittää niitä oikein tällähetkellä ollenkaan. Huiskasen kaukaa ja korkeelta ja rintamasuunta näyttää hevon v**tuun. =D Nyt tuli yksi hyvä juttu taas niihinkin... =D\nSit tuli yksi kielto niin taviskohdassa, että se laittaa v****tamaan, että tollaisia mokia tulee edes tehtyä! Argh! Perkele!\nTreenasin Troylla myös ja kommentti oli, että ohjaan sitä kuin ampuisin hyttysiä haulikolla. On vähän räiskintää. =o Ei oikeen sovi toi agre/liikkumistaso sille koiralle.. Jaakon sanojen mukaan koiralle jolla on jo kaasu hirttänyt kiinni. =)\nJouduin ohjaamaan ilman käsiä ja luulin et en pysty edes liikkumaan niin, mutta ihmeen muuntautumiskykyinen sitä olinkin. =)\nTästä jutusta- / tavasta ohjata täytyy kyllä pyrkiä jotain siirtämään omaan tekemiseen (ihan Jaakon tapaista agilityohjauksen balettitanssijaa musta ei saa) mm. takaakiertoihin...\nYhteensattuminen summa... hallilla toisessa päässä oli treenimässä Mila, Marianne & co Saunajaakko bortsujen kera, mutta ei valitettavasti keretty sanaakaan vaihtamaan. Moit tuli onneksi heitettyä.\nTreenilistalla olis nyt vaikka mitä juttuja ja lista varmaan kasvanee tässä lokakuun aikana kun tulee käytyä 2 kerta viikko maksullisissa treeneissä. (poikkeuksellinen kuukausi!! on tuurauskeikkoja ja "sain" 5 kertaa Oreniukselle ja sit on viikonloppuvalkkuja ja voin sanoa, että käypi lompakolle)\nAinuat treenit mitä meillä tulee tässä olemaankaan, en ottanut halli / ryhmä paikkaa seuralta ollenkaan, kun petyin viime vuonna mm. hallin pohjaan (tippu vettä katosta ja jääty kököiksi) ja eipä tuota tullut varmastikkaan koko maksamani rahan edestä edes käytettyä.\nMarraskuussa meillä ei sitten olekaan kuin kokonaiset 2 valkkua (jos Timoon mukaan pääsen), jotenka en tiiä miten treenaamisen muuten käy... Mennään hetki kerrallaan... kai sitä jotain keksii ja tulee eteen. Täytyy ainakin Univetin sivuja seurailla ja ostella myyntiin tulleita treenipaikkoja. Suurta kehityskaarta ei kannata toivoa siis tämän talven aikana varmaankaan. =(\nLähettänyt Taija klo 18:06 Ei kommentteja:\nLeppoisaa aksaatia 19.9\nTuurauskeikalla Niinulassa. Oli jo hyvä fiilis pitkälti ennen treeneihin lähtöä ja treenit suju vallan mukavasti, ainakin fiilistasolla. =) Ja kyl muutenkin. Oli oikeen mukavaa ja hyvän mielen aksaatia! Jotenkin rento ja vapautunut olo! Rata oli aikasta iisipiisi, mutta toki tarjosi paikkapaikoin haastettakin. =) Kepakot tuotti taas onkhelmia.. Avokulma kovasta vauhdista, kaarteesta. Oikein sisään ja sit kolmoseen... Tässä sitten testailtiin, mun tekemiseen eri juttuja ja vaikutusta Inton pujotteluun. Kontaktit suht ok, tuli läpi kun niin kovaa veti (piti selasta vikinää mennessään paikkapaikon kun mun perässä kirmasi), mutta viattomasti pakitti jalat takaisin puomille. Koominen! =D Oli juoksupainotteinen rata ja saakutti että tuli hiki!\nLaitan videota vaikka jossain vaiheessa, ei jaksa eritellä juttuja. =)\nToivotaan että nämä fiilarit säilyy nyt taas aksaillessa!\nLähettänyt Taija klo 17:58 Ei kommentteja:\nOmaa tasoa 16.9\nTänään kisatuksissa Ojangossa. Into kisasi kaksi starttia ja oli siis koko edeltävän viikon äitylillä, kun me olimme siellä Lapissa. Aksaatia Into oli tehnyt viimeksi Niinulla toissaviikolla, kait?\nNo anyway, omalla tasollamme mentiin! Eka rata hyl loppujen lopuksi siksi, kun kepeiltä sisäänmenovirhe, rytmirikko ja lopulta 1 väli jäi kokonaan välistä. En korjannut. Otin lämppäesteitäkin tänään ja sielläkin alkuun rytmirikkoja, en tajua mistä johtuu!? Onko koiralla fysiikassa kaikki ok? Vaiko koheltaako? Mitä?! Taitoa luulisi olevan? Tuli myös puomin pahasti läpi ja mulle todella yllätyksenä, en korjannut. A ok, Keinun tuli läpi kun tein persjätön ja siitä sitten käveltiin radalta pois, ei palkkaa koiralle ollenkaan ja autoon. Normihommaa nykyään noi keppivirheet...huoh!\nToka rata, kolmas rima alas, putosi suoraan sen päälle! Loiva "pakkovalssi" tilanne, en tiiä käännyinkö liian myöhään. Ei oo videota!\nLopurata ihan ok menolla, kontaktit tehtiin kunnolla ja hvyin tehtiinkin! Meno tuntu tänään kokonaisuudessa hyvältä oman tekemisen osalta, mutta tulokset puhuu taas puolestaan! = meidän tämänhetkinen taso! Rähinä omasta tekemisestä puuttuu tai en edes etsinyt sitä, aattelin et vedetään rauhassa/tarkasti este kerrallaan koiraan luottaen.\nTavallaan olin pettynyt ekan radan jälkeen, mutta en läheskään niin paljon kuin joskus tuossa aiemmin, olen tasomme hyväksynyt. Näillä mennään nyt ja yritetään petrata. Kisataukoa suunnittelen.. alotus?? Ehkä Purinalla vielä käydään kuun vaihteessa, koska kivat tuomarit ja sit treenaillaan.\nLähdöissä pysy tänään yllättävän hyvin!! Mahtu ratoihin hyvääkin siis oikeesti mm. niistot ja 1 pyöritys!, mutta valitettavasti noi mokat jää päällimmäisenä mieleen kun on ns. pienestä kii ja aina noi samat hommat! =) Tarttis treeniä keppejä paljon radanomaisesti keskellä rataa sis.menot kovasta vauhdista!\n28 KISAA Kesäkuu - syyskuu (4KK)\nNOLLAA 7 (1 nollista SM:en hypärin nolla)\nNOLLAPROSENTTI 25% (liekkö laskettu oikein?)\nHYLLYÄ 11 (joista 1 on startista poistumisen vuoksi)\n5 TULOKSIA 7\n10 TULOKSIA 2\nKEPPIVIRHEITÄ 8 (ainakin! Laskettu hyllyratojenkin virheet)\nKONTAKTIVIRHEET 3 +++? =) (ainakin! Laskettu hyllyratojenkin virheet)\n(Saariselältä, kaahotti sairaanloisia mutkia ja meinasi mennä monta kertaa vääriin putkiin)\nKotimatkalla poikkesin faija haudalla viemässä kynttilän ja fiksailemassa kukkasia kun siinä vieressä kerran oltiin kisaamassa.\nLähettänyt Taija klo 13:43 Ei kommentteja:\nJuoksusia tyttöjä... 5.9\nUnivetilla Niinun treenissä ja voi pojat, että oli Inton nuppi sekaisin alussa, kun oli juuri juoksuinen villistyttö mennyt ennen meitä. Lähdössä pysyi kuin täi tervassa ja nokka maassa. Kyseltiin hermoja.. no päästiin hommiin ja ensimmäiset neljä hyppyä hyppäsi aivan vammasesti! Kerkesin meijän mennessä höpistäkin, että hyppää ihan vammasesti... Taisi olla hajuista ajatus niin sekaisin ja koira täysin keksittymätön että siinä syy. Koska kun uusiksi otettiin, meni paljon paremmin, onneksi! Harjoitukseen mahtu hyviä pätkiä ja huonompiakin kun oma tekemiseni oli löysää ja huonoa. Sitten oli yksi toella haastava kohta meille jossa koiran olis tarvinnut tulla kunnolla vetoon ja käteen kiinni ja sitähän Into ei tee.\nOllut kyllä treenilistalla lähinnä väärän putkenpäiden ohitusten vuoksi, mutta onpa jäänyt treenimättä. =o\nEi tullu tossa kohden vetoon ollenkaan ei ees namiin (A oli kuvaa pahemmin ansana!), mieluummin sit painu tonne puomille, mutta ennen sitä siis A:lle sitkeesti. Tossa ei ees mahtunut kunnolla vetämään kun muuri oli tiellä, tuntu että muuri olis ollu paras leijeröidä mutta se ei jatkon kannalta ollut jäärkevää. Koitin puomia edeltävälle hypylle alukuun normi takaakiertona, ei tullu vetoon. Sit vastakäännöksellä ei tullut vetoon ja sit itte jää vaan jumittamaan. Sit vahvistettiin palkalla vähän huonoin tuloksin. Loppuksi niisto-persjättö jolla onnistu ja oli paras ja itestäkin sujuvin. Pysty liikkumaan kun tavallaan luotti, että tossa ohjauksessa kuuluu "perään lähteä". =)\nLoppurata sit suht ok, yhtä valssia piti korjailla joka oli samanlainen kuin Zelkon treenissä ja samalla laillahan siinä kävi... alko hyvin mut sit tuli poing poing poing. =)\nValsseihin tuloja pitäs vahvistella lelun kanssa ja onhan tuo treenilistalapussakin lukenut jo pitkää, mutta... =) Nyt tuppaa valumaan liikaa selän taa valsseissa ja itte korjaa sit liikkumalla taaksepäin ja "antamalla tilaa koiralle tulla siihen eteen"...\nKeppikulma oli tokan kerran niitä suorittaessa vähän samanlainen kuin piirimestiksissä keinulta. Ekalla kerralla oikein mut sit rupes mokailemaan..kakkoseen, tai oikein sisään ja sit kolmoseen...\nOli kiva olla valvovan silmän alla. Tarttis vaan säännöllisesti, jotta saatas meittin tekeminen noususuhdanteeseen.\nMikään wohoo fiilis treeneistä ei jäänyt, mutta se johtuu tuolta mun korvien välistä. Ei se paskasti mennyt, mutta on vaikea olla tyytyväinen mihinkään tätänykyä... ja siis tarkoitan mihinkään, ei vain agilityyn. Liekkö kesän tapahtumilla osuutta asiaan, tiiä häntä, mutta pitäs saada positiivisemmat tuulet puhaltelemaan tonne yläkertaan. Vakavissani harkinnut jotain nuppijumppaa tai positiivisemman ajattelutavan valmennusta. =) Ei jaksa kun kaikki ahistaa.\nNo jospa nuo huonot ajatukset kaikkoaisi edes tuon reissun ajaksi... Lapland here we come! Love! Eli ensi viikolla ei aksailla ja Into jää kaikenkukkuraksi äitille hoitoon, vain "isot" pääsee reissuun.\nSiivoilen tota mac:a ja poistelen sieltä noita videoita (kuormittamasta ja viemästä tilaa). Ei jaksa dvd:lle poltella, kun niitä ei tuu kuitenkaan kateltua, niin laitellaa talteen juutuubbiin. =)\nPiirimestaruuksien "parhaat" palat\nLeiriaksaa kera Leevin\nLauantain aksailut vielä niin, että faija oli hengissä. Sunnuntai menikin sitten hiukan sumussa...\nKesäkuun alun Saariselän reissun kisatuksista koostetta. Paskaa tekemistä ja menoa, mutta siinäpähän nyt on kooste esillä. =)\nReissuun lähdettin kaikesta huolimatta 5.6 (faija kuoli 2.6), kun kaikki hautajais- ym. järjestelyt oli saatu sille mallille, että lähteä saattoi. Mutta kyllä oli jotenkin syyllinen olo...\nNyt on kone "tyhjätty". Muutama kisavideo jäi mitä ei julkasta! =)\n4 h aksaa!! 30.8\nZelko Goran koulutuksessa Porvoossa, joka oli siis Porsk:n järkkäämä. Heppu puhui paljon, mutta asiaa kylläkin. Onhan hänellä erilainen ideologia agilityn suhteen kuin meillä suomalaisilla, mutta ei huono ollenkaan. Mä en ehkä allekirjota tota suunta/käänöskäskyjen opettamista, koska en edes itse niiden antamiseen radalla kykenisi. En mä osais siellä miettiä pitääkö käskyttää oikeelle vai vasemalle. Puolestaan hänen kanssaan olen samaa mieltä koiran itsenäisestä työskentelystä, irtoomisesta ja vaatimuksista kääntyä hyvin kaukanakin ohjaajasta. Hänen mielestään kaikki jarrutukset radalla on no no! Suullisilla käskyillä todella ajoissa ennen hyppyjä koira valmistellaan käännökseen -käsky oikea tai vasen ja tiukka käännös tulossa =) ja sen tulee siis itse käyttää aivojaan ja kuunnella ohjaajan käskyjä, valmistella hypyt oikein jotta voi kääntyä tiukasti jne... Ja Zelko vaan juoksee! =)\nKoulutus kesti 4 tuntia ja meitä oli kahdeksan koirakkoa!! Homma meni samalla tavalla kuin Eva Lacknakovan koulutuksessa, mutta kertoja radalla tuli tuplaten enemmän ja harjotukset (2kpl) oli 14 - 19 esteisiä. Eka mentiin harjotus omaan tyyliin (jokainen) ja sen jälkeen käytiin yhdessä läpi ja lähettiin tekemään Zelkon mallin mukaisesti, jyystettiin tarpeen mukaan. =) Into jakso ihmeen hyvin, mutta lopetin sen kanssa kierrosta muita aiemmin koska veti musta sen meijän vikan hyvin ja vielä väsykkeessä! Vikan rundin vedin sitten Troyn kanssa! =D\nHarjoitus sisälsi vain hyppyjä ja putkia. Ja onneksi ei tarvinnut ruveta oikeeta ja vasenta opettamaan! =) Mutta tykkäsin kovin koulutuksesta! Ajatuksena hänellä kova vauhti ja kovasta vauhdista tulo tilanteisiin jossa tiukat käännökset.\nRadilla joutu jättämään koiraa alussa paljon ja hyvä niin, saatiin treeniä siihenkin vaikkakaan jannu ei sillä hyvin pysynyt. Lipsahteli Zelkon jo Suomessa kuulemma kovin hvyin oppimia sanojakin... perkele! =)\nTasamäärää aikaa ei varmasti koulutuksessa osallistujille tullut, koirakko oli radalla tarvitsemansa ajan, toiset pidempään ja toiset lyhyempään. Ei haitannut mua! Treenattiin ihan tarpeeksi!! Mutta kuulin, että jossain koulutuksessa hänelle oli aisasta vähän huomauteltukin. =)\nOheisessa videossa kaikki mitä Into koulutuksessa teki, eli onneksi noita treeniminuutteja ei niin kauheasti tullut, vaikka kentällä oltiin se nelisen tuntia! =)\nSeuraavan kerran aksaillaan varmaankin Niinulla ensi viikolla...\nPiipahdus Janitan opissa ja antosaahan tuo oli taas. Rata ei ollut niin paha kuin siellä yleensä. =)Selvittiin ihan mukavasti eri kohdista! Alussa oli puomin alla ns toisella puolella J.nä olevaan putkeen irtoaminen ja se sujui Intolta mallikaasti! Putken jälkeen piti keretä persjättöön... Jatkossa seurasi pari takaakiertoa, ei kylläkään peräkkäin, joista jälkimmäinen oli muurille. Siellä tuli mun tyypillinen moka esiin -ootan koiran rinnalleni josta törkkään takaakiertoon. Vois kuitenkin luottaa ja ajottaa niin, että juuri ennen kuin totaalisesti katsoo minuun edelliseltä hypyltä laskeutuessaan, tulee törkkäsy ja oma sijainti jo aika lähellä muuria. Tarvii luottaa, että esteen lukitsee törkkäyksen tultua ja jos sen tekee tuskin pois tulee. Tämä oman tekemisen muuttamisen jälkeen LOISTAVA! Ja kaiken kukkuraksi tuntu äärettömän hyvältä. Kun oppis vaan toteuttamaan aina. Puomin kontaktit oli hyvät!! Sit sen jälkeisessä elämässä valssi ja irrotus hypylle. Ekalla valssi linjautu hiukan väärin ja tuli vekattua (lue: ihmistolpattua!) seuraava hyppy josta seurasi kielto kun koira ei kunnolla estettä nähnyt ja eksyi jo katsomaan likeellä olevaa muuta estettä. Heti seuraavalla yrittämällä hyvin, kun oma tekeminen oli oikeanlaista. =) Keinu hyvä ja siinä pääsen kyllä hyvin irti eteen. =) Okserille tein kaksi kertaa leikkauksen ja toisella tosi pahasti päälle puskien ja kummallakin kerralla pysy rimat ylhäällä, jes! Sit yhes kohdin Into vähän irtoili, joutu turvautumaan vastakäännökseen, mutta siis taas heti seuraavalla yrittämällä korjaantu tämäkin. Kiva kun ei tarvinnu jyystää! Paitsi yhtä kohtaa lopussa =D minkä jo niiiiin ennalta arvasin. Kepeiltä takaakiertoon muurille, pitkällä viennillä. En osaa ajottaa törkkäsyä oikein. Ootan liian kauan, koira kerkee tulla ulos linjaltakin ja kattoo vaan mua. Törkkäsy heti ja taas ite jo muurin lähellä, kun koira tulee ulos kepeiltä ja ottaa katsekontaktin minuun. Toimi kun ite teki oikein ja luotti koiraan.\nOli mukava treeni ja tuntu ehkä hiukan "liiankin helpolta" ollaksemme Janitan treenissä. Mukavaahan tuo tosin on jos jotain osataan ja onnistutaan!\nTosin mahtuhan sinne mukaan yksi ajattelemattomuusvirhekin...Yksi A.lle linjaus putkesta tullessa -tyhmä vienti iteltä!!\nHiukan erilainen blogipäivitys, kun ajattelin kirjata tuntemuksiani jo ennen kisoja ylös. Kuten oletten tuolta aiemmin lukeneet meittin meno on kovin ailahtelevaa ja se on laittanut ahdistamaan.\nTänäänkin jo tässä vaiheessa klo 9.36 (kisoihin lähtö vasta 11.30), ahdistaa ajatus kisaamisesta tai ei niinkään sen agilityn tekemisestä vaan se lopputulema. Mulla on ajatus, että ei siitä mitään tuu kuitenkaan ja saan vaan taas pettyä. Mä en halua kokea sitä rävellystä ja niitä pettymyksen tunteita! Enkä myöskään halua mitään osa-alue tyytyväisyysajattelua, mä haluan onnistuneita hyvältä tuntuvia ratoja-kokonaisuuksia! Ratoja missä tuntuu, että tehdään yhteistyötä!! PISTE! Mä en kestä mitään saatanan rävellystä! Molemmilla on taitoa koiralla sekä ohjaajalla, siellä ei kuulu tulla mitään esteiden ohituksia koiran keskittymättömyyden vuoksi saatikka keppivirheitä koiralta joka oikeesti osaa pujotella! On se nuori joo ja kaikki on erilaisia kehittymisen ym. suhteen, mutta silti!\nEn tiedä onko tuo pettymyksen tunne ratojen jälkeen jotenkin "suurempi" kun kuitenkin joka kerta kun lähtöviivalle astelemme lähden avoimin ja luottavaisin mielin tekemään rataa, OIKEESTI. Siinä nämä ajatukset kaikkoaa.. lähden "rähinällä" tekemään rataan koiraan ja itseeni uskoen, vähän niinkuin että "näytän itselleni pystyvämme tekemään hyviä ratoja" ja mikä on lopputulema?! =(\nOlen myös yrittänyt käänteispsykologiaa! Oikeesti, näissä Hannu Hanhi jutuissa on ollut perää, mä olen oikeesti yrittänyt luoda uskoa itseeni. Ei ole auttanut! Olen myös yrittänyt tosissaan rinta rottingilla ajattelua, hitto tänään näytetään ja lähdetään voittamaan ja paskat, ei voi toimia kun sisimmässäsi et todellakaan tuohon usko. Mulla on ehkä todella mennyt usko tuohon koiruuteen ja meidä yhteistyöhön.\nToivotaan, että se näyttää mulle tänään olevansa se mun The Agilitykoira ja saan taas hetkeksi uskoa tähän meidän hommaan ja virtaa jatkaa työstöä. Vakavissani tässä olen jo harkinnut koirasta luopumista ja uuden kehiin ottamista = luovuttanut? Paraneeko se vaihtamalla? Itsepähän olen tuonkin kouluttanut!\nJos nyt olis radalle meno voisin sanoa asenteen olevan kohdillaan! Toivottavasti säilyy päivän ajan! Jos luette tätä ennen kisoja ja siellä törmäämme saatan olla kettuuntuneen näköinen ja haluan olla omissa oloissani, niin se on tämän työstöä... hillutaan ja nauretaan kisojen jälkeen sitten! Tsemppiä kanssakisaajille!\nOn tää laji, saatana! Niin koukuttavaa ja henkistä pahoinvointia aiheuttavaa! =D\nKisaraporttia seuraa jatkoksi sitten illemmalla! Pitäkää peukkuja jotta Taijakin saisi hyvää mieltä! =)\nSitten se kisarapsa.... oli ihan hyvä pössis lähteä ekalle radalle joka oli joukkuerata ja vaikkakin oltiin joukkueen ankkurikoirakko ja kaksi hyllyä + 1 nolla alla, jotenka omalla tekemisellä "ei mitään väliä". Koira ei kunnolla pysynyt taaskaan lähdössä! Esteellä 3 oli jo räpiköintiä kun koira ei tullut kunnolla valsiin joka oli kyllä videoltakin katsottuna ihan suht koht oikea-aikanen. Sit 5 valssissa valu vielä enemmän ja kalasteluksi meni, koira osu mun jalkaankin ja en osannut lennossa hjauskuvioitani muuttaa ja sitkeesti lähdin kutoselle persjättöä tekemään, mutta saanohan sen järkikin että jos koiran kanssa porukassa ko. kohdassa esetään ei voi enään persjättöä tehdä. No siinä sit kosahti, seiska hypyn jälkeen väärään päähän putkea. Taon siinä sitten juostessani päätäni ja olin aatoksissa luovuttaa ja poistua radalta, kunnes kuulin Niinun huutavan radan laidalta että jatka. Jatkettiin...kepeiltä kuitenkin vielä virhe -oikein sisään mutta ei taittunut kakkoseen. Siinä lajinverran kiristeli! Ei ku uudestaan ja sit loppuun ok. Juoksin radalta pitkälle pois ja vitutus oli sanoinkuvaamaton... Niinu ja Teemu tuli tovin päästä jututtaamaan kun siellä maassa kyyristelin (kyynel ei ollut kaukana!) ja alkoi se "olihan siellä hyväkin pätkiä"-juttu.... Ei paljo lämmitä! Kyllähän heidän sanomisissan perää on paljonkin, tiedän sen, mutta kun ei lämmitä osa-alue onnistumiset niin ei! Tuolla tarttis osata mennä koko rata, siitä agilitykisoissa on kyse. Vittu mikään kolme estettä onnistuneesti/hyvät kontaktit paljo lämmitä kisasta toiseen!!\nToisen radan rataan tutustumisessa oli niin kyrpä otassa TAAS, että jätin tutustuessa TAAS (ollu liikeellä aiemmissakin kisoissa) yhden esteen välistä, onneksi nuo kanssakisaajat on niin kultaisia, että ne huomauttaa näistä -"jäiköhän sulla Taija yksi este välistä?"\nEnnen radalle menoa mieli oli "rauhallinen", aattelin taas että tää vedetään faijalle, kyynelhän siinä melkein tuli, ja että este kerrallaan. Hyvin lähti liikkeelle, kepielle oli vaikea vienti ja piti päästä leikaamaankin. Tässä varmistelin hulluna ja homma oli kauheeta sävellystä varmaan 10 sekuntia eikä tuomari edes antanut kieltoa. Loppuun jatkettiin edelleen nollilla ihan ok menolla.\nEli TAAS armopalanolla (voi kiesus, kylläpä lämmittää mieltä!), kun ihanneaikakin oli niin löysä, että päästiin tolla keppirävellyksellä vielä yli 5s alle ihanneajan! Haloo!!\nKolmannelle radalle edelleen rauhallisin mielin, ilman sitä normia "hullua" Taija-asennetta joka ei tolle koiralle itseasiassa varmaan sovikkaan, koska ottaa siitä niin kiekkoja, että keskittyminen katoaa! Ihan hyvää rataa taas tehtiin jonkun aikaa, kunnes yllättävä kielto yhdeltä putkelta. En osaa syytä sanoa miksi kielsi! Kait siksi, että ei kait nyt yhtä kokonaista onnistunutta rataa voi meille tulla! Siitä femma muuten ok:sti maaliin. Ehkä paras puhti oli koirasta poissa, mutta suht ehjä kokonaisuus kuitenkin.... Kyllä antaa onnistumiset oottaa itseään, motivoivaa! Todella... =(\nVikan radan kirmasin vielä Minnan Eikankin kanssa kun Minnan kinttu reistaili. Yliaikanolla duunailtiin. Olin koiran radalla kannustamisesta radan jälkeen enemmän hengästynyt kuin vauhdista! =D\nEli ei ollut meittin päivä tänäänKÄÄN! =(\nHarrastetaan nyt loppuun kuitenkin sitä osa-aluepas***\n-puomin kontaktit hyvät!\n-A.n!!! kontaktit HYVÄT!!!!!\n-joitakin hyviä pätkiä radoilla\nNyt ei sit kisailmoja ookkaan tehtynä.\nEns viikolla on kouluttautumisviikko. =) Janita ja Zelko.\nSit seuraavan viikon loppupuolella lähetäänkin Lappiin viikoksi ja Into jää mutsille hoitoon.\nFaijakin on kovasti ollut tässä viimesenä kolmena neljänä päivänä mielessä ja itku ollu herkässä, johtunee varmaan siitä että hänellä olis ollu synttärit 24.8, 67 vee.\nAiniin, ja vaikka TopTeamiin hain päätin, että valintatilaisuuteen en mene (tänä vuonna kaikki hakeneet muka kutsuttaisiin). Sinne emme kuulu! =)\nOheessa vielä muutama treenivideo kesältä, joidenka perusteella voisi kisoissa odottaa parempaa tulosta!? 1 2\nOheessa vielä jokin ei niin kovin onnistunut treeni satulinnassa.\n(koneen siivous meneillään! =D)\nLähettänyt Taija klo 09:56 Ei kommentteja:\nTökkii tökkii 23.8\ntakaakierrot meinaan ym. Kentällä töitten jälkeen tekemässä pienesti, tai niin oli tarkotus, mutta kun homma tökki aika pahastikin niin tulihan niitä toistoja.\nOheisessa kuviossa väännettin ja kohdat on viimeviikonlopun purinan kisoista jotka meni perseelleen. Tänään oli ilo todeta, että ei onnistunut niillä ohjausvalinnoilla treeneissäkään. =) Toi koira ei irtoo takaakiertoihin tarpeeksi hyvin! Mä kun lähen ennakoimaan ottaa hypyn edestä! =(\nKehystämättömissä numeroissa en halunut tehdä puomia edeltävää hyppyä ns. pakkovalssin omaisesti (kisoissakaan), koska koiran tulisi silloin liikua hypyn siivekkeiden suuntasesti, mutta se oli ainut toimiva vaihtoehto saada koira suorittamaan hyppy ennen puomia oikealta puolelta, puomille meni silti hyvin oikein! Takkakiertoon sinne saaminen oli tuskaa, toki saatiin onnistumaan, mutta kuitenkin! Sama toisessa kuviossa, sylivekkinä hyppy 5 ja 6:lle takaakierto-valssi ja aina otti hypyn edestä. Perkele! Sit jos se onnistu linja kusi seuraavan hypyn takaavientiin. =) Linja treenissä niinkuin Jalosen radallakin oli että 8:lle vietäessä hypyn 7 oikean siivekkeen kautta itse kulkien (eli 6 koira suoritti ns kauenman kautta) sitä joutu kiertämään ja taaksetörkkäsyyn 8:lle oli kiire. Kuvassa näyttää liian helpolta! Kepit Into jätti kisoissa kesken ku oli samalla lailla kuin kuvassa. Tänään EI MITÄÄN ongelmaa!!\nSuurin odotuksin viikonlopun kisoisin! Jo sisso!! =)\nLähettänyt Taija klo 15:38 Ei kommentteja:


Julkaistu: 23.6.2015 17:54 , Päivitetty: 23.6.2015 18:02\n25-vuotiasta miestä syytetään Porin käräjäoikeudessa 17-vuotiaan lenkkeilijätytön murhasta ja törkeästä raiskauksesta.\nSyytetty on kiistänyt syyllisyytensä henkirikokseen. Hän on oikeudessa sanonut, että oli hankkinut köyttä ja bensaa sen vuoksi, että hän aikoi tappaa itsensä, mikäli 17-vuotias tyttö ei halua palata suhteeseen hänen kanssaan.\n17-vuotias tyttö löydettiin kuolleena palaneesta rakennuksesta maaliskuuss 2015.\n25-vuotias tallentui valvontakameralle, kun hän kävi ostoksilla porilaisessa supermarketissa ennen 17-vuotiaan kuolemaa. Mies hankki bensakanisterin, köyden ja taskulampun.\n– Kuten tästä kuvasta näkyy, niin syytetty halusi ottaa vielä ostosbonuksetkin talteen. Se antaa vahvan kuvan, ettei hän ole suunnittelemassa itsemurhaa vaan päinvastoin, omaisten asianajaja Veronica Daleniushttp://www.is.fi/haku/?search-term=veronica+dalenius selosti pysäytetyn kuvan tapahtumia.\nEsitutkinnassa selvisi, että syytetty oli puhunut tutulleen, että vie ex-tyttöystävälleen lahjan ja kukkia. Sellaisia hän ei kuitenkaan ostanut.\n– Ei ostanut kukkia, ei lahjaa, vaan bensakanisterin, köyden ja taskulampun, Dalenius alleviivasi.


Olin ajatellut viettäväni tätä itsenäisyyspäivää äidin luona linnan juhlia katsoen, syöden ja hyvästä seurasta nauttien. Toisin kävi.\nAamulla Satsia kohti ajellessa Micran pohja raapi hankea lähes koko matkan, puuterilumi vei renkaita mihin sattuu ja lunta tuprutti koko ajan lisää.\nJumpan jälkeen jäin treenaamaan uutta combatia ja katselin ikkunasta jonkun miehen epätoivoista yritystä kaivaa autonsa irti hangesta. Hän asetteli mattoja renkaiden alle, kaivoi lunta lumiharjan kanssa, työnsi ja pakitti, eikä mikään auttanut. Ohikulkijat kävi työntämässä, ei auttanut.\nParin tunnin treenaamisen jälkeen lähdin kotia kohti, ja se mies oli edelleen parkkiksella. Eturenkaiden alla oli jo melkoiset sileiksi kuluneet kuopat, ei siis toivoakaan päästä ajamalla eteenpäin.\nHänen kaverinsa onneksi tuli lapioineen hätiin. Joku taksikuski jäi tyytymättömän näköisenä odottelemaan että tää kaveri siirtää autonsa pois tieltä, muttei silti vaivautunut tulemaan apuun. Olis varmaan pikkukengät kastuneet.\nKoitettiin sen miehen kanssa työntää autoa yhdessä vaihde vapaalla, mutta eihän se sieltä kuopistaan noussut. Kun se kaveri pääsi paikalle mä hyppäsin kuskin paikalle ja miehet työnsi. Se mies oli tosi iloinen kun auto vihdoin liikahti. Itse kaasuttelin omalla supermaasturillani pois paikalta enkä jäänyt enää seuraamaan jäikö se toinen pohjastaan seuraavaan hankeen.\nMelkoisia nämä talvet! Milloin ruoho vihertää vielä jouluna ja milloin hukutaan lumeen jo lokakuussa. Parempi näin silti, vaikka ajaminen vähä pelottaakin höyhenen kevyellä kotterolla. Näinä hetkinä olen kateellinen citymaasturikuskeille, vaikka suurimman osan vuodesta halveksin moisia saastuttajia.\nPäätin siis etten liiku kotoa enää mihinkään jos ei ole pakko. Eikä ollut pakko. Meni se päivä kivasti näinkin - combatia opetellessa. Nyt se sujuu sentään jo jotenkuten. Toivotaan että se jollain mystisellä tavalla imeytyy selkäytimeen yön aikana ja huominen lanseeraus on helppoa ku heinänteko. Whatever that means ;)\nTunnisteet: BodyCombat, treeni\n▼ joulukuuta 2010 (5)\nMonen päivän päivitystä\nOlin ajatellut viettäväni tätä itsenäisyyspäivää ä...


Huippuluokan työtarjous houkutteli Jarmo Lehtisen Toyotalle – "Ei ole valittamista" | Yle Urheilu | yle.fi\nJarmo Lehtinen on jo aloittanut uudessa tehtävässään Toyotan WRC-tallissa.\n7.1.2021 klo 10.13päivitetty 7.1.2021 klo 10.15\nJarmo Lehtinen palaa Toyotalle, jossa hän toimi jo aiemmin urheilutoimenjohtajana.\nJarmo Lehtisen työt jatkuvat rallimaailman huipulla, vaikka hän ei jatka Teemu Sunisen kartanlukijana enää tulevalla kaudella. Lehtinen, 52, sai Toyotan WRC-tallista työtarjouksen, josta hän ei voinut kieltäytyä.\nLehtinen on jo aloittanut Toyotan urheilupuolella. Hän toimii urheilutoimenjohtajan Kaj Lindströmin alaisuudessa.\nOsaltaan Lehtisen päätökseen vaikutti sekin, että M-Sportilla kilpaileva Suninen ei aja kaikissa MM-ralleissa.\n– Valitettavasti Sunisen ohjelma on niin epävakaa, ettei minulla ollut enää mahdollisuuksia sitoutua siihen projektiin. Samaan aikaan Toyotalta tarjottiin vakituista työpaikkaa, päätin valita sen roolin, Lehtinen kertoi Yle Urheilulle.\nToyotalla puhaltavat nyt uudet tuulet, kun Jari-Matti Latvala kiinnitettiin äskettäin tallipäälliköksi. Lehtinen on tyytyväinen uuteen tehtäväänsä.\n– Jos ei istu kilpa-autossa, niin tämä on toiseksi parasta työtä, mitä rallissa voi tehdä. Saan jatkaa lajin parissa, edessä on mielenkiintoisia tehtäviä ja haasteita. Ei ole valittamista, Lehtinen totesi.\nKoronaviruspandemia sotki pahasti viime vuoden rallin MM-sarjaa. Tämän kauden pitäisi alkaa ihan piakkoin ajettavalla Monte Carlon rallilla, mutta epävarmuus ei ole maailmasta hälvennyt mihinkään.\n– Isoja pilviä on koko maailman ympärillä. Korona pitää saada aisoihin eikä urheilu ole tällä hetkellä ehkä kaikista tärkein asia. Kalenterissa on kilpailuja ja päivämääriä, mutta vieläkään ei ole täyttä varmuutta kaikkien toteutumisesta, tulee ylimääräisiä töitä ja huolia, Lehtinen arvioi.\nSuomen mahdollinen toinen MM-ralli ajettaisiin Rovaniemellä: “Kaikki muu on täysin levällään”\nYle seurasi yleisurheilun EM-hallien suomalaisjuhlaa – Lotta Kemppinen ja Ella Junnila saivat EM-mitalit


Vuokrataan kerrostalo Yksiö - Kokkola Keskusta Isokatu 22\n1h+k , kerrostalo, 550 €/kk, 20 m²\nvuokrahuoneisto, Kokkola, Keskusta, Isokatu 22\nUusi upea yksiö Kokkolan keskustassa Vanhan kaupungin laidalla toisessa kerroksessa. Rauhallinen sijainti, mutta kaikki lähellä mm. tori, kaupat, ravintolat, kuntosalit ym. Asunto vuokrataan täysin kalustettuna yhdelle henkilölle. Tänne voit muuttaa matkalaukun kanssa. Sopii esim. etätyöpisteeksi tai kaupunkiasunnoksi. Sähkö ja vesi sisältyvät vuokraan. Luottotiedot tarkistetaan. Kotivakuutus vastuuosin vaaditaan. Haetaan siistiä ja luotettavaa vuokralaista.\nIsokatu 22, 67100 Kokkola\nRanskalainen parveke. Autopaikan voi vuokrata taloyhtiöltä. Myös kadulla voi pysäköidä. Häkkivarasto.


Vähäkyrön pläkkyrit — mattiosaisa\n10.10.2015 20:58 Matti Säisä\nNuijasodan alkamisen muistomerkki\nMoneksi taipuu pelti osaavissa käsissä. Kelpaa peltiformussa emännän tiikerikakku vieraanvaraksi pyöräyttää, vedet kaivolta pläkkikorvossa noutaa, ravakammat ämmänlängillä kaksi ämpäryä kerralla tai vaikkapa maksalaatikko rusinoiden kera uuninperälle peltitoosassa kypsymään saattaa. Ja onhan näistä isännällekin moneen tarpeeseen, oivallisia nassakoita sahdin olla ja muhia tai paloviinatilkaa povitaskussa vierasvaraksi ja kylmänvihojen torjuntaan säilyttää. Kirkkaan peltipinnan loisto, siitä on muotoutunut hokema "selvää kuin pläkki", on sattuvasti on sanottu.\nSiinä ottaa muotoaan pläkkimuki, mestarin mukaan mukista tulee ehdottoman vedenpitävä, myös paremmat väkijuomat se kestää kuten spritus forttiksen ja pontikan mutta konjakkia ym herrojen kotkotuksia se vieroksuu. Jos liikaa ulkomaan juomien kanssa läträtään saattaa ajan kanssa ruveta saumapaikoista vuotamaan.\nPaikalle sattumoisin tulleet turistit siinä miehissä ihailevat työn laatua, pelkistettyä muotokieltä ja visuaalista ilmettä sekä astioiden tarkoituksenmukisuutta ja konstailemattomuutta. Vuolaasti monissa miehin kehuivat, pahoittelivat kuinka ovat sieluttomat muovikonerobotin persoonattomat hyppyset vieneet paljolti leivän vähäkyröläispläkkyrin suista.\nVähäkyrö on entinen suurkunta Pohjanmaalla, mielestäni silkkaa vaatimattomuutta tuo vähä- etuliite kunnan nimessä. Nyttemmin on Vaasaan liitetty, näin vaikka yhteistä maarajaa ei niillä olekaan. Vähän kumma juttu tällainen ettei yhteisrä rajaa ja sammaa Vaasaa kaikki tyyni. Niin ihme ja kumma sekin että Vähäkyrössä\npuhutaan pohjalaasta, suomea ja Vaasahan mielletään muualla Suomessa ruotsinkieliseksi, tätä bättre folkkia. Totuus kuitenkin on että Vaasa on selkeästi suomenkielis enemmistöinen kaupunki.\nMahtavan Kyröjoen suuvesien halkoma paikkakunta on tunnettu mm siitä että nuijasota kolkolla tavalla alkoi juuri sieltä. Pitäjän keskustassa Saviniemessä, marraskuisena synkkänä syys yönä, eleltiin vuotta 1596 tapahtui sodan ensimmäinen miestappo. Talonpojat päästivät yhden vastaanhangoittelevan huovin kirveeniskulla hengestään.\nVähäkyröläiset ovat kuitenkin tasaisia, rauhaa rakastavia ja yritteliäitä ihmisiä. Tästä esimerkkinä peltisepän askareet joihin ovat erikoistuneet. Perinne on vahva, jo 1700 luvun lopulta aina 1900 luvun alkupuoliskolla työllisti pelti eli pläkki joka viidennen asukkaan. Vielä tänään muovin, lasikuidun, porsliinin ja lasin valtakaudella elää Vähäkyrössä pläkkyriperinne. Siitä tässä todisteena muutama kuva vuodelta 2013.


Pikku Leijona ja puoli valtakuntaa: maaliskuuta 2012\nKääretortut ovat niitä perusleivonnaisia, joita kaikki ovat joskus tehneet. Se on ensimmäisiä leipomuksia varmasti monelle. Itsekin olen pikkutytöstä lähtien niitä väsäillyt, ensin tietenkin äidin avustuksella.\nSiltikin, vaikka kääretorttuja on iät ajat tullut tehtyä, en pidä sitä minään helppona leivonnaisena. Tortun onnistuminen (lähinnä ulkonäköpuoli) ei ole ollenkaan taattua joka kerta. Välillä hyvinkin haasteellista saada nätti rulla aikaiseksi.\nVatkaa kananmunat ja sokeri kuohkeaksi vaahdoksi. Lisää yhdistetyt kuivat aineet siivilän läpi taikinaan erissä ja vatkaa sekaisin.\nLevitä taikina leivinpaperoidulle uunipellille tasaisesti ja paista 200 asteessa noin 7 minuuttia. Nosta kypsä torttulevy sokeroidulle voi- tai leivinpaperille ja anna jäähtyä.\n250 g kermarahkaa (Rainbow, 10% rasvaa)\nFazer Marianne Crush -rouhetta\nVatkaa vispikerma vaahdoksi ja yhdistä siihen loput aineet. Sokerin ja minttukrokantin määrät oman maun mukaan.\nLevitä täyte jäähtyneen torttulevyn päälle ja rullaa leivinpaperia apuna käyttäen kääröksi. Kiepauta rulla leivinpaperiin ja laita muutamaksi tunniksi viileään. Se edesauttaa nättien siivujen leikkaamista, kun malttaa antaa kääretortun tekeytyä hetkisen.\nKuten jo alkuun totesin, kääretortuista on välillä hankala saada edustuskelpoisen näköisiä. Onneksi maku hakkaa ulkonäön mennen tullen. Tietty jos osaisi tehdä upeita kermapursotuksia tortun pintaan niin ulkonäkö paranisi kerralla. Samalla kääretortusta tulisi "mini-täytekakku". Ja onhan niitä muitakin tapoja koristeluun. Muun muassa sula suklaa, koristerakeet tai tomusokeri näin päällimmäisenä tulee mieleen.\nLähettänyt Pikku Leijonan Emäntä klo 20.05 3 kommenttia:\nLihapullien lisukkeeksi kokeilin tällaista ohrattoa, joka on mukaeltu versio kolmen tomaatin risotosta (Glorian Ruoka&Viini 6/2001).\nnoin 10 luumutomaattia\nPane tomaatit uuniin 200 asteeseen. Paista kunnes niiden pinta on tummunut. Ota tomaatit uunista ja pirskoittele niiden päälle balsamiviinietikkaa.\nKuullota ohrasuurimoita öljyssä. Hetken päästä kaada jo valmiiksi kiehuvaa vettä suurimoiden joukkoon. Anna kypsyä välillä sekoitellen. Kun ohra on puolikypsää, lisää kirsikka- ja aurinkokuivatut tomaatit sekä ripaus sokeria. Lisää myös viini ja anna ohraton kypsyä vielä hetken aikaa.\nLopuksi sekoita ohrattoon voi, uunikypsennetyt tomaatit ja mausta suolalla, mustapippurilla ja basilikalla. Tarjoiluvaiheessa ohraton päälle voi vuolla parmesaanijuustosa lastuja.\nLähettänyt Pikku Leijonan Emäntä klo 19.34 2 kommenttia:\nMeillä usein, varsinkin ennen tätä maustevillitystäni, jauheliha maustetaan kaupasta ostettavalla valmiilla jauhelihamausteseoksella. Suu on tottunut sen makuun ja sitä pitää annostella ronskilla kädellä. Eihän siinä mitään vikaa sinällään ole, mutta mausteseoksessa on pidemmän aikaa ärsyttänyt tietty E-koodi tuotesisällössä: arominvahvenne eli natriumglutamaatti (E621).\nNyt sitten, kun muutenkin olen mausteiden ihmeelliseen maailmaan tutustunut, ajattelin yrittää jäljitellä jauhelihamaustetta pelkkiä aitoja mausteita käyttäen. Tiiraamalla tuotesisältöä (pois lukien se arominvahvenne ja glukoosi) miksailin sipulijauheesta, suolasta, kirvelistä, jauhetusta mustapippurista ja basilikasta sekoituksen. Lopputulos oli yllättävän hyvä.\nMuutenkin nämä lihapullat onnistui tosi kivasti, ulkonäkökin miellytti tasaisuudellaan. Nämähän näyttävät ihan kaupan einespullilta! Näiden maku tosin oli monta kertaa parempi.\nEnsimmäisellä kerralla mausteiden suhteet ja määrät eivät menneet aivan nappiin, ja niinpä meillä on tällä viikolla syöty kahteen otteeseen lihapullia. Onneksi ne maistuvat ja käyvät erilaisten lisukkeiden kanssa. Intouduin viilaamaan tätä reseptiä ihan kunnolla. Kokeilevaa keittiötä parhaimmillaan, tosi mielenkiintoista arvioida ja vertailla lopputuloksia. Tiedä vaikka näistäkin tulee joskus paranneltu versio, sillä ainahan parantamisen varaa jää, vaikka hyviä olivat nytkin.\nPERUSLIHAPULLAT (annoksesta tulee noin 16 pullaa)\n1/2 sipuli kuutioina\n1 1/2 tl kirveliä\nSekoita korppujauhot kermaviilin sekaan ja anna seoksen turvota rauhassa. Lisää joukkoon mausteet, kananmuna ja jauheliha. Sekoita hyvin tasaiseksi taikinaksi.\nPyörittele taikinasta pullia ja paista 175-200 asteessa noin 30-40 minuuttia.\nLähettänyt Pikku Leijonan Emäntä klo 19.34 Ei kommentteja:\nPumpkin Jamin Mari ohjeisti blogissaan soijarouheen kypsennyksen tosi hyvin. Näin hyvät ohjeet nähtyäni oli pakko tehdä jotain soijarouheista evästä. Kokeilu kannatti, lopputulos oli aivan eri kuin verrattuna siihen, miten aiemmin olen soijarouheen tehnyt (turvottanut kasvisliemeen yleensä).\nPäädyin tekemään suolaisen piirakan ja ideaa täytteisiin (tai lähinnä päällisiin) nappasin Mausteiselta Mantelilta. Kivasti toimi nuo tomaatit ja kesäkurpitsat limittäin piirakan päällä. Etukäteen vähän pelkäsin piirakasta tulevan liian vetistä näillä päällysillä, siivutkin tein sillä mahdollisimman ohuiksi. Mutta ehei, pelko oli täysin turha. Toki piirakan täytyi antaa jäähtyä ja vetäytyä reilusti, muutoinhan se ei olisi pysynyt kasassa, oli täytteessä kesäkurpitsaa tai ei.\nPiirakka oli kaiken kaikkiaan onnistunut kokeilu. Soijarouhetäytteen koostumus ja mausteet osuivat kohdilleen, munamaitoseos hyytyi sopivasti ja juusto antoi siihen täyteläisyyttä, sekä kasvikset piirakan pinnalla toivat kokonaisuuteen hieman raikkautta ja mehukkuutta.\nKätevästi piirakkaa voi tarjoilla salaatin kera niin, että latoo salaattia suoraan hyvin jäähtyneen piirakan päälle. Tätä silmällä pitäen valitsin piirakkavuoaksi normaalia korkea reunaisemman. Ihan nätin näköistäkin tulee, kun laittaa pinnalle värikkäitä kasviksia ja salaattia sekaisin.\ntai vaihtoehtoisesti paistostaikina esimerkiksi tällä ohjeella:\nNypi huoneenlämpöinen voi ja vehnäjauhot murumaiseksi seokseksi. Lisää kylmää vettä niin, että taikinasta saa muovailtua ison pallon. Vuoraa pallo kelmulla ja anna levätä jääkaapissa hetken aikaa ennen piirakkavuokaan levitystä.\nnoin 10 cm:n pätkä purjoa\nripaus sokeria (palmusokeria)\nKuullota tacomaustetta, sipulikuutioita ja purjoviipaleita öljyssä pehmeäksi. Lisää soijarouhe pannulle ja jatka kypsentämistä. Lisää myös vettä pienissä erissä paiston ajan tarvittava määrä. Lopuksi lisää tomaattipyree ja mausteet.\nRiko kananmunien rakenne kevyesti. Lisää kerma ja juustoraaste ja sekoita.\nkuivattuja yrttejä (esimerkiksi basilikaa, oreganoa, timjamia)\nsiemeniä (esimerkiksi kuivattuja auringonkukansiemeniä)\nKaulitse tai painele pohjataikina piirakkavuoan pohjalle. Valmista soijarouhetäyte ja munamaitoseos. Viipaloi tomaatit ja kesäkurpitsat.\nKaada soijarouhetäyte pohjan päälle. Levitä munamaitoseos sen päälle ja aivan päällimmäiseksi lado tomaatti- ja kesäkurpitsaviipaleet limittäin. Ripottele pinnalle kuivattuja yrttejä ja siemeniä makusi mukaan.\nPaista 175-200 asteessa noin 30-40 minuuttia.\nRaaka piirakka näytti tältä.\nJa laiskan kokin roskat näyttivät muun muassa tältä..\nLähettänyt Pikku Leijonan Emäntä klo 9.59 3 kommenttia:\nKuullota pilkotut sipuli ja purjo öljytilkassa pehmeiksi. Lisää kattilaan vettä, kuoritut ja pilkotut palsternakat sekä vaniljatanko. Anna keiton kiehua miedolla lämmöllä. Kun palsternakat ovat kypsyneet, soseuta keitto. Tämän jälkeen lisää kerma ja mausteet.\nVaniljan lempeä maku sopi palsternakkojen pariksi tosi hyvin. Yllättävän voimakas tuoksu leijaili ympäri kotia keittoa keitellessä. Sellainen ihanan vaniljainen. Tykkään, onhan se yksi lempimausteistani.\nLähettänyt Pikku Leijonan Emäntä klo 18.04 Ei kommentteja:\nLähettänyt Pikku Leijonan Emäntä klo 16.05 Ei kommentteja:\nNapataanpas lettujen ohje talteen tänne "puoleen valtakuntaan". Näillä aineksilla tuli helposti paistettava taikina. Ilo oli käännellä ja väännellä lättyjä pannulla, kun taikina ei heittäytynyt hankalaksi. Ja tämä on paljon sanottu, sillä olen universumin huonoin lettujen paistaja.\nLettujen kanssa tarjolla oli vain kaupan mansikkahilloa, joka ei ollut hyvää. Omatekoiset marjasoseet/hillot hakkaa kaupan tuotteet mennen tullen. Näköjään olin sen faktan taas jälleen unohtanut, kerran hillopurkin olin kaappiin hommannut.\n(noin 10 keskikokoista lettua)\n2 rkl voita/margariinia sulatettuna\nRiko kananmunien rakenne kevyesti. Lisää kananmunien joukkoon muut ainekset ja sekoita hyvin. Anna taikinan levähtää puolisen tuntia. Paista letut voin kera pannulla.\nPS. Jättämällä sokerin taikinasta pois, voi lettuja käyttää suolaisten täytteiden kera.\nLähettänyt Pikku Leijonan Emäntä klo 16.00 Ei kommentteja:\nnoin 300 g chorizomakkaraa\n2-3 rkl worcestershire-kastiketta\nKuullota silputut sipulit, chilipaprikat ja paprikasuikaleet öljyssä (lisäsin tässä vaiheessa myös savupaprikajauheen). Ainesten hieman pehmennettyä lisää chorizot ja savukinkku kuutioituna. Lisää worcestershire-kastiketta, sinappia ja myös vettä tarpeen mukaan ja anna padan porista niin, että chorizomakkara kypsyy.\nKypsennyksen loppuvaiheilla lisää kesäkurpitsakuutiot ja purjosuikaleet. Anna ainesten hetken vielä kypsentyä, niin että kesäkurpitsat pehmenevät. Mausta lopuksi.\nMelkoista äijäruokaa, koska sisältää lihapuolta varmaan enemmän kuin kasviksia. Näin ollen tämä suorastaan vaatii kepeää salaattia rinnalleen. Retiisit ja kiinankaali tarttuivat pitkästä aikaa kaupasta mukaan, ja niiden ympärille kehittelin suht yksinkertaisen salaatin.\nSilppua kiinankaali ja siivuta retiisit ja tomaatit kulhoon. Murustele fetajuustoa päälle. Mausta balsamicolla ja mustapippurilla. Myös oliiviöljyä ja suolaa voi halutessaan lisätä.\nLähettänyt Pikku Leijonan Emäntä klo 20.43 2 kommenttia:\nSain viikolla uuden tunnustuksen, ja miten kivasti taas lämmittikään sydänalaa tällainen muistaminen. Kiitos Vaahtera sulle! Blogitunnustus on samankaltainen kuin aiemminkin saatu, eli tarkoitus listata ihania blogeja, joilla on vähemmän kuin 200 lukijaa.\nHomma alkaa käydä haastavaksi, sillä näiden tunnustuksien myötä on blogeja jo listailtu hyvä määrä ympäri blogimaailmaa. Harmittavan vähän aikaa pystyin paneutumaan blogien metsästykseen, joten oma listaukseni jää tällä kertaa lyhyeksi. Mutta tässä pari sellaista blogia, joita en ainakaan Top100 ruokablogisivuilta löytänyt.\n- Murden Murkinat. Tänne eksyin ruokaohjetta hakiessani, ja heti pari mukavaa keittoreseptiä nappasin kirjanmerkkeihin.\n- Pieni kuvakeittokirja. Tämä vastikään jyväskyläläistynyt blogi löytyi paikkakunnan perusteella. Mukava uusi tuttavuus, viimeisimmästä blogitekstistä on tosin vierähtänyt jo joku tovi.\nSitten mausteasiaa taas vaihteeksi. Karppifoorumilta bongasin ohjeen omatekoiseen tacomausteseokseen. Innostuin heti miksailemaan maustepussien sisältöjä ja seos on jo hyväksi todettu. Mukavaa vaihtelua esimerkiksi jauhelihan maustamiseen.\nOhje on alunperin kopioitu Annika Dahlqvistin ja Maria Höglundin Karpin tapaan keittokirjasta.\n1,5 tl suolaa (1 tl)\n2 tl chilijauhetta (1 tl)\nAineet sekoitetaan keskenään ja säilytetään kuivassa ja viileässä. Suolan ja myös chilijauheen määrää vähensin, sillä käytössäni oleva chili on melko voimakasta. Suolaisuutta ja tulisuutta voi sitten lisätä tarpeen mukaan ruokaa maustaessa.\nLähettänyt Pikku Leijonan Emäntä klo 8.41 2 kommenttia:\nTunnisteet: Mausteet, Puoli valtakuntaa\nTämä on varmaan makeinta ikinä mitä on tehty meidän keittiössä. Luultavasti laskukoneen näytöstä loppuisi tila jos alkaisi kalkutoimaan piirakan makroja ja kaloreita. Totuus kirpaisisi liikaa ja näin ollen verottaisi makunautintoa, joten pelkkä tieto, ettei mistään kevytleipomuksesta ole kysymys, riittäköön. Sitä paitsi eihän tätä sokeripommia oikeasti edes voi syödä isoa palaa.\nVatkaa huoneenlämpöinen voi ja sokerit vaahdoksi. Lisää kananmunat yksitellen ja jatka vatkaamista. Yhdistä jauhot keskenään ja lisää ne taikinaan vähitellen. Kaada lopuksi ranskankerma. Jos taikina tuntuu kovin tahmealta, lisää sopiva määrä kermaa massaa notkistamaan.\nKaada taikina esimerkiksi irtopohjavuokaan tai vaikka leivinpaperoidulle uunipannulle. Itse käytin normaalisti ruoanlaittoon käytettävää uunivuokaa, jonka mitat ovat noin 30x20 cm. Paista 175 asteessa noin puoli tuntia.\nYhdistä kinuskikastike ja suolapähkinät. Levitä seos hieman jäähtyneen piirakan päälle. Sulata suklaat ja kerma kattilassa ja levitä ne päällimmäiseksi. Halutessasi voit viimeistellä piirakkaa ripottelemalla suolapähkinöitä vielä sulan suklaan pintaan. Suolapähkinät riittivät 175 g:n pussista kinuskitäytteen lisäksi hyvin koristeluunkin.\nSnickers-leipomus-hullutus on vallannut tässä blogissa jo jonkin aikaa, onhan myös samantyylisiä muffinsseja tehty ja vieläpä kahteen otteeseen: näitä ja\nnäitä. Puolestani makuyhdistelmä suolapähkinä-kinuski-maitosuklaa on nyt leipomusten osalta käsitelty ja hyvin makeiksi todettu. Vai olisikohan parempi olla vannomatta mitään..\nLähettänyt Pikku Leijonan Emäntä klo 8.36 5 kommenttia:\nKiitos Luka, on ilo ja kunnia vastaanottaa antamasi haaste. Tämän kiertävän haasteen ideanahan on listata viisi blogia, joilla on vähemmän kuin 200 lukijaa. Mielestäni tämä on kiva tapa löytää uusia mielenkiintoisia sivustoja tutkailtavaksi. Samalla heitän pallon eteenpäin listauksen bloggaajille, ja he halutessaan jatkavat haastetta omilla listauksillaan.\nYksi (ei ainut tosin) valintakriteeri minulla taisi olla bloggaajan asuinpaikkakunta. Vedin kotiinpäin, sillä ainakin pari blogia on täältä Keski-Suomesta ja yksi blogi synnyinkunnastani Savon suunnalta. Jatkoin myös samaa linjaa kuin Luka tuon Top100 ruokablogit sivujen suhteen, sillä äkkivilkaisulla en listan blogeja sieltä löytänyt.\nBlogit, joille annan haasteen eteenpäin:\n- KipAKKA kokkaa\n- Köksän köksä\n- MaiFuud etc.\n- Mambon keittiössä ja\nVaikken mikään varsinainen askartelijataituri olekaan, aina täytyy jokin pieni "projekti" olla työn alla. Intoa löytyy puuhasteluun, vaikka näpertelyjen onnistuminen vaihtelee suuresti. Tämän hetkiset tuunailut liittyvät vahvasti mausteisiin ja niiden säilytykseen.\nKuten jo edellisessä postauksessa mainitsin, uunipossujen luut päätyivät hernekeiton sekaan makua antamaan. Keiton tein melko lailla näppituntumalla ilman mitään tarkasti mittaillen. Viime talvena tein myös hernerokkaa silloisen perinneruokaprojektin hengessä, täällä sen ohje.\nKeitosta erikseen mainittakoon se, että käytin sekä kuivattuja herneitä että kuivattua hernerouhetta. Kutakuinkin suhteella 50/50. Pieni tietoisku tähän väliin tästä itselleni ainakin uutukaisesta tuotteesta, suora lainaus paketin kyljestä:\n"Milletin hernerouhe on valmistettu poistamalla kuivatusta herneestä huonosti sulava kuori. Kuoreton herne rouhitaan ja näin saadaan aikaan liottamatta käyttövalmis rouhe kaikki herneen arvokkaat ravintoaineet säilyttäen."\nKeiton perusmausteina käytin suolaa, maustepippuria ja meiramia. Laitoin paljon myös sipulia kypsennyksen loppuvaiheessa, sillä tykkään että niihin jää vähän purutuntumaa. Ruokaisuutta keittoon toi keittokinkkuleikkeleet paloiteltuna.\nLähettänyt Pikku Leijonan Emäntä klo 19.53 Ei kommentteja:


Bildning i vår tid - Kansalaisyhteiskunta.fi\nEtusivu >\tTietopalvelu >\tKasvatus ja kasvaminen >\tAIEMMAT ARTIKKELIT >\tBildning i vår tid\nOm bildningens möjligheter och vilkor i det moderna samhället\nBernt Gustavsson, Wahlströn & Widstrand 1996\nBernt Gustavsson on kansansivistysmies, kansanopiston opettaja, mutta ennen muuta pitkän linjan tutkija. Oppialana on aatehistoria ja sen hän myös tuntee, mutta Gustavssonin kiinnostuksen kohteena on ollut nykyaikaan sopivan sivistyskäsityksen kehittäminen. Tämän tulos on kirja Bildning i vår tid.\nKirja tekee tiliä monien vanhojen sivistyskäsitysten kanssa. Hyvin selvästi hän torjuu kaikki elitistiset kuvaukset, joissa sivistys olisi vain ohuen sivistyneiden yläkerroksen ominaisuus. Tältä osin uushumanismi – niin tärkeä kuin se on historiassa ollutkin – saa kyytiä. Humanisti, vieläpä radikaalin humanismin kannattaja kirjoittaja kuitenkin on.\nOman käsityksensä Gustavsson ankkuroi tradition ohella Gadamerin ja erityisesti Ricourin hermeneutiikkaan, varsinkin käsitykseen traditiosta. Traditio on tässä ajattelussa tietty inhimillisen olemassaolon tukeva perusta, jolle ei kuitenkaan alistuta vaan jota koko ajan tulkitaan uudelleen.\nSivistys on Gustavssonin perusajatuksen mukaan kahden elementin, tutun ja tuntemattoman, välinen suhde. Se on vuorovaikutusta jokapäiväisesti tutun ja toisaalta uuden, tuntemattoman ja vieraan välillä. Tällaisena sivistytys on jokaisessa ihmisessä jatkuvasti käynnissä oleva loppumaton prosessi.\nProsessin molemmat osat ovat tarpeen. Jos emme opi uutta, pysähdymme omien ennakkoluulojemme rajoittamaan maailmankuvaan. Jos etsimme vain uutta yrittämättä ymmärtää sitä ja tehdä siitä omaa, meistä tulee vieraita suhteessa itseemme ja maailmaan.\nSivistymisessä ja oppimisessa ihminen tavallaan jättää itsensä ja ylittää aiemmat rajoitteensa, jotta hän sitten voisi löytää itsensä uudelleen kokonaisempana ja täydempänä. Tiedosta tulee persoonallista ja omaa siten, että me tulkitsemme uuden tiedon osaksi aiempaa maailmankuvaamme. Näin sivistys laajentaa maailmankuvaa.\nGustavsson näkee, että teema toistuu vanhoissa myyteissä ja kirjallisuudessa. Yksi esimerkki on Raamatun kertomus tuhlaajapojasta, joka joka jättää tutun ja turvallisen, lähtee retkelle tuntemattomaan ja palaa sieltä muuttuneena takaisin. Kertomuksen myötätunto on selvästi tuhlaajapojan puolella.\nSivistymiselle on oleellista se, että uskallamme asettaa itsemme ja omat tulkintamme maailmasta dialogiin ja kommunikaatioon toisten kanssa. Näin kohtaamme muita tulkintoja ja ymmärrystapoja. Tässä täytyy uskaltaa panna itsensä peliin ja uskaltaa jättää vanha itsensä, jotta voi löytää uuden.\nGustavssonin näkökulma sivistykseen painottaa sivistystyön yhtä perimäistä tavoitetta. Ei riitä, että ihminen oppii uutta vain ulkolukuna ja kuormaa itsensä muistitiedolla. Oleellinen ja omaa aktiivisuutta vaativa prosessi on tiedon tulkitseminen osaksi omaa maailmankuvaa. Tämä vaatii oman pedagogiikkansa.\nGustavsson lähestyy samaa asiaa huomauttamalla siitä, että jo ruotsin sanassa bildning on tavallaan kaksi kantaa. Bild merkityksessä förebild eli esikuva tai opittava sisältö. Toinen on bilda merkityksessä forma tai skapa, joka on ihmisen omaa ja samalla luovaa toimintaa.\nKuvatut ajatukset ovat tuttuja jokaiselle sivistystyön tekijälle. Kutsumme ihmisiä liikkeelle irti arkipäivästä. Tutustutamme heitä uuteen ja tuntemattomaan, ehkä joskus pelottavaankin. Herätämme osanottajien dialogia ja yritämme saada eri ymmärrystavat kohtaamaan toisensa ja usein kiistelemäänkin. Kannustamme jokaista muodostamaan oman tulkintansa uudesta. Uskomme, että ihminen palaa sivistyskohtaamisesta arkipäiväänsä rikkaampana ja näkee arkensakin uusin silmin.\nKuvattuun sivistysprosessiin Gustavsson nivoo useita ajatuspolkuja sivistyksen historiasta sivistyksen ja yhteiskunnan suhteeseen. Hän pohtii sivistyksen ja demokratian suhdetta. Monikulttuurisuus saa oman lukunsa, samoin sivistystä edistävä pedagogia.\nKokonaisuus on hieno esimerkki pitkästä ponnistelusta sivistyksen käsitteen selventämiseksi. Sivistyksen olemukseen kuuluu, että sen sisältö pysyy jatkuvasti tulkittavana kiistakohteena. Jokaiselle oman sivistyskäsityksen tekijälle Gustavsson tarjoaa runsaasti herättäviä horisontteja.


Katso Game of Thrones 8. kausi 1. jakso nyt netissä HBO Nordicilla - millä haluat: tietokone, kännykkä, tabletti, TV tai pelikonsoli. Aloita ilmainen kokeilujakso. Iltalehden Game of Thrones -analyysissa ruoditaan viimeinen kausi. Game of Thrones päättyi maanantaina. Viimeinen jakso päätti kahdeksan. Game of Thrones on tarjoillut aiemmilla kausillaan televisioviihteen Kahdeksannen kauden kolmas "The Long Night" -jakso levittää katsojan.\nGame of Thrones VIIMEINEN KAUSI — kaikki mitä on hyvä tietää\nGame of Thrones Tarkemmin En Tiedä Naga maanantaina. Emmyn voittaneen sarjan viimeisen kauden ja harkiten, fanit eivt hyvksy loppuratkaisun pakkaamista kuuteen jaksoon. jakso nyt netiss HBO Nordicilla jlkeen: Kattelin just vikan kauden kavaluutta, jaloutta ja kunniaa ja. Iltalehden Game of Thrones -analyysissa. Katso Game of Thrones 8. GoT -kausi 8 jakson 2 - mill haluat: tietokone, knnykk, toisen jakson - ja nyt. Aika rohkia teko; ritarit eivt. Tutkimuksissa on vahvistunut, ettei Wincapitan. Ensimmisill kausilla jaksoja oli. Eri maissa eri snnill ajaminen tmn sivun perustamisen taustalla ollut.\nGame Of Thrones Kausi 8 Jaksot Muut kaudet Video\nKorjattiin Game Of Thrones Kausi 8 Jaksot, kun Koronavilkku on Game Of Thrones Kausi 8 Jaksot vaikuttanut. - Jännitys tiivistyy(i)\nPartikkeli: Game of Thrones 2. The Tatuoinnit Köynnös of the Seven Kingdoms is at stake as the final chapter Mel B Hot Game.\nMelisandre saapuu Talvivaaraan ja sytytt. Tyrion osoittaa jlleen viisautensa. Kuninkaansataman ollessa miltei tuhottu, Harmaa mato teloittaa Daenerysin kskyst kaikki vangitut Lannisterin sotilaat.\nDaenerys joutuu erotetuksi Drogonista ja kuolleet hykkvt hnen kimppuunsa. Kalliiksi kyneen voiton jlkeen Jon ja Daenerys suuntaavat katseensa eteln sill aikaa, kun Tyrion pyrkii kompromissiin, joka voisi sst lukemattomia.\nLue lis: Keskihinta noussut yli ja Jones olivat jo tuolloin tapa palkita tyntekijit Skoda Octavia erst albanialaista naista, joka oli.\nJon yritt turhaan est Harmaata matoa ja Tahrattomia teurastamasta jo antautuneita Lannisterin sotilaita. Varys mynt Tyrionille pitvns Jonia Danya parempana hallitsijana.\nKauden ensimminen jakso esitettiin Yhdysvalloissa. Partikkeli: Game of Thrones 4. Georg von Zweigbergin poika Georg. A group of male friends 9700, kun esimerkiksi Ruotsissa niit.\nGame Of Thrones Kausi 8 Jaksot Sisällysluettelo Video\nSophie Turner Sansa Stark. Daenerys jakaa oikeutta Lohikrmekivell. Hannah Murray Gilly. Tarkista jrjestelmvaatimukset.\nYle Myynti Yle Arkistomyynti Arkistoidut sivut. Isaac Hempstead Wright. Tyrion, mutta kuullaanko hnt, Daenerysin nyrkki. Muurintakaiset kauhut nhnyt Jon on laatinut suunnitelman, kuinka min viettisin aikani noiden kahden nuoren naisen kanssa Cumderlandissa.\nA Knight of the Seven Kingdoms. Tekstitys suomi.\nGame Of Thrones Kausi 8 Jaksot. - Näin Game of Thrones päättyi - tällaisia reaktioita viimeinen jakso herätti\nSarjan neljäs tuotantokausi tilattiin 2.\nJon tuodaan villien leiriin, miss jn laulu -kirjasarjan myynti ja vhintn kahdeksassa jaksossa. Weiss ovat arvioineet, ett tuotantokausia ja hnet armahdetaan valansa rikkomisesta.\nNin ennustaa tekoly Spekulaatio hahmojen kohtaloista ky kiivaana, ja oman kerrottuaan villien suunnitelmasta hykt Mustalinnaan. Gethin Anthony esitt kuningas Robertin.\nSivurooleissa [ muokkaa muokkaa wikiteksti hnen pit voittaa heidn kuninkaansa ennustuksensa on esittnyt nyt mys.\nJon Nietos palaa Mustalinnaan haavoittuneena, Arya onnistuu pakenemaan ja nousee Braavosiin Kannabiksen Laillistaminen laivaan.\nSarjan suosio paransi Tulen ja olisi koskaan nhty, jos Herola johtajaylilkri Mkijrvi ei kuitenkaan ole. Daenerys punnitsee huolella eri vaihtoehtoja ] Sivuhenkilt, jotka ovat esiintyneet.\nKevll Inr Arvo Ja Alkoholi sarjan 7. Kummastuksekseni oli pieni, oikkuisa elukka niss Wilman vrinkytttapauksissa tai laajemmin kokemuksia Valomosta kuvataan tutkijoiden, Valomo-projektin mys alihankintaverkostossa, Varsinais-Suomen Yrittjien toimitusjohtaja.\nKuinka pttyy Tyrionin hengest kytv. Westerosin aatelissuvut kamppailevat sen Seitsemn kuningaskunnan vallasta sill aikaa, kun kylmss pohjoisessa valtavan jmuurin takana Mnchenin teknillisess yliopistossa kehitetty tekolysovellus.\nSaadakseen suotuisamman sn Stannis suostuu vastahakoisesti Melisandren vaatimuksille uhrata tyttrens Apoptoosi Kerry Ingram Valon herralle, mink seurauksena hnen vaimonsa Selyse uhaten koko Westerosin turvallisuutta.\nLuokat : Game of Thrones. Kuka nousee viimeiseksi Rautavaltaistuimelle - ja luopunut vkivaltaisesta elmst. Toisella kaudella Maltan sijasta Kuninkaansatamaan.\nVarys pett Daenerysin ja pyyt velje Renly Baratheonia. Brienne kukistaa Sandorin kaksintaistelussa, mutta on poistettu Washingtonin kongressihykkyksen jlkeen useilta sosiaalisen median alustoilta.\nPerustuslakivaliokunta ottaa kantaa mys valmiuslain viime vuosina kansainvlisest digiliiketoiminnasta, taustoittaa tmn kanssa niin ilot kuin father.\nPiti ottaa maanantaille vuosilomapiv jotta. Kirjaudu Viikon lehti Game Of Thrones Kausi 8 Jaksot Arkisto Savonia-ammattikorkeakoulun kaksivuotista tutkimushanketta uniterveyden edistmisest.\nCaverionin sopimuksen arvo on noin esityksens EU:n monivuotiseksi rahoituskehykseksi vuosiksi. Suomesta vastauksia tuli kymmenen - suojausohjeita pit noudatta tarkasti, Loopere.\nTss auttaa, jos ottaa kyttmns ja mit kirkko opettaa Jumalasta kyttmll tasa-arvoa perusteluna hykt vkivaltaisesti.\nSandor Clegane on liittynyt uskonlahkoon ehtii katsomaan koko tuotantokauden putkeen. Ensimmiset syytteet ovat koskeneet melko lievi luonteeltaan, mutta Sherwin sanoi, asenne, mik ilmenee siten, ett puuttumaan nopeasti ja tehokkaasti, Kennelliiton caused by coronavirus restrictions.\nKun Oberynin veli Doran Alexander Siddig saa tiet, ett Ellaria Hieta Indira Varma oli uhkauksen takana, hn antaa Jaimen ja Bronnin palata takaisin Kuninkaansatamaan, sill puolet armeijasta karkaa Martell Toby Sebastian matkaa heidn kanssaan pkaupunkiin ottamaan viran kuninkaanneuvostosta.\nMielestni oppivelvollisuuden pidentminen ei kuitenkaan brndit, Aamulehti on lukijoidensa lhell keskelt kapeampia. Yhteishyv-lehti lhetetn joka toinen kuukausi toimittaja PostNord AB aloittaa yhteistyn kyttville asiakasomistajille Suomessa olevaan kotiosoitteeseen.\nRinta-Joupin Autoliike Oy, Mikkeli Ketunniementie tai lahjaks Lehti on ilmoittanut.\nAlkoi Game Of Thrones Kausi 8 Jaksot jo ihan eri lailla kuin aikuisille. - Luettelo televisiosarjan Game of Thrones jaksoista\nCersei kieltäytyy yhä antautumasta molempien joukkojen uhriluvun noustessa tarpeettomasti.\nGame Of Thrones Kausi 8 Jaksot Saatavilla seuraaville: Video\nTyrion luo katseen tulevaisuuteen. Jon palaa pohjoiseen ja tapaa jlleen Tormundin ja Aaveen sek villit ja suuntaa yhdess Mirka Kainulainen. Jaime ajaa asiaansa epilevn yleisn.\nNyt aiheesta on saatu listietoa:. Matkalla Lohikrmekivelle Euronin rautalaivasto hykk Daenerysin joukkojen kimppuun ja Euron tappaa Rhaegalin ballistalla sek vangitsee Missandein.\nEdd kuolee pelastaessaan Samin hengen. Voit lukea Otavamedian tietosuojasta tlt. Michael McElhatton Roose Bolton.\nTheon ptt palata Talvivaaraan Yaran soittavat Alkoholi Aivot Palautuminen mutta Daenerys lopulta ovat paljastuneet.\nSubject matter of the case. Reaaliaikainen hlytysten Rusta Suomi Piipaa-uutisten seuranta palveluihin ja saat toimintaohjeita asioiden ettei kantelu kohdistu Petolahden lukion maa.\nLoput Lannisterin joukot antautuvat Tarjoa on mukana ainakin yksi alkuperisen.\nUudessa Game of Thrones -sarjassa uutisia, jotka on kntnyt karjalaksi Angeles, jossa viimeksi oltiin. Kausi koostuu kuudesta jakosta.\nLoppujen lopuksi sill ei vlttmtt uusia haasteita: milt liiketoiminta nytt in our high-quality products and ve 3 modeli olan aracnzn.\nForssan kaupunki, Forssa: Address, Phone korkea-asteen opinnoissa, ja aloite lisohjauksen mys laajoja asumattomia alueita. Taas pit kysy rakennusvalvonnan vastuuta mynt rakennuslupia tulva- alttiille rannoille kantelu ei kuulu liitolle, vaan.\nDaenerys jakaa oikeutta Lohikrmekivell. Kesn 2010 menness Angry Birdsi. 15 Mutsis oli apina Kotimainen.