Dobio otkaz, upucao bivše kolege, pa se ubio! FOTO | MTELBA\nDobio otkaz, upucao bivše kolege, pa se ubio! FOTO\n12.03.2018. | 18:25\nDrama u Ruzveltovoj ulici kod broja 55. Bivši radnik, po zanimanju programer, pucao na zaposlene u jednoj firmi. Upucao dvojicu, jedan podlegao povredama. Treći radnik iskočio kroz prozor. Napadač se ubio, kaže Nebojša Stefanović.\nU prostorijama firme u Ruzveltovoj ulici u Beogradu oko 11 časova bivši radnik N.S. (1987) firme ispalio je više projektila iz pištolja u pravcu dvojice radnika, dok je treći skočio kroz prozor, saopštio je MUP Srbije.\nN.S. je nakon pucnjave pobegao iz firme i pronađen je sa teškim telesnim povredama u svom stanu na Zvezdari, u koji je policija stigla zbog prijave da je izbio požar.\nMONDO saznaje da je osoba koja je nađena u stanu u ulici Vojvode Savatija (za koju se sumnja da je napadač), bila teško povređena, da ima veliku rupu na čelu i opekotine.\nKasnije tokom dana, ministar unutrašnjih poslova Srbije Nebojša Stefanović otkrio je da je napadač podlegao povredama.\nOn je rekao da je osoba koja je pucala izvršila samoubistvo."Dogodio se jedan incident sa teškim posledicama, gde je jedno lice, koje je očigledno bilo radnik ili bivši zaposleni te firme, ušlo u firmu, izvršilo teško krivično delo, zatim otišlo kući i izvršilo samoubistvo", rekao je Stefanović u Skupštine Srbije.\nN.S. je piše "Kurir" u firmi "Privredni savetnik za informacione tehnologije" radio kao programer, a prema rečima kolega bio je miran i povučen.\nOn je prošlog četvrtka navodno dobio otkaz u firmi, pa je danas upao u prostorije iste i počeo da puca na zaposlene.\nPripadnici Ministarstva unutrašnjih poslova u Beogradu, u saradnji sa nadležnim tužilaštvom, preduzimaju sve mere i radnje na rasvetljavanju svih okolnosti i činjenica vezanih za pucnjavu koja se danas dogodila u prostorijama firme u Ruzveltovoj ulici, saopštio je MUP Srbije.\n„Bivši radnik pomenute firme N.S. (1987) danas je oko 11 časova u prostorijama firme u Ruzveltovoj ulici ispalio više projektila u pravcu dvojice radnika, dok je treći radnik iskočio kroz prozor. Odmah nakon prijave pripadnici Ministarstva unutrašnjih poslova izašli su na lice mesta i obezbedili mesto događaja. Nažalost, jedan od ranjenih radnika je od zadobijenih povreda preminuo u Urgentnom centru“ rekao je Dejan Bojović, zamenik načelnika Uprave policije Policijske uprave za grad Beograd.\nKako je naveo, samo desetak minuta nakon pucnjave, policiji je prijavljen požar na Zvezdari, gde je iz zapaljenog stana od strane pripadnika MUP-a izvučen N.S. sa teškim telesnim povredama.\n„Pripadnici Ministarstva unutrašnjih poslova obavljaju uviđaj i, u saradnji sa nadležnim tužilaštvom, preduzimaju sve mere u cilju utvrđivanja svih okolnosti i činjenica vezanih za ove događaje“ rekao je Bojović.\n18.12.2018. | 21:54 > 21:56 0\n18.12.2018. | 20:22 > 20:25 1\nNesvakidašnju prijavu ovih dana zaprimili su koprivnički policajci kojima je vlasnik imanja u Peterancu nedaleko od...\n18.12.2018. | 20:04 0\n18.12.2018. | 16:45 0\nU Zagrebu je obavljena identifikacija posmrtnih ostataka devet žrtava srpske nacionalnosti, stradalih 1995. na...\n18.12.2018. | 15:54 0\nU Sloveniji je jedno od deset radnih mesta popunjeno strancima, a najviše stranih radnika dolazi iz Bosne i...\nProtest Srba na Kosovu: Uvedite sankcije Prištini!\n18.12.2018. | 14:55 0\nSrbi sa Kosova i Metohije zatražili su danas od Brisela da bez odlaganja uvede političke i ekonomske sankcije prema...\nHrvatska krši zakone EU vraćanjem migranata u BiH\n17.12.2018. | 21:22 > 21:24 0\nVideo-snimak koji prikazuje kako hrvatska policija vraća migrante duž granice sa BiH, implicira na očigledno kršenje...\n17.12.2018. | 19:30 2\nPremijer privremenih prištinskih institucija Ramuš Haradinaj, i formalno je odbio predlog Brisela da privremeno...\n17.12.2018. | 19:17 0\nSaša Janković objavio je na Twitteru da se povlači sa mesta predsednika Pokreta slobodnih građana i Građanskog bloka...


RTS :: Manjak novca usporava pripreme Srbije za otvaranje poglavlja 27\nDruštvo Manjak novca usporava pripreme Srbije za otvaranje poglavlja 27\nponedeljak, 14. maj 2018, 15:45 -> 16:01\nSrbija nije ostvarila napredak u pripremama za otvaranje poglavlja 27, a životna sredina nije prioritet Vlade Srbije što pokazuje princip finansiranja ove oblasti, ključni je zaključak najnovijeg "Izveštaja o (ne)napretku" Koalicije 27 koji je danas predstavljen na konferenciji u Botaničkoj bašti.\n"Kada svi budemo shvatili da životna sredina nije stvar samo resornog ministastva već i infrastrukture, šumarstva, vodoprivrede, energetike, poljoprivrede... Moramo sarađivati između sektora, ali i na nacionalnom i lokalnom nivou. Neophodna je i saradnja privatnog sektora, organizacija civilnog društva i Vlade", naglasila je Dimovićeva.\n2 Radojičić: Beograd se ugleda na Beč\n3 "NATO agresija u 78 slika"\n4 Danas su Mladenci\n5 Potencijalna šansa za srpski turizam, blago na svakom koraku


13S111RMFP - Računarsko modelovanje fizičkih pojava | ETF\nUpoznavanje studenata sa metodama softverske implementacije matematičko-fizičkih modela određenih fizičkih pojava, koji se kroz fenomenološka preslikavanja mogu primeniti na širok spektar pojava i u drugim, kako prirodnim tako i društvenim, sferama života.\nOvladavanje metodama računarskog modelovanja fizičkih pojava. Primena na simulaciju sistema prisutnih u elektrotehnici, medicini, biologiji, ekonomiji, sociologiji, klimatologiji itd.\nModeli oscilatornih sistema. Adaptacija modela za primene u medicini i ekonomiji. Nelinearni oscilatori. Analiza stabilnosti. Primene u medicini, biologiji i ekonomiji. Langevinova jednačina harmonijskog oscilatora. Linearni dinamički sistemi. Talasna jednačina u klasičnoj i kvantnoj mehanici. Udarni talasi i primena na model i optimizaciju protoka saobraćaja. Prenos toplote.\nVežbe na računaru: realizacija projektnih zadataka podrazumeva formiranje modela, softversku implementaciju, analizu i diskusiju rezultata simulacije.\nNa predavanjima će biti predstavljeni fizički modeli i date smernice za njihovu implementaciju. Na vežbama student formira model, softverski ga implementira, analizira i diskutuje rezultate simulacija. Poeni u okviru predispitnih obaveza se dodeljuju na osnovu izveštaja sa rezultatima simulacija i domaćih zadataka (maksimalno dva zadatka).


ZATRAŽENO PRODUŽENJE PRITVORA ZA JASMINA KESEROVIĆA, OSUMNJIČENOM ZA UČEŠĆE NA SIRIJSKOM RATIŠTU | Hayat.ba\nZATRAŽENO PRODUŽENJE PRITVORA ZA JASMINA KESEROVIĆA, OSUMNJIČENOM ZA UČEŠĆE NA SIRIJSKOM RATIŠTU\nDržavno tužilaštvo zatražilo je produženje pritvora naredna dva mjeseca za Jasmina Keserovića, jednog od sedmorice osumnjičenih za učešće na sirijskom ratištu koji su 19. decembra avionom prebačeni u Bosnu i Hercegovinu, a zbog opasnosti od bjekstva, uticaja na svjedoke, mogućeg ponavljanja djela i jer je riječ o krivičnom djelu za koje se može izreći kazna zatvora u trajanju deset ili više godina.\nTužilac Ćazim Hasanspahić je kazao da Tužilaštvo BiH sada traži produženje pritvora i iz drugih posebnih razloga, a ne samo zbog opasnosti od bjekstva, jer je istraga proširena i u prijedlogu su priloženi dokazi koji se odnose na više osoba koje su boravile u Siriji i tamo viđale osumnjičenog Jasmina Keserovića.\nU narednom periodu, kako je rekao Hasanspahić, vršit će se dodatne provjere i ispitivanja onih koji su se u međuvremenu vratili iz Sirije, te postoji opravdana sumnja da će Keserović, svjestan težine krivičnog djela za koje se sumnjiči, uticati na svjedoke, javio je BIRN BiH.\nUz prijedlog smo dostavili i videozapis na kome se nedvojbeno nalazi Jasmin Keserović koji poziva muslimane širom Evrope i svijeta riječima: ‘Ustanite, muslimani, ubijajte kršćane i njihove sluge, postavljajte im eksploziv (…) ubijajte ih onako kako ste u mogućnosti. Nemojte praviti razliku između civila i vojnika’ – naveo je tužilac.\nPrema Tužilaštvu, izlaskom Keserovića na slobodu bila bi uznemirena javnost, koja je u velikoj mjeri bila upoznata sa ovim videom.\nTužilac je kazao da je potjernica za Keserovićem raspisana 2015., a da je on 2013. među prvima otišao u Siriju, o čemu postoje materijalni dokazi, te da sedam godina nije bio dostupan pravosuđu BiH.\nMeđu dokazima je i izjava njegovog oca Dževada Keserovića, koji ga je pozivao da se vrati, ali Keserović nije imao izraženu želju za povratak, već je, suprotno, pozivao i ostale članove porodice da mu se pridruže – rekao je Hasanspahić.\nSenad Dupovac, Keserovićev advokat, kazao je da su navodi Tužilaštva “bombastični”, zatraživši blaže mjere, odnosno kućni pritvor sa svog branjenika. On je rekao da je Keserović otišao u Siriju u momentu kada “ISIL nije postojao i kada nije bilo odluke o tome da je to teroristička organizacija”. U to vrijeme, prema Dupovcu, postojalo je “Arapsko proljeće” u Siriji.\nSam odlazak u Siriju nije krivično djelo. (…) U kontekstu snimka Tužilaštvo nije navelo ko je, kad i gdje snimao video i ko ga je objavio – kazao je Dupovac, tvrdeći da je Keserović u vrijeme nastanka videa bio u kurdskom logoru.\nOn je istakao da Keserović nije pokušavao ukloniti nikakve tragove i dokaze, te da su nabrojani svjedoci iz prijedloga Tužilaštva BiH za produženje pritvora ustvari istražioci Državne agencije za istrage i zaštitu (SIPA), koji nisu boravili u Siriji, na što je tužilac Hasanspahić prigovorio, dodavši da se namjeravaju saslušati i određeni zaštićeni svjedoci.\nOsim Keserovića, u BiH su prebačeni Emir Ališić, Senad Kasupović, Milarem Berbić i Hamza Labidi, Armen Dželko i Muharem Dunić, koji su također osumnjičeni za sudjelovanje na stranim ratištima i kojima je Državni sud u decembru odredio jednomjesečni pritvor, prenosi Fena.\nDosad je Državni sud osudio 26 muškaraca – na ukupno 51 godinu i dva mjeseca zatvora – zbog odlaska na ratišta u Siriji, pokušaja odlaska ili regrutovanja drugih osoba za tu svrhu, navodi BIRN BiH.\nNE IDE NA DOBRO: U OVOM BH. GRADU JAVNA PREDUZEĆA IMAJU VIŠE OD 75 MILIONA KM DUGA\nEmrah Fejzović - 18/06/2021 16:03 0\nJavna preduzeća u Gradu Bijeljini zapošljavaju najmanje 590 radnika, raspolažu sa 21,2 miliona KM poslovnih prihoda godišnje i imaju 75,7 miliona KM duga – rezultati su istraživanja Centara civilnih inicijativa (CCI) kojim je obuhvaćeno poslovanje javnih preduzeća u nadležnosti Grada Bijeljina u periodu od 2010. do 2019. godine.\nBLINKEN NAREDNE SEDMICE ORGANIZUJE SASTANAK S LIDERIMA NJEMAČKE, FRANCUSKE I ITALIJE\nOPĆINA STARI GRAD ZAHTIJEVA OD ZAVODA ZA IZGRADNJU KS HITNU SANACIJU...


Akvaristika › Forumi › SAM SVOJ MAJSTOR › Uradi sam › gotova i hauba za moj aq\nForumi › SAM SVOJ MAJSTOR › Uradi sam › gotova i hauba za moj aq\ngotova i hauba za moj aq\nPoslato: Pet Nov 10, 2006 12:03 am\nE vo kao sto sam i rekao za vikend sam napravio i haubu za svoj aq.Ovaj put sam radio sve sam i to je potrajalo skoro celi dan a najvise vremena mi je oduzelo kantovanje a evo i slika\nRe: gotova i hauba za moj aq\nPoslato: Pet Nov 10, 2006 12:12 am\nna red je doslo i sklapanje\nPoslato: Pet Nov 10, 2006 12:15 am\ni jos sklapanja i formiranja haube do zeljenog oblika i konstrukcije\nPoslato: Pet Nov 10, 2006 12:19 am\nHauba se otvara na dva dela kako bih imao pristup pregradnom filteru u svakom trenutku i dugo sam smisljao kako to najbolje da izvedem i mislim da sam uspeo da pronadem najbolje resenje tako da sada mogu da cistim filter bez skidanja haube i to veoma lako.\nPoslato: Pet Nov 10, 2006 12:25 am\nLepo si ovo uradio. Kaži mi gde su smeštene prigušunice i koje su? Imaš li urađene neke otvore za ventilaciju?\ni ne škrtari na fotografijama detalja\nPoslato: Pet Nov 10, 2006 12:27 am\nZaista jako lepo odradjeno i zamisljeno,samo imam jednu malu zamerku.Nisi morao stavljati sarke od gore da budu toliko vidljive.Ali nema veze kada ti sredis aq niko nece ni gledati u haubu .\nPoslato: Pet Nov 10, 2006 12:55 am\nPeco prigusnice su elektronske i nalaze se u samim nosacima neonki tako da nisam ni mogao da ih slikam a sto se sarki tice iste su maskirane srebrnom kant trakom sto se na zalost ne vidi na slikama pa i ne izgledaju tako lose a i nisam imao bolju ideju osim onih koje idu celom duzinom ali koje su dosta losije od ovih.A i da sma stavio te onda bi dosle izmedu dela koji se otvara i ovog sredisnjeg dela koji se ne otvara pa bi tuda probijalo svetlo a ovako nema ni tracka svetlosti.S ve u svemu posto sam je sam pravio bez nekog narocitog iskustva vise sam nego zadovoljan.\nPoslato: Pet Nov 10, 2006 1:25 am\nSvaka cast majstore, sledeci korak ce biti serijska proizvodnja postolja i poklopaca . Pozdrav\nPoslato: Pet Nov 10, 2006 1:39 am\nLave dobar si posao odradio mada meni isto malo bodu oči kako šarke tako i ručke. Mogao si da staviš te šarke celom dužinom tzv klavir šarke. Svetlo ne bi prodiralo a vizuelno isto mnogo lepše izgleda. Ovo kažem jer sam na mom velikom akv tako uradio i ne prodire ni tračak svetla.\nŠto se ručki tiče imao si opciju ručki koje se ukopavaju u poklopac i "vire" iznad ukopavajuće površine svega par milimetara


Ako ste živeli ili živite u „Studenjaku“ u Beogradu – ovo je poziv za vas - KRUG\nU toku je poziv za bivše i sadašnje stanare „Studentskog grada“, koji je otvoren za sve one koji u svojim albumima imaju fotografije „Studenjaka“ i života u njemu, bez obzira na deceniju u kojoj su nastale\nDom kulture „Studentski grad“ (DKSG) juče je obeležio је 47 godina uspešnog rada. Ova ustanova kulture koja se nalazi u najvećem studentskom kampusu u regionu otvorena je 1974. godine uoči Dana mladosti koji se obeležavao 25. maja. Za nosioce Štafete mladosti birani su najbolji učenici i studenti, mladi radnici i sportisti koji su se isticali svojim učenjem i zalaganjem. Ovo je povod za skretanje pažnje i na međunarodni projekat koji se upravo bavi životom mladih i studenata u studentskim kampusima od kraja Drugog svetskog rata do danas.\nO dosadašnjem odzivu na poziv Maida Gruden, koordinatorka projekta i urednica likovnog programa DKSG-a je rekla:\n– Do sada smo dobili veliki broj fotografija od bivših i sadašnjih stanovnika Studenjaka koje su snimljene tokom decenija od kraja Drugog svetskog rata do danas, ali i informacije o neverovatnim pričama, događajima i ličnostima koje ćemo zabeležiti u toku snimanja audio intervjua sa onima koji trenutno žive ili su živeli u ovom studentskom domu. Možda neko poseduje fotografske zapise iz života u Studentskom gradu, upravo iz vremena kada se obeležavao Dan mladosti u SFRJ. Zanimaju nas različite okolnosti u kojima su studenti živeli u periodu novijeg datuma: tokom bombardovanja devedesetih, za vreme sankcija, studentskih protesta, ali i danas za vreme pandemije Covid 19… Svakodnevica, međuljudski odnosi, kulturne navike i proslave, društveni aktivizam… Tako da pozivamo sve zainteresovane da podele svoja sećanja sa nama i doprinesu sagledavanju ovog zanimljivog korpusa nematerijalnog kulturnog i društvenog nasleđa studenata“\n*naslovna – ustupljena fotografija: Dragica Krgović – Studenjak 50-ih godina\nTags: 25. maj, Dan mladosti, Dom kulture Studentski grad, projekat Oni žive, SFRJ, stanari Studenjaka, Studenjak, Studentski grad\nAko želite da vaše dete ima zdrave zube, uradite ovo…


Marija i Jelena Arandjelovic\n19.06. - 30.06.2017.god\nProdajna gal. Beograd\n15.06 - 02.07.2017.god.\n17.06 - 01.07.2017.god\nHilmija Catovic (1933-2017)\nPaviljon Cvijete Zuzoric\n15.06 - 10.07.2017.god.\nUlogovani ste kao Neregistrovani korisnik Izmeni svoj profil | Odjavi se Milija Nešić i Rade Marković u Galeriji savremene umetnosti Smederevo...\nAnamarija Vartabedijan i Stanislav Milojković u galeriji Stara kapetanija Zemun...\nIzlozba Jelene Aranđelović i Marije Aranđelović u gal. SULUJ...\nКонкурс за излагање у Галерији „Атријум“ Библиотеке града Београда у 2018...\nULUS konkurs za 2018. godinu...\nCvijeta Zuzoric - Memorijalna izlozba Maje Skovran ( 1961 - 2016 )...\nKonkurs za otkup umetničkih dela....\nUmetnici Istoričarii kritičari Firme i radnje Izložbe arhiva Galerije Muzeji Udruženja U poseti kod Aukcijskekuće Škole Fakulteti iuniverziteti Dizajn-Enterier Slobodnikadrovi New Faceof Art Matija Vukovic (1925-1985)\n15.06 - 11.07.2017.god\nObaveštenje - 07. 11. 2009. Poštovani korisnici portala Artinfo.Svesni smo da postoji veliki broj browsera, tj web pretraživača koje koristite. Preporuka za pregled našeg portala su Internet Explorer 7 i 8, kao i Mozilla Firefox. Pregled u ostalim browserima (Opera, Safari, Chrome...) je takođe moguć, ali moguće je da novi pretraživaci nisu kompatibilni i moze doći da se pojedini sadržaji neće pravilno očitati. To nije do našeg kompjutera, servera ili vašeg kompjutera, već do novih pretrazivača i zbog toga Vam preporučujemo da koristite gore navedene pretraživače. Naš Portal koristi tehnička rešenja za čije komotno korišćenje su vam potrebni noviji browseri, kao i dobra internet veza.Skrenuli bismo vam paznju da je IE6 (Internet Explorer 6) browser star već skoro 10 godina, a znamo da je 10 godina u informatičkom svetu predugačak period.\nUdeo browsera ( pretrazivača) u oktobru 2009 * IE ( Internet Explorer)\nIz ove tabele možete videti da su najzastupljeniji browseri( pretrazivači), trenutno, upravo oni koje mi preporučujemo.Ukoliko vaše tehničke mogućnosti ne zadovoljavaju gore navedeno, moguće je (ali ne i obavezno) da neke sadržaje nećete moći pravilno videti.Vaš Artinfo Portal Pošaljite datu vest prijatelju...


Platforma za zapošljavanje osoba sa invaliditetom - Penzin\nPlatforma za zapošljavanje osoba sa invaliditetom osnovana je od strane Foruma mladih sa invaliditetom.\nU saradnji sa nekolicinom kompanija, koje posluju na teritoriji Republike Srbije, definisana je Platforma. Cilj je da se priključi što veći broj društveno odgovornih kompanija.\nPlatforma je osmišljena tako da se kroz nju poslodavcima osiguraju saveti, informacije, obaveštenja, konsultacije i treninzi.\nOsnovna usluga koju će članice platforme imati jeste pristup veb Portalu za zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Mogućnosti korišćenja usluga koje pruža Forum mladih sa invaliditetom imaće kompanije koje su članice Platforme.\nUsluge predstavljaju pretragu Portala (baze podataka za zapošljavanje), podršku razumnom prilagođavanju radnog mesta, obuke za zaposlene i konsultativne usluge.\nNa ovaj način okupila bi se mala, srednja i velika preduzeća u čiju poslovnu politiku se integriše zapošljavanje osoba sa invaliditetom.\nPredviđa se uspostavljanje novih društvenih vrednosti u našoj državi, jer se ovom platformom pobošljava status osoba sa invaliditetom. Kompanije koje se pridruže važiće za lidere nove poslovne kulture koja je na zapadu već standard.\nU projekat su uključene domaće i inostrane kompanije koje posluju na teritoriji Srbije. Platforma se primenjuje u okviru projekta “Znanjem do posla”, uz podršku Švajcarske agencije za razvoj i saradnju (SDC). Implementatori su NIRAS-IP i Tim za socijalno uključivanje i smanjenje siromaštva SIPRU.\nForum mladih sa invaliditetom (FMI) je organizacija civilnog društva koja se bavi pitanjima od značaja za osobe sa invaliditetom.\nTags:Forum mladih sa invaliditetominvaliditetNIPRAS-IPosobe sa invaliditetomposaoTim za socijalno uključivanje i smanjenje siromaštva SIPRU


Na jučerašnjem trgovanju na SASE ostvaren ukupan promet od 317.928,29 KM - Privredna štampa\nVrijednost BIFX-a je pala za 6,91 indeksnih poena na 1.261,13 poena što u odnosu na prošlo trgovanje predstavlja pad od 0,54%.\nVrijednost indeksa SASX-10 porasla je za 0,95 indeksnih poena na 696,03 poena što u odnosu na prošlo trgovanje predstavlja rast od 0,14%.\nVrijednost indeksa SASX-30 je porasla za 5,88 indeksnih poena na 967,59 poena što u odnosu na prošlo trgovanje predstavlja rast od 0,60%.\nNa kotaciji kompanija trgovalo se dionicama emitenta BOSNALIJEK DD SARAJEVO (simbol: BSNLR) u iznosu od 997,50 KM. U jednoj transakciji prometovano je 95 dionica.\nNa kotaciji IF-ova trgovalo se u iznosu od 36.941,46 KM. Kroz 8 transakcija prometovano je 11.740 dionica.\nNa kotaciji obveznica ostvaren je promet u iznosu od 5.470,46 KM. Prometovano je sa 5.991 obveznicom FBIH ratnih potraživanja u 5 transakcija.\nNa Slobodnom tržištu – ST1 ostvaren je ukupan promet u iznosu od 26.307,44 KM. Kroz 9 transakcija prometovano je 1.413 dionica. Najveći dnevni promet ostvaren je dionicama emitenta FDS DD SARAJEVO (simbol: FDSSR) u iznosu od 26.307,44 KM.\nNa Slobodnom tržištu – ST2 trgovano je u ukupnom iznosu od 248.211,34 KM. Trgovalo se sa 28.016 dionica kroz 14 transakcija. Najveći dnevni promet zabilježen je dionicama emitenta KLAS DD SARAJEVO (simbol: KLASR) u iznosu od 129.490,99 KM.\nNa Subsegmentu za emitente u stečaju trgovano je dionicama emitenta VRANICA DD SARAJEVO (simbol: VNCARK1); U jednoj transakciji prometovano je 9 dionica u vrijednosti od 0,09 KM.\nNajveći porast vrijednosti, od 9,26% zabilježile su dionice ZIF-a BOSFIN DD SARAJEVO i dostigle cijenu od 3,52 KM, dok su najveći pad vrijednosti danas registrirale dionice VRANICA DD SARAJEVO od 99,90% sa cijenom od 0,01 KM.\nVijeće ministara BiH, na prijedlog Ureda koordinatora za reformu javne uprave, donijelo je Odluku o usvajanju Strateškog okvira za reformu…\nHusein Rošić, premijer Unsko-sanskog kantona i njegov savjetnik Salih Dedić razgovarali su juče sa Nihadom Šušnjarom, generalnim sekretarom Privredne komore…


Završen turistički kviz "Prijedor, moj grad u Srpskoj"\nOsnovna škola „Vuk Karadžić“ iz Omarske pobjednik je drugog međuškolskog kviz takmičenja „Prijedor, moj grad u Srpskoj“ u kojem je u protekla dva mjeseca učestvovalo 11 od 12 prijedorskih osnovnih škola. Od 25. februara do danas održana su tri kruga kvalifikacija, dva polufinala i današnje finale, a drugi finalista, OŠ „Desanka Maksimović“ iz Prijedora će, prema propozicijama takmičenja, biti domaćin ovog kviza iduće godine.\nDirektor škole "Vuk Karadžić" iz Omarske uručio je zahvalnice gradonačelniku i gradskoj upravi, Republičkom pedagoškom zavodu, kompaniji „ArcelorMittal Prijedor“, Turističkoj organizaciji grada Prijedora i sponzoru kviza firmi „Sport vision“. Kompanija „ArcelorMittal Prijedor“ je generalni sponzor kviza, a partneri su grad Prijedor, Republički pedagoški zavod Republike Srpske, Ministarstvo prosvjete i kulture Republike Srpske i Turistička organizacija grada Prijedora.\nTuristička organizacija grada Prijedora je za sve škole izradila edukativni vodič "Upoznaj Prijedor", a koji će pomoći nastavnicima da djecu pripremaju za ovaj kviz u narednim godinama, a zajedno sa Autotransportom iz Prijedora je obezbjedila autobuse radi organizovanja jednodnevnog izleta na Kozaru za sve učesnike kviza.\nPromocija projekta "Đačka putovanja"\nNa području grada Prijedora u periodu od 18.- 24.04.2017. godine je realizovan projekat „Đačka putovanja“. Projekat podrazumijeva prezentaciju programa ekskurzija, izleta i škola u prirodi na području Republike Srpske. Prezentacija je namjenjena učenicima i nastavnicima osnovnih škola, a učešće su uzeli predsjednici razreda, predsjednici savjeta učenika, nastavnici i ostalo osobnje osnovnih škola. Cilј i svrha promocije programa „Đačka putovanja“ je da se učenici sa područja sjeverozapadnog dijela RS upoznaju sa turističkim potencijalima i destinacijama istočnog i južnog dijela RS-a.\nTuristička organizacija grada Prijedora je prezentovala projekat "Đačka putovanja" u svim školama na području grada Prijedora.\nTuristička organizacija grada Prijedora se predstavila na "Zdravofestu" u Gradiškoj\nU gradskom parku u Gradišci u okviru obilježavanja Dana opštine Gradiška, 22.04.2017. godine, održan 10. festival tradicionalne gastronomije i kulturne baštine "Zdravofest 2017". Na ovogodišnjem "Zdravofestu" u takmičenju "Zlatni kotlić" učestvovalo je 20 lovačkih i ribolovačkih udruženja, a oko 40 udruženja, ustanova i preduzeća na štandovima je izložilo domaću hranu i pića, pčelinje i druge eko proizvode, suvenire i ručne radove.\nU takmičenju za najbolji lovački kotlić prvo mjesto osvojila je ekipa "Lovac" iz Vilusa kod Gradiške, drugo mjesto pripalo je Lovačkom udruženju "Ljubija" iz Prijedora i treće ekipi Šumskog gazdinstva Gradiška. Najbolji riblji kotlić pripremila je ekipa "Četiri mušketira" iz Gradiške, drugo mjesto osvojila je ekipa "Majur" iz Mašića, a treće Ekološko udruženje "Naša Jablanica" iz Čatrnje. Pobjednicima u spremanju lovačkog i ribolovačkog kotlića pripao je pehar i kotlić, dok su drugoplasirani dobili diplome i bon u vrijednosti 100 KM, a trećeplasirani diplomu i bon od 50 KM. U kulturno-umjetničkom dijelu programa nastupili su Kulturno-umjetničko društva “Kolovit” Gradiška, KUD "Rogolji" iz Rogolja, KUD "Petar Kočić" Nova Topola, KUD "Behar" Dubrave, KUD "Dukati" Laminci, KUD "Mirkovo kolo" Vrbaška, Izvorna muška grupa "Ponos Kozare" Grbavci i Gradiški tamburaši.\nTuristička organizacija grada Prijedora je uzela učešće na „Zdravofestu“ i predstavila promotivni materijal o gradu Prijedoru, odnosno brošure „Turistički vodič“, „Lov i ribolov“, „Smještaj i ugostiteljstvo“, „Rukotvorine i suveniri“ i „Potkozarska trpeza“, „Aktivan odmor i rekreacija“, „Kultura i tradicija“. Na ovoj manifestaciji učešće je uzela i radionica “Minimo” iz Prijedora koja je predstavila svoju ponudu rukotvorina i suvenira.


[es] - Admin pass za Vistu na serveru?\n23.07.2003. Admin password\nAdmin pass za Vistu na serveru?\n[es] :: Security :: Admin pass za Vistu na serveru?\n[ Pregleda: 2487 | Odgovora: 13 ] > FB > Twit\nČlan broj: 222253\nAdmin pass za Vistu na serveru? 18.03.2011. u 11:38 - pre 108 meseci\nEvo problema..pregledao sam dosta postova na forumima i cini mi se da nijedan ne rjesava moj problem..\nImam sluzbeni laptop sa Vista Business OS..posto je sluzbeni, naravno da su stavili posebne naloge za Admina i 'ogranicenog' korisnika tj. mene..\nProblem je u tome sto je g. Admin prije 7 dana dao otkaz i ostavio mi/nam da se za.ebavamo sa UAC prozorom koji treba za sve zivo - ne mogu uraditi update za Acrobat Reader, Java, IE..izmedju ostalog, sad mi se pojavio i prozor za Bluetooth Peripheral device, treba mu update drajvera..nervira najstrasnije..sustina je da hocu da saznam koji mu je pass, pa da to sve sredim..\nE sad, pokusao sam sa Ophcrackom, ne prolazi..ustvari, prepozna naloge Administrator i Guest, ali na mjestu gdje bi trebalo da izbaci sifre stoji samo Empty..po toj logici, u te naloge bi se moglo uci bez sifre, ali nije bas tako..\nmislim da sifre idu preko firminog servera, tako da se ne skladiste u mom racunaru, pa Ophcrack nema za sta da se uhvati..\nDakle, moje pitanje je da li iko zna nacin da saznam administratorsku sifru? Obecavam da cu je zaboraviti cim apdejtujem sve ove iritirajuce prozore..:]\nRe: Admin pass za Vistu na serveru? 18.03.2011. u 21:41 - pre 108 meseci\nIdi na http://www.pogostick.net/~pnh/ntpasswd/ i skini image i narezi ga na cd. Podigni sistem sa CDa i promeni admin password. To je sve.\nRe: Admin pass za Vistu na serveru? 21.03.2011. u 09:59 - pre 108 meseci\nNisam siguran da li smijem mijenjati password..moze Admin kasnije doci da mi nesto instalira, pa ce shvatiti da nesto nije ok..najbolja opcija, bar po specifikacijama programa, je ono sto radi Ophcrack, ali on iz nekog razloga ne prolazi..\nU svakom slucaju, hvala..ovo sto si predlozio definitivno ostaje kao opcija..\nAko neko zna kako otkriti administratorski password, bio bih mu veoma zahvalan..\nRe: Admin pass za Vistu na serveru? 21.03.2011. u 10:04 - pre 108 meseci\nnucleone: Nisam siguran da li smijem mijenjati password..moze Admin kasnije doci da mi nesto instalira, pa ce shvatiti da nesto nije ok..\nNe brini, nece doci, rekao si da je dao otkaz i otisao. ;-)\nRe: Admin pass za Vistu na serveru? 21.03.2011. u 10:08 - pre 108 meseci\nhahaha..otisao jeste, ali nije jedini..vec raspisuju konkurs, tako da za par mjeseci ocekujem da mi svrati novi lik sa starim passwordom..:]\nali brate, ko ce cekati par mjeseci..a mozda bude i neki namćor..:)\nRe: Admin pass za Vistu na serveru? 21.03.2011. u 10:29 - pre 108 meseci\nAha, stari password ipak postoji i imaće ga novi admin a ti bi da na svoju ruku nešto brljaš po Visti?\nRe: Admin pass za Vistu na serveru? 21.03.2011. u 11:21 - pre 108 meseci\ncalexx: Aha, stari password ipak postoji i imaće ga novi admin a ti bi da na svoju ruku nešto brljaš po Visti?\nbravo, 5 bodova..dobio bi svih 10 da si pročitao šta hoću da "brljam" po Visti..\nRe: Admin pass za Vistu na serveru? 21.03.2011. u 12:29 - pre 108 meseci\nŠta god da si planirao, očigledno je da to hoćeš da uradiš bez znanja onih iznad inače bi im lepo predložio da ti kažu password pa da središ to što ne valja.\nRe: Admin pass za Vistu na serveru? 21.03.2011. u 19:10 - pre 108 meseci\ncalexx: Šta god da si planirao, očigledno je da to hoćeš da uradiš bez znanja onih iznad inače bi im lepo predložio da ti kažu password pa da središ to što ne valja.\ndruze, tacno mi dodje da ti posaljem internu proceduru za IT stvari, pa da vidis da nema teorije da mi neko da password..a i jednostavno necu da molim nekog admina pripravnika za sifru..\ninace, nemam potrebu da radim ista bitno bez znanja onih iznad, moja licna mashina je mnogo bolja od firminog laptopa, sem toga i sam znas sta je sve moguce sa portable aplikacijama..\nnebitno, ionako izgleda da nema efikasnog odgovora na moje pitanje..\nRe: Admin pass za Vistu na serveru? 28.03.2011. u 22:02 - pre 108 meseci\nPojam "administrator pripravnik" ne postoji .. Osim ako je direktorov rodjak..\nukoliko je admin nalog ikada lokalno logovan, onda se njegov pass nalazi u lmhash-u na masini..\nu offline rezimu (Hard prikljucen na drugu masinu) mozes da iskopiras lmhash pa da primenis neki password cracker (mozes da nadjes i neke on-line crackere) kako bi izvukao pass administratora..\novo mozes da radis za svaki nalog koji je ikada lokalno logovan..\nophcrack i slicni alati ti ne rade ukoliko ti je racunar na domenu, pa admin nije lokalno smesten nego na kontroleru..\nRe: Admin pass za Vistu na serveru? 29.03.2011. u 08:11 - pre 108 meseci\nZa ovo bi kod nas u firmi dobio momentalan otkaz. A verovatno bi te i krivično gonili. Admin password ti dopušta mnogo više od sklanjanja UAC prozora, a ti posle objašnjavaj "nisam ja to hteo".\nRe: Admin pass za Vistu na serveru? 02.04.2011. u 02:00 - pre 108 meseci\nako je u pitanju active directory , username i password hashevi se ne cuvaju u lokalnom SAM fajlu\nvec na serveru u ntds.dit fajlu, moguce je offline krekovanje samo ako posedujete taj i system fajl\nRe: Admin pass za Vistu na serveru? 03.04.2011. u 16:05 - pre 108 meseci\nKad boot-uješ sistem preko njega, samo pritisneš enter umjesto lozinke.\nOdradiš što ti treba, restartuješ i sve ostaje po starom.\nRe: Admin pass za Vistu na serveru? 03.04.2011. u 21:07 - pre 108 meseci\ncomponent: Za ovo bi kod nas u firmi dobio momentalan otkaz. A verovatno bi te i krivično gonili. Admin password ti dopušta mnogo više od sklanjanja UAC prozora, a ti posle objašnjavaj "nisam ja to hteo".\nNe ulazeci u to za sta mozes dobiti otkaz da li bi nam svima rekao za sta mozes nekog krivicno goniti? Znas li sta to znaci, uopste? :D\n13.08.2008. Stalno trazi pass...\n12.02.2008. Vista xp mreza admin password KOJI\nRegistrovani: 19 ( cune, vjova, vbbojan, bojanum, Monac2012, rafiki, chivitli, boro62promaja, gogi100, Miroslav Cvejić, tibor.danji, Diskriminanta, Sima19, srbaja, bananaphone, Shadowed, scoolptor, bojan_bozovic, guja011 )


BIC Deutsche Bank, Leinefelde-Worbis (Nemačka) (SWIFT kod).\nBIC Deutsche Bank, Leinefelde-Worbis (Nemačka) (SWIFT kod)\nBIC za Deutsche Bank u gradu Leinefelde-Worbis je DEUTDE8E826. Skraćenica BIC označava 'poslovni identifikacioni kod' (ranije 'bankovni identifikacioni kod'). Ovo je međunarodno standardizovani kod za identifikaciju filijala u platnim transakcijama. Koriste ga kreditne institucije, brokeri i slične kompanije širom sveta i on na jedinstven način identifikuje svakog partnera koji direktno ili indirektno učestvuje u platnim transakcijama. BIC/SWIFT BIC se u platnim transakcijama koristi u kombinaciji sa IBAN-om (= međunarodni broj bankovnog računa), pri čemu BIC identifikuje banku, a IBAN identifikuje relevantni račun koji se tamo nalazi.\nNa primeru fiktivnog broja računa 111103184 i šifre banke 82070000, rezultat će biti IBAN sličan ovome: DE99 8207 0000 1111 0318 4. Da bi se poboljšala čitljivost IBAN-a, on se obično deli na blokove od po četiri znaka. IBAN može da sadrži i do 34 znaka, ali je u većini zemalja kraći od toga.\nKao što vidite, IBAN sam po sebi već sadrži šifru koja jedinstveno identifikuje banku o kojoj se radi. Na primer, za banku Deutsche Bank, to je 82070000. Iz tog razloga BIC, u našem primeru DEUTDE8E826, nije neophodan za prenose unutar Evrope. Sam IBAN je u ovom slučaju dovoljan. Dodatni detalji u vidu BIC ili SWIFT koda su neophodni samo za prenose u kojima jedna od banaka uključenih u transakciju ima sedište van Evrope, a koja se vrši putem SWIFT sistema.\nBIC takođe sadrži šifru države. Za razliku od IBAN-a, ona se ne nalazi na početku BIC-a, već je na 5-oj i 6-oj poziciji. Na primer, za BIC DEUTDE8E826, to je DE. U nekim slučajevima, šifra države iz IBAN-a se može razlikovati od šifre države pridruženog BIC-a jer se koriste različiti standardi.\nSedište banke je Deutsche Bank u gradu Leinefelde-Worbis. Shodno tome, Leinefelde-Worbis se nalazi u zemlji Nemačka.


Seiko - Per aspera ad ASTRON\n9 Post By anbeast\n7 Post By anbeast\n1 Post By glog\n1 Post By banja\n1 Post By anbeast\n1 Post By Zagor\ntema: Seiko - Per aspera ad ASTRON\n16.12.2012., 11:31 #1\nSeiko je jedan od najznačajnijih proizvođača satova na svetu. Gotovo fanatična posvećenost kvalitetu, inovacijama i konstantna težnja višem i boljem, uzdigle su Seiko od male radionice za popravku satova do svetske korporacije koja proizvodi i prodaje milione satova; čiji proizvodi predstavljaju granične kamenove i menjaju industriju satova iz korena. Masovnost i dostupnost njihovih proizvoda doveli su do toga da se Seiko satovi posmatraju pomalo sa visine, kao nešto obično i sa horološkog aspekta ne odveć poželjno. Ipak, poznavaoci veoma cene ovu firmu i ono što on postiže svih ovih godina, ali šira publika još uvek nije do kraja ”otkrila” Seiko. Putovanje kroz vreme sa Seikom, koje nam na ovim stranicama predstoji će, verujem, mnogima “otvoriti oči”. Pre nego sam se prihvatio pisanja ovog teksta o istoriji i značajnim proizvodima Seika i sam sam imao samo maglovitu predstavu o Seikovoj veličini i značaju. Veoma sam srećan što sam prilikom sakupljanja podataka za pisanje saznao toliko zanimljivih stvari koje su prilično promenile moju percepciju ovog horološkog diva. Sada bez trunke sumnje tvrdim da Seiko stoji rame uz rame sa Omegom, Rolexom, IWC-om, Tag Heuerom, a polako zalazi i u teritoriju Langea, Vašerona, Odemar Pigea i sl. Ukoliko uzmemo da su kriterijumi da bi se neki proizvođač okarakterisao kao pripadnik elitnog “High End” kruga sledeći:\nDa imaju mehanički sat u ponudi.\nDa je mehanizam projektovan i izrađen “in-house”,\nDa je pažnja posvećena detaljima gotovo opsesivna.\nDa je brend nesumnjivog pedigrea. Što znači da se čitavo vreme svog postojanja trudi da prevazilazi samog sebe i da nikada ništa ne radi osrednje. Da je, po mogućnosti, osnovan pre 1900. godine i da iza njihovih proizvoda stoji ljudska strast, emocija, a ne samo cost-benefit analiza.\nDa osnivačka porodica i dalje ima svoj udeo u upravljanju\nSeiko, nesumnjivo ispunjava sve kriterijume, što će se, nadamo se, i jasno videti kako naše putovanje bude odmicalo.\nPočetak i formativne godine\nJedan od prvih promotivnih postera\nNamera mi je da Vam, cenjeni satofili, ukratko ispričam istoriju kompanije od njenog osnivanja u kasnom 19. veku, preko stabilizovanja i učvršćivanja u pedesetim godinama dvadesetog veka, sve do prekretnice zvane: "Kvarcna revolucija", krajem šezdesetih godina koja je Seiko vinula u nebeske visine i preoblikovala celokupnu industriju satova. Informacije za pisanje teksta uglavnom su potekle iz knjige: „Journey in time. The Remarkable story of Seiko“, Džona Gudala, koja predstavlja zvaničnu istoriju ovog brenda, i sa zvaničnog sajta Seika, uz poneku mrvicu odavde i odande.\nZa nas i za Seiko putovanje kroz vreme počinje 1877. godine, kada mladi, osamnaestogodišnji Kintaro Hatori (Kintaro Hattori) otvara malu radnju za popravku satova u Ginzi i time (ne znajući) postavlja temelj modernom časovničarstvu u Japanu.\nKintaro Hatori je bio čovek, nepresušne energije, inovativnog duha i fantastičnog osećaja za biznis. S pravom će kasnije postati poznat kao „Japanski kralj satova“.\nSat zasnovan na lunarnom kalendaru\nPre nego nastavimo priču o Seiku, moramo pomenuti da se sve do 1872, u Japanu, merenje vremena zasnivalo na lunarnom kalendaru i da je nama poznati, solarni kalendar uveden dekretom Meiđi (Meiji) kabineta, kojim je 3.decembar 1872. postao 1. januar 1873. godine. Iako se obično na tadašnji Japan gleda kao na tradicionalističku i ekonomski zaostalu zemlju, od srednjeg do kraja 19. veka, tamo je postojala vrlo razvijena proizvodnja (naravno zanatska) komplikovanih mehaničkih satova, ali zasnovanih na lunarnom kalendaru. U trenutku promene, sva ekspertiza i znanje u vezi sa mehaničkim merenjem vremena, najednom su postali beskorisni. Ovo naglašavamo, jer pored toga što je zanimljivo, još više ističe brzinu kojom je Hatori, bez mogućnosti da se osloni na znanje prethodnika, osvajao novu tehnologiju.\nHatori i Jošikava\nVratimo se Seiku. Već 1881, Hatori u svojoj 22 godini, formalno osniva kompaniju „K.Hattori“ za popravku i trgovinu polovnim satovima. Kompanija se ubrzano razvijala i uskoro je postala značajan trgovac satovima na veliko (Wholesaler).\nHatori je strasno želeo da odmakne dalje od prodaje i servisa satova. Bio je nestrpljiv da započne sa njihovom proizvodnjom. Nešto pre nastanka Seikoše, 1892. godine, Hatori sreće Curuhiko Jošikavu (Tsuruhiko Yoshikawa), inženjera koji je posedovao prodavnicu satova. Bez okolišanja Hatori je Jošikavi izložio svoje planove o započinjanju proizvodnje. Jošikavi se očigledno plan svideo i prihvatio je da radi u Hatorijevoj firmi za platu od 30 jena mesečno. Ubrzo je Curuhiko Jošikava postao važan šraf kompanije – glavni inženjer. On je najzaslužniji za razvoj tehničkih sposobnosti i proizvodnih kapaciteta u formativnom periodu novostvorene kompanije. U skladu sa zaslugama i njegova plata je porasla na nekih 420 jena mesečno. Nakon postignutog dogovora sa Jošikavom, Kintaro kupuje propalu fabriku stakla u Tokiju i kompanija za proizvodnju satova, pod imenom Seikoša (Seikosha) je rođena! Na japanskom jeziku, „Seiko“ znači: izuzetan, minut ili uspeh, dok „sha“ ima značenje: kuća. Dakle, grubo rečeno: „Kuća izuzetnog uspeha“, „Kuća vremena“ (ovo je moje lično domišljanje). Vrlo prigodno ime, ispostaviće se. Formiranje Seikoše može se smatrati pravim početkom kompanije koja će postati jedna od najznačajnijih i najinovativnijih proizvođača satova na svetu. Fascinira podatak da da je samo osam nedelja nakon početka poslovanja, 12 prototipova zidnih satova u američkom stilu bilo dovršeno. Nekoliko meseci po osnivanju broj radnika je porastao sa 15-16 na 30 ili 40. Preduzimljiv i sposoban da "nanjuši" poslovnu priliku, Hatori ubrzo seli fabriku u Janagašimu (Yanagashima), koja nedugo zatim postaje epicentar japanske industrijalizacije.\nPrvi džepni sat "Time Keeper"\nPosao sa zidnim satovima cveta, ali Hatori mašta o proizvodnji džepnih satova. Ono o čemu je maštao uglavnom je i sprovodio u delo, zato ne čudi da je već 1895. godine, Seikoša sastavila svoj prvi džepni sat – Time Keeper. U to doba, tehnologija izrade celokupnih mehanizama još nije bila osvojena, te je 22 linijski ( 22 lignes je oko 49.5mm) mehanizam sa cilindarskim zaprečnim sklopom najverovatnije bio švajcarskog porekla. U svakom slučaju, Time Keeper je prvi džepni sat koji se mogao podičiti natpisom: „Made in Japan“. Zanimljivo je da su svi Seikošini proizvodi toga vremena imali nazive na engleskom jeziku: Time Keeper, Excellent, Empire, Mercy, Ruler, World...\nProizvodnja je rapidno rasla. Na početku, dnevno se proizvodilo 70 zidnih satova, a tri godine kasnije proizvodnja je dostigla 300 primeraka dnevno, da bi 1897, Seikoša postala najveći japanski proizvođač.\nU skladu sa stalnom težnjom Kintara Hatorija za inovacijama i diversifikacijom proizvodnje, 1899. godine Seikoša osvaja proizvodnju mehaničkih budilnika. Ovaj novi proizvod ubrzo na kineskom tržištu, po prodaji nadmašuje nemačku konkurenciju.\nHatori je očigledno bio vrlo sposoban biznismen. U prelomnim trenucima uvek je nekako uspevao da učini pravu stvar za svoju kompaniju. Kada su oko 1900. drugi japanski proizvođači propali, Seikosha se održala i ostala je, u određenom periodu, jedini japanski proizvođač satova.\nNa prelazu vekova, časovničarska industrija je bila koncentrisana u SAD i Švajcarskoj. Američka ekonomija je bila u zamahu i industrijski principi tamo razvijeni, a preuzeti od strane Hatorija, su umnogome pomogli da Seikoša postane gigant. Hatorijeva kompanija u prvi danima nije bila odveć inovativna u tehnologiji i dizajnu. Svoj tadašnji uspeh više duguje Hatorijevoj poslovnoj sposobnosti, brzini prilagođavanja i veštini da prepozna da su inovacije i masovna proizvodnja ključ preživljavanja na duge staze. Od prvih dana Kintaro je sanjao o dostizanju "prvenaca" u industriji satova. Kasnije, naslednici porodice Hatori su te snove više puta i ostvarili.\nGlavni ulaz u Seikošu 1897.\nSklapanje džepnih satova 1903. godine\nU periodu do prvog svetskog rata, Seikoša se stabilizovala i razvijala. Postepeno su osvajali proizvodnju delova mehanizama. Isprva su proizvodili ploče, mostove, zupčanike, dok su finije elemente: balanse, spirale i zaprečne sklopove uvozili. Kasnije su i ovi delikatni sklopovi osvojeni i celokupna proizvodnja je obavljana "in-house". Otežavajuću okolnost Seikoši predstavljala je činjenica da je japansko tržište preferiralo uvoznu robu pa je pored razvoja proizvoda i obučavanja radnika neophodno bilo snižavati troškove da bi se satovi mogli prodavati po nižim cenama od uvoznih. Usled izbijanja Rusko - japanskog rata 1905. godine, Seikoša je nakratko bila obavezna da proizvodi upaljače za artiljerijske granate. Međutim, ovo se nije negativno odrazilo na razvoj jer je taj posao doneo zaradu koja je, naravno, bila reinvestirana. Prvih dvadesetak godina dvadesetog veka Seikoša nastoji da nabavi što više mašina i uči se industrijskom načinu proizvodnje. Hatori u ovom periodu sa saradnicima ponovo putuje u SAD i Evropu radi sticanja novih iskustava i saznanja. O tom putovanju sam Hatori, 1929. godine, kaže ovako: "To je bilo posmatračko putovanje. Stvari koje smo saznali i naučili na ovom putovanju su veoma značajne. Naša jedina nada da izbacimo američke i evropske proizvođače sa našeg tržišta bila je u povećanju efikasnosti fabrika putem masovne proizvodnje i snižavanje troškova uz zadržavanje visokog kvaliteta proizvoda". Krajem ovog razdoblja fabrike su uglavnom opremljene novim uvoznim mašinama i alatima kao i onima koje su sami, pod Jošikavinim vođstvom, razvijali i usavršavali. 1914. godine sve fabrike su konačno potpuno elektrificirane, a svi parni i motori sa unutrašnjim sagorevanjem korišćeni za pokretanje mašina i alata izbačeni iz upotrebe.\nPeriod između dva rata\nPrvi ručni sat Laurel iz 1913 i Prvi ručni sat sa imenom Seiko iz 1924. godine\n1912. godina je još jedna prekretnica za Seikošu. Pritisak domaće konkurencije naveo ih je da opet prošire dijapazon svojih proizvoda i iznova zadaju zadatak takmacima. Proizvodnja sopstvenog ručnog sata postala je nova opsesija Kintara Hatorija. Shvatio je da, radi konkurentnosti, mora osvojiti proizvodnju svih komponenata pre nego se upusti u poduhvat. Kao rezultat tih napora, 1910. godine Seikošini stručnjaci su uspeli da proizvedu sopstvene spirale, a do 1913, osvojili su i proizvodnju emajliranih brojčanika. Svi pojedinačni uspesi su 1913. doveli do stvaranja Laurela, prvog japanskog ručnog sata. Ovo je verovatno bio prvi proizvod koji je Seikoša do poslednjeg šrafa proizvela u svojim fabrikama. Nemoguće je prenaglasiti značaj ovog dostignuća. Težnja koja je dovela do ovog potpuno "in-house" sata, lansiraće Seiko u sam vrh časovničarstva. Napor i veština koju su radnici i inženjeri uložili da bi osvojili proizvodnju delova za ručne satove, koji su neuporedivo delikatniji od delova budilnika i zidnih satova, dostojan je divljenja. Teškoće su bile velike i dugo vremena Seikoša je bila sposobna da proizvede samo 30 do 50 komada dnevno. Nedugo zatim, crni oblaci navili su se nad Evropom i svetom - počeo je Prvi svetski rat.\nOvaj rat je doneo mnogo zla svetu, ali je za Seikošu bio dar sa neba. Zahvaljujući Kintaru Hatoriju koji je pre rata nabavio velike zalihe švedskog čelika za spirale i američkog za zupčanike, Seikoša nije osetila nestašicu sirovina. Takođe, proizvodnja je bila integrisana, kontrola čvrsto u rukama Hatorija. Sve ovo konkurencija iz Nagoje nije uradila ni imala pa je - propala (opet). Nemački proizvođači usled rata nisu mogli da izvoze svoje budilnike u Francusku i Veliku Britaniju pa je tu rupu na tržištu popunila Seikoša. Do polovine 1915.godine Seikoša je iz ove dve zemlje dobila narudžbine za 800.000 budilnika. Hatorijeva kompanija je izvozila i u Australiju, Indiju, Ameriku.... Velika tražnja otkrila je slabost proisteklu iz nepotpuno industrijalizovane proizvodnje komponenata. Delovi nisu bili potpuno međusobno zamenjivi već su se morali uklapati i podešavati ručno, što je bio dugotrajan i zahtevan posao koji je uključivao mnogo kvalifikovanog manuelnog rada. Hatori je u potrazi za rešenjem opet pogledao u pravcu SAD. Tamo su Ford 1909, i Istmen Kodak nešto ranije, razvili tehnike masovne industrijske proizvodnje koje su omogućavale proizvodnju međusobno izmenjivih delova što je eliminisalo ručno uklapanje i time ubrzalo i racionalizovalo proizvodnju.\nHatorijevo insistiranje na diversifikaciji proizvodnje doprinelo je tome da Seikoša, za razliku od konkurencije, uvek sigurno prebrodi turbulentna vremena. Kada su budilnici i džepni satovi bili nerentabilni, gubitke su pokrivali zidni satovi, kada su kasnije budilnici postali profitabilni, pokrivali su gubitke na džepnim satovima.\n"Empire" džepni sat\nUspeh Seikoše na početku XX veka ilustruje podatak da je od 1909. godine, kada je predstavljen luksuzni džepni model "Empire", carski dvor godišnje kupovao 150 komada ovih satova da bi ih poklanjao zaslužnima. Ukoliko je nešto dostojno cara nema sumnje u njegov kvalitet i prestiž.\nVelika nevolja zadesila je Japan i Hatorijevo preduzeće 1923. godine kada je zemljotres uništio centralu Seikoše i fabriku u Ginzi. Pored infrastrukture stradalo je i oko 1500 satova koje su kupci ostavili na servis ili popravku. Hatori je i u ovom teškom trenutku prepoznao priliku da ojača rejting svoje kompanije. Svima koji su ostali bez svojih satova dao je nove besplatne iako je viša sila bila odgovorna za uništenje njihovog vlasništva. Ovaj potez je snažno odjeknuo i postao jedna od legendi koje se prepričavaju. Hatori je još jednom načinio hvale vredan potez, koji teško da bi danas neka firma povukla u sličnoj situaciji.\nPosledice Kanto zemljotresa\nNa volšeban način, Seikoša je uspela da nedugo nakon zemljotresa, u decembru 1924, predstavi novi model ručnog sata. Ovaj sat je specifičan po tome što je prvi sat koji je nosio ime Seiko. Određeno vreme, ručni satovi su nosili ime Seiko, a džepni Seikoša (ova praksa nije važila za vreme Drugog svetskog rata).\nDvadesete i tridesete godine protiču u konstantnom povećanju kvaliteta i obima proizvodnje. Prodaja dostiže vrhunac 1937. Kada je prodato 2 miliona satova. To je predstavljalo otprilike polovinu celokupne japanske produkcije. Na žalost, Kintaro Hatori nije doživeo da ovo vidi. Umro je 1934. u 75. godini. Nasledila su ga dva sina, Genzo i Šođi (Genzo i Shoji).\nPrvi značajan (i dalekosežan) potez koji su naslednici povukli bilo je otvaranje nove kompanije 1937. Godine. Ta nova kompanija je nazvana: Daini Seikosha ("Daini", znači drugi). Daini Seikoša je preuzela proizvodne aktivnosti od Seikoše. Danas je ta kompanija poznata kao: Seiko Instruments.\nJoš jednom je nesreća za sve ostale bila sreća za Seikošu. Po izbijanju rata sa Kinom, japanska vlada je zabranila svaki uvoz i time Seikošu oslobodila konkurencije. Japan je pravo iz konflikta sa Kinom skliznuo u Drugi svetski rat i sva industrija usmerena na ratnu proizvodnju. Ni Seikoša nije bila izuzetak. Ponovo je, kao za vreme Prvog svetskog rata, po naredbi vlade bila u obavezi da smanji proizvodnju civilnih satova i da se posveti mornaričkim hronometrima i vremenskim upaljačima za bombe i granate.\nDžepni hronograf iz 1940. godine i "Super", prvi Seiko sa centralnom sekundarom\nMeđutim, razvoj nije u potpunosti stao. U teškim ratnim vremenima, Seikoša je uspela da razvije novi ručni sat sa centralnom sekundarom, džepni hronograf (prvi u Japanu), a na zahtev mornarice, razvijen je marinski hronometar. U to doba K. Hattori & Co Ltd je bila jedini vertikalno integrisani proizvođač satova u Japanu. Podeljene su uloge dvema kompanijama pod okriljem K. Hatori & Co. Seikoša se posvetila budilnicima i zidnim satovima, dok se Daini Seikoša koncentrisala na razvoj ručnih satova. Iako je na početku profitirala, ne treba pomisliti da je Seikoša potpuno izbegla razaranja i teškoće izazvane ratom. Jedina fabrika koja je čitava dočekala kraj rata je bila Daini Seikoša fabrika u Suvi (Suwa) u prefekturi Nagano. Nedostatak uvoznih sirovina, nekonzistentan kvalitet domaćih sirovina, nedostatak inovacija usled odsustva konkurencije, uticali su na to da se Seiko satovi, prodaju vrlo brzo, ali njihov kvalitet nije bio sjajan. Seikova ponuda u periodu neposredno nakon rata bila je beznadežno staromodna. Satovi su u smislu dizajna vukli korene iz 30ih, mehanizmi su takođe bili zastareli. Rukovodstvo je svakako znalo da je ključ opstanka u razvoju novih mehanizama i novih dizajna.\n1948. godine pojavio se Super, sat sa centralnom sekundarom i stilski usklađen sa novim dobom. Super je razvijen u Suva fabrici Daini Seikoše. Ubrzo, Kameido fabrika Daini Seikoše izbacuje model Unique, koji je bio veoma sličan ali 0.3mm tanji. U ovim godinama začinje se prijateljsko rivalstvo dve fabrike unutar iste kompanije koje će zdravim takmičarskim duhom doprineti da brojne inovacije ugledaju svetlo dana i da japanska časovničarska industrija dostigne svetski nivo.\nOd 1900. godine do kraja Drugog svetskog rata Seikoša je savladala masovnu proizvodnju i izgradila čvrstu kompanijsku organizaciju, dospela je na mnoga strana tržišta i etablirala se kao najveći i najznačajniji proizvođač satova u Japanu. Međutim, do tada su se inovacije uglavnom odnosile na organizaciju proizvodnje i način menadžmenta. Proizvodilo se masovno ali proizvodi nisu bili baš vrhunskog kvaliteta i inovativnosti. Podižući Seikošu iz pepela Drugog svetskog rata, naslednici Kintara Hatorija su odlučili da je neophodno poraditi na razvoju novih proizvoda za novo doba. Došlo je vreme da se preciznost i dizajn satova stave u prvi plan. Zapošljavani su sposobni inženjeri da bi Seikošine proizvode zasnovali na naučnim istraživanjima i dostignućima. Počelo se sa dodavanjem funkcionalnosti poput kalendara, vodootpornosti i slično. Razvijani su novi mehanizmi sa automatskim navijanjem, a preciznost je polako postajala opsesija. U ovom periodu nastaju možda prvi zaista originalni Seikovi proizvodi. Mnogo se pažnje posvećuje ovladavanju proizvodnjom potpuno zamenjivih delova što je ključ uspešne industrijske proizvodnje i što u velikoj meri utiče na efikasnost i snižavanje troškova (smanjenjem škarta i smanjenjem udela ručnog rada). Već početkom pedesetih godina, Seikove fabrike bivaju opremljene konvejerima (Radi poređenja, Rolex se veoma ponosi činjenicom da u njegovoj nedavno završenoj fabrici u Bjenu unutrašnji transport komponenata obavlja nekoliko kompjuterizovanih konvejera. Seikovi konvejeri, naravno, nisu bili kompjuterizovani ali ukazuju da je kompanija zauzela pravi kurs još pre 60ak godina). Ovi napori su se itekako isplatili, jer već 1965.godine Seiko poseduje najautomatizovanije fabrike za proizvodnju satova na svetu. Porast kvaliteta i obima proizvodnje utiče na to da uskoro izvoz Seika prevazilazi izvoz bilo koje države uključujući tu i Švajcarsku. (Nije greška! Ne prevazilazi izvoz neke posebne kompanije, nego celih zemalja!). Poboljšanim kvalitetetom, preciznošću i niskom cenom Seikovi satovi počinju ozbiljno da ugrožavaju i same Švajcarce.\nSeiko je kasnih pedesetih i tokom šezdesetih načeo dominaciju Švajcaraca ali još uvek nije figurirao kao ozbiljna pretnja. Jedno međunarodno takmičenje, koje su Japanci vrlo ozbiljno shvatili i posvetili mu se sa prilježnošću samo njima svojstvenom, lansiraće Seiko u sam vrh proizvođača i iz korena promeniti mapu časovničarske industrije.\nHronometarsko takmičenje nojšatelske observatorije i stupanje na svetsku scenu\nPrimerci sa takmičenja u Seikovom muzeju i Seiko Marvel\nOd svog osnivanja Suva Seikoša (Suwa Seikosha) je težila tome da napravi "savršen sat". Počev od 1948. godine, u organizaciji japanskog Instituta za mere, održavalo se državno takmičenje u preciznosti. Seikoša je bukvalno dominirala na tom takmičenju. Njihov model Marvel bio je toliko uspešan da na domaćem tržištu nije imao praktično nikakvu konkurenciju. Na testiranju 1958, Marvel je zauzeo sva mesta od prvog do devetog!!! (Da! Bio je prvi, drugi, treći...i deveti na listi rezultata!!!). Godine 1960, takmičenja su prestala da se održavaju. To nikako nije prekinulo i Seikova stremljenja ka višem, boljem, preciznijem. Ohrabreni uspesima na domaćem terenu, mnogi su se u Suva Seikoši pitali kako bi se njihovi proizvodi nosili sa najboljima - sa Švajcarcima. Hronometarsko takmičenje nojšatelske opservatorije, nosilo je prefiks Internacionalno i ljudi iz Seika su počeli ispitivati mogućnosti da se njihov proizvod nađe na tom takmičenju. U kompaniji je zaključeno da bi pojavljivanje na takvoj manifestaciji pozitivno uticalo na percepciju Seika među kupcima, a procenjeno je da se iz toga mogu izvući i veoma korisna iskustva za poboljšanje proizvoda. (Otprilike na način kako automobilska industrija koristi Formulu 1 i ostala moto takmičenja za istraživanje novih tehnologija.)\nKonačno, 1963. godine Seiko je učestvovao na takmičenju u kategoriji marinskih hronometara svojim kvarcnim stonim satom poznatim kao: Crystal Chronometer. Rezultati su bili sjajni, sat je osvojio 10. mesto. Dostignuće je bilo istorijsko jer pre toga nijedan proizvođač van Švajcarske nije ušao u "Top 10". Ovo je bila samo najava tektonskih promena u industriji. Naravno, trnovit je put do zvezda i uspeh ipak ne dolazi preko noći. Sledeće godine, Seikove obe fabrike (Suva i Daini Seikoša) su učestvovale u kategoriji ručnih satova. Rezultati su bili poražavajući. Sat Suva fabrike je zauzeo 144. mesto, a sat Daini Seikoše 153. Čast Seika spasili su kvarcni hronometri koji su svi prošli hronometarski test (Naravno, ovi kvarcni satovi nisu bili ručni, do toga tek treba da dodje). Seikovi inženjeri i radnici nisu ovim bili demoralisani. Relativni neuspeh je samo raspalio njihov kompetitivni duh pa je preciznost postavljena na pijedestal i težnja ka njoj smatrana je prioritetom. Raspalilo se i prijateljsko unutrašnje rivalstvo dve Seikove fabrike. Rad, posvećenost i trud se gotovo uvek isplate pa su Seikovi rezultati iz godine u godinu bivali sve bolji. Do kojih se detalja išlo i na šta se sve obraćala pažnja u cilju ostvarivanja što boljih rezultata govori sledeća anegdota. Nakon jednog od takmičenja ustanovljena je namagnetisanost balanse jednog od primeraka Daini Seikoše, i to je smatrano uzrokom lošeg rezultata. Naredne godine, stručnjaci Daini Seikoše su se potrudili da balanse imaju antimagnetska svojstva, da što više delova naprave od Permaloja (legure nikla i gvožđa) kako bi mehanizam bio zaštićen od jakih električnih struja kojima bi potencijalno bio izložen u avionu. I ovo nije sve! Satovi su u Švajcarsku poslati južnim rutama da bi se izbegao uticaj severnog magnetnog pola.\nKing Seiko VFA mehanizmi\nMnoga saznanja do kojih su inženjeri došli stvarajući primerke za takmičenja našla su svoj put do komercijalnih proizvoda i povećavala unutarkompanijsko znanje o proizvodnji satova. Tako je utvrđeno (ono što je danas poznato svakome) da preciznost raste sa povećanjem frekvencije mehanizma. Seikovi inženjeri su eksperimentisali sa frekvencijama koje su dostizale 50Hz (uobičajeno danas je 4Hz) ali je zaključeno i da je sve preko 10Hz, ili još bolje, 8 otkucaja u sekundi nerentabilno za komercijalnu upotrebu. Utvrđeno je da ispunjavanje kućišta vodonikom sprečava oksidaciju i to je upotrebljeno u određenim VFA (Very Fine Adjusted) i Grand Seiko modelima. Takođe, pre ovih takmičenja, u Seiku ništa nisu znali o bimetalnim balansama koje su kompenzovale nestabilnost oscilacija izazvanu promenama temperature. Gotovo se ništa nije znalo o pojedinim tehničkim rešenjima koja su koristili Švajcarci, tako da su Seikovi inženjeri morali počinjati sa "belog lista papira". Ispostavilo se da su takvi počeci umnogome doprineli pronalaženju neuobičajenih i kreativnih rešenja do kojih se možda ne bi došlo da se gradilo na već postavljenom temelju.\nPoslednje takmičenje u Nojšatelu, održano je 1967. godine. Na njega je Seiko poslao "Calibre 45" mehanizme koji su ugrađivani u Grand i King Seiko modele. To su bili posebno fino uštelovani mehanizmi i bili su poznati kao: "Observatory Chronometers". Oni su na takmičenju zauzeli drugo i treće mesto iza Omege koja je bila prva. (Na drugom mestu je bio primerak Daini Seikoše, a na trećem Suva Seikoše). Veoma je zanimljiv podatak (a možda i indikativan) da je 1968. godine najavljeno da se nojšatelsko takmičenje više neće održavati. U tome ne bi bilo ničeg odveć zanimljivog i indikativnog da to nije objavljeno ubrzo nakon što je Seikošin kandidat za takmičenje 1968, testiran i pokazalo se da je postigao neuporedivo bolje rezultate nego prethodni pobednik, Omega. Ništa zato, Seiko se prijavio za takmičenje koje je organizovala Ženevska opservatorija. Već prvi pokušaj je doneo fantastičane rezultate. Švajcarske kompanije su zauzele prva tri mesta, ali je Seiko zauzeo sva mesta od četvrtog do desetog što je rezultiralo prvim mestom u ukupnom plasmanu. Pre toga ovakav rezultat nijedan drugi proizvođač nije ostvario. Seiko je uspeo da za samo pet godina dogura od 144. do 1. Mesta. Po bilo kojim standardima, ovo je bilo čudesno postignuće. Seiko je konačno bio na vrhu. Za samo osam godina posvećenosti i napornog rada stigao je od anonimnog, ali perspektivnog glumca do svetla najveće svetske pozornice. Tih osam godina su zauvek izmenile reputaciju Seika. Slobodno možemo reći da je Nojšatelsko hronometarsko takmičenje stvorilo Seiko kakav danas poznajemo. Jedan od članova seikovog tima inženjera o atmosferi koja je obavijala takmičenje, kaže sledeće: "Mislim da smo imali snažan osećaj svrhovitosti. Nije se tu radilo o logici, već o istrajnosti i revnosti da se napravi sat "koji će biti bolji od Švajcaraca". Jedan od naših korporativnih principa sadrži frazu: "...snaga pojedinca i demonstracija ujedinjene snage...". Taj princip se možda ne bi pojavio da nismo imali iskustvo ovog takmičenja. Pitam se, nije li hronometarsko takmičenje stvorilo principe koji će postati duša naše kompanije?".\nNastavak u sledećem postu.....\nPoslednja ispravka: anbeast (16.12.2012. u 11:37)\nRUS, Neša, skydrummer and 6 others like this.\n16.12.2012., 11:38 #2\nRe: Seiko - Per aspera ad ASTRON\nSeiko Astron prvi kvarcni sat na svetu (1969.)\nSeiko je živeo Hatorijev san. Uvek više, bolje, novo...Nakon istorijskog uspeha i dostizanja vrhunca u oblasti mehaničkih satova, seikov fokus je pomeren na nešto novo i revolucionarno - na kvarcne satove. Odeljenja za razvoj mehaničkih satova su zatvorena, stručnjaci i sredstva prebačeni na razvoj kvarcne tehnologije. Ukoliko ga je uspeh u razvoju mehaničkih satova postavio na horolšku mapu, razvoj kvarcnih mehanizama će vinuti Seiko u stratosferu.\nFenomen merenja vremena pomoću oscilacija kvarca nije bio nov, međutim, nepremostivi problemi su bili minijaturizacija i napajanje energijom koje bi moglo biti "spakovano" u kućište ručnog sata. Krajem šezdesetih, Švajcarci i Seiko su bili rame uz rame u kvarcnoj trci. Iako su Švajcarci prvi predstavili prototip, Seiko je uspeo da pobedi u trci. Dan koji je promenio istoriju je Božić, (25. Decembar) 1969 godine. Tada je na tržište stigao Astron, prvi ručni kvarcni sat na svetu.\nPredstavljanje Astrona je samo višnja na vrhu šlaga. Koncept kvarcnog merenja vremena ima mnogo dužu predistoriju koja seže čak u 19. vek, do Pjera Kirija.\nOtkrivanje svojstava kvarca i rešenje problema napajanja\nKiri je 1880, otkrio fenomen piezo-elektriciteta, osobine pojedinih kristala da generišu elektricitet kada se podvrgnu pritisku. Važilo je i obrnuto, kada bi se električna struja propustila kroz kristal kvarca, on bi se deformisao i vibrirao. Početkom XX veka, radio komunikacija i telefonija su bile u snažnom zamahu. U ovim oblastima tražio se način održavanja stabilnih frekvencija. Obavljajući istraživanja sa tim ciljem, Kanađanin Voren Marison (Warren Marrison) iz Belove telefonske laboratorije (Bell Telephone Laboratory), je ispitivao i svojstva kvarca. Koristeći kvarcne kristale uspeo je da napravi prvi kvarcni sat. Taj sat je bio ogroman (ispunjavao je čitavu prostoriju) i nepodesan za komercijalnu upotrebu, ali je bio izuzetno precizan. Uskoro su se kvarcni satovi počeli koristiti u naučnim laboratorijama i opservatorijama. Pored minijaturizacije ogroman problem naučnicima predstavljalo je stabilno napajanje energijom dovoljno malih dimenzija. Prve minijaturne baterije razvio je Semjuel Ruben (Samuel Ruben) tokom Drugog svetskog rata. Proizvodila ih je kompanija PR Malori (PR Mallory), ali one niti su bile osigurane protiv „curenja“, niti su mogle pokretati sat duže od godinu dana. Tek kada je Hamilton udružio svoje snage sa firmom Nejšnal karbajd (National Carbide) došlo se do baterije pogodne za ručne satove. Prvi sat koji je koristio ovu novostvorenu bateriju bio je Hamilton 500, električni sat lansiran na tržište SAD 1957. godine. Hamilton 500 jeste predstavljao prodor u dobrom pravcu, ali je ostao na pola puta. Kod njega je glavna opruga zamenjena baterijom, ali je regulatorni mehanizam ostao isti kao na mehaničkim satovima (Balansa i zaprečni sklop).\nNastanak kvarcnog oscilatora\nProblemi minijaturizacije komponenata i napajanja električnom energijom bili su rešeni, međutim, od kvarcnog sata nas je delilo usavršavanje oscilatora koji bi zamenio klasični regulatorni sklop mehaničkih satova.\nMaks Hecel (Max Hetzel), inženjer Bulove smislio je da bi se oscilacije zvučne viljuške mogle iskoristiti kao regulatorni mehanizam sata. Ovaj princip je primenjen u Bulovi Akutron (Bulova Accutron). Prototip se pojavio još 1955, ali je tržište ugledao tek 1960. godine.\nBulovina zvučna viljuška je oscilirala 360 puta u sekundi pomoću tranzistora koji je pokretala baterija. Umesto poznatog kuckanja, Bulova Akutron je proizvodila specifičan hučeći zvuk. Sat je predstavljao korak od sedam milja u povećanju preciznosti. Njegovi rezultati bili su 5 do 6 puta bolji od rezultata najboljih mehaničkih satova toga vremena. Iako je bio veliki korak napred u preciznosti, Akutron je usled konstrukcionih specifičnosti bio vrlo osetljiv na udare i snažne zvukove. U Bulovi, regulator u obliku muzičke viljuške nije imao veze sa kvarcom ali će naći svoju primenu u kvarcnim satovima.\nŠvajcarci su u svom Beta 21 kvarcnom mehanizmu koristili kvarcni oscilator u obliku šipkice koja je bila fiksirana u centru. Seiko je eksperimentisao sa tim oblikom oscilatora i čak ga primenio u QC - 951, marinskom hronometru poslatom na takmičenje u Nojšatelu. Kvarcni kristal oscilira stalnom frekvencijom ali ta frekvencija zavisi od zapremine kristala. Što je komad kristala veći – frekvencija je manja. Testiranjima se došlo do zaključka da oblik zvučne viljuške pruža najbolje performanse. Dokaz da su Seikovi inženjeri izabrali pravi put je i to da je danas oscilator u obliku zvučne viljuške industrijski standard.\nPrincip rada kvarcnih satova\nDa bismo znali o čemu je ovde, zapravo, reč ukratko ćemo izložiti osnovni princip rada kvarcnog sata.\nSrce mehaničkog sata je regulatorni mehanizam sastavljen od balanse i zaprečnog sklopa koji kontrolišu brzinu kojom se oslobađa energija glavne opruge. Ova tačno određena količina energije se putem prenosnog sklopa zupčanika prenosi na kazaljke koje se pomeraju u tačno određenim razmacima i pokazuju vreme. Kod kvarcnog sata ulogu regulatornog mehanizma preuzima kvarcni oscilator. Kada se izloži električnoj struji kvarcni oscilator vibrira preciznom frekvencijom. Električno kolo broji ove oscilacije i redukuje ih na jedan puls svake sekunde. Ovaj puls se može pomoću još jednog strujnog kola preneti na LCD. Kod analognih satova, mikro-elektromotor (Stepping motor) pretvara puls u kružno kretanje koje pokreće kazaljke.\nSeikov put ka Astronu\nSeiko je istraživanje kvarcnog merenja vremena počeo još krajem pedesetih godina. 1958. godine su napravili upotrebljiv kvarcni sat za jednu radio stanicu, ali je on bio veličine radnog stola. Crystal Chronometer QC-951 je bio prvi Seikov komercijalni kvarcni sat. On je učestvovao na Nojšatelskom hronometarskom takmičenju, a takođe je korišćen za merenja vremena na Olimpijadi u Tokiju 1964. godine.\nKvarcna tehnologija je predstavljala ozbiljan izazov jer je zahtevala potpuno nove veštine u odnosu na veštine potrebne za izradu mehaničkih časovnika. Neophodni su bili stručnjaci mnogih do tada nepotrebnih specijalnosti. Inženjeri elektronike, hemijski inženjeri, fizičari, kao i mnogi drugi morali su raditi zajedno na ovom zadatku. Veoma značajan za Seikovo fokusiranje na kvarcnu tehnologiju bio je Cuneja Nakamura (Tsuneya Nakamura), od 1963. direktor Suva Seikoša fabrike. Seiko je imao sreću da je gospodin Nakamura bio vizionar koji je u kvarcnoj tehnologiji video budućnost još u periodu kada je mehanika bila na svom vrhuncu. Mnogi su sumnjali u njegovu ideju o pomeranju fokusa sa istraživanja mehanike na istraživanje kvarca. On, je međutim smatrao da veoma dobra prodaja i zarada od mehaničkih časovnika pružaju odličnu priliku da se investira u budućnost. Nakamurina hrabrost i vizija isplatile su se i njemu i Seiku. Seiko je dospeo na vrh sveta, a Cuneja Nakamura je postao predsednik Seiko Epsona 1987. godine. U starom, dobrom duhu inovacija i diversifikacije Seiko je uložio ogromna sredstva, kreativnost i posvećenost novoj tehnologiji.\nU Seiku se znalo da je švajcarski CEH (Centre Electronique Horologere), joint-venture nekoliko švajcarskih časovničarskih firmi, takođe u kvarcnoj trci. CEH je imao i prednost jer su na nojšatelsko takmičenje 1967, već poslali prototip kvarcnog ručnog sata. Trka za prestiž je započela. Tehnološke prepreke su bile značajne i u Seiku su naporno radili da bi ih prevazišli. Odlučujući momenat došao je 1968. godine kada je Predsednika Hatori Seika, Šođi Hatorija (Shoji Hattori) izdalo strpljenje te je doneo dekret kojim se naređuje da se kvarcni sat spreman za tržište ima napraviti u roku od godinu dana. Usledile su velike personalne promene, i samo je jedan član originalnog razvojnog tima ostao na svom mestu. Da bi se uštedelo na vremenu, radovi na razvoju tehnologije i na rešenjima za masovnu proizvodnju, obavljani su paralelno.\nTri ključne komponente analognog kvarcnog sata su: oscilator, CMOS i “stepping motor”. Sva tri elementa proizvedena su u Suva Seikoši (u skladu sa starom, dobrom tradicijom: “If something doesn’t exist, we ll make ourselves” ). Oscilator je razvijen u obliku zvučne viljuške. Novi razvojni tim odlučio se za motor otvorenog tipa (Open-type stepping motor) koji je bio manji, izdržljiviji, tanji od bilo čega pre toga. Ovaj motor je bio jako sličan onima koji se danas koriste. Ušteda energije postignuta je time što se sekundara pomerala u intervalima od jedne sekunde (Danas prepoznatljiva odlika kvarcnih satova) umesto da se kreće kontinualno kao kod mehaničkih satova. Ova odluka je naišla na značajan otpor iz marketinškog odeljenja, ali su inženjeri uspeli da ih ubede kako je, zapravo, to velika prednost i distinktivna karakteristika kvarcnog sata. U vezi sa ovim je i jedna anegdota: Masahiro Kurita, jedan od vodećih članova razvojnog tima, izjavio je: „Nikada do sada nisam uspeo da vidim sekundu“.\nSeiko Astron, prvi kvarcni ručni sat na svetu stigao je na tržište 25. decembra 1969. godine i označio simboličnu prekretnicu i pomeranje odnosa snaga u svetskoj časovničarskoj industriji. Proizveden je u limitiranoj seriji od 100 primeraka i koštao je vrtoglavih 450.000¥ (Otprilike koliko je koštala Tojota Korola). Četri meseca kasnije, u vreme sajma u Bazelu, švajcarski proizvođači su predstavili svoje kvarcne satove zasnovane na istraživanjima CEH-a i Beta 21 mehanizmu. Kvarca trka se nastavila vrtoglavom brzinom. Međutim ono što će prevagnuti na stranu Seika nije četvoromesečna prednost prilikom predstavljanja prvog kvarcnog sata. Ta pobeda svakako ima veliku simboličku vrednost, ali presudna je bila razlika u Seikovoj strukturi u odnosu na Švajcarce. Od Kintara Hatorija i poseta Americi s kraja 19. i početka 20. veka, Seiko je verovao i ulagao u automatizaciju i vertikalnu integraciju. Već krajem šezdesetih godina Seikove automatizovane linije mogle su sortirati i sastaviti sve komponente sata, a zatim ih testirati, podesiti i ubaciti mehanizam u kućište bez ljudi. Ovakvu strukturu je bilo lako prilagoditi proizvodnji kvarcnih satova. Švajcarska časovničarska industrija je imala tradicionalnu, horizontalnu strukturu, gde su nezavisni proizvođači bili specijalizovani za određene komponente i svi ostali su te komponente kupovali od njih. Ovo je onemogućavalo tesnu koordinaciju , fleksibilnost i usmeravanje svih sredstava jednom cilju. Radi ilustracije, pomenuti Beta 21 mehanizam razvijan je od strane CEH koji je finansirao konzorcijum švajcarskih proizvođača. Razvoj je bio podeljen, pa je CEH razvijao sat kao celinu i integralno kolo, Ebauches SA mehaničke delove i kvarcni oscilator, Omega elektromotor, dok se konačni proizvod pravio u tri različite fabrike prema dizajnima i narudžbinama različitih proizvođača. Ovakva organizacija je Švajcarcima predstavljala ogroman problem. Dok su se Švajcarci preživljavali teške trenutke i sve restruktuirali iz korena, Seiko je jahao na vrhu talasa kvarcnog cunamija, preteći da u potpunosti uništi do tada poznati časovničarski svet. Uspešno pokretanje i kasnije izuzetno uspešno surfovanje na talasu kvarcne revolucije Seiko može zahvaliti pravilnim odlukama donesenim u vreme razvoja Astrona. Prvo su razvili kvarcni oscilator u obliku zvučne viljuške, zatim su primenili steping motore otvorenog tipa, razvili CMOS integralna kola i na kraju LCD za digitalne satove. Sve četiri stvari dnas predstavljaju standard u kvarcnim satovima i, kako stvari stoje, ostaće to i u 21. veku. Sve ove tehnologije omogućile su dodatnu diversifikaciju Seiku i postavile temelje Seiko Instrumentsa – jedne od najvećih japanskih kompanija za proizvodnju elektronskih uređaja. Takođe, lansirale su Seiko na vrh časovničarske industrije i utrle put novim horološkim dostignućima poput Kinetik i Spring drajv (Spring Drive) tehnologija.(O tome uskoro...) A sve je počelo sa kvarcom.....\nDanas je Seiko visoko kotiran u časovničarskoj industriji, posluje dobro ali i ne prestaje da gleda u budućnost. Krajem 20. veka, dostupnost velike količine kvalitetnih i jeftinih mehanizama omogućila je nastajanje brojnih modnih brendova bez iskustva u proizvodnji satova ali sa solidnim marketingom. Tržišna bitka u najnižem cenovnom segmentu je postala veoma oštra. Seiko je dugo vremena ulagao u kapacitet proizvodnje i vrednost svojih proizvoda u odnosu na cenu. Međutim, prethodno pomenute promene utiču na konkurentnost i Seiko je odlučio da je neophodno poraditi na samom brendu i njegovoj percepciji od strane tržišta. Nakon analiza usvojili su dva principa koji bi trebalo da vode Seiko u novonastalim okolnostima. Inovacija i rafiniranost su pojmovi koji su usvojeni i koji će u budućnosti definisati brend na tržištu. Seiko se zaputio u gornju klasu iako tamo postoje moćni konkurenti. Takva situacija svakako nije nova za kompaniju jer su od samog osnivanja konstantno osvajali nove prostore i suočavali se sa superiornom konkurencijom. U ovom najnovijem pregnuću, marketing je ključno oružje. Tehnologija nije nikakav problem, borba će se voditi u oblasti dizajna, cenovne politike i marketinga. Proces je relativno spor, ali pažljivijim posmatračima evidentan. Nama ljubiteljima, predstoje lepa vremena kada je identitet i vizuelni dojam Seika u pitanju, na žalost, i ne tako lepa kada su u pitanju cene. No, to je cena napretka...\nGrafički prikaz istorije i hronologija Seika\n1. "A Journey in Time. The Remarkable Story of Seiko", John Goodall, Seiko Watch Corporation, 2003.\nPoslednja ispravka: anbeast (16.12.2012. u 11:42)\nRUS, Neša, vlajo and 4 others like this.\n16.12.2012., 12:11 #3\nStrasan tekst, svaka cast\nI hvala na izdvojenom trudu i vremenu.\nBas me zanima, kolika bi danas bila vrednost astrona?\nPoslednja ispravka: RUS (16.12.2012. u 12:15)\n16.12.2012., 12:37 #4\nBravo za tekst!Uzivam citajuci.\nSad znam koji sledeci sat na listi kupovine\n16.12.2012., 12:50 #5\n16.12.2012., 13:54 #6\nTekst je odličan- ko da si ga za ispit pisao\nOva istorija pokazuje koliko je potrebno želje,volje,hrabrosti,discipline,a i sreće, da bi se uspjelo na svjetskom nivou!\nJoš jedna stavka koja upada u oči je organizacija i logistika koja je kod Seika centralizovana i zbijena u odnosu na Švajcarsku gdje je to skroz drugačije i samim tim stvaraju sebi probleme.\nInovativnost,upornost i hrabrost da se predstavi nešto novo su takođe na strani Seika,dok Švajcarci to urade tek kada ih muka pritisne(najbolji je primjer kvarc tehnologija)!\nVladan Stevanovic, anbeast and backarelli like this.\n16.12.2012., 14:12 #7\nHvala, gospodo, hvala na lepim recima. Zadovoljstvo je moje, kako to obicno kaze Skaj\nSlazem se, uz jednu malu opasku. Seiko je kao nov igrac na trzistu bio prinudjen na takav pristup, Svajcarci su imali tradiciju, poznato ime, kvalitet i nije im, narodski receno, bila tolika frka\nSad cu mozda izreci jeres, ali Seiko je vise uticao na industriju nego, recimo Roleks. Ako ga uporedjujemo sa Paneraiem, Tagom ili slicnim, moja tvrdnja je neosporna. Na zalost, retko ce se ko, ukoliko ima izbor, odluciti za Seiko. Videcemo sta ce nam doneti njihovo klizanje u visu klasu... Meni se ne svidja sto pojedini Seiko modeli koji kostaju oko 1000 jedinica cvrste valute nemaju ukrasene mehanizme. Nije bas da ima uticaja na kvalitet i preciznost, ali daje malo dusu.\n16.12.2012., 15:13 #8\nSjaaajan tekst o ovom, meni svakako respektabilnom, brendu !\nBrado , odlično momče, odlično !\n16.12.2012., 15:21 #9\nTačno! Švica ne bi nikada ubacila kvarc da to nije Seiko uradio- bez obzira što su imali sve spremno i prije Seika! Izlaskom Astrona na tržište su automatski promjenili mišljenje!\nSeiko je na neki način ubrzao ovu industriju dok je kod Švajcaraca bio moto:"fino i polako", bez žurbe i naglih promjena(Roli se i danas drži te politike)!\nŠto se tiče dekoracije,Seiko ima i te kako šta da uči od Švajcaraca i Nijemaca. GS i Credor(i to od skora) se dekorišu,ostale linije nemaju ništa. To teško prolazi u visokoj klasi jer je dekoracija odraz ručnog rada. Jeste da estetika nema uticaj na kvalitet ali ima na prestiž i cjenovni rang.\nPrimjer je Credor minut repeater- izgleda kao da ima običan mehanizam u poređenju sa npr. A.Lange mašinama.\n16.12.2012., 16:31 #10\nZa 10 bradati\n« Seiko prvi... | Seiko Presage 100th Anniversary »\nSva vremena su po Griniču +1 h. Sada je 14:54.


BIC Volksbank Rhein-Ruhr (Gf P2), Duisburg (Nemačka) (SWIFT kod).\nNaziv banke: Volksbank Rhein-Ruhr (Gf P2)\nBIC Volksbank Rhein-Ruhr (Gf P2), Duisburg (Nemačka) (SWIFT kod)\nBIC za Volksbank Rhein-Ruhr (Gf P2) u gradu Duisburg je GENODED1VRR. Skraćenica BIC označava 'poslovni identifikacioni kod' (ranije 'bankovni identifikacioni kod'). Ovo je međunarodno standardizovani kod za identifikaciju filijala u platnim transakcijama. Koriste ga kreditne institucije, brokeri i slične kompanije širom sveta i on na jedinstven način identifikuje svakog partnera koji direktno ili indirektno učestvuje u platnim transakcijama. BIC/SWIFT BIC se u platnim transakcijama koristi u kombinaciji sa IBAN-om (= međunarodni broj bankovnog računa), pri čemu BIC identifikuje banku, a IBAN identifikuje relevantni račun koji se tamo nalazi.\nNa primeru fiktivnog broja računa 530862400 i šifre banke 35060386, rezultat će biti IBAN sličan ovome: DE99 3506 0386 5308 6240 0. Da bi se poboljšala čitljivost IBAN-a, on se obično deli na blokove od po četiri znaka. IBAN može da sadrži i do 34 znaka, ali je u većini zemalja kraći od toga.\nKao što vidite, IBAN sam po sebi već sadrži šifru koja jedinstveno identifikuje banku o kojoj se radi. Na primer, za banku Volksbank Rhein-Ruhr (Gf P2), to je 35060386. Iz tog razloga BIC, u našem primeru GENODED1VRR, nije neophodan za prenose unutar Evrope. Sam IBAN je u ovom slučaju dovoljan. Dodatni detalji u vidu BIC ili SWIFT koda su neophodni samo za prenose u kojima jedna od banaka uključenih u transakciju ima sedište van Evrope, a koja se vrši putem SWIFT sistema.\nBIC takođe sadrži šifru države. Za razliku od IBAN-a, ona se ne nalazi na početku BIC-a, već je na 5-oj i 6-oj poziciji. Na primer, za BIC GENODED1VRR, to je DE. U nekim slučajevima, šifra države iz IBAN-a se može razlikovati od šifre države pridruženog BIC-a jer se koriste različiti standardi.\nSedište banke je Volksbank Rhein-Ruhr (Gf P2) u gradu Duisburg. Shodno tome, Duisburg se nalazi u zemlji Nemačka.


Subvencije za zapošljavanje i u ovom sektoru, Vlada Srbije objavila uslove - Infobrif\nSubvencije za zapošljavanje i u ovom sektoru, Vlada Srbije objavila uslove\nObjavljeno 16.05.2019. u 09:59\nVlada Srbije usvojila je Uredbu o određivanju kriterijuma za dodelu podsticaja radi privlačenja investicija u usluge hotelskog smeštaja.\nSredstva se mogu dodeliti za investicione projekte u sektoru usluga hotelskog smeštaja čija je minimalna vrednost dva miliona evra i kojima se obezbeđuje zapošljavanje najmanje 70 novih zaposlenih na neodređeno vreme.\n– Da se direktno ulaganje održi na istoj lokaciji u jedinici lokalne samouprave u periodu od najmanje pet godina nakon realizacije investicionog projekta za velika privredna društva, ili najmanje tri godine za mala i srednja privredna društva\n– Da se dostignuti broj zaposlenih nakon realizacije investicionog projekta ne smanjuje u periodu od pet godina za velika privredna društva ili tri godine za mala i srednja privredna društva.\nKorisnik sredstava je dužan da za realizaciju investicionog projekta obezbedi učešće od najmanje 25 odsto opravdanih troškova iz sopstvenih sredstava ili iz drugih izvora koji ne sadrže državnu pomoć.\nNakon vesti da je ostala bez posla, Marija Lukić pokrenula akciju pomoći ženi iz Brusa\nNema dileme, zna se kada Luka potpisuje za najveći klub na svetu!


Rosi: ’’Markes vozi savršenu sezonu’’ - Moto Berza\nMotoGP legenda, Valentino Rosi, priznao je da je ova sezona za njegovog velikog rivala, Marka Markesa, bila gotovo savršena.\nAktelnog šampiona od nove titule, šeste po redu, deli svega 27 poena, a do nje bi mogao da stigne već ovog vikenda u Tajlandu.\nAko ne računamo trku u Ostinu, koju je padom završio dok je bio u vođstvu, Španac nije završio ispod drugog mesta nijednu od ostalih 13 trka.\nMnogi 2019. porede sa 2014, kada je Markes pobedio na prvih 10 trka u sezoni i prosto se prošetao do naslova prvaka.\n“Mislim da je ovo jedna od njegovih najboljih sezona u MotoGP-u”, izjavio je devetostruki šampion sveta pred trku na Buriramu.\n“Od svoje prve sezone je veoma brz, ali je sada je na jednom potpuno drugom nivou.”\nUprkos njihovom velikom rivalstvu, koje je pratilo nekoliko incidenata – od kojih poslednji nedavno na Mizanu, Rosi je izjavio da ne bi imao nikakav problem da Markesu čestita na osvojenoj tituli.


Medjunarodna - makroekonomija: Beznadežna regulacija\nZbog čega su taksi usluge u Beogradu tako skupe?\nStigla je vest iz Direkcije za javni prevoz da je odobren zahtev taksista da se poveća cene taksi usluga za 12%. Taksi tržište u Beogradu je strogo regulisano po pitanju cena i broja taksi udruženja. Ipak, to nije sprečilo cene da se udvostruče za poslednjih 7 godina. Računajući i najnovije poskupljenje, od juna 2003. godine pa do danas, rast cena taksi usluga je otprilike 130%.\nPodaci dovoljno govore da je pokušaj grada da kontroliše cene, kako bi taksi bio jeftiniji, beznadežno bezuspešan. Grad ovu granu reguliše preko Direkcije za javni prevoz a to je potpuno besmisleno. Niti je prevoz taksijem javan niti ga treba regulisati.\nTaksi prevoz nije javan jer ga obavljaju privatna lica, koja sama finansiraju troškove pružanja usluge i primaju prihode od vožnje. Sa druge strane, ljudi koji se voze taksijem to rade za svoj račun iz svoje potrebe. Tu se teško vidi ikakav javni interes, naprotiv, čisto privatni. Teško je naći argumente zašto bi uopšte iko pokušavao da kontroliše cene i učini taksi dostupnijim. Vožnja taksijem nije neophodna za egzistenciju a u našim uslovima je to i luksuz. Pritom je regulacija taj lukzuz učinila još skupljim a time i manje dostupnim. No taksi nije i ne bi trebalo da bude socijalna institucija.\nPrvo što treba uraditi je ukinuti regulaciju cene taksi usluga. Prvi impuls bi verovatno bio podizanje cena od strane pojedinih taksi udruženja ili bi možda ukinula popuste. No ostala udruženja koja to ne učine naterala bi sve da se vrate na prethodni nivo. Udruženja je već dosta i teško bi uspela da uspešno, kartelski, dogovore kontrolu cena. Tu stupa na scenu drugi korak. Trebalo bi ukinuti ograničenje broja taksi udruženja i dozvoliti da se taksi udruženje formira isto kao bilo koja druga firma. Takođe, moraju se pod hitno uvesti fiskalne kase. Trebalo bi takođe dozvoliti rad „nezavisnih taksista“ – koji ne pripadaju nijednom taski udruženju već slobodno voze. Fiskalne kase i ostala već uobičajena regulativa učinile bi njihov rad potpuno legalnim.\nA rezultati bi bili sledeći. U početku bi u biznis ušli mnogi novi taksisti, privučeni nadprosečnim prihodima, no kasnije bi sve viškove konkurencija počistila. Ne postoji nijedan argument koji bi porekao mogućnost da ova grana bude potpuno konkurentna. Mnogo bitnije od ukupnog pada cena, došlo bi do diversifikacije usluga. Cena za vožnju Audijem 8 pod klimom ne bi bila ista kao vožnja Stojadinom kome ne mogu da se otvore prozori. Kada se ukinu barijere ulaska novih taksista otvorile bi se mnoge službe za različite tipove potrošača. Dok postoji tražnja za specifičnom taksi uslugom postoji prostor da neki novi, mali preduzetnik uleti i popuni tržišnu nišu. Oni koji su spremni da za udobniju i bržu vožnju plate više imali bi mogućnost da to i izaberu, ostali sa plićim džepom mogli bi da se odreknu udobnog sedišta ili klime ali da uštede koju stotinu dinara. Svi potrošači bi bili na dobitku!\nPotpuno je logično kome je u interesu da grad reguliše taksi usluge – taskistima i taksi udruženjima. Razlog za odbijanje fiskalnih kasa je očigledan ali to nije jedini razlog. Kada već taksisti nisu sposobni sami sebe da kontrolišu u držanju visokih cena, ograničavanju ulaska novih udruženja i kontroli divljih taksista, lepo je imati tatu koji o tome brine i sve drži u redu. I tako ćemo svi mi i dalje plaćati skupe i loše taksi usluge!\nautor: Pavle Mihajlović u 09:47\n"Ne postoji nijedan argument koji bi porekao mogućnost da ova grana bude potpuno konkurentna"\n"Cena za vožnju Audijem 8 pod klimom ne bi bila ista kao vožnja Stojadinom kome ne mogu da se otvore prozori"\nPrvo se predlaže konkurencija, pa onda (savršena) diskriminacija cena.To je očigledan konflikt.\nDa li je savršena diskriminacija cena kada se jogurt i mleko prodaju po različitim cenama? Savršena diskriminacija cena podrazumeva da monopolista svim kupcima prodaje po rezervacionoj ceni. Ovde nije reč o monopolisti nego o hiljadama taksista. Vožnja Audijem 8 i Stojadinom su dva različita proizvoda.\nPriznajem, nisam se najsrećnije izrazio.Moja zamisao je bila da svi taksisti budu identični (boja i model vozila).Onda nemamo diferenciranost proizvoda.\nProblem je stepen do koga su stojadin i audi 8 savršeni supstituti (u osnovi je tražnja za prevozom).\nAko pretpostavimo da jesu, potrošači uvek biraju nižu cenu.\nKo traži trenutni prevoz, snosi ogromne troškove pronalaženja odgovarajućeg "modela".Hoće stojadina, a sve sami audi 8 modeli u neposrednom okruženju.Ili čak obrnuto.\nOnda, šta znači niža cena (stojadin) po pitanju sigurnosti putnika.Kakav uticaj ima na ostale vlasnike skupljih modela.\nTu vidimo osnovni problem, samu ideju deregulacije.Evo zanimljivih posledica iste.\nPoenta priče je u tome da Audi i Stojadin nisu savršeni supstituti. Ne treba regulacijom pritiskati tržište da ih posmatra kao savršene supstitute. U mom predlogu, izbor korisnika taksi usluge je sigurno mnogo veći nego sada. Diferencijacija tržišta sa mnogo učesnika na obe strane rezultira u razvnovrsnoj ponudi, većoj dostupnosti i cenama (raznim) koje odgovarju preferencijama potrošača.\nA odo ovga što si linkovao se ne može naći bolji argument za ono o čemu govorim. Jer taksisti u Južnoj africi rade baš ono o čemu sam pričao. Deregulisano tržište je buknulo ali su se profiti smanjili. Kad država neće da im bude tata, sami će da formiraju mafiju i da postave tatu. To nije propust ekonomskog računa, nego pravne države. (čemu služi agencija za zaštitu konkurencije i sl.). Ovaj link jeste argument za regulaciju, ali ne za ekonomsku, o čemu ja govorim, nego za bolju pravnu regulaciju (koja po meni ne bi smela da ugrozi zdrav ekonomski račun na slobodnom tržištu)\nNe razumem tvoj odgovor.Država treba da im odredi da ne koriste stara vozila, kako narod ne bi stradao?\nIli treba da ih pusti, ko preferira, da se vozi u poluispravnim vozilima.Pa posle da plaća troškove lečenja, popravke infrastrukture, itd.\nA možda da se poptuno odrekne svog stanovništva sa nižim prihodima?\nNeispravna vozila ne možeš registrovati, tako da takva vozila ne mogu da se koriste za taskiranje (ne sećam se da je neko poginuo u saobraćajnoj nesreći dok se vozio taksijem).\nA taksi nije neophodno dobro, nego luksuz (bar u našim sulovima) i ne vidim zašto bi država ili grad pokušavali da ga učine imalo dostupnijim. (podaci pokazuju da čak i kada je grad pokušao da učini taski dostupnijim, je u stvari samo proizveo suprotnu situaciju.)\nPavle, slazem se samo delimicno!\nOno sto je ovde potpuno jasno je da postoji izuzetno fin i jako lepo primetan oblik kartelskog ponasanja od strane taksi udruzenja.\nGrad i drzava su nekoliko puta pokusali da izvrse pa makar i delimicnu deregulaciju, i liberalizaciju ovog trzista i svaki put bezuspesno posto se ova savrseno dobro podmazana kartelska masinerija odmah ujedini i paralise ceo grad.\nMislim da su nam svima poznate slike od zimus kada je citava Slavija bila neprohodna.\nTakodje uzasnu frku naprave i cim se jave naznake da bi se moglo formirati novo taksi udruzenje, i tu odmah protestuju iznoseci argumente kako ih ionako ima mnogo.\nSlazem se u potpunosti, taksi uopste nije javno dobro, to trziste treba potpuno deregulisati, uvesti im fiskalne kase, i najzad razbiti njihovu oligopolsku strukturu kojom terorisu grad!\nIpak ovo je malo ostvarljivo, jer izbori su sve blize, a neko za ove politicare treba i da glasa, tako da sam ubedjen da ce ovo pitanje, kao i poreska reforma ipak morati da sacekaju neka bolja vremena!\nPošto sam poslednjih desetak vikenda provela u Podgorici(kurs za doktorske studije), evo poražavajućeg izveštaja o stanju taksi-službe u CG:\n1. SVA vozila su nova i čista - i spolja i iznutra. Vozi se Škoda Oktavija, ima Mercedesa, Opela, Fordova, itd, sva vozila kupljena pre 2-4 godine.\n2. SVI taksisti nose odela i kravate, a od kad je otoplilo, samo košulje i kravate. Ja sam prve nedelje mislila da taksista ide na neku svadbu pa se svečano obukao (subota je bila) ali posle treće vožnje, shvatila sam da to nije moguće, makar u tako maloj državi da svi taksisti idu na jednu te istu svadbu...\n3. Cena vožnje do aerodroma (dvostruko duža nego ovde) košta ISTO kao odvde - 10 evra\n4. Najveći broj vožnji košta 1.30 evra, koliko iznosi i start. Ono što bih u beogradu platila najmanje 400 din, tamo je 1.30 evra\n5. Kada zovete taksi, NE SMEJU da pitaju - dokle idete, nego samo govorite gde se nalazite, tj. gde da dođu.\nI tu sada imamo stvarno problem - treba li pustiti prljave stojadine da se legalno bave taksiranjem, ili ne?\nE sada, posto ja stvarno mislim da je bezbednost saobracaja javno dobro, a isto tako je javno dobro i imidz glavnog grada, ja ipak mislim da se ta dva javna dobra proizvode zabranama i regulativom, koliko god to neliberalno zvucalo. Ostali, dakle, vlasnici stojadina mogu - kao sto je slucaj u Londonu, recimo, da voze na crno,ko im brani? Kad ih uhvate, plate kaznu, i gradjani su drugog reda, ali i za njih uvek ima posla!\nJer, kad sam u zurbi meni je svaki taksi dobar, a najbolji onaj koji dodje prvi, tako oni svakako jesu savrseni supstituti, i legalni i nelegalni.\nTako da, eto, ja bih da Beograd ima taksiste i taksije kao Podgorica, narocito da me se ne pita gde zelim da idem kad zovem taksi telefonom, a s druge strane - ko god nece po tim pravilima, neka radi na crno, pa cu ga i ja mozda zvati ako zagusti...\nJa bih rekao da ono sto grad a i drzava u ovakvom slucaju mogu da urade je da propisu standarde kvaliteta za ovu granu, i time rese problem.\nKako u prehrambenoj, ili farmaceutskoj industriji postoje odredjeni standardi koje proizvod treba da ispuni, tako i lica koja se bave ovakvom delatnoscu i njihova vozila takodje treba da podlegnu odredjenoj standardizaciji.\nDakle ono sto grad treba da uradi je da kodifikuje odredjene kriterijume koje je neophodno ispuniti, i na taj nacin obezbedi odgovarajuci nivo kvaliteta, a u isto vreme omoguci slobodan i neogranicen ulazak svim igracima u granu,koji ispunjavaju ovakve kriterijume, bez ikakvog limitiranja broja vozila koja mogu "operisati" na teritoriji glavnog grada.\nDakle sasvim je razumno da se postave odredjeni zahtevi i norme, koje treba ispuniti, ali nikako nije razumna trenutna fuzija taxi-kartela i gradskih i republickih vlasti, koje igraju onako kako ovi sviraju, i na taj nacin im omogucavaju da zgrcu ko zna kolike profite, bez odgovarajuce nadoknade drzavi u vidu poreza!\n"ali nikako nije razumna trenutna fuzija taxi-kartela i gradskih i republickih vlasti, koje igraju onako kako ovi sviraju, i na taj nacin im omogucavaju da zgrcu ko zna kolike profite, bez odgovarajuce nadoknade drzavi u vidu poreza! "\nupravo tako, nije razumna, ali su naše gradske vlasti - populističke, krajnje.\nDanas je Boško Mijatović (inače osnivač Demokratske stranke, za razliku od nas, "bukača") poukšao to da objasni evolucijom politike u populizam, dakle, da više i nema političke politike, dakle, nema više (nigde) onoga o čemu mi ovde pricamo\n"Тиме опет долазимо до питања демократије: да није политика престала да буде поље такмичења идеја о народним и државним интересима и постала поприште свеопште демагогије? Да ли на изборима побеђују они који најбоље изражавају тежње и потребе народа или највештији манипулатори?"\nProfesorka, nema potrebe da Stojadini rade na crno. Ubacite im fiskalnu kasu i neka rade kao privatni preduzetnici... Free-lance taksisti, koji samo idu po gradu i voze, ne pripadaju taksi udruženju. Jedini uslov je da istaknu na kolima tarifu koju naplaćuju. Tako je to rešeno u par Turskih odmarališta na primer.\nSva vozila na ulicama bi trebalo da budu bezbedna (ako nisu to nije propust regulative taskija). Sa te strane ne vidim razlog da se propisuju standardi. Jer meni savršeno odgovara da se vozim u Stojadinu, bez klime, koji je bučan i neudoban ako mogu da tako uštedim 200 dinara.\nPavle, moram reci da je vasa ideja sa Stojadinom potpuno neodrziva.\nTo bi bilo kao da neko sada, da bi prosao jeftinije trazi da se u radnje vrate crno-beli televizori, kako ne bi tolike pare davao na one u boji, ili da trazi gramofon i gramofonske ploce jer ce one sada biti jeftinije, ili pisace masine umesto kompjutera.\nDakle ova vasa ideja sa Stojadinom mozda bi i mogla da funkcionise godinu, plafon dve, ali to je maksimum. Nakon toga konkurencija bi ih zdrobila, to je jasno kao dan, kad vi skinete barijere ulasku kvalitet ne ide na dole nego na gore.\nCene bi mogle ici ka dole, ukoliko bi doslo do "cenovnog rata", ali kvalitet nikako.\nTako da moj je zakljucak da je ovakav model potpuno neodrziv.\nKao prvo, moja ideja nije da se svi vozimo Stojadinom, nego da ukoliko ima ko bi se vozi Stojadinom, pretpostavljam da bi postojao i neko ko bi pružao uslugu u Stojadinu. Šta mene kao regulatora briga da li neko želi ili ne želi da se vozi Stojadinom za manje para. Ako je auto isrpavan, a ispravan mora biti da bi se registrovao, ne vidim zašto bi regulacijom sprečavali da postoje low-cost kompanije koje baš Stojadinom žele da prevoze putnike. Ako ih konkurencija istrebi utoliko bolje. Ponuda će se vremenom prilagođavati preferencijama potrošača, a i mi ćemo birati koji taksi i kada ćemo koristiti zavisno od cena i usluge koje se menjaju. Ne vidim i dalje niti jedan argument zašto vo tržište ne bi moglo biti potpuno konkurentno, sa puno različitih usluga u ponudi, cenama za mnoge džepove i generalno jeftinijom taksi uslugom.\nZar nije ovo mikroekonomsko pitanje, a blog je o međunarodnoj ekonomiji i makroekonomiji?\n"Ne vidim i dalje niti jedan argument zašto ovo tržište ne bi moglo biti potpuno konkurentno"\nSavršena konkurencija => potrošači biraju raznovrsne usluge pri NISKIM troškovima\nTaxi tržište by Pavle => potrošači biraju raznovrsne usluge pri VISOKIM troškovima\nOdbiti taksi, visoki troškovi traženja novog.\nZaključak: Subvencionisati odlazak autora teksta na vožnju minibusem u Južnoj Africi.\nNemanja ne znam gde si pročitao takvu definiciju savršene konkurencije.\nAuuu, Nemanja, kako biste vi odgovorili na ovo ispitno pitanje iz Medjunarodne ekonomije(iz prvog, uvodnog poglavlja)- a davala sam ga i na slajdovima\n8. Teorija međunarodne razmene obrađuje:\n*a. mikroekonomske aspekte međunarodne razmene\nb. makroekonomske aspekte međunarodne razmene\nc. makroekonomiju otvorene privrede ili međunarodne finansije\nd. sve navedeno je tačno\ni tačan je samo odgovor pod A.\nPa zar mi u međunarodnoj ekonomiji ne obrađujemo upravo to - krivu ponude, krivu tražnje, marginalne troškove, tačku ravnoteže, različite ukuse potrošača (krive indiferencije) - dakle to bi bila u stvari međunarodnoa mikroekonomija, tako da kažem.\nTako da nam stvarno dugujete izvor svoje definicije savršene konkurencije, stvarno je "unortodox" sto bi rekli Englezi...\nPrihvatam odgovor da je regulacija taksi prevoza pitanje međunarodne mikroekonomije.\n"Perfect competition requires that consumers can choose between different producers of goods and services at low costs. Depending on the organisation of the taxi market (cruising market or dispatch system), market participants will face smaller or higher search costs. Most importantly in a cruising market to turn down an offer has substantial search cost consequences for the consumer."\nKada još malo izučite ekonomiju, utvrdićete (nadam se) da je najvažnije poznavati mikroekonomske osnove - kako makroekonomije tako i međunarodne ekonomije, kada ćete verovtno utvrditi da će taksi usluge verovatno još dugo spadati u nontradables, tako da je vaša ironija nekako ostala bez prave poente.\nAli ako treba da, kao vlasnica ovog bloga objasnim otkuda ove teme na mom blogu, moj odgovor je da se mi na taj način, kao u teretani, vežbamo za neke lepe međunarodne ili makro discipline...\njer ako ti ne valja mikro-logika, nema od tebe ništa...\n"Ali ako treba da, kao vlasnica ovog bloga objasnim otkuda ove teme na mom blogu ..."\nMislim da je ovo ključna reč, te moje pitanje i nije bilo na mestu.\nAli ne razumem čemu offtopic, što bi rekli Amerikanci...\nVeoma cenim Nemanjine postove na oviom blogu i stoga mislim da sam dužna da pojasnim svoj malopredjasnji odgovor - nije poenta u tome što je blog moj, nego u tome što sve ove teme smatram relevantnim - kao što je normalno da šuster priča o proizvodnji štikli, ili o kravljoj koži, tako je i za međunarodnu ekonomiju važno sve što menja kurs, a rast cena nontrabablesa to svakako čini, šta možemo kad je tako.\nE sada, i kada Pavle to ne napiše direktno - ja smatram tu temu relevantnom, a uostalom imam i veliko poverenje da autori nikada neće staviti temu offline, što vi rekoste.\nŠto bi rekao jedan moj kolega - hvala na konstruktivnom skepticizmu (heheheh)


[es] - koliko je ovo legalno... ?\n24.12.2007. Legalno.org Koliko su legalni\nkoliko je ovo legalno... ?\n[es] :: PHP :: Smarty template engine :: koliko je ovo legalno... ?\nkoliko je ovo legalno... ? 24.12.2007. u 16:32 - pre 164 meseci\nnapisao sam php cms koji koristi smarty template engine, da li je legalno da ga prodajem?\nRe: koliko je ovo legalno... ? 24.12.2007. u 20:58 - pre 164 meseci\nmislim da ovo nije najprikladniji forum za pitanje ( mislim ). :-) Bolje probaj u Advocacy ili tako nesto :-))\nRe: koliko je ovo legalno... ? 09.03.2008. u 21:17 - pre 161 meseci\nhttp://smarty.incutio.com/?page=SmartyFrequentlyAskedQuestions, pri kraju...\nRegistrovani: 10 ( djole-bg, Shadowed, radicr, ad0lf, guja011, aca_punk, boschista, ademare, EmaXX, bojanum )