June 2021 - Interview.ba\nObjavljeno 30.06.2021. 30.08.2021.\nUprava kriminalističke policije Ministarstva unutrašnjih poslova (MUP) Republike Srpske podnijela je izvještaj Okružnom javnom tužilaštvu Banjaluka protiv pet direktora šumskih\nUprava za indirektno oporezivanje (UIO) BiH priznala je, nakon dvije godine računanja i provjeravanja, da je pogrešno obračunala akcizu koju\nObjavljeno 29.06.2021. 29.06.2021.\nKako izabrati, kad izbora nemate: Bezidejna ljevica i desnija desnica\nKo su ljevičari u BiH? Imaju li zajedničku ideju ili samo interes? Šta se krije iza nove BNS, koja stavlja vjeru ispred naroda i države? Šta se dešava sa SDP-om i Našom strankom\nAgencije su jučer objavile – društvena i politička scena bogatija je za još jednu političku opciju i tako najavile zvanični početak djelovanja Bosanske Narodne Stranke, koja nastupa uz slogan – Vjera, narod, država.\nOsnivač i predsjednik BNS – Vjera, narod, država je teolog, predavač, pisac, autor, profesor Sanin Musa.\nPrethodno je vodio istoimeni pokret, a na Facebooku ponudio je svoju biografiju i preporučio medijima da je koriste kad trebaju pisati o njemu. Pa kaže… Musa je ratovao, bio ranjavan, izgubio u ratu oba roditelja u jednom danu, doživljavao i druge tragedije u bližoj familiji… Bio zatvaran i gladovao na Allahovom putu! U stotinama džamija, mesdžida i islamskih udruženja držao predavanja i hutbe, obišao čitavu Evropu na Allahovom putu…, napisao i recenzirao više od 35 knjiga islamskog sadržaja, predavao na islamskom fakultetu u Novom Pazaru, bio imam u više džemata (Novi Pazar, Beč, Subotica…), te glavni imam Rijaseta Islamske zajednice Srbije…\nJedinstvena i unikatna biografija\nIz detaljne biografije izdvajamo i da je predsjednik sektora za islamsku edukaciju pri Udruženja Mladi Muslimani, jedan od prvih daija (predavača) na prostorima Balkana. Njegovim djelovanjem, navedeno je dalje, hiljade ljudi širom svijeta, raznih nacionalnosti, preobratilo se na islam. Bio je prvi imam i hatib džamije u naselju Salakovac, u Novom Pazaru, prvi hatib bošnjačkog džemata u švajcarskom gradu Vezikon, prvi imam i hatib, te pokretač džemata Ebu Bekr es Siddik, u Beču…pokretač i idejni utemeljitelj javnih islamskih tribina u Beču, Podgorici, Vogošći, Novom Pazaru, Bijelom Polju, Bužimu, Baru, te u studentskim domovima u Sarajevu.\n– Ovo je jedinstvena i unikatna biografija u bošnjačkoj populaciji – napisao je Musa u zaključku vlastite biografije.\nKad govorimo o stranci koju je osnovao, kratko je saopćeno:\n– Ovo je prva stranka čiji se program temelji na islamskim principima, uz naglasak na tome da je takav temelj kompatibilan sa idejom demokratije, računajući manjue razlike u tumačenju i primjeni, što je inače relativno nepoznato u domaćoj javnosti.\nU domaćoj javnosti, koja se na političkoj sceni u zadnjih tridesetak godina nagledala svega i svakoga sasvim je napoznata stranka koja vjeru stavlja prije naroda i države.\nFilozof i politički analitičar Esad Bajtal to naziva – atavizmom.\n– U modernom svijetu to se davno izašlo iz tog koncepta vjere i države na nekom zajedničkom fonu. Sad građani trebaju da pokažu jesu li građani ili su samo etno ili klero podanici. Ako građani daju takvom atavizmu šansu da ih vodi, da bude dio vlasti, onda više nemamo o čemu razgovarati. Onda je demokratija do kraja umrla. Onda mi možemo mirne duše spustiti ruke niz sebe, mi angažovani, oni koji žele nešto promijeniti i reći: Izvolite gospodo, narode, izabrali ste. Ja razumijem da neko ima ideju te vrste, da taj atavizam hoće da uvuče u društvo, to je njegovo pravo, ali imati pravo i biti i u pravu su dvije različite stvari – kazao je Bajtal za Interview.ba.\nA povod našem razgovoru nije samo osnivanje BNS-a već i činjenica da na političkoj sceni političke partije neprekidno rastu, s predizbornom kampanjom ili bez nje. Podsjećanja radi na općinskim izborima prošle godine mogli smo birati između 129 stranaka, 333 neovisna kandidata, 72 koalicije, 9 lista neovisnih kandidata. Ukupno 543 politička subjekta.\nNeki doduše igraju „samo jedno ljeto“, neki se koprcaju između dva izborna ciklusa, a neki su među nama već decenijama.\nZa svo to vrijeme ubijeđeni smo da imamo izbor između lijevih, desnih, onih u centru, no, posljednja će dešavanja u Našoj stranci, pa i u Socijaldemokratskoj partiji pokazati da lijevi više odavno nisu ono za šta se izdaju. Bajtal bi rekao – riječ je o desnoj ljevici.\nProfesor Ivo Komšić, nekadašnji SDP-ovac, a kasnije i član nekih drugih partija, koje danas više ne postoje, svojevremeno je napisao da je pojam ljevice u bh. postao potpuno proizvoljan.\n– Radi se uglavnom o samoetiketiranju koje sa smislom i djelatnošću ljevičarskih stranaka nema ništa zajedničko. Nije ni čudo, jer stranačke vrhove uglavnom čine ljudi koji su teorijski neizobraženi ili poluobrazovani. S obzirom na opće stanje svijesti u politici BiH, ova samoumišljenost postaje uvjerenje, bez argumenata. Tako je „ljevica“ postala prazna floskula, puka stranačka ideologizacija bez pokrića – naveo je prilično oštro Komšić.\nPa nas profesorski podučio da “ljevica nije samo ideologija s jasnim ciljevima, ona je i metoda”.\n– Ljevica je aktivizam, dinamički pristup društvenim i političkim problemima, aktivan pristup državi. Ljevica ne može biti defanzivna, bilo da je samo društveni pokret izvan vlasti, bilo da je pokret u sistemu vlasti, borba za određeni koncept vlasti. Ona je uvijek u ofanzivi, nikada u defanzivi. Defanzivna ljevica nije ljevica. To je samo umišljenost i prevara – dodao je.\nU Bosni i Hercegovini podjele su, ističe on, vrlo jasne. S jedne strane nacionalizam, klerikalizam i liberalni nacionalni kapitalizam. A što je s druge strane? Gdje su stranke koje sebe smještaju u ljevicu, pita Komšić.\nSmatra kako o sebi kao o ljevici govore stranke duboko ukopane u defanzivu. I primjećuje kako se ljevičarski program ne realizira na konferencijama za štampu, priopćenjima i izjavama stranačkih funkcionera, negiranjem drugih, nego proizvodnjom političkih događaja.\n– Ako to ne znaju kako se radi, neka nauče od desnice – preporučuje Komšić.\nKonkretno, kada je o Socijaldemokratskoj partiji BiH riječ, on frazom naziva tvrdnje da se iz defanizive može mijenjati i kreirati ponašanje državnih vlasti.\n– Defanzivna ljevica ne postoji. Stranke bez ideologije, stranke sitnih interesa i jeftinog populizma to sebi mogu dozvoliti, ali ne može SDP. Na SDP se gleda kao na društvenu vrijednost, u njoj je još uvijek nataložena ljevičarska politička svijest, ona je važan dio kolektivnog pamćenja u BiH – naveo je Komšić.\nSDP – stranka saopćenja\nI Edin Zubčević je u svojoj posljednjoj kolumni “Koalicije ne možemo” na Nomad. ba SDP nazvao “strankom saopćenja” i pozvao lidera SDP-a Nermina Nikšića da slijedi svog koalicijskog kolegu, dojučerašnjeg predsjednika Naše stranke Predraga Kojovića.\n– Nermin Nikšić bi trebao iskoristiti ovu prigodu pa i sam podnijeti ostavku i tako dati stvarnu šansu SDP-u da se oslobodi bezidejnog vođstva u nigdje. Predugo Nikšić gazi političku močvaru koju mu je ostavio Lagumdžija i već je zagazio preduboko – napisao je Zubčević.\nProblemi s osipanjem SDP-a, u pravu je Zubčević, traju već dugo. Čak i dok je strankom strogo vladao Zlatko Lagumdžija iz SDP-a su se izrodile Socijaldemokratska unija (SDU), koju je vodio Nijaz Duraković i Demokratska fronta, koju i danas vodi Željko Komšić.\nNo, kad se samo malo osvrnemo unatrag vidjet ćemo da SDU nije previše dala ljevici, a Komšićev DF radio je što je mogao manje na afirmaciji građanske političke opcije stavivši se pod skute SDA. Ili u prijevodu HDZ i SNSD, kad je državna razina u pitanju.\nKo je zaista ljevičar?\nNastali su potom u Tuzli i Socijaldemokrati Envera Bijedića, pa i još poneka strančica što je stremila preuzeti vodstvo ljevice. No, bez rezultata. Ne računamo li da je Dodikov Savez nezavisnih socijaldemokrata nekada (davno, davno) bio međunarodna uzdanica i zapikani lider ljevice u Republici Srpskoj.\nNa obično pitanje postoji li ljevica u Bosni i Hercegovini Esad Bajtal kaže – postoje ljevičari, pojedinci, pa možda čak i grupice koje imaju vrijednosnu orijentaciju onoga što se zove ljevičarstvo u političkom, socijalnom i javnom prostoru.\n– Da li ljevica postoji u svojoj organizovanoj formi, odnosno u svojoj solidno dobro i organizovanoj formi, drugo je pitanje. To je pitanje. Svojevremeno sam na njega odgovorio pričajući o desnoj ljevici – dodaje.\nInteresi i idejne razlike\nKad kažem da ljevica od 90-tih do danas nije imala šansu u BiH, ne zato što nije imala podršku glasača, već i zbog unutarstranačkih razdora, sukoba, Bajtal komentira:\n– Ako se sukobljavate onda to činite iz nekog interesa. Nema razloga da se sukobljavaju na nivou ideje ako su zaista istinski orijentisani na onom tragu koji to ljevica podrazumijeva. Ako bi ideja bila ono što ih vodi onda su oni uporno, uporno morali istrajavati na poziciji opozicije i boriti se na toj poziciji, unaprijed odbijajući vlast i učešće u njoj.\nA nije da su stranke ljevice bježale od vlasti, odnosno od onih s kojima ne dijele ni programe, ni ideologiju, s kojima su teško bili u stanju sjediti u istoj prostoriji. Vrijednosti su trebale biti osnova onoga na čemu ljevica istrajava, a ne komadićak vlasti.\n– Tamo gdje su interesi isti, tamo više idejne razlike postaju nevažne – kaže Bajtal.\nNo, činjenica je da bi bilo ko danas mogao nabrojati šta je to ideja, ideologija lijevih partija u BiH. Pitanje je kad su i zašto lijeve partije same sebe deideologizirale.\n– Pa, iz pragmatskih razloga, tako je najlakše. Vi bi morali imati stvarne intelektualne veličine koje razumiju smisao lijeve ideje, njenu snagu, njenu moć, principijelnost. Ljevica se ne pogađa. Ona u istoriji hoće svoje mjesto jer zastupa nešto što je apsolutno. Moraju biti apsolutni pravda, istina, jednakost, čovjek mora biti čovjek. I oko toga nema pogodbi. I sve ono što smo gledali i slušali od Francuske revolucije do danas – navodi Bajtal.\nI đavolskim problemom naziva situaciju u kojoj su građani danas. S jedne strane mrtva, deideologizirana ljevica, s druge, stranke poput ove s početka teksta, što streme staviti vjeru prije naroda i države.\n– Kako izabrati, kad izbora nemate? Niti je lijevo lijevo, a desno je otišlo desnije. Kako birati između nepostojećeg lijevo i desnijeg? Rješenja su uvijek dio javnog, političkog, društvenog, ekonomskog konteksta. Ona se traže, ne padaju s neba. Sad slijedi praćenje onoga što se dešava i traženja rješenja. Da vidimo šta će se događati, šta će nam se nuditi. Imamo li išta da biramo – predlaže Bajtal.\nPosebna je priča hoće li se ovom temom baviti ljevica. Hoće li se zamisliti nad činjenicom da se rasipaju, utapaju, polako nestaju ili je to samo dio plana u kojem je komadićak vlasti „s bilo kim“ bolji od svake opozicije.\nPosebna je priča hoće li se ljevica, ko god ona bila i ko god se tako zvao u Bosni i Hercegovini konsolidirati do narednih izbora ili će nastaviti da se sukobljava, svađa, javno i tajno blati ili je to sve, što bi rekao Predrag Kojović „pokazatelj onoga što je u našoj glavi“.\nObjavljeno 28.06.2021. 28.06.2021.\nVakcina nema, a kad će biti ne znamo\nNe računamo li cjepiva koja su došla posredstvom COVAX mehanizma, vlasti BiH nisu kupile niti jednu, jedinu vakcinu za svoje građane\nPrevisoka je i tragična cijena koju su građani Bosne i Hercegovine platili zbog političkih igara, nerada, neznanja, bahaćenja i kriminala u proteklih godinu i pol.\nOd marta prošle godine do danas Bosna i Hercegovina u vrhu je liste zemalja u regionu po broju preminulih u odnosu na broj stanovnika.\nSamo u Sarajevu u martu ove godine umrlo je više od 600 osoba. Prema worldometers.info, Hrvatska se u tom periodu nalazila na 21. mjestu po smrtnosti na milion stanovnika, dok je Srbija na 61. poziciji. S više od 6.500 preminulih, naša je zemlja tada bila u top 10 u svijetu po broju smrtnosti od posljedica korona virusa na milion stanovnika.\nČekanje, čekanje, pa opet čekanje\nDok se svijet grčevito borio da nabavi vakcine, propagirao akcije, tražio načine da stigne do spasonosnog lijeka, u Bosnu i Hercegovinu stizale su uglavnom donacije, ponekad od 5.000 vakcina, koje je među prvima baš osobno u Sarajevo donio srbijanski predsjednik Aleksandar Vučić ili od 50.000 iz Malezije, Slovenije, prijateljskih zemalja. BiH upravo očekuje najveću donaciju od čak 500.000 doza Pfizera, koju je obećala Vlada Sjedinjenih Država.\nPrve vakcine koje su osigurale bh. vlasti, dopremljene su krajem marta ove godine. Riječ je o 23.400 doza vakcina BioNTech/Pfizter koje su u našu zemlju stigle putem globalnoga mehanizma COVAX. To je bila i najveća isporuka.\nBiH je inače uplatila 13 miliona dolara za 1,2 miliona doza vakcina.\nDo danas, ne računamo li vakcine COVAX-a BiH nije kupila niti jednu dozu spasonosne vakcine, a ni oko ovih se nije previše pomučila jer je trebalo samo javiti se COVAX-u.\nZašto je to tako pitaju se građani Bosne i Hercegovine. Oni koji nisu dobili niti jednu dozu, ali i oni koji su ovih dana trebali na revakcinaciju. U Sarajevu su čekali, ali vakcina nema. Pa se opet čeka.\nKoliko nas je uopće vakcinisanih možda samo zna Azira s kašikama, jer Bosna i Hercegovina nema centralnu evidenciju vakcinisanih, pa je taj podatak nepoznanica. Pa kad bi sistemom “baba, baba” krenuli od kantona do entiteta, preko Distrikta do državnog nivoa podaci svakako ne bi bili kredibilni.\nJedan podatak je o onima vakcinisanim u BiH, drugi o onima koji su po vakcinu otišli u Srbiju ili su to učinili u nekoj od zemalja EU ili čak svijeta. Pričao mi je režiser Haris Pašović, koji se vakcinisao u Moskvi (Sputnik V, dakako), da to nije bilo nikakav poseban niti problem niti procedura.\n– U čuvenoj moskovskoj operi “Helikon” gdje su Rahmanjinov i Rimski-Korsakov premjerno izvodili svoja djela, u sali ispod salona gdje je izložen kostim Marie Callas, primio sam vakcinu Sputnik V – pohvalio se Pašović.\nMi se nismo imali čim pohvaliti. Svi su i svako zakazali u BiH kad je vakcinacija u pitanju. Potrošili smo kilometre papira objašnjavajući šta sve nije valjalo u zdravstvenom sistemu prije svega u Federaciji, a posebno u Kantonu Sarajevo, tokom pandemije. No, valja ponoviti odgovorni se nisu snašli kad su nam najviše trebali. Ni kad je u pitanju nabavka respiratora, ni kod direktnih nabavki vakcina.\nSve je uglavnom ostalo na pustim obećanjima, koje premijer Federacije BiH Fadil Novalić voli rasipati i davati otprilike čim se probudi.\nPolitička analitičarka Ivana Marić podsjetila je nedavno na sva lažna obećanja i pitala zašto ne vjerujemo Novaliću kad kaže da će vakcine stići sljedeće sedmice.\n– Iz njegovih izjava od početka godine se jasno vidi da čovjek samo govori istinu i ništa osim istine – navela je ironično Marić.\nKad Novalić neće da glumi državu\nPa ćemo kratko o svim obećanjima, najprije o onom od 21. januara gdje se Novaliću pridružio i predsjednik RS Radovan Višković u opredjeljenju za nabavku vakcina. Zatim je u martu Novalić kazao da je ugovor o nabavci eto, negdje za dan dva, pa da će stići vakcine do sredine marta, pa da će dvije firme nabaviti Sputnik V…\nRaspoloženje je palo baš negdje pred kraj marta kad je Novalić kazao da “smo htjeli glumiti državu mi bi nabavili vakcine u decembru”.\nPošto nikome nije bilo do glume, jer je ova izjava došla u momentu kad su obarani rekordi smrtnosti od korone, javnost je bila zgrožena. No, to nije smetalo Novaliću. Krajem marta objavio je da postoji dogovor da Vlada FBiH i kantoni “zamole” 500.000 doza vakcina. Koga i gdje nismo saznali.\nPa smo onda čuli da se nabavljaju vakcine od Kineza, da se traže “kroz tri kanala”. Trešnja na kolaču bila je izjava da “BiH ima veliki broj vakcina, ali imamo krivi pristup”, te ona još čuvenija Fadilova da “nismo potrčali za vakcinama da ne budemo pokusni kunići kao Srbija i Izrael”.\nSve ostalo je ušlo u legendu. Kako god bilo, vakcina nema. U globalnoj igri s nabavkom vakcina nas nema. Političari tvrde da je COVAX najprije dijelio cjepiva bogatima, te su se između sebe prepirali čija je zapravo odgovornost da nabavi vakcine.\nStranka demokratske akcije (SDA) čiji je premijer Novalić, direktno je za nedostatak vakcina optužila partnerske SNSD i HDZ.\n– Predsjedavajući VM BiH (Zoran Tegeltija) je iz SNSD-a, a ministrica civilnih poslova BiH (Ankica Gudeljević) je iz HDZ-a (Hrvatske demokratske zajednice) BiH. Na nivou FBiH ministar zdravstva (Vjekoslav Bevanda) je iz HDZ-a, kao i direktor federalnog Zavoda za javno zdravstvo (Davor Pehar) – kazao je svojevremeno visoki dužnosnik SDA Halid Genjac. Inače,još jedan od doktora u politici.\nDrugi je doktor, umirovljeni infektolog Bakir Nakaš upravo zbog nedostatka vakcina Tužiteljstvu BiH predao kaznenu prijavu protiv gore pobrojanih dužnosnika. Dr. Nakaš predvodi nemalu grupu onih kojima je oduzeto pravo na život, zdravlje, liječenje.\n– Najodgovorniji su zloupotrijebili položaj i propustili priliku da pored COVAX mehanizma osiguraju dodatne količine cjepiva putem direktne nabavke – objasnio je dr. Nakaš.\nKad su građani u BiH vidjeli da nema koristi ni od obećanja, niti od čekanja logično su se prvo okrenuli susjedima. Srbija je zvanično od 3. juna, a nezvanično još u martu omogućila građanima BiH da se besplatno vakcinišu gdje žele, te dobiju certifikat kao i građani Srbije.\nVikend vakcina na granici sa Srbijom\nTako je masovni odlazak u Srbiju po vakcinu, unatoč snažnom negodovanju Stranke demokratske akcije, postao svakodnevnica.\nŠemsudin Mehmedović – ko koga vara?!\nZastupnik SDA u Parlamentu BiH Šemsudin Mehmedović kazao je tim povodom da “Srbija vakcinacijom vara građane BiH”.\n– Građanin BiH, ako ode u Beograd ne može proći ispod 200 – 300 KM troškova, koje ostavi u Republici Srbiji i naravno dobije vakcinu koja košta nekih dvadesetak KM. Ako pogledamo ekonomskim rezonom, oni zapravo vrše prevaru građana BiH – kazao je Mehmedović za BHRT.\nZa ovu nesuvislu misao opravdao se u istom intervjuu objašnjavajući da za ovakvu situaciju nije kriva Srbija, već Vijeće ministara BiH, koje se prema njegovom mišljenju “stavilo u funkciju Republike Srbije”.\nDodao je da su bh. vlasti na početku radile dobar posao sa COVAX mehanizmom, ali su se u međuvremenu pojavili “bočni udari, prvenstveno neprijatelja BiH”.\nA kad je riječ o tome kako Srbija “vara” građane BiH račun se lako svodi.\n– Kad smo primali prvu dozu u Loznici, suprug i ja smo ponijeli sendviče i vodu kupili u Zvorniku. Gorivo nas je izašlo najviše 80 KM. Točili smo u Sarajevu. Sad za vikend bili smo na revakcinaciji. Gorivo opet 80, ali smo se odlučili nešto pojesti u Loznici, najviše smo potrošili 40 KM. Ne žalim niti jednog feninga – priča mi jutros kolegica iz redakcije, koja se u subotu ponovo uputila ka Srbiji.\nInače, ovog vikenda na graničnim prijelazima prema Srbiji zabilježene su kilometarske kolone, naročito na ulazu prema Šapcu, Loznici, Priboju… No, mnogi su i ovog vikenda bili u Beogradu i Novom Sadu, gdje se možete vakcinisati na glavnom gradskom trgu, u kombiju.\nKoliko je građana BiH primilo vakcinu (i revakcinisalo se) u Srbiji nema tačnih podataka. U Vladi Srbije nedavno su za RSE potvrdili da rapolažu podacima ukupno za sve strane državljane koji su se vakcinisali, ali da nemaju podatke odvojeno po zemljam.\nIstakli su i da nemaju obavezu bilo kojoj zemlji dostavljati podatke o broju vakcinisanih, već da takve podatke treba da traži matična država.\nNeki su se vodili mišlju da uzimaju podatke Granične službe BiH, koja bilježi broj prelazaka. No, brzo su odustali jer to nisu relevantni podaci.\nEntitetske institucije, u čijoj je nadležnosti zdravstvo, te one u Distriktu Brčko nemaju (naravno) precizne podatke.\nMinistarstvo civilnih poslova BiH raspolaže s podacima zaključenim na dan 22.6. ove godine.\nGlasnogovornica ovog ministarstva Zorica Rulj “izdikatirala” je za Interview.ba:\n– U Republici Srpskoj 150.000 osoba je primilo prvu dozu, a više od 70.000 osoba drugu dozu vakcine protiv COVID-19. U Federaciji BIH je 138. 155 osoba primilo prvu dozu, a 63. 760 osoba drugu dozu.U Brčko distriktu je 5.582 osoba primilo prvu dozu, a 3.016 osoba drugu dozu. Prema navedenom, može se vidjeti da u BiH je primijenjeno ukupno 430. 513 doza svih cjepiva.\nOna je dodala da ovo ministarstvo nema podatke o broju vakcinisanih bh. državljana u Srbiji.\n– Što se tiče podataka o građanima vakcinisanim u Srbiji, Ministarstvo nije dobilo taj podatak od nadležnih zdravstvenih vlasti Srbije – kazala je Rulj.\nGrađani su u Republici Srpskoj zamoljeni da se jave svom doktoru po povratku iz Srbije, te tako registriraju, a slično je i Kantonu Sarajevo. Federacija BiH nije javno pozvala da se nakon vakcine građani javljaju bilo kome.\nU međuvremenu, bh. građani prolaze novu torturu. Planiraju se godišnji odmori, a za sada državljani Srbije u Hrvatsku mogu bez ograničenja, u prijevodu kao i prije korone.\nZa građane Srbije nije potrebna potvrda o vakcinaciji, niti negativan PCR test kako bi ušli u Hrvatsku.\nZa sada državljani BiH za ulazak u Hrvatsku moraju imati negativan PCR test ili brzi antigenski test (BAT), koji mora biti sa Zajedničke liste testova koje međusobno priznaju članice Europske unije.\nNaravno, u Hrvatsku se može ući s potvrdom o primitku dvije doze vakcine, koje se koriste u EU, odnosno ruske i kineske vakcine, ako je prošlo 14 dana od primitka druge doze ili prve u slučaju da je riječ o vakcini Johnson&Johnson. Treća je mogućnost donijeti dokaz o prebolovanoj zarazi corona virusom.\nPotpredsjednik hrvatske Vlade, ministar unutrašnjih poslova Davor Božinović baš danas je najavio da bi moguće ukidanje ograničenja za ulazak Bosanaca i Hercegovaca u Hrvatsku trebalo stupiti na snagu 1. jula.\nDo kraja ove sedmice, Hrvatska bi trebala donijeti novu odluku.\nDo tada opet čekanje. U državi u kojoj je čekanje model življenja. Čekamo vakcine, testove, odobrenja, vlasti da se smiluju i počnu raditi posao.\nĐekna još nije umrla, a ka’ će ne znamo. Vakcina nema, pa nema. A kad će? Ne znamo!\nDok svijet gleda prema Ukrajini, ruski vlastodržac potpaljuje stanje i na Balkanu. Vođa srpskih separatista destabilizira Bosnu i Hercegovinu –\nBez obzira na rezultate u Beogradu, Vučić će nastaviti vladati i nakon desetak godina, koliko on zapravo već vozi Srbiju\nObjavljeno 26.06.2021. 30.08.2021.\nNakon isplate avansa započinju pripremni radovi, a tender koji je zvanično iznosio 19 miliona EP BIH dodjeljuje konzorciju ITC Zenica, Integral Inžinjering i Prijedor putevi koji se prema pisanju medijadovode u vezu sa samim vrhom SDA i SNSD stranke. Pripremi radovi su završeni, a kineski investitor nije još preuzeo gradilište.\nElektroprivreda izabrala konzorcij za posao od 27 miliona KM čijim se inžinjerima spočitava vjerodostojnost CV-ja. Dokumentacija Ureda za žalbe otkriva\nObjavljeno 24.06.2021. 28.06.2021.\nPredstavnici CARE International Balkans i pet bh. nevladinih organizacija, održali su danas u Bratuncu partnerski sastanak u okviru projekta „Unapređenje socijalnih usluga kroz jačanje NVO u BiH“, tijekom kojeg su razgovarali o produžetku projekta, te posjetili imanje Udruženja „Maja Kravica“.\nProjekta implementira CARE International Balkans i pet bh. nevladinih organizacija uz financijsku podršku Austrijske razvojne agencije, sredstvima Austrijske razvojne kooperacije, a s ciljem pružanja infrastrukturne, tehničke, te stručne podršku partnerskim organizacijama, s posebnim fokusom na socijalna preduzeća, koja zapošljavaju predstavnike marginaliziranih skupina.\n„Parterni su imali priliku danas da vide u rodu i već u berbi hektar maline s kojeg se očekuje rod od oko 10 tona čija vrijednost po trenutnim cijenama je više od 40.000 KM od kojeg veliki dio prihoda ide angažiranim sezonskim radnicima, od kojih je mnogima ovo jedan od najvažnijih prihoda tijekom godine. Danas smo razgovarali i o uslugama keteringa OPZ “Žena”, produžetku projekta, te fokusima svih pet NVO tijekom tri mjeseca produženja”, kazao je projekt menadžer Branislav Tanasijević.\nPredsjednica Udruženja “Maja Kravica” Nada Marković istakla je kako je CARE International prvi donator ovog udruženja, te da se podrška iz godine u godinu nadograđuje i nastavlja.\n„Zahvaljujući CARE i ADA, osim podrška za kuhinju, posuđe, hladnjaču i asfaltiranje pristupa imanju, pomogli su nam u promociji naših usluga, štampanjem promotivnog letka, informativne table i promocije letka na elektronskom bilbordu u gradu. Pored toga smo imali podršku u zapošljavanju jedne radnice na godinu dana na mjesto kuharice”, navodi Marković.\nSastanku su prisustvovali predstavnici pet nevladinih partnerskih organizacija: Udruženja oboljelih od cerebralne paralize i distrofije iz Goražde, Udruženja „Otaharin“ iz Bijeljine, Udruženja građana „Budućnost“ iz Modriče, Centra za odgovornu demokratiju “Luna” iz Rudog i Udruženja žena Maja Kravica iz Bratunac.\nCARE International Balkans i Austrijska razvojna agencija snažno podržavaju socijalna preduzeća, koja su tek od skoro počela da zaživljavaju u Bosni i Hercegovini, jer ih vide kao priliku da bez obzira na invaliditet, rasu, obrazovanje, nacionalnu pripadnost, svi imaju jednaka prava i mogućnosti pri zaposlenje.\nObjavljeno 24.06.2021. 30.06.2021.\nKusturica: Za ljude i organizacije okupljene u Koaliciji za zaštitu rijeka volim da kažem da su to ljudi koje smo čekali, to su zdravi među nama, ljudi koji su prepoznali mjesta napada na ljudsko dostojanstvo. Mi smo svi u ovoj Bosni umorni, strašno umorni. A kako i ne bi bili poslije svega što se dešava u ovoj kontaminiranoj sredini informacija, narativa?! I ne mogu da zamjerim ljudima koji kažu da više ne mogu, ne može im pod kožu. A ovi ljudi iz Koalicije našli su hrabrost, snagu da kažu: E, ne može. Riječ je o uniji tridesetak organizacija iz cijele BiH, koje se bave mahom okolišnim pitanjima. Ali ono što nas u ovoj Koaliciji okuplja je borba za rijeke, vodu, kao jedan resurs koji bi u BiH trebao biti tretiran kao zlato. Mi smo 6. zemlja u Evropi po bogatstvu svježom vodom.\nKusturica: Nije moguće napraviti takvu listu. Rijeke su povezane i podzemnim vodama. Bilo kakva intervencija na jednu rijeku utiče na cijeli jedan riječni krvotok, sistem. Na udaru su trenutno rijeka Ugar kod Travnika, gdje se počelo graditi za vrijeme korone, dok smo bili zatvoreni, rijeka Bjelava kod Foče, Kruščica, Neretvica… Sve dok se male hidrocentrale ne izbrišu iz prostornih planova, ne raskinu koncesioni ugovori, niti jedna rijeka nije sigurna.\nFBiH: Kako deset političara podijele 700 hiljada KM?\nPremijer i zamjenici, predsjednik FBiH i potpredsjednici, čelnici oba doma Zastupničkog doma FBiH godišnje raspolažu sa više od 700 hiljada\nObjavljeno 23.06.2021. 30.08.2021.\nNedugo nakon propasti Energopetrola Zagreb, Deltagrip, britanska firma u indirektnom vlasništvuVedrana Peršea i Jasminka Umićevića 2005. godine postiže dogovor sa NTF-om, u tom trenutku Energopetrolom Ploče, o najmu i skladištenju nafte.\nZlatko Dizdarević: Capital Cognitions after Two Months of Relaxation\nWhen Christian Schmidt sent that monstrous message, “just relaxed”, in an interview with Deutsche Welle last July, the day before\nPovorka ponosa će biti održana 19. septembra u Zagrebu\nZagreb Pride najavio je u subotu da će se ove godine Povorka ponosa držati u 19. septembra. Povorka je prvobitno\nPreminula je 15-godišnja djevojčica koja je teško ozlijeđena u jučerašnjem potresu u Zagrebu, potvrdio je u ponedjeljak ravnatelj Klinike za\nObjavljeno 22.06.2021. 22.06.2021.\nDjevojke koje krasi zajedništvo mogu biti primjer svima\nKada su prije nekoliko godina našoj košarkašici Marici Gajić ponudili da igra za super jake reprezentacije Srbije ili Slovenije, ova djevojka iz Bijeljine je odbila te ponude. Rekla je kako čeka da se ponovo formira ženska košarkaška reprezentacija BiH i njen jedini izbor je bilo igrati za tim svoje domovine. Tada ženska košarkaška reprezentacija nije ni postojala. Marica je dočekala reaktiviranje reprezentacije, zaigrala za istu i na pragu je velikog, historijskog rezultata na Eurobasketu 2021. koji ovih dana traje u Francuskoj i Španiji.\nNaše “zmajice” kako su dobile nadimak ovih dana zaista briljiraju na smotri najboljih evropskih selekcija. One su jednostavne djevojke koje su kupile simpatije Bosanaca i Hercegovaca na lagan način. Svojom borbom, požrtvovnošću i stavom da se bore po onom geslu “sve za jednu, jedna za sve” ušle su u srca ne samo ljubitelja košarke i sporta nego svih onih ljudi koji istinski i bez rezerve vole Bosnu i Hercegovinu.\nOne su iz Vlasenice, Bijeljine, Zenice, Laktaša, Tuzle, Trebinja, Knina, Banja Luke i imamo jednu reprezentativku sa Bahama koja posjeduje bosansko-hercegovački pasoš. Vratimo se malo na početak ove priče i primjer Marice Gajić iz kojeg je vidljivo da su tako jednostavne i normalne stvari u našem društvu ustvari senzaconalne. Ono što bi trebalo biti najprirodnije kod nas poprima dimenziju svojevrsne senzacije. Da bi atmosfera u našoj košarkaškoj reprezentaciji došla u ovu normalu trebalo je proći dosta vremena i progutati gorkih pilula. Prisjetimo se samo da žensku selekciju nismo ni imali. A onda je u naš Košarkaški savez došao Mirza Teletović, dakle čovjek iz tog sporta, bivši kapiten rerpezentacije i stvari su se počeli mijenjati na bolje.\nUlogu tim menadžera u ženskoj reprezentaciji preuzela je Razija Mujanović, svjetski proslavljeno košarkaško ime koja je svojim dometima dobila svoje mjesto u Kući slavnih. Ova dva nedvojbena autoriteta u svijetu košarke vratili su ovaj sport u BiH na zdrave osnove. To potvrđuju uspjesi koje ostvaruju košarkašice na ovom Evropskom prvenstvu.\n“Niko nema srce kao mi. Raduj se narode. Mi igramo za vas”, poručila je iz Strasbourga Razija Mujanović nakon što su naše košarkašice u utakmici za četvrtfinale savladale reprezentaciju Hrvatske (80:69). Prethodno su u grupi izabranice našeg selektora Gorana Loje bile bolje od Belgije i Turske, a izgubile su od Slovenije. Kad smo kod selektora Loje važno je istaknuti da je i on od početka vjerovao u naše djevojke, napravo odličnu selekciju i privolio Jonquel Jones da zaigra za reprezentaciju BiH.\nSvakoj od naših djevojaka ovaj Eurobasket je kruna karijere. Matea Tavić i Milica Deura su igrale sa Razijom Mujanović i najduže su tu, oko petnaest godina. One su dizale reprezentaciju poslije gašenja. Mlađe igračice su prispjele zahvaljujući selektoru Goranu Loji koji ih je selektirao u klubu Play Off. Nikolina Babić, Nikolina Džebo, sestre Anđela i Nikolina Delić su bile tu. Među ovim djevojkama postoji neki X faktor i kad su pred potopom dižu se, imaju taj duh zajedništva. Da nisu tako složna i dobra klapa zar bi Jonquel Jones koja vrijedi milion dolara uprkos zabrani svog kluba došla da igra s ovim djevojkama za reprezentaciju.\nOve djevojke mogu i moraju biti primjer generacijama koje dolaze i stasaju u BiH. One su primjer zajedništva koji bi valjalo sljediti. Zanimljivo je kako su se naši političari počeli naprosto utrkivati ko će prije od njih uputiti čestitke našim igračicama na plasmanu u čevrtfinale. Pitanje je koliko je to iskreno ili je riječ tek o čistom populizmu i pokušaju ubiranja ponekog jeftinog političkog poena.\nGlasnogovornik ženske košarkaške reprezentacije BiH Hajrudin Prolić nedavno je izjavio da posebno iritiraju čestitke pojedinih političara koji su odbili da finansijski podrže reprezentaciju BiH. Već ranije je istakao kako, su se između ostalih, obratili i kabinetu Željka Komšića, ali da su naišla na negativan odgovor.\nNakon upita koji je stigao na adresu u Predsjedništvu Bosne i Hercegovine, iz kabineta Željka Komšića je upućen odgovor Košarkaškom savezu, u kojem se obavještavaju da državni budžet nije usvojen, a sredstva koja su bila na raspolaganju članovima Predsjedništva Bosne i Hercegovine su ukinuta prošle godine zbog pandemije koronavirusa.\n„Naime, član Predsjedništva Bosne i Hercegovine nema nikakvu mogućnost finansijski pomoći bilo koju organizaciju ili pojedinca, pa tako ni Košarkaški savez, bez obzira na finansijsku podršku koju je želio pružiti Reprezentaciji – navode iz Komšićevog kabineta, te dodaju da je Komšić izrazio želju da Košarkaškom savezu pomogne čim budžet bude usvojen.\nPolitička analitičarka Ivana Marić na svom Facebook profilu napisala je kako je i premijer FBiH Fadil Novalić poletio da se okiti uspjesima košarkašica iako je Vlada FBiH (HDZ i SDA) nedavno odbila podržati njihov odlazak na Eurobasket, jer “nisu pravilno numerisali stranice zahtjeva”.\nPripreme naših košarkašica trajale su 45 dana, a Evropsko prvenstvo traje 10 dana. Ono što se može okvirno zaokružiti jeste da je samo smještaj koštao preko 100.000 maraka. Koliki je tačno budžet bio za žensku reprezentaciju saznat ćemo nakon njihovog povratka s Evropskog prvenstva.\nIpak, ne treba ovdje zaboraviti da su podršku našoj reprezentaciji pružila četiri kantona i to: Tuzlanski kanton, Kanton Sarajevo, Srednjo-bosanski kanton i Hercegovački-neretvanski kanton.\nMuškarci 1993.zauzeli osmo mjesto na Eurobasketu\nPoređenja radi podsjetit ćemo da je muška košarkaška reprezentacija do sada na Evropskim prvenstvima najbolji rezultat ostvarila ratne 1993.godine kada su zauzeli osmo mjesto. Danas, 28 godina kasnije ove djevojke imaju priliku nadmašiti taj domet koji su napravili košarkaši. Susret četvrtfinala protiv Francuske u slučaju pobjede naših reprezentativki otvara vrata borbi za medalje. A ako dožive poraz od apsolutnih favoritkinja Eurobasketa što je reprezentacija Francuske naše djevojke ostaju u utrci za direktan plasman na Svjetsko prvenstvo jer prvih šest sa ovog Eurobasketa stječu pravo na direktan plasman na Svjetsko prvenstvo. U tom slučaju će izabranice selektora Gorana Loje igrati za plasman od 5. do 8.mjesta tako da je realno očekivati da će djevojke nadmašiti ili u najgorem slučaju izjednačiti rezultat muškaraca iz 1993.godine.\nSanja Petrović Todosijević: Vulin govori što Vučić misli\nKada fašizam pustite u institucije pristali ste na vrlo neizvesnu budućnost, kaže naučna saradnica Instituta za noviju istoriju Srbije Sanja Petrović Todosijević\nSanja Petrović Todosijević je naučna saradnica Instituta za noviju istoriju Srbije. Bavi se društvenom istorijom Srbije i Jugoslavije u periodu poslije Drugog svjetskog rata, a u fokusu njenih interesovanja je proučavanje Holokausta i drugih masovnih zločina kao i politike kolaboracionističke uprave na tlu njemačke okupacione zone u Srbiji.\nNo, živi danas, u stvarnosti i kao povjesničarka i intelektualka ne bježi od onoga šta živi, gdje živi, s kim živi. I otvoreno govori o tome.\nNa žalost, nije optimista i pomalo strahuje od budućnosti. I sadašnjosti u kojoj antifašizam, opet na žalost, nije pobijedio.\nInterview: Šta je danas fašizam?\nPetrović Todosijević: Bojim se da ćemo uskoro doći u situaciju da se pitamo šta nije. Ne samo zato što je sve fašizam već i zbog toga što mi danas nemamo jasnu predstavu o tome šta je fašizam.\nIntereview: Kad kažete „mi“, na koga mislite?\nPetrović Todosijević: I to je dobro pitanje ko smo mi. Da li kada razgovaramo i pokušavamo da odgovorimo na pitanje šta je danas fašizam posmatramo postjugoslovenski prostor kao jedan prostor, da li svako od tih društava, koja ipak baštine neka različita iskustva posmatramo pojedinačno ili zapravo kada govorimo o fašizmu kao o hroničnoj boljki, govorimo o globalnom fenomenu, koji ne pripada samo postjugoslovenskom prostoru, već čitavom savremenom svetu. I možda pripada čak više nego ovom delu sveta, kome se, čini mi se, ponekad, učitava i ono što mu, ako mogu reći, ne pripada. Od kraja rata u BiH je prošlo skoro 30 godina i pitanje je o kojoj generaciji govorimo. Da li o onim koje imaju neposredno iskustvo rata 90-tih? I ako ne govorimo o njima, šta ćemo sa našom decom, sa generacijama koje u svom iskustvu nemaju neposredno iskustvo rata? A da smo mi u interpretaciju tog rata uveli određene pojmove, koje zapravo baštinimo iz nekog drugog rata i vremena. Mi kada upišemo istoriju nas uče da se istorija ne ponavlja. S druge strane, određeni fenomeni su simptomatični i vezani su za sve društvene krize i to je ono što nas vrlo često zbunjuje.\nDrug Tito i fudbaleri “Crvene zvezde”\nInterview: Mi smo u školi učili da je istorija učiteljica života, ali mi se čini da zapravo da sve manje učimo, da smo sve manje lekcija savladali. Ovdje čak istu nauku drugačije nazivamo, historija, istorija, povijest i tako otkrivamo ponešto o sebi. Šta smo to napravili istoriji?\nPetrović Todosijević: Ili od kakve smo to politike, obrazovanja, vaspitanja, ako mogu tako da kažem, odustali. Antifašizam nije nešto što se podrazumijeva, kao ni fašizam. Mislim da je za očuvanje antifašističkih, herojskih narativa, koje vezujemo za nasleđe Drugog svetskog rata, potrebna neka održiva politika.\nInterview: U smislu…\nPetrović Todosijević: U smislu politike obrazovanja, vaspitanja, u smislu poliitke koja izlazi iz učionice, koja izlazi iz škola, koja je prisutna na ulici, koja je prisutna u naselju, u našim kućama, u javnom prostoru, parkovima… Danas smo skloni da mlađe generacije optužujemo kako nešto ne znaju, ne sjećaju se. I čini mi se da previše romantizujemo svoju prošlost i da nekakvoj uslovno govoreći usmenosti, pridajemo veću važnost i da je čak stavljamo ispred nekakve pismenosti. A zaboravljamo da ni politika sećanja u socijalističkoj Jugoslaviji, koja se ipak oslanjala na taj antifašistički narativ nije bila istih 50-tih, 60-tih, 70 – tih, 80-tih. Na 5. kongresu SUBNOR-a, koji je bio zadužen za očuvanje sećanja na Drugi svetski rat, jedan delegat je iznio podatak jednog istraživanja među osnovcima i srednjoškolcima, koja su pokazala da deca te 1965. masovno ne znaju ko je predsednik Republike, ali znaju da nabroje sve fudbalere Crvene zvede, čak i one koji sede na klupi. Tada je SUBNOR u velikoj meri redefinisao politiku i tada je na najvišem državnom vrhu rečeno da deca koja nemaju neposredno iskustvo rata ne mogu baštiniti društvenu stvarnost partizana već živeti svoj život. Tada je doneta odluka da se politika sećanja od generacija koje su rat iznele na svojim plećima usmeri ka mladim generacijama. U tom smislu, kao društva koja dosta kubure s prošlošću, sa sadašnjošću, za koju se ne zna da li je prošla ili će doći, imamo puno razloga da se oslonimo na dragocene tradicije, koje nas uče da ove mora doći do neke smene generacija – u političkom, ideološkom, obrazovanom smislu… I da zapravo vodeće pozicije u našim društvima moraju preuzeti oni čija imena mi zaista nećemo znati.\nJoš jedna stvar vezano za politiku obrazovanja i vaspitanja, koja je u socijalističkoj Jugoslaviji bila široko shvaćena, kao kulturni koncept. Koliko je u stvari ta vrsta kulturne politike opteretila te političke elite, koje su početkom 90-tih došle na vlast, najbolje govori knjiga Viktora Ivančića, Hrvoja Polana i Nemanje Stjepanovića, gde su upravo na primeru domova kulture, domova armije, bioskopskih dvorana, u socijalizmu veoma važnih off punktova obrazovanja i vaspitanja, pokazali na koji način je devastirana ne kultura, nego nasleđe socijalističke Jugoslavije. Zašto je bilo bitno ubiti kulturu? Kad ubiješ kulturu i kulturni koncept tebi je vrlo lako da domove kulture pretvoriš u mesta koje služe za masovno sabiranje, masovno silovanje žena, masovna monstruozna ubistva. A tamo gde rata nije bilo ti si te prostore prepustio divljoj tranziciji. Tamo gde je bio bioskop, danas je cvećara, na mestu doma kulture je kineska robna kuća, privatni fakultet. Oni su pokazali šta su društveni koreni fašizma i kako smo danas sedele i pile kafu, a sutra sam ti stavila belu traku na ruku.\nInterview: Dakle, pokazali su šta je ono što u društvu vrlo sistematično, dugo i pažljivo radi na tome da ono što se nama činilo da se desilo preko noći je u stvari proizvod našeg neodgovornog odnosa prema naslijeđu.\nPetrović Todosijević: Prema nasleđu, modernizacijskim potencijalima i emancipatorskim praksama. Jer i fašizam je moderna pojava. On nije star ni sto godina. Svaka čast antifašističkoj koalciji, koja je u maju 1945. iznela veliku pobedu. Ali, ta pobeda očigledno nije bila dovoljna da se unište društveni koreni fašizma.\nInterview: Kao povijesničarka kako posmatrate lično i kao naučnica kreiranje povijesti prema vlastitoj politici, ideologiji, ideji? Kako doživljavate to manipuliranje naukom kojom se bavite? Ili postoji ipak front povijesničara/historičara/istoričara koji može pobijediti politiku i uraditi ono što nisu uspjeli antifašisti?\nPetrović Todosijević: Mene to vređa jer lično znam ljude koji su kao i ja istoričari, ali su se upregli u politiku i daju legitimitet tim savremenim politikama koje apsolutno nemaju nikakvu odgovornost prema prošlost. Nije tu samo pitanje odgovornosti već nemaju znanja. To je pitanje za svakog od nas, lično. S druge strane, moram reći da istorijsko pamćenje nije jedini izvor saznanja o prošlosti i u tom smislu ni istorijska nauka se ne može previše osloniti na to. Pa se opet vraćamo na priču o održivosti jednog koncepta. O tome kako ne može jedan segment društva ili jedna društvena grupa raditi u interesu svih, a da ta borba na kraju bude nešto od čega ćemo svi mi imati koristi.\nInterview: Ali, moram reći da političari misle da to može, da oni rade u našem interesu. Nedavno je u Srbiji obilježen Dan pobjede nad fašizmom i Dan Europe, gdje su se na sceni jednako smjenjivale, ravnopravno fotografije Josipa Broza i Draže Mihajlovića. Eto, vidite da može… U mom svijetu to je nespojivo.\nPetrović Todosijević: I u mom svetu. Govorim i lično i profesionalno i kao neko ko se bavi istraživanju društvenih fenomena. Na toj zaista bizarnoj proslavi Dana pobede ne samo da smo videli jednu pored druge fotografije Tita i Draže. Mi smo prisustvovali jednom neofastičkom rafalu, gdje su glumci nacionalnog teatra recitovali stihove Ljotićevskih pesama. To je samo manifestacija onoga što se u društvu dešava već 30 godina. I jedne politike koja je normalizovala zločin.\nInterview: Nije samo riječ o zločinima, već o normalizaciji kriminala, prevara, laži… Te politike su konstantne na našim prostorima.\nPetrović Todosijević: Ti stalno društvo držiš u nekoj tenziji, otvaraš teme koje nisu teme da bi legitimisao svoju politiku, da bi proturio svoj politički koncept i da bi društvu odvukao pažnju od onoga što je pravi problem. Da se društvo ne bi bavilo fundamentalnim problemima već gledalo na neku drugu stranu. Prošlost je vrlo laka za intstrumentalizaciju kad imaš u svojim rukama institucije. Jer institucije imaju mogućnost da promovišu znanje, ali one to ne čine.\nInterview: Nakon što je u Crnoj Gori usvojena Rezolucija o zabrani negiranja genocida, koju mi u BiH nemamo, ministar Vulin je rekao da svima koji su glasali za Rezoluciju treba zabraniti ulazak u Srbiju. Je li to fašizam?\nPetrović Todosijević: Naravno da jeste. To je jedna od savremenih manifestacija fašizma.\nZašto ne razumem nacionalizam?\nInterview: Kad se nacionalizam pretvorio u fašizam. I zašto?\nPetrović Todosijević: Vrlo je retko bilo da budemo nacionalisti, a da ne postanemo fašisti. Iz prostog razloga što je i nacionalizam sam po sebi takav da upravo targetira ona mesta u diskursu koja vrlo lako skrenu u fašizam. Nije mi jasno kako nam ovo iskustvo koje danas imamo daje za pravo da budemo nacionalisti. Šta to znači biti nacionalist? U nekom romantičarskom smislu te reči?! Oni koji sebe deklarišu kao nacionaliste definišu se pojmovima koji ne pripadaju savremenom, ovom vremenu. To su argumenti drugog vremena, kraj 18. početak 19. veka. Vekovi koje su zaista obeležile nacionalne borbe nekih naroda, koji su se u 19. veku borili za nacionalnu emancipaciju, za oslobođenje, rušenje velikih carstava… Iz tog ugla mogu da razumem nacionalizam. Ali mi nije jasno zašto se danas barata tim pojmovima. Ovo što je ministar Vulin izrekao više smo puta čuli u Srbiji, bilo da je to izgovarao samo on, političari, intelektualci. Gledano iz ugla srpskog društva to se može razumeti na različite načine. Mislim da je politika Aleksandra Vučića takva da on u svom okruženju ima ljude koji govore ono što on više ne govori, ali on to misli. Velika odgovornost u tom smislu leži na Evropi, jer ja Vučićevu politiku razumem kao politiku koju europski establišment podržava, kao poželjnu politiku. On ispunjava ono što se od njega očekuje. Evropa to toleriše i u svoje ime. Deklaraciju o izjednačavanju fašizma i komunizma nisu donijeli parlamenti ovih naših zemalja, već Evropski parlament. I to je krovni dokument, to je poželjna politika.\nInterview: Kad govorim o povjesničarima, pred sobom vidim nekog starijeg, strogog profesora. Kroz cijelo školovanje… Nikad mi povijest nije predavala žena. Zašto je tako malo žena, je li to uvjetno rečeno, muška nauka.\nPetrović Todosijević: Pa zato što se istorija verovatno na ovim našim prostorima često razume kao vrsta predvojničke obuke. A zapravo to nije. Zavisi od toga kako razumete istorijsku nauku i od toga čime želite da se bavite, na šta pristajete i u nauci. Istorijska nauka se u prošlosti dosta dugo razumela kao politička, događajna. Ovde govorimo i kako se istorijska nauka razvijala. I ona je u nekom relativno novijem periodu postala tolerantna prema metodama istraživanja koje su zapravo mnogo više karakteristične za neke druge nauke. U tom smislu za taj ulazak žena u nauku bilo je presudno otvaranje prema antropologiji, sociologiji, filozofiji…, odnosno kada su istoričari relevantnim poljem svog istraživanja učinili teme koje do tada nisu bile relevantne.\nInterview: Pitam to i jer mi se čini da je u našim društvima minimizirano pitanje odgovornosti istoričara.\nPetrović Todosijević: Istoričari imaju odgovornost kao i svi drugih javnih radnika, odnosno intelektualne elite i za ratove 90-tih i za ono što se događalo po okončanju ratova. Opet se vraćam na to da se intelektualna elita ne može odvojiti od ostatka društva.\nInterview: Ali se može odvojiti od politike, a to tako nerado čine…\nPetrović Todosijević: Nekada su predstavnici intelektualne elite bili prvaci političke elite. Prije svega što je obrazovanih ljudi nekada bilo jako malo. Mislim da je u vreme postojanja socijalističke Jugoslavije neki su se od naših vrhunskih intelektualaca nisu sebi dozvoljavali da se, da tako kažem „prljaju“ s politikom, bez obzira jesu li bili članovi partije. Nisu dozvoljavali sebi da ih često viđaju u društvu predstavnika političke elite jer su imali jasnu svest da oni zapravo ne predstavljaju politiku već institucije. Pošto su kod nas institucije devastirane, napuštene, intelektualci su se prelili u politiku. Institucija više nema, a sve manje je i pravih intelektualaca, onih koji odbijaju da se prljaju politikom. A onda ih nema ni u javnom prostoru. A mediji prepoznaju uglavnom intelektualce koje vide uz političare i određene političke opcije. Postoji toliko fantastičnih kolega, ali ih nema u javnom prostoru jer se nisu deklarisali niti vezali uz određene politike. To ne znači da intelektualac treba biti imun na ono što se dešava u društvu i u sferi politike. Ali, postoji način na koji se govori o određenim problemima.\nInterview: Stalno govorimo koliko smo svi zajedno opsjednuti politikom. Je li to naš usud, na koji smo pristali?\nPetrović Todosijević: Politika je sve, ona nas treba zanimati. Ona regulište našu svakodnevicu. Sve je usko vezano. Treba nas zanimati i ideološka matrica koja podupire određenu politiku.\nInterview: Pa šta je onda ideološka matrica politika na Balkanu. Osim novca, interesa, zadovoljavanja ega…?\nPetrović Todosijević: Oni nemaju ideologiju, oni pristaju na sve. To je jedan od razloga zašto smo postali opsednuti politikom i nije nam sasvim jasno o čemu se radi jer smo pristali da živimo u društvu u kom ne funkcioniše ništa, ni vlada, ni parlament, ni zdravstvo, ni obrazovanje, pravosuđe… Našu svakodnevicu definiše samo što čujemo na vestima. Pristali smo na tu igru. Ja sam, moram to reći, pesimista. Nas istorijsko pamćenje uči da se te inicijative na margini, u prošlosti, jesu borile sa fašizmom, ali nisu uspele da izvojevaju pobedu. I kada fašizam pustite u institucije pristali ste na vrlo neizvesnu budućnost. I bojim se da će ta budućnost pripasti generaciji naše dece. Nisam sigurna kako će se oni izboriti sa tim vrlo lošim, mračnim pejsažem.\nAkademik Mirko Pejanović: Pojedinci u gradskoj vlasti nemaju potreban moralni integritet\nAkademik Mirko Pejanović je jedan od dobitnika Šestoaprilske nagrade Grada Sarajeva. Kaže da ga to priznanje čini ponosnim i da\nČlan Predsjedništva Bosne i Hercegovine Željko Komšić čestitao je građanima Sarajeva na “dostojanstvenom iskazivanju nezadovoljstva povodom služenja mise u spomen


Uspješno održan XII internacionalni filozofski simpoziji “IDEJA SOCIJALIZMA-BH TELECOM “ - Filozofsko društvo Theoria\n“Tokom dva dana trajanja simpozija, prisutni su mogli čuti zanimljive interpretacije fenomena socijalizma, kao i kritičke opservacije koncepcije socijalističkog društva. Tako su predmetom rasprava bili fenomen rada, umjetnosti, kulture, odnosa teorije i prakse, kao i pitanje ideologije na kojoj su se zasnivala i održavala socijalistička društva. Posebnu važnost imale su rasprave u kojima su sudjelovali skoro svi sudionici i davali svoj doprinos elaboracuji pojedinih tema i pitanja”, istakao je Arnautović.\nadmin2021-01-01T20:05:28+01:003 Novembra, 2014|


Barkod citac laserski Zebra Motorola Samtec LS 1203 - USB - Profesional\nPočetna / Barkod čitači / Barkod citac laserski Zebra Motorola Samtec LS 1203 – USB\nBarkod citac laserski Zebra Motorola Samtec LS 1203 – USB je barkod čitač sa stalkom. Zebra Motorola Samtec LS1203 sa USB priključkom. Projektovan je za svakodnevnu upotrebu i svojim kvalitetom omogućuje znatnu uštedu u troškovima održavanja i servisa.\nProdajna cena bez poreza: 6.666,67 din.\nProizvođač: Zebra Motorola Samtec\nBarkod citac laserski Zebra Motorola Samtec LS 1203 - USB quantity\nKategorija: Barkod čitači Oznake Motorola, Zebra\nBarkod citac laserski Zebra Motorola Samtec LS 1203 – USB je barkod citac sa stalkom. Zebra Motorola Samtec LS 1203 sa USB ili RS232 priključkom. Projektovan je za svakodnevnu upotrebu i svojim kvalitetom omogućuje znatnu uštedu u troškovima održavanja i servisa. Ergonomski dizajn omogućuje svakodnevnu upotrebu bez zamora rokovaoca, a pripadajući stalak omogućava praktično samostalan rad. Testiran na pad sa visine od 1,5m na betonsku površinu, a isporučuje se ili sa USB ili RS232 priključkom. Najnoviji u ponudi laserskih citaca Zebra Motorola Samtec LS 1203 nudi odličan kvalitet po veoma prihvatljivoj ceni. Prilikom izbora partnera za novi uređaj vodili smo računa da ispunjava sve protrebe našeg tržišta. Da svojim kvalitetom pruži pouzdan i praktičan uređaj i sve to uz minimalne troškove ulaganja. Nakon detaljnog testiranja izbor je pao na Zebra Motorolu. Pre svega zbog rigorozne kontrole kvaliteta koja se sprovodi na svakom uređaju koji izađe iz fabrike. Potvrda ovog kvaliteta je i činjenica da Zebra Motorola Samtec LS 1203 izdržava višestruke padove sa preko 1.5 metara visine koja predstavlja najčešću visinu na kojoj se uređaj nalazi prilikom rada. Zebra Motorola Samtec LS 1203 je laserski citac projektovan da odgovori potrebama malih i srednjih objekata kao što su kiosci, butici, knjižare. Zapravo većini maloprodajnih objekata. Brzna skeniranja kao i opšte karakteristike uveliko olakšavaju i ubrzavaju proces primanja i izdavanja robe, kao samu sigurnost i pouzdanost tog procesa. U segmentu laserskih skenera Zebra Motorola Samtec LS 1203 ispunjava i pojedinim segmentima prevazilazi sve kriterijume za jedan laserski skener. Brzina skeniranja od 100 skenova u sekundi, polje čitanja od 0 do 26 cm, “plug and play” interfejs, više su nego dovoljni da zadovolje potrebe Vašeg prodajnog objekta. Zebra Motorola Samtec LS 1203 poseduje jednostavan interfejs za povezivanje, detekciju postolja čime se dobija skener za prodajno mesto i znatno olakšava prelazak sa “ručnog” načina skeniranja na skeniranje sa postoljem.\nTip skenera: Laserski jednolinijski\nKonekcija: USB ili RS232\nBrzina skeniranja: 100scan/sec\nIzvor svetla: Vidljiva laser dioda 650nm\nRadna temperatura: 0o do 50oC\nPolje četianja: 0-26cm\nBe the first to review “Barkod citac laserski Zebra Motorola Samtec LS 1203 – USB” Одустани од одговора


Nihad Uk: Odluka o izgradnji skijališta na Trebeviću donesena bez ikakve analize - Klix.ba\n22.2.2019. u 10:36\nNihad Uk (Foto: H. M./Klix.ba)\nNa posljednjoj sjednici Gradskog vijeća Grada Sarajeva donesena je odluka da se krene u izgradnju skijališta na Trebeviću. Ideja je dobila podršku većine vijećnika, a protiv nje je bio član Naše stranke Nihad Uk iz razloga što, kako kaže, nije napravljen nikakav elaborat, a izglasano je trošenje pola miliona KM.\nUk smatra da je ideja kvalitetna, ali da je sporna činjenica jer je ishitreno dato zeleno svjetlo za potrošnju 500.000 KM bez ikakvog istraživanja, analize i objašnjenja.\n"Donesena je odluka bukvalno bez ikakve informacije koliko će sve to koštati, da li je ekonomski isplativo, koliko se dana može skijati... Bukvalno bez ičega. Ne znamo je li zemljište općinsko, gradsko, kantonalno ili možda nekog privatnika", rekao nam je Uk.\nOn kaže da je odluka donesena "u magli" i da se u realizaciju krenulo prebrzo.\n"Nije problem podržati projekt, ali se moraju znati određene ulazne informacije, naprimjer koliko će tačno koštati cijeli projekt. Trebević zaslužuje i mora biti revitaliziran, za početak kroz rekonstrukciju bob staze koja ne samo da ima simboličku vrijednost, već i ekonomsku i turističku s obzirom na to da ima upotrebnu vrijednost tokom cijele godine, a onda sve ostalo", poručio je vijećnik Uk.\nBuduće skijalište iznad Sarajeva\nInicijativu je pokrenuo gradonačelnik Sarajeva Abdulah Skaka, a skijalište je, prema najavama, zamišljeno da se pravi nedaleko od Trebevićke žičare. Za izgradnju su potrebne posebne dozvole s obzirom na to da se, kako saznajemo, radi o zaštićenom području.\nKrajem prošle godine gradonačelnik Skaka je najavio, nakon revitalizacije žičare,\nnastavak izgradnje infrastrukture na Trebeviću.\n"Radimo na rekonstrukciji starih staza koje proširujemo s nekoliko novih prema svim pravcima. Radimo i stazu za sankanje koju će pratiti i jedan servis besplatnog unajmljivanja sanki, a osim toga planiramo i veliku skijašku stazu s pogledom na Sarajevo", izjavio je tada Skaka.\nTrebević Abdulah Skaka skijalište Nihad Uk


Хушкачка реторика Бакира Изетбеговића са америчком подршком\nHuškačka retorika Bakira Izetbegovića sa američkom podrškom\nOd 2015.godine, sve javne ličnosti i svi građani koji ne podržavaju američku hegemoniju i Bakirovu islamističku politiku su predmet agresivnog nadzora tajnih službi: prisluškivanja, praćenja, uhođenja i podmetanja iz Sarajeva.\nOni koji čine te radnje, raznim mjerama ruše ustavni poredak zemlje a uvjeravaju javnost da baš time brane državu. Moć Bakira Izetbegovića posljedica je udruženog nastupa, partnerstva i otvorene saradnje koju su sa Bakirom i SDA uspostavili neki navodni Srbi iz Saveza za promijene (SDS-PDP-NDP) koji kao političke sluge, ponosno, batrgaju institucijama vlasti u Sarajevu služeći, pomažući ili često i okrećući glavu od otvorenih napada na Republiku Srpsku. Ta nakazna vlast je od prvog dana upravo ispoljavala tu nepodnošljivu, radikalnu, fašisoidnu politiku, koju je osmislio i u naslijeđe svome sinu Bakiru, stranci SDA i svome narodu, ostavio Alija Izetbegović.\nSve prevaziđene i odbačene metode, kao i praksa vladanja u komunizmu, povampirile su se nakon 2015. godine, kroz ovu koaliciju i vlast u Sarajevu.\nPitao sam o tome neke poznate, u Sarajevu ugledne i uticajne Bošnjake, nakon što je objelodanjeno da institucija je kojoj se mora obezbjediti potpuna kontraobavještajna zaštita bila više mjesecii predmet praćenja, te kome to treba i čemu uopšte služi“!\nNapad na predsjednika Republike Srpske Milorada Dodika i zavođenje mjera posebnog nadzora nad njim, predstavlja pravi vrhunac antiustavne djelatnosti islamističke internacionale u strukturama vlasti BiH, udružene sa kuririma i predstavnicima zapadne diplomatije u OHR-u i raznim ambasadama u Sarajevu.\nZamislite državu u kojoj najsnažnija politička ličnost, koja predstavlja neprikosnoveni ustavni autoritet na pola zemlje, u jednom od dva entiteta, predsjednik Republike Srpske Milorad Dodik, otvoreno kaže: „Ja sam najprogonjenija ličnost u zemlji“.\nMoj stav o tome je prilično jasan: država u ime koje neki politički destruktivci poduzimaju takve aktivnosti, NE ZASLUŽUJE DA POSTOJI NITI DA SE POMINJE.\nU stvarnosti, nije samo riječ o progonjenom Dodiku nego o progonjenoj srpskoj naciji.\nSrbi su od devedesetih godina najprogonjenija nacija na planeti i to je razlog zbog koga progone Milorada Dodika, kao što su progonili mnoge Srbe i zbog čega su, na kraju krajeva, ubili Slobodana Miloševića i brutalno hapsili nacionalnu elitu naroda.\nTo i jeste razlog koji stvara uslove Bakiru Izetbegoviću da pune tri godine nekažnjeno prijeti ratom Republici Srpskoj ali i Srbiji i Hrvatskoj.\nIako je karikaturalno i jadno pričati i hvalisati se odbranjenim „frtaljem Bosne“, kao potvrdom simbolične odbrane cjele države i pravom da se vrijeđaju i provociraju Srbi i Hrvati, ipak je stvoren privid da SDA i Izetbegovići brane tu istu BiH od hrišćanskih naroda BiH. Prijetnje, mržnja i bijes u načelu su ipak adresirani na Banjaluku i Dodika.\nSvaki put kad srpska nacija ispolji odlučnost u bilo kojoj svojoj zemlji, te kroz javne institucije i liderstvo zaželi, sasvim mirne savjesti, formulisati vlastite kolektivne interese i javno ih istaći kao suštinu koju želi ostvariti u miru sa drugima, zapadne agenture, Bakirovi muslimanski radikali i srpski politički poltroni su pravili takvu buku lažnih optužbi, prljavih insinuacija i izdajničkih tirada, da se stvarni i proklamovani cilj srpskog naroda u potpunosti izgubi.\nU ime PDP-a istrčali su na teren podobni novinari, koji jednom u godini napišu nešto politički inspirisano. Ponavljaće kao mantru parolu: „Zloupotreba nacionalnog interesa“, svi oni koji nikada, nijednom mjerom ili politikom nisu pokazali da razumiju smisao razgovora o vlastitom nacionalnom interesu.\nOd 2015. godine, u kojoj je vlast Republike Srpske morala učiniti sve na sanaciji velikih poplava iz 2014. godine, koje su uništile cjeli jedan godišnji budžet i razorile pola Republike Srpske, bezimeni politički klovnovi iz Republike Srpske provodili su politiku mrtvog Alije i živog Bakira, pokušavajući zauvijek srušiti vlastitu Republiku.\nZabrana Dana Republike i Referendum koji je Predsjednik Dodik sa najbližim saradnicima organizovao i zbog koga je sankcionisan od najveće i najgore svjetske sile… teroristički napadi na policiju (u Zvorniku), vojsku (u Sarajevu); napad na premijera susjedne prijateljske zemlje, Aleksandra Vučića, u Srebrenici, na navodno posvećenom mjestu a u biti na mjestu trijumfalizma zapadne antisrpske propagande; zatim, sklapanje sporazuma o „tradicionalnoj trgovini“ sa Hrvatskom i davanje takvih sramotnih ustupaka, bez ikakve naknade (uz jadno obrazloženje da je Hrvatska u Evropskoj Uniji pa ne može ništa dati)… lažni popis stanovništva i antiustavno obnavljanje tužbe protiv Srbije zbog genocida; krivični progon najvažnijih nosilaca odgovornih dužnosti u Republici Srpskoj; stalni prenos nadležnosti i glasanje da šef obavještajne službe u BiH bude pripadnik AID-a i notorni islamista Osman Mehmedagić Osmica; prikrivanje terorističke prijetnje, hapšenje opozicije (Fahrudin Radončić ali, prije toga i predsjednik Federacije Živko Budimir, ministar iz porodice Ivanković – Lijanović)…, podrška zločincu sa Vozuće Mahmuljinu – ćutanjem a Šefiku Džaferoviću neskrivena; i sve drugo što je Bakir Izetbegović otvoreno zastupao…\nJesu li pokušali Srbi u sarajevskoj vlasti išta korisno reći u korist vlastitog naroda i Republike Srpske tim povodom? Jesu li se Srbi u institucijama vlasti u Sarajevu pokušali suprotstaviti onome što njihov politički brat i partner Bakir Izetbegović radi?!\nNišta od toga: razni Šarovići, Mektići, Bosići, Ivanići… nisu to nikada pomenuli kao problem. I ne samo to: sve su činili da spriječe predsjednika Republike Srpske i njegove saradnike u njihovom patriotskom trudu i odbrani Republike Srpske. Oni su rušili Republiku Srpsku, i danas je ruše. Drsko i otvoreno.\nMilorad Dodik je jedini političar na Zapadnom Balkanu koji se otvoreno suprotstavio američkim planovima i odrekao američke podrške zbog srpskog nacionalnog interesa i zbog toga, i samo zbog toga, rizikovao sankcionisanje.\nZato me nije iznenadilo kada su mi u Sarajevu moji sunarodnici u vlasti, oni iz SDA, otvoreno rekli: „Ne pratimo mi Dodika niti ga snimamo. To je akcija srpskih kadrova i američke diplomatije u Sarajevu, na koju ne možemo uticati.“\nUpravo tako: niko Dodika ne ruši zbog boje njegovih očiju ili porodičnih prilika, nego zato što Republiku Srpsku niko ne može srušiti dok je vodi i njome upravlja Dodik. Rušenje Dodika je zato uslov rušenja Republike Srpske i srpskog nacionalnog interesa na prostoru na kome, sa ove strane lažne granice na Drini, žive Srbi.\n„Euroamerikanci“ i „amerosrbi“ učestvuju sa SDA u zajedničkom, prljavom poslu dokazivanja kako je arpski narod istodobno i proklet i neophodan: jer zahvaljujući njemu, sve postaje jasno, zlo dobiva lice, gad je univerzalno prepoznat i imenovan.\nBiološka, politička i metafizička krivica srpskog naroda se nameće agresivnim propagandnim i institucionalnim mjerama sa težnjom da više niko ne povjeruje u „političko iskupljenje“ i jedino što preostaje je ustrajavati u zgražavanju, do mučnine.\nNije ta politika od juče; čitav prošli vijek obilježen je tom geopolitičkom konstelacijom.\nNe postoji način na koji bi bilo moguće umanjiti dimenziju krvoprolića što su ih počinili ustaše od 1941. do 1945. (ona su bila posebno strašna jer se sa njima saglasila većina hrvatskoga naroda) te užas koji se radi njih uvukao u dušu srpskoga naroda.\nJasno je da Pavelićeva Hrvatska predstavlja, uz nacističku Njemačku „najkrvaviji režim čitave hitlerovske Europe. Ni fašistička Italija ni Višijevska Francuska, Albanija, Slovačka, Mađarska, Rumunija nisu ni približno bile takve.“ (P. Gard Smrt Jugoslavije 1992). Ali taj zločinački režim je, nakon pada, ostavio kukavičku misao srbomržnje u srcima svih svojih građana i prenosio se s koljena na koljeno, do današnjih dana.\nNa zapadu su mirno posmatrali svoje neoustaške favorite devedesetih godina i nije im palo na pamet da sugerišu bilo šta što bi predstavljalo znak kajanja, izvinjenja ili zahtijev za oproštaj od Srba zbog Pavelićevog režima. Niko nije otišao da klekne u Jasenovcu te garantuje Srbima da se takve strahote više neće ponoviti u novoj Hrvatskoj. Autor jedne šovinističke a u najmanju ruku dvosmislene knjige o genocidu, Franjo Tuđman je, s druge strane, tokom svog političkog djelovanja, u više navrata isticao vlastiti rasizam, riječima: „Srećom, žena mi nije ni Srpkinja ni Židovka.“\nU suštini, vječito zazivana „endehazija“ i dozivanje novih genocida nad srpskim narodom u vidu Oluje ili Bljeska, predstavlja ustašoidnu nacionalnu vreću bez dna, iz koje se, unedogled, crpe mržnje i bijes prema Srbima.\nUprkos poznatim, čvrstim argumentima, čitava se savremena, germanska, a prividno evropska misao iscrpljuje u pokušajima mehaničkog optuživanja Srba, neprestano naglašavajući njihovo licemjerje, nasilje i zločine počinjene devedesetih godina tokom raspada Jugoslavije. Na zapadu su i najbolji duhovi izgubili dobar dio svoje suštine i podlegli toj duhovnoj rutini: jedni su s aplauzom pozdravljali sve antisrpske revolucije, drugi diktatorski režim titoizma, treće je u ekstazu bacala ljepota terorističkih djela poduzetih prema Srbima ili su pak podržavali svaku gerilu samo zato što su njezini motivi bili protivni srpskoj nacionalnoj logici i interesu.\nPopustljivost prema srpskim diktaturama, tvrdokornost prema srpskoj demokratiji i neprestano kretanje, pri čemu se kritička misao, isprva subverzivna, okreće protiv sebe same pretvara se u novi konformizam; samo konformizam ovjenčan zaboravom davnih pobjeda. Vječita odvažnost srpskog naroda pretvara se u šablon za osudu.\nGrižnja savjesti prestala je biti povezana s preciznim istorijskim okolnostima, ona postaje dogma, duhovna hrana, gotovo moneta za trgovinsku razmjenu u kojoj učestvuju poltroni Saveza za promijene, stvarajući čitavu intelektualnu trgovačku mrežu političara i nevladinih organizacija, unajmljenih da održavaju misao o srpskoj krivici. Dođe li i do najmanjeg odmaka, ti lažni pobornici skrušenosti podižu svoj glas, upravljajući policijom govora, izdaju ili odbijaju izdati svoj imprimatur. U velikoj tvornici duha, oni su ti koji vam otvaraju ili zatvaraju vrata demokratije i zapadnog puta.\nTo agresivno primjenjivanje skalpela na samome sebi oni nazivaju kajanjem. Poput svake ideologije, i ovaj diskurs u prvi mah pada u registar očitoga. Ne treba ništa dokazivati, toliko se stvari čine jasne da treba samo ponavljati i potvrđivati.\nU prvom redu, ta politika zapadu, koji je od pamtivijeka opterećen mržnjom prema Srbima, omogućava da zabranjuje srpskoj politici da sudi, da ustaje protiv drugih režima, drugih država i religija. Izmišljeni srpski, prošli zločini nalažu cjelom narodu da zatvori usta.\nJedino srpsko pravo je šutnja. To pravo zatim pokajnicima nudi utjehu povlačenja. Suzdržanost i neutralnost za njih postali su civilizacijsko iskupljenje stranke i sebe.\nNe sudjelovati više ni u čemu, ne uključivati se u poslove novoga doba, zaboraviti vlastite grupne interese te samo ponekad, stidljivo, prigovoriti onima koji su donedavno ubijali i podjarmljivali Srbe. Na taj će se način zapravo konstituisati i definisati dvije srpske politike i nacionalne strategije: dobri Izetbegovićevi, američki i njemački Srbi, koji pozivaju vlastiti narod da se sakrije u mišju rupu i šuti, i Dodikovi „loši Srbi“ koji ne prihvataju da zapad interveniše i da se upliće u sve i svašta.\nNemoguće je, naravno, nekažnjeno dresirati čitave generacije i tjerati ih na samokažnjavanje. To izaziva negativne posljedice kojima se, dakako, pridodaju i sekundarne dobrobiti. Pokret što ga je uočio i pokrenuo Milorad Dodik još 2005. danas se širi i produbljuje. Srbi ne žele živjeti u razdoblju kad narodni čovjek mora da šuti i trpi.\nStari kontinent, žrtva vlastite pobjede nad fašizmom, demobilisao se nakon pobjede nad nacizmom i fašizmom. Nakon euforije pobjede, uslijedila je atmosfera odricanja, epoha američkog pritiska a odnedavno i masovnih udara iz Afrike i Azije – posebno sa Bliskog istoka. Cijeli islamski svijet kuca na vrata Evrope, svi žele stupiti na njezino tlo i to u trenutku kada nju prožima potpuni zaborav germanskih zločina i aspiracija da vladaju na cijelom kontinentu i kada je nimalo nije stid nje same, kao takve, ponovo oživljene u krilu germanske nadobudnosti i ambicija. Shvatiti taj paradoks, proniknuti u evropsko moralno srozavanje, pronaći teorijske alatke pomoću kojih bi se to moglo objasniti, više nije tako jednostavno. Čak ni moguće.\nEvropa, poput pijanca omamljenog alkoholom, vidljivo tetura, osjećajući kako su je satrli zločini preteški da bi ih nosila na svojim plećima: njena je istorija prepuna leševa, zločina, mučenja, građanskih ratova, kosturnica i plinskih komora. Evropa na jedinstven način kombinuje racionalnu misao i ubistva, sistematski i metodički stvara stroj za dehumanizaciju koji je u 20. vijeku doživio vrhunac.\nU ovoj se civilizaciji krije prokletstvo koje joj kvari smisao, izruguje joj veličanstvenost. Vrhunci misli, muzike, umjetnosti, kao beskoristan i tragičan luksuz za posljedicu ima ponore najveće mržnje neljudskih i bezbožničkih ciljeva i interesa.\nKada je 1955. godine, u svojoj knjizi „Tužni tropi“, govoreći o brazilskim Indijancima, Claude Lévi-Strauss sa zgražavanjem kritikovao “razvoj zapadne civilizacije koji je za velik i nedužan dio čovječanstva bio čudovišna i neshvatljiva kataklizma“, ko se mogao pohvaliti da je čuo i razumio tu poruku?! O tom karakteru zapadne civilizacije i njihovih država još i danas svjedoče bezbrojni putnici, teoretičari. Četrdeset godina nakon Lévi-Straussa, stanje je i dalje isto: “Kolektivno, mnogo je toga za što bismo trebali tražiti oprost”, objašnjava filozof Marc Ferry… Kritički bismo se trebali prisjetiti svih nasilja i poniženja koje smo nametali čitavim narodima na svim kontinentima, a sve kako bi trijumfovalo naše vlastito viđenje ljudskosti i civilizacije.”\nI veliki stručnjak za Alžir, koji, kako bi iskazao vlastiti očaj, piše: “Francuzi nikada nisu razmotrili mogućnost da krivnja bude sastavni dio njihove povijesti.”\nFrancuski filozof i književnik Edgar Morin je, u nizu predavanja što ih je održao tokom 2005. godine, u „Novoj Evropi“ fašisoidnih i nacističkih stremljenja u dubini njene društvene srži, isključivo u njoj, vidio ferment konstantnog i agresivnog barbarstva: “Nužno je biti kadar promisliti o evropskome barbarstvu kako bismo ga prevladali, jer najgore je uvijek moguće. U prijetećoj pustinji barbarstva nalazimo se u relativnoj zaštiti oaze. Jednako tako znamo i da smo u istorijsko-političko-socijalnim okolnostima koji i najgore čine mogućim, osobito u razdobljima paroksizma.”\nDa je Evropa bolesnik na planetu po kojem širi svoju zarazu, to je ono za što bi trebalo dokazati krivicu najmoćnijoj državi na evropskome tlu. A na pitanje: tko je kriv, u metafizičkome smislu te riječi, opšte je prihvaćen spontani odgovor: Srbi.\nPred nama savremenicima i živima, zapadni savez Starog i Novog svijeta, predstavlja stroj bez duše i gospodara koji je “čovječanstvo stavio u svoju službu”, i trenutno živi u dobu “osvete krstaša” želeći posvuda izvoziti svoje razularene strasti.\nZar postoji užas u Africi i Aziji, Balkanu ili na Bliskome istoku, a za koji evropska i američka politika nisu odgovorne?\nSmisao ovog pristupa nije u pljuvanju puta koji je postao „put bez alternative“, kako mnogi kažu, ali: šta je odgovor i šta treba učiniti, to je jedino pitanje.\nKupiti pištaljke, blokirati Skupštinu, pustiti Bakira Izetbegovića da radi i dalje šta hoće, eto šta. Da organizuje kamenovanje najodgovornijih ljudi Srbije, da najavljuje rat i priziva priznanje Kosova, da organizuje obavještajne prodore prema Srbiji i Hrvatskoj i da se svađa sa cjelim svijetom, konstantno napadajući i vređajući Srbe.\nOni koji misle, da je vrijeme u kome će neki sitni birokrata podnijeti svoj izvještaj o finansijama i reviziji, najbitniji događaj na planeti i da zbog toga treba srušiti Republiku Srpsku – ili nisu Srbi, ili prosto nisu normalni.\nSvi oni koji planiraju da ponovo ostvare pobjedu na izborima za člana Predsjedništva BiH uz glasove SDA, ili za predsjednika Republike Srpske, žrtvujući pri tome srpske narodne interese, debelo su zalutali i srpski narod će ih poslati na smetljište istorije.\nUz snažnu osudu, to je jedino pravo mjesto za te politike i takve ljude.


Fejzić: Iza vjernika je period iskušenja epidemijom, pokazali su visoku svijest i disciplinu\nBAJRAMSKA PORUKA REISA ISLAMSKE ZAJEDNICE\n"Praštali smo greške jedni drugima kako nam vjera nalaže, a svi zajedno tražili smo od Allaha, dž.š., da nam oprosti grijehe. Pomagali smo siromasima, bolesnima i obespravljenima. Solidarnost je nadvladala sebičnost", kazao je Fejzić\n6700 pregleda\t4 komentar(a)\nFejzić, Foto: Savo Prelević\n23.05.2020. 15:57h Ažurirano: 23.05.2020. 14:24h\nReis Islamske zajednice u Crnoj Gori, Rifat Fejzić, poželio je da Ramazanski bajram bude praznik nove nade, vjesnik boljeg razumjevanja i pravednijeg svijeta.\nOn je u bajramskoj poruci, naveo je da vjernici ispraćaju mjesec Ramazana koji su proveli u ibadetu i odanosti Stvoritelju, trudeći se da steknu Njegovu milost i oprost.\n"Praštali smo greške jedni drugima kako nam vjera nalaže, a svi zajedno tražili smo od Allaha, dž.š., da nam oprosti grijehe. Pomagali smo siromasima, bolesnima i obespravljenima. Solidarnost je nadvladala sebičnost", kazao je Fejzić.\nOn je rekao da je istarajnost na duhovnoj i tjelesnoj samokontroli osvijetlila horizont vjernicima u kojem se jasno razlikuje dobro od zla.\n"To je radost vjernika, to je Bajram koji nam dolazi kao potvrda dostižnosti nagrade nakon pregnuća, kao ponovljeno Allahovo, dž.š., obećanje da ćemo „svoj trud pred Gospodarom naći“",kazao je Fejzić.\nOn je naveo da su u tom uvjerenju vjernici pozvani da doprinesu boljitku svoje Islamske zajednice, međuljudskim odnosima i cjelokupnom društvu.\nFejzić je rekao da je svaka integracija uslovljena osjećajem pripadnosti, koji zajedno trebaju jačati.\n"Doprinos opštem razvoju i humanizaciji društva sastavni je dio naše misije. U tom smislu, u Kur’anu Časnom, našem neiscrpnom putokazu i inspiraciji, kaže se: "O vjernici! Vi uvijek pravedni budite i radi Allaha pravedno svjedočite, makar to bilo i na štetu vašu", naveo je Fejzić.\nOn je istakao da je iza vjernika period iskušenja epidemijom, tokom kojeg su pokazali visoku svijest i disciplinu u interesu opšteg zdravlja.\n"Uslijedio je mjesec posta i Božije milosti kao dodatna snaga svima nama. Duhovno ojačani i moralno pročišćeni dočekujemo Bajram. Zato, osjetimo punoću života u njemu i podijelimo prazničnu radost sa svim ljudima", dodao je Fejzić.\nOn se zahvalio svim vjernicima, predsjednicima medžlisa, glavnim imamima i imamima na dosljednom poštovanju odluka Mešihata tokom vanrednih okolnosti.\n"Čineći dovu Allahu, dž.š., da primi naš post i da nas učvrsti na pravom putu, svim muslimankama i muslimanima u Crnoj Gori i dijaspori čestitam Ramazanski bajram", rekao je Fejzić.\nRamazanski bajramRifat Fejzić\n22.09. 15:44 h\t178\t59136\n23.09. 06:30 h\t269\t46864\n22.09. 18:14 h\t336\t34163\n22.09. 14:48 h\t121\t32848\n23.09. 07:52 h\t170\t31969\n23.09. 06:30 h\t151\t269\n23.09. 11:16 h\t60\t281


Dve knjige o dva Lava Nikolajeviča - Sputnjik Srbija\n18:03 10 Jul 2020\n20:59 27.10.2015 (osveženo 21:00 27.10.2015) Preuzmite kraći link\nPovezuje ih isto ime — Lav i ime po ocu, obojica su Nikolajeviči. Obojica su imala buran život, obojica prošli ratove, svaki je u svojoj oblasti bio genijalan. O njima pričaju dve knjige čija su srpska izdanja predstavljena na Sajmu knjiga na ruskom štandu.\nMisteriozna epizoda iz života Lava Tolstoja i sudbina Lava Gumiljova, sina dvoje čuvenih ruskih pesnika Ane Ahmatove i Nikolaja Gumiljova, teme su o kojima srpski čitaoci sada mogu da saznaju više.\nPriču o tome kako je i zašto čuveni pisac kada mu je bilo 82 godine tajno pobegao iz porodične kuće u Jasnoj Poljani ispričao je Pavel Basinski u knjizi „Lav Tolstoj: bekstvo iz raja“, izdatoj na srpskom jeziku u prevodu Ljubinke Milinčić.\nKnjigu „Gumiljov, sin Ane Ahmatove“ o Lavu Gumiljovu, inače poznatom istoričaru čija je životna priča nalik na avanturistički roman, napisao je Sergej Beljakov. Obe knjige nagrađene su ruskom nacionalnom književnom nagradom „Velika knjiga“, a njihov prevod podržao je Institut prevoda.\nKako je moguće zaobići takve knjige i ne prevesti ih, upitala je Ljubinka Milinčić, istakavši da nam je Tolstoj zanimljiv ne samo zbog toga što je reč o velikom piscu, nego i zbog veze njegove porodice sa Srbijom. Tolstojevi su naime pred Boljševičkom revolucijom pobegli u Srbiju, a jedini koji su se vratili u Rusiju su tzv. srpski Tolstoji i svi današnji predstavnici te porodice su njihovi potomci.\nŠto se tiče Gumiljova, znamo jako mnogo o njegovoj majci Ani Ahmatovoj, a malo smo znali o njenom mužu Nikolaju Gumiljovu, koji je stradao u logorima. Oboje su proglašeni neprijateljima naroda. Sudbina njihovog sina je tragična ali i bogata, a ova biografija je najpotpunija priča o potomku tako poznatih ljudi.\nPrema rečima autora knjige Sergeja Beljakova, Lav Gumiljov, koji je i i sam četiri puta bio hapšen a dvaput bio u zatvoru, i čiji su burni život obeležili, između ostalog, složeni odnosi s majkom, bio je izuzetan naučnik, kako se izrazio, pesnik među naučnicima.\nPostavio je teoriju etnogeneze koja može da objasni mnoge istorijske procese u prošlosti, ali i u savremenom svetu. Interesovalo ga je kako nastaju narodi, kada i zašto su neki narodi iščezli a novi se pojavljivali i koliko liče na svoje pretke, rekao je Beljakov.\nDodao je da se bavio i ličnim životom Gumiljova mlađeg, njegovim ljubavima, preživljavanjima zbog tragičnog sukoba s majkom koji se završio time da je nije viđao poslednje četiri godine njenog života. Trudio se, kaže, i da dâ kompletnu sliku sovjetskog društva u kome je Lav Gumiljov živeo.\nObojica pisaca su svoje knjige bazirali na temeljnim istraživanjima arhivske i druge građe.\nBasinski je ispričao da je inspiraciju za pisanje knjige dobio u Jasnoj Poljani, izašavši u vrt i pomislivši kako se Tolstoj u starosti gubio u sopstvenom vrtu koji je sam posadio. Tolstoj je stvorio dva proizvoda, jedan je njegovo delo, a drugo je on sam, istakao je Basinski koji je o Tolstojevima napisao još dve knjige.


Оставите коментар\t/ Zanimljivosti / Од:\tikunews\nNakon završetka pandemije virusa COVID-a 19, mnogi sa nestrpljenjem čekaju da ponovo pakuju kofere i krenu sa putovanjima. Bez obzira na to kakav je vaš budžet i bez obzira na vaša interesovanja, u evropskim gradovima ćete naći milenijume istorije i stvari koje će Vas oduševiti. Evropa je kontinent stvoren za turizam i istraživanje. Moguće je …\nNajposećeniji gradovi u Evropi Read More »


- Svi znamo koliko je važan momenat, zato nema potrebe posebno naglašavati našim navijačima koliko će nam njihova podrška značiti. Znaju oni to, uvek su uz nas. Dali su nam jak vetar u leđa i posle susreta sa Čukaričkim i to nam mnogo znači. Derbi je posebna utakmica za sve nas, zato očekujem pune tribine i lep, pravi fudbalski ambijent. Upravo će pesma zvezdaša biti ono što će nas nositi na terenu – rekao je Gobeljić i nastavio:\n- Motivisani smo i potpuno fokusirani na utakmicu koja nas očekuje u četvrtak. Svaki meč u plej-ofu je izuzetno važan, a večiti derbi ima još veću težinu. Zato naporno treniramo i pripremamo se kako bismo se pokazali u što boljem svetlu. Imperativ nam je da osvojimo nova tri boda i da napravimo još jedan veoma bitan korak ka osvajanju titule. Ostalo je još malo do kraja ove duge sezone, želimo da je privedemo kraju na najbolji mogući način.\nGust raspored i takmičenje na dva fronta ne utiču na igrače Zvezde.\n- Navikli smo na izuzetno gust raspored, odd jula prošle godine igramo u ovom ritmu. Pokazali smo mnogo puta do sada da to na nas ne ostavlja posledice. Prirodno je da u nekom trenutku dođe do zamora, ali naša ekipa radi sve kako bismo se što brže oporavili. Raduje nas činjenica da nemamo većih problema sa povredama. Nadam se da ćemo svi biti potpuno zdravi i spremni da se borimo na večitom derbiju – poručio je Gobeljić.


Zimovanja - Bosna - Discovery TravelDiscovery Travel\t✆ 011 3290 452 Leto 2017\nLeto 2017 Grčka Grčka kopno Halkidiki Olimpska regija Solunska regija Ofrynio Beach Sivota Parga Pilion Grčka ostrva Tasos Krf Lefkada Kefalonija Zakintos Evia Skijatos Rodos Karpatos Krit Samos Santorini Mikonos Island Hopping Kuće i Vile Grčka online pretraga Španija Andaluzija Kosta Dorada Kosta Brava Majorka Ibica Tenerife Italija Sardinija Sicilija Kalabrija Kipar Crna Gora Bar Bečići Budva Herceg Novi Ulcinj Tivat Petrovac Turska Alanja Antalija – Lara Belek Kemer Side Fetije Malta Egipat Bugarska Hrvatska SlovenijaPutovanja Wellness & Spa Slovenija Wellness Srbija Wellness Mađarska Wellness Hrvatska Wellness Evropski gradovi Autobusom Avionom City Breaks Krstarenja MSC – Mediterranean Shipping Company Costa Cruise Individualna putovanja Zima 2016/17 Srbija Bugarska Bansko Borovec Austrija Francuska Italija Slovenija Bosna i Hercegovina Online rezervacijeDaleke destinacije Afrika Kenija Zanzibar Azija Tajland Bali Šri Lanka Kina Japan Mjanmar (Burma) Indijski okean Maldivi Sejšeli Mauricijus Biseri emirata Dubai Ostali Emirati Egzotični Karibi Kuba Dominikanska Republika Severna i Južna Amerika Sjedinjene Američke Države Meksiko Brazil Kružne tureHoteliAvio karteUsluge Prevoz Vize Online rezervacije (Booking) Karte za događaje Putno osiguranjeKontakt\tZimovanja u Bosni i Hercegovini\nO JahoriniO Bosni i Hercegovini\nU toku je proces izgradnje modernog sistema osnežavnja staza na Prači kao i donjih prelomnica Ogorijelice 1 i 2. Samim tim ski resort Jahorina postaje jedan od najmodernijih skijaških centara u ovom delu europe, i to sa sigurnim snegom.\nApartmani, vikendice, hoteli, pansioni – VIP Jahorina Vam nudi sve vidove smeštaja. Apartmani i vikendice se nalaze uz ili su veoma blizu ski staze. Osim privatnog smeštaja, sedeći Hoteli su u ponudi: Aparthotel Vučko, Hotel Board, Hotel Nebojša i Hotel Bistrica.\nBosna i Hercegovina je država u jugoistočnom delu Evrope, smeštena na zapadu Balkanskog poluostrva. Sa severa, zapada i juga graniči sa Hrvatskom, a sa istoka sa Srbijom i Crnom Gorom. Glavni grad zemlje je Sarajevo. Nezavisnost je stekla 5. aprila 1992. godine nakon raspada bivše Jugoslavije. Prema međunarodnim procenama, ukupno stanovništvo je otprilike 3.950.000. Zemlja sa dugom turističkom tradicijom, dobrim i prijatnim domaćinima Vas poziva da budete njeni Gosti. Okružena turističkim zemljama, (Hrvatska, Srbija, Crna Gora) Bosna i Hercegovina nudi pored prirodnih resursa i veliko iskustvu u oragnizaciji turističkih ponuda.\nHotel Vučko *****


BRAVO, MAJSTORE! Kecmanović u polufinalu turnira "mladih nada" | Tenis | Direktno\n07. 11. 2019. 17:36 0\nBRAVO, MAJSTORE! Kecmanović u polufinalu turnira "mladih nada"\nNaš mladi teniser Miomir Kecmanović plasirao se u polufinale turnira "Next Gen", na kome učestvuju najtalentovaniji igrači današnjice i za koje se pretpostavlja da su suvo zlato "belog sporta". On je među četiri najbolja tenisera u Milanu prošao nakon što je\nOn je među četiri najbolja tenisera u Milanu prošao nakon što je u trećem kolu grupe A savladao Španca Alehandra Davidoviča Fokinu sa 4:1, 4:1, 4:3 (8:6) i tako je zauzeo drugo mesto sa skorom od dve pobede i jednog poraza.\nPrethodno je Australijanac Aleks de Minaur savladao Norvežanina Kaspera Ruda 4:1, 4:0, 4:2 i sa maksimalne tri pobede, kao prvoplasirani, prošao u polufinale.\nPodsetimo, turnir u Milanu okuplja najbolje mlade igrače do 21 godine, a igra se po eksperimentalnim pravilima (set do četiri u gemovima, odnosno taj-brejk posle 3:3 i gem lopta na 40:40).\nMiomir Kecmanović ATP Next Gen Alehandro Davidovič Fokina


VREMEPLOV: Živković se proslavio u Partizanu pa otišao u Benfiku, a nije Andrija (VIDEO) - Vremeplov, Domaći fudbal, Fudbal, Evropske lige\nHotSport»Vremeplov, Domaći fudbal, Fudbal, Evropske lige»VREMEPLOV: Živković se proslavio u Partizanu pa otišao u Benfiku, a nije Andrija (VIDEO)\nVREMEPLOV: Živković se proslavio u Partizanu pa otišao u Benfiku, a nije Andrija (VIDEO)\nMirko Marković| 2017-04-12T00:11:44+00:00\t12. apr 2017. 0:11|1 komentar|HotSport\nIz Galenike je dosao u Humsku, a imao je mnogo uspesniju igracku od trenerske karijere\nU jakoj konkurenciji bilo je potrebno da se odskače mnogo da bi te zapazio neki veliki klub.\nBRAJMA NAKON DEBIJA: Osetio sam sjajnu atmosferu o...\nNAJAVLJUJU NOVU BITKU, ALI… Partizan u velik...\nBaš tako je Zvonko Živković, jedan od najboljih izdanaka škole Galenike koji je stigao u Partizan.\nI ekspresno je gurnut u vatru da se bori za mesto pod suncem, nije mu bilo teško da se izbori, uspeo je da obeleži period nastupa za crno-bele.\nSvakako da je zaštitni znak tog tima, ali i čitave generacije, istorijski mec sa KPR. Partizan je u Londonu poražen sa 6:2, a zatim su sa četiri gola u mreži rivala posle revanša u Humskoj otišli u naredno kolo Kupa UEFA, nakon čega je usledila eliminacija od PSŽ-a.\nŽivković se iz Beograda preselio u Lisabon, gde je nastupao za Benfiku i tokom internacionalne karijere igrao je još za Fortunu iz Dizeldorfa i Dižon.\nOdlučio se za trenerski posao, u kom nije bio tako uspešan kao što je bio igrač. Vodio je omladinsku selekciju Srbije i Crne Gore, radio je u Metalcu i Teleoptiku. Trenutno Živković ima zaduženja u omladinskoj školi Partizana.\nTAGOVI: Partizan, benfika, Zvonko Živković\nPARTIZANOVA DEFANZIVA OČAJNA NA BRDU: Sada će biti jača u završnici sezone na dva fronta\nselesao 12.04.2017. at 05:27- Odgovori\t (0)\t (0)\nBio je fudbalercina kakvih danas nema u SL. Prefinjene tehnike, lakog trka . Bio je gazela na terenu od koga si u svakom momentu mogao ocekivati nesto posebno. Neka nam Zile dugo zivi i poducava omladinu pravim vrednostima.


Villager Električna Drobilica za grane VC 2500\nSaradnju protekla u izuzetno korektom odnosu, profesionalno, korektna I nadasve iskrena saradnju. Svaka preporuka za clana za saradnju u buducnosti. 10++\nSve uredno i brzo\nSve kao po dogoovru, preporuke za saradnju.\nEkstra kvalitetan proizvod.\nSaradnja i komunikacija na najboljem mogućem nivou - od mog prvog upita, pa do same realizacije.\nУ две поруке поручено, испоручено, све како треба. Препорука\nПрепорука за сарадњу . У року од 24 часа стигло на кућну адресу . Настављамо сарадњу на обострано задовољство.\nSve je proteklo u najboljem redu. Ljubaznost, komunikativnost i brza realizacija. Sve preporuke sa moje strane!\nŽelatin 220 Bloma Svinjski 25kg i 0,5kg\nСве по договору, задовољан сам.\nTanin C 500g.\nVIllager Brusilica VLN 433\nSve pohvale preporuke za saradnju


Janković i Erjavec stvaraju predizbornu lijevu koaliciju | Izbori u Sloveniji | Al Jazeera Balkans\nSuočeni s rezultatima anketa po kojima vodi stranka Janeza Janše, Zoran Janković i Karl Erjavec žele spriječiti njegov povratak na vlast.\nDvojica iskusnih slovenskih političara su se obavezali da neće ići u koaliciju s Janšinom strankomEPA - Arhiva\nLjubljanski gradonačelnik Zoran Janković i predsjednik Slovenske stranke umirovljenika Karl Erjavec pozvali su na stvaranje predizbornog bloka lijevih snaga, kako bi se spriječila pobjeda desnice na parlamentarnim izborima 3. lipnja, javlja Hina.\nJanković i Erjavec su iz Ljubljane poručili kako im je cilj spriječiti da na izborima relativnu većinu u Parlamentu dobije Slovenska demokratska stranka Janeza Janše, koja je, prema nekim predizbornim anketama, u vodstvu, čime bi Janša mogao treći put postati premijer.\nSporazum o lijevom bloku koji su potpisali Janković i Erjavec, ministar vanjskih poslova u tehničkoj Vladi premijera Mire Cerara, ima samo dva članka.\nPrvim su se, po njihovim riječima, supotpisnici obvezali da neće ići u koaliciju s Janšinom strankom, a drugim da će na prvo mjesto u svome radu staviti "čovjeka i zaštitu prirode".\nJankovićeva stranka ne ide na izbore\nNa izborima 2011. godine osvojio je većinu u državnom Parlamentu sa svojom novoosnovanom strankom Pozitivna Slovenija, ali nije uspio sastaviti vladu.\n"Stranka se ove godine ne kandidira na izborima, kako se ne bi usitnjavali glasovi skloni ljevici, ali je potrebno spriječiti dolazak na vlast Janše", kazao je Janković nakon potpisivanja političkog pakta sa strankom slovenskih umirovljenika.\nErjavec je rekao da bi povezivanje ljevice i njezina pobjeda na izborima onemogućilo dalju rasprodaju državne imovine i poduzeća te da je potrebna pobjeda ljevice kako bi se sačuvalo javno i svima dostupno zdravstvo.\n"Jankovića vidim kao osobu koja je jedina sposobna povezati ljevicu i provesti potrebne projekte", kazao je Erjavec.\nPoziv drugim strankama\nNjih dvojica desnici u Sloveniji pripisuju socijalnu neosjetljivost i želju da "revidira" poglede na prošlost.\nPozvali su i druge stranke lijeve orijentacije da im se pridruže u njihovim nastojanjima i potpišu sporazum o lijevom bloku.\nRačunaju, u prvom redu, na Stranku modernog centra Mire Cerara, dosadašnjeg premijera, te Socijalne demokrate Dejana Židana, koje, za sada, ostaju pri odluci da će na izborima nastupiti samostalno, ali ne isključuju mogućnost kasnijeg povezivanja u vladajuću koaliciju ako bi takav smjer zahtijevali izborni rezultati.\nCerar službeno obavijestio parlament o ostavci


SRPSKE KRUNE - SAČUVANE I NESTALE\nAutor Tema: SRPSKE KRUNE - SAČUVANE I NESTALE (Pročitano 5202 puta)\n« poslato: 09.06.2013. 17:03 »\nOvom prilikom pokrenuću priču o srpskim kraljevskim krunama, od kojih se samo jedna nalazi u posedu našeg naroda.\nPo saznanju istraživača, postoje četiri srpske krune koje su do sada sačuvane. Kruna Karađorđevića, izlivena od delova Karađorđevog topa, jedina je srpska kruna koja se čuva na teritoriji današnje Srbije. Donedavno je i kruna Stefana Dečanskog čuvana u istoj državi, ali odvajanjem Crne Gore, ostala je u "inostranstvu".\nKruna Stefana Dečanskog, od purpurnog somota\nsa metalnim aplikacijama u vidu pločica sa emajlom i\nkrupnim dragim kamenjem optočenim biserima.\nKrunu Stefana Dečanskog posedovala je Karlovačka mitropolija koja ju je poklonila crnogorskom vladiki Petru Petroviću Njegošu prilikom njegovog susreta sa tadašnjim mitropolitom. Kruna se čuva na Cetinju i utvrđeno je da je vreme njene izrade kraj XIII i početak XIV veka. Poslednji put je upotrebljena prilikom krunisanja knjaza Nikole za crnogorskog kralja 1912. godine. Tom prilikom iz simbolike se knjaz Nikola krunisao jedinom pouzdano sačuvanom krunom Nemanjića.\nPostoje podaci i da Nemačka kruna Hofenstaufena, takođe vizantijskog tipa, ima srpsko poreklo i da je pripadala nekom od naših srednjovekovnih vladara. Zbog nemogućnosti ispitivanja, nemoguće je to i dokazati.\nU glasniku istorisjskog drustva u Novom Sadu, u broju 22, izdatom 1935. godine, nalazi se jedan vrlo zanimljiv članak Subotičanina dr Alekse Ivića koji pominje još dve srpske krune. Naime, u svom radu dr Ivić spominje jednu srpsku krunu koja se čuva u bečkoj Dvorskoj riznici. Tu krunu je knezu Štefanu Bočkaju predao veliki vezir Lala Mohamed 11. novembra 1605. godine na Rakoskom polju. Bočkaji je ovu krunu poneo sa sobom u svoj grad. Sledećeg dana 12. novembra, Bočkaija je čekala delegacija grada Kronstata (Brasove) i poklonila mu drugu krunu, takođe srpskog porekla.\nIgnac Aurelius Fesler nam je u svom delu "Die geschichten der Ungern und ihrer Landsassen", izdatoj u Lajpcigu 1849. godine, na strani 589. detaljno opisao i deputaciju Kronstata i srpsku krunu koji su ovi doneli knezu Bočkaju na dar. Krunu Fesler opisuje kao zlatnu srpsku despotsku krunu koju su građani Kronstata zaplenili u jednom boju sa Turcima. Sa krunom su mu predali i jedan zlatni srpski pojas koji je, po rečima Feslera, takođe pripadao srpskim despotima. O ove dve srpske krune koje su predate knezu Bočkaiju, podrobnije pišu Kosicki sudija Jovan Bekicki, i istoričari Sirmaj, Druleta i Homonaj. Za krunu koju je predao vezir Lala Mohamed, znamo pouzdano da je u bečkoj Dvorskoj riznici, a za krunu koju su predali građani Kronstata - da se nalazi u depou budimpeštanskog muzeja.\nNaša država treba da istakne zahteve da se ove krune vrate u posed srpskog naroda, kojem i pripadaju. Mnoge srpske dragocenosti su prenošene u Austriju i Ugarsku, a ni Rusija nije bila imuna na prijem tih predmeta. U muzeju u Petrogradu se čuva zlatom vezeni pojas Branka Mladenovica, oca Vuka i rodonačelnika Brankovića. Bežeći od Turaka, srpski prinčevi i vlastela, zajedno sa sveštenstvom i narodom, došavši u južnu Ugarsku, nosili su sa sobom i svoje pokretno imanje koje je ne retko sadržavalo i vladarske insignije i dragocenosti.\nGeneracijama čuvane dragocenosti su tako našle poslednje odredište u dvorskim riznicama i kolekcijama zapadne Evrope. Mnogi srpski oficiri i velikodostojnici su svoja pokretna imanja, ženidbom i prodajom, prepustali u ruke Mađara i Nemaca, većinom bečkih i peštanskih stanovnika. Ali ne samo srpske srednjovekovne tekovine, nego i tekovine Srba, austrijskih podanika, koji su u novoj otadzbini pokazali veliki kulturni i ekonomski progres, slivale su se vekovima, lagano, u Beč i Budimpeštu. Ovo se događalo naročito posle oslobođenja Mađarske od Turaka, kad se Beč i Pešta naglo razvijau. U ova dva grada su se puna dva veka doseljavali penzionisani graničarski visoki oficiri srpske nacionalnosti, noseći sa sobom mnoge dragocene pokretnosti. Isto tako mnogi Nemci i Mađari, generali i drugi oficiri, koji su službu proveli u sredini našeg naroda, dolazili su u Beč i Budimpeštu, noseći čitave karavane skoro svega što je predstavljalo našu vrednost sa bilo kog stanovišta.\nU Beču i Budimpešti nalaze se mnogobrojne antikvarske prodavnice i kuće. U svakoj od tih radnji uvek se može pronaći poneka stara srpska knjiga, srpski srednjovekovni novac, stare srpske poštanske marke, slike i ikone, oružje i drugi predmeti. Po rečima dr Ivića, koji je, jos sredinom 20-og veka, kupovao srpske predmete u ovim prodavnicama, mogao se sastaviti čitav muzej srpskih predmeta i dragocenosti.\n« Poslednja izmena: 16.09.2013. 23:51 Konstantin »


Naći pravni lijek za nasilja nad zdravstvenim radnicima | Mondo.Me Prod\nNaci pravni lijek za nasilja nad zdravstvenim radnicima\n7. June, 07:18\nNaći pravni lijek za nasilja nad zdravstvenim radnicima 0 Podijeli Podijeli na facebook Podijeli na twitter Podijeli na viber Pošalji na mail\n20.08.2019. / 15:17\nIzvor MINA 20.08.2019. / 15:17\nCrna Gora mora naći pravni lijek za neprimjereno ponašanje građana i za svaki oblik nasilja nad zdravstvenim radnicima, poručili su iz Zavoda za hitnu medicinsku pomoć(ZHMP), navodeći da najoštrije osuđuju takve napade.\nIz ZHMP kazali su da su sve učestalije uvrede i fizički napadi pojedinaca, a poslednji slučaj je napad na ekipu iz Pljevalja, koji su verbalno vrijeđani, a kasnije i kamenicom gađani kada su vozilom krenuli na hitnu intervenciju.\n“ZHMP najoštrije osuđuje napade na svoje zaposlene i napade na zdravstvene radnike, koji obavljajući izuzetno težak i odgovoran posao, ne štedeći svoj život, pomažu povrijeđenima”, rekli su iz te zdravstve ustanove.\nKako su naveli, krajnje je vrijeme da se zaštite zdravstveni radnici u pozitivno pravnoj regulativi i da za počinioce budu predviđene najstrože kazne.\nOcjenjuje se da država mora naći pravni lijek za neprimjereno ponašanje građana i za svaki oblik nasilja nad zdravstvenim radnicima.\n“Kao zdravstvena ustanova u koju građani imaju veliko povjerenje, što pokazuju brojke, jer na godišnjem nivou pružimo oko 350 hiljada usluga u ambulanti i na terenu, nećemo dozvoliti da nesavjesni pojedinci naruše odnos koji mora postojati između pacijenta i zdravstvenog radnika”, poručili su te zdravstvne ustanove.\nKako su kazali, vrijeme je da se preispitaju sve mogućnosti zakonskih rješenja, u cilju zaštite zdravstvenih radnika.\nIncidenti između zdravstvenih radnika i pacijenata, kako se navodi, mogu imati dalekosežne posljedice i društvo mora najozbiljnije prići rješavanju ovog evidentnog problema.\nIz te zdravstvene ustanove smatraju da se ovdje radi o pojedincima jer imaju izuzetno društveno odgovorne građane sa kojima imaju izvanredan odnos.\nPrema njihovim riječima, najbolji pokazatelji kvaliteta rada i usluga jesu zahtjevi novoformiranih lokalnih samouprava koje su isključive u namjeri da se u njihovim opštinama oforme Jedinice za HMP.\n“Apelujemo na građane da imaju visok nivo senzibiliteta prema zdravstvenim radnicima, koji obavljajući izuzetno težak i odgovoran posao spašavaju živote”, kazali su iz te zdravstvene ustanove.


Stefanović: Vulin izjavama otvara nove ratove u regionu\nVesti Autor:Beta02. apr. 201512:42 > 12:49\nPoslanik Demokratske stranke Borislav Stefanović ocenio je da ministar za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja Aleksandar Vulin svojim izjavama otvara nove ratove u regionu i narušava "ionako krhke odnose" Srbije i Hrvatske.\n„Kada će predsednik vlade nagovoriti Vulina da se bavi svojim poslom, da se bavi socijalom i boračkim pitanjima, a ne da otvara nove ratove u regionu“, upitao je Stefanović u Skupštini Srbije.\nStefanović je kazao da Vulin podgreva atmosferu u regionui upitao kako je moguće da je Vulin pametniji od premijera Aleksandra Vučića, podsećajući da je predsednik vlade sam to izjavio.\n„Kako je moguće da je Vulin pametniji od predsednika vlade, jer ako je to tačno onda neka zamene mesta“, rekao je Stefanović.\nStefanović je upitao i kako je moguće da ministar odbrane Bratislav Gašić stigne za pola sata od Kruševca do Beograda u noći kada se dogodila tragedija prilikom pada vojnog helihoptera u kojoj je poginulo sedam osoba. On je kazao da se zaključuje da je Gašić stigao za 30 minuta na osnovu njegove izjave, zbog čega je od ministra zatražio odgovor kojim prevoznim sredstvom je to postigao.\nStefanović je tražio objašnjenje i o produženju roka za ispumpavanje vode iz kopa Tamnava za koji je bila zaduženo preduzeće „Južna Bačka“, ali i ko su firme i vlasnici koji izvoze u Rusiju od kada je zabranjena trgovinska razmena te zemlje sa EU.\nAleksandar VulinBorislav StefanovićHrvatska


source.ba | Sulejman Haljevac uputio incijativu: Centar nikad nije bio prljaviji, 373 sijalice ne rade\nMemo Haljevac i Ismir Jusko podržali kandidate "četvorke", nisu glasali za SBB-ovu listu\nIz inicijative "Moja adresa: Srebrenica" zatražili su od CIK BiH da odbije prijave iz Srbije\nInicijativa Magazinovića: Parlament BiH konačno raspravlja o realizaciji obaveza iz Mišljenja EU\nUputio sam inicijativu da se rasvjeta hitno popravi i da se smeće odvozi, naša općina Centar nikad nije bila prljavija. Nakon upita velikog broja nezadovoljnih građana izašao sam na teren i u roku od dva dana uočio da 373 sijalice nisu u funkciji na vidljivim mjestima. Kontejneri su zapušteni, smeće se ne odvozi, što dovodi do rizika da se poveća broj glodara i gmizavaca – kazao je Haljevac, prenosi avaz.\nTagovi: Memo HaljevacInicijativa