FUDBALSKI SUDIJA - FOOTBALL REFEREE : јануар 2013\nOni su stvarali istoriju naše sudijske organizacije!\nBožidar Botić, Tikica Marković, Vasa Stefanović i Radoslav Rakić\nPOTREBA REVIZIJE TUMAČENJA NAMERNOG IGRANJA LOPTE RUKOM\nPravila fudbalske igre spadaju u red pravila koja se veoma sporo i teško menjaju. Za vek i po od kada su prva pravila napisana tek nekoliko promena istih je bilo. Mnogi faktori utiču na ovakvo stanje kada su Pravila igre u fudbalu u pitanju. Ako se pravila ne menjaju, ono se menjaju njihova tumačenja. Poslednja revizija tumačenja Pravila igre, ona koja se odnosi na Pravilo 12, suspendovala je slobodno sudijsko uverenje kod procene prekršaja izuzev kod situacije namernog igranja lopte rukom od strane igrača (ne odnosi se na igranje lopte rukom vratara u svom kaznenom prostoru). Prilikom razrade tumačenja namernog igranja lopte rukom oni koji su tumačenje dali definisali su prateće kriterijume koji treba da budu zadovoljeni kako bi se jedno igranje lopte rukom okarakterisalo kao namera. Ovakvo tumačenje je pre izvesnog vremena počelo da se primenjuje.\nŠta je praksa, nakon stupanja na snagu novog tumačenja, pokazala? Pokazala je da se sudije u najvećoj, da ne kažem pretežnoj meri prilikom primene Pravila igre „sapliću“ upravo u proceni namernog igranja lopte rukom. Statistika pokazuje da od četiri situacije igranja lopte rukom, u ili izvan kaznenog prostora, čak u 50% slučajeva sudije donose pogrešnu odluku. Šta je uzrok takve nimalo prijatne statistike? Svakako da problem nije u nepoznavanju ovog tumačenja od strane sudija. U to sam potpuno siguran. Teško da se danas može naći neki sudija koji neće znati da teorijski objasni koji kriterijumi treba da budu zadovoljeni da bi se jedno igranje lopte rukom okarakterisalo kao namerno. Ako nije po sredi sudijino ne znanje, šta je onda? Uzrok za gore pomenuti statistički podatak treba pre svega tržiti u složenosti tumačenja namernog igranja lopte rukoma. Aktuelno tumačenje namernog igranja lopte rukom u terojskim smislu teško da ima manjkavosti, ali u praktičnom smislu manjkavosti su evidentne. Jedna od najvećih manjkavosti jeste izuztetno teška njegova primena.\nMala komparacija. U krivičnom zakonodavstvu postoji pojam „ubistvo s predumišljajume i ubistvo bez predumišljaja“. Između te dve odrednice se krije namera. Upravo postojanje, ili ne postojanje te namere se dokazuje tokom sudskog procesa iznošenjem mnoštva dokaza. Sve to se radi jer visina kazne nije identična kod ubistva s predumišljajem, i ubistva bez predumišljaja. U suštini identično je i u fudbalu prilikom procene namernog igranja lopte rukom. Namera se sankcioniše, ne namera se ne sankcioniše. Za razliku od sudije u sudu koji ima vremena i prostora da pre donošenja konačne odluke predočene dokaze do kraja analizira, upoređuje, klasifikuje i da na kraju obavi konusltacije sa drugim kolegama, sudija na terenu takvu vrstu komfora nema. On mora da donese odluku u datom trenutku. Sudija mora da u datom trenutku odluči da li je namera postojala, ili nije. U delićima sekunde sudija treba da odgovri na sledeća pitanja: da li je ruka bila u prirodnom položaju, ili nije, da li se radi o iznenađujućoj lopti, ili se ne radi, da li je razdaljina između mesta odakle je lopta upućena i ruke takva da je igrač mogao, ili nije mogao da reaguje. S druge strane ako ostanemo još malo u komparaciji onda ćemo videti da sudija u sudu donosi odluke u miru bez trenutnih pritisaka. S druge strane sudija na terenu donosi odluke pred mnoštvom sveta, u ambijentu koji često biva uzburkan svakojakim emocijama i pri tome biva izložen svakojakim pritiscima.\nZašto se aktuelno tumačenje namernog igranja lopte rukom pokazalo kao izuzetno teško za sprovođenje? Zato što se bazira na psihologiji ponašnja igrača. Utvrđivanje namere nije ništa drugo, do zadiranje u psihu igrača u datom trenutku u kojem sudija treba da prepozna nameru. Složićemo se da je takav poduhvat težak i za psihologa, a kamli za sudiju. Težak je zato što namera u isto vreme može biti i svesna, ali i nesvesna reakcija pojedinca. Kad to kažem pre svega mislim na to da pojedinac u određenim situacijama može da reaguje podsvesno kroz svesno. Dodatni koriterijumi koji su aktuelnim tumačenjem namernog igranja lopte rukom propisani za uzeti u obzir i dalje ne daju odgovor o postojanju namere pogotovu ako namera dolazi kao podsvesna reakcija. Zbog toga sam mišljenja da se ti kriterijumi mogu svesti na onu narodnu: Može da bude, ne mora da znači. Kod primene Pravila igre takve igre reči ne sme da bude. Usled gore iznete složenosti primene postojećeg tumačenja mi danas na utakmicama imamo priliku da vidimo različite kriterijume sudija prilikom procene namernog igranja lopte rukom od strane igrača ne samo kad je u pitanje takva radnja unutar kaznenog prostora, već i kad se ona dešava na drugim delovima terena za igru. Danas nije mali broj sudija, trenera i igrača koji smatraju da je po ovom pitanju potrebno nešto neizostavno preduzeti jer se postojeće tumačenje pokazalo kao više štetno, nego korisno ne samo po sudije već i po fudbal u celini.\nŠta je potrebno uraditi? Pre odgovora na postavljeno pitanje treba znati da idealnog rešenja kad je u pitanju procena prekršaja zbog igranja lopte rukom od strane igrača (ne vartara u svom kaznenom prostoru) nema. Ako nema idealnog rešenja, šta onda ostaje. Ostaje da se pronađe najmanje nesportsko, ali u isto vreme i rešenje koje će sa spekta transparentnosti biti najlakše sprovodljivo. Isto tako veoma je važno pronaći takvo tumačenje koje će sudijama omogućiti da što lakše i bezbolnije ujednače kriterijum u presuđivanju po takvim slučajevima. U pravu najbolji zakon je onaj koji odlično koresponira sa životom. Upravo takvo treba da bude i tumečenje igranja lopte rukom od strane igrača. To znači da jedno takvo tumačenje mora da budu u duhu fudbalske igre, a ne u duhu kvazifudbalskih elemenata, odnosno nekih eksternih elemenata koji su proteklih godina počeli da diktiraju pravila ponašanja u fudbalu. U fudbalu, pa samim tim i u suđenju se ne može sve dokazati. Ukoliko se sve pokuša dokazati, onda fudbal postje razgolićeni sport bez draži.\nJedno od mogućih rešenja u tumačenju igranja lopte rukom od strane igrača se bazira na brisanju odrednice namerno. Sudija se ne bi bavio projekcijom i odgonetanjem namere igrača, već bi konstatovao faktičko stanje na terenu. To drugim rečima znači da bi sudiji ostalo da proceni da li je bilo igranja lopte rukom, ili nije bilo. Ono što se može ovakvom tumačenju pridodati jeste i odrednica da li je ruka bila uz telo, ili je ruka bila odručena od tela. Mišljenja sam da je ta odrednica sasvim dovoljno precizna, ali u isto vreme i krajnje sprodovljiva i u kojoj bi verovatnoća greške bila neuporedivo manja od današnje. Po meni ništa više od toga ne bi trebalo dodavati tumačenju igranja lopte rukom od strane igrača. Neko će možda reći da je ovakvo tumačenje previše jednostavno. Pa upravo kvalitet nekog rešenja se ogleda u njegovoj jednostavnosti. S druge strane sigurno da će biti i onih koji će isticati da takvo tumačenje ne bi bilo pošteno prema fudbalerima. Možda nije previše pošteno prema fudbalerima, ali je najmanje nepošteno prema fudbalu u celini. A to bi trebalo da je poenta u trasiranju želje za unificiranom primenom Pravila igre. Na kraju biće i onih koji će reći da se ovakvim tumačenjem suspenduje i poslednji oslonac slobodnog sudijskog uverenja. Moj odgovor na takvu konstatciju je: Neka se suspenduje, ali neka sudijama bude lakše u primeni Pravila igre. Primena pravila u današenjem fudbalu je postala veoma teška i ne često opterećujuća za sudiju. Iz fotelje je lako suditi i analizirati suđenje, na terenu je situacija sasvim drugačija.\nZahtevi koji se danas postavljaju pred fudbalske sudije su i brojni i mnogostruki. Danas fudbalske sudije po nivou fizičke kondicije i snage skoro da su izjednačeni sa fudbalerima. Danas se igra brz fudbal i sudije moraju odluke donosti veoma brzo, a u sagledavanju situacije treba da budu sveobuhvatni. Zbog toga tumačenje odredbi Pravila igre treba da bude u maksimalnoj funkciji rasterećenja sudija, a ne da sudije kroz tumačenja budu dodatno opterećene kriterijumima koji u sebi imaju više ne fudbalskih, nego fudbalskih elemenata.\n- Bundes liga, 19. kolo -\nHSV – Verder 3:2\nSudija: Torsten Kinhofer\nNa utakmici 19. kola Bundes lige HSV – Verder zabeležio sam jedna interesantan detalj. O čemu se radi? Radi se o tome da je sudija u 90. minutu utakmice, u samo nekoliko sekundi, igraču Verdera Arnautoviću izrekao dve disciplisnke mere – opomene, što je automatski značilo i isključenje ovog igrača iz igre.\nMalo pojašnjenje zabeležene situacije. Nakon jednog nesmotrenog starta od strane Arnautovića nad protivničkim igračem, prekršaj se dogodio oko središnje linije terena za igru, sudija je dosudio direktan slobodan udarac u korist HSV-a i izrekao je discplinsku meru – opomenu igraču Verdera. Nakon što je sudija izrekao disciplinsku meru, u trenutku dok je sudija sa beležnicom, prolazio pored Arnautović je kratko cimnuo nogom prema lopti pored koje je prolazio sudija. Sudija nije očekivao ovako nešto pa je instiktivno reagovao i na momenat se trgnuo. Odmah nakon ovakvog gesta igrača Verdera sudija je ponovo posegao za kartonom i Arnautoviću izrekao drugu opomenu što je automatski značilo i isključenje.\nSituacija je svakako nesvakidašnja. Sudija je u ovoj situaciji procenio da je po sredi nesportsko ponašanje igrača Verdera, pa je saglasno Pravilima igre posegao za disicplinskom merom. Pravila igre jesu jasna, ali se od sudije očekuje da prilikom primene Pravila igre pokaže i malo više osećaja za prirodu meča. Podtekst sudije kod druge opmene bi moga da glasi: „Ti ćeš mene da plašiš!“\nDok ne počne nastavak kako nacionalnog prvenstva, tako i UEFA klupskog takmičenja nešto intenzivnije se družimo sa zagonentim ličnostima. Na redu je nova fotografija i nova zagonetna ličnost. Vraćamo se na domaći teren. Kako se zove sudija koji se na fotografiji nalazi između kapitena Velimira Zajeca i Momčila Vukotića?\nMala pomoć. Fotografija je sa derbi utakmice velike četvorke, Partizan - Dinamo (Zagreb). Utakmica je odigrana na stadionu JNA 28. marta 1982. godine pred oko 45.000 gledalaca. Na tom meču nije bilo pobednika, utakmica je odigrana bez pogodaka. Sudija sa fotografije je početkom osamdesetih godina prošlog veka bio u grupi vodećih sudija iz jedne bivše jugoslovenske republike. Zagonetna ličnost dolazi iz mesta u kojem klub iz tog mesta utakmice igra na Bilinom polju. U sezoni 1981/1982 naša zagonetna ličnost je bila član Disciplinskog suda SFSJ.\nSliku bolje možete videti tako što ćete kliknuti na nju. Odgovor na postavljeno pitanje možete pročitati u komentaru.\nAlžir – Togo 0:2\nSudija: Hamada el Moussa Nampiandraza (Madagaskar)\nUtakmica Alžir – Togo, koja je odigrana u okviru Grupe D svakako da će ući u istoriju svetskog fudbala, ako računamo velika takmičenja, po dužini nadoknade vremena. Sudija Hamada el Moussa Nampiandraza je utakmicu produžio za neverovatnih 13. minuta. Svakako da ovako veliko i nesvakidašnje dodatno vremena zaslužuje da se njemu nešto više kaže.\nU 86. minutu utakmice, nakon što je jedan igrač Alžira u trku uleteo u vrata Togoa leva stativa istih se iskrivila. Sudija je zbog neispravnosti vrata zaustavio vreme i privremeno prekinuo utakmicu – na teren su ušli organizatori meča i osoblje koje je zaduženo za održavanje terena - i zatražio da se vrata osposobe saglasno odredbama Pravila 1, Pravil igre. Nakon određene pauze organizator je uspeo da vrata dovede u normalno stanje. Sudija je nastavio utakmicu i na opšte iznanđenje svih prisutnih, nakon odigranih 4. minuta onoliko koliko je ostalo do isteka regularnih 90. minuta, odlučio da utakmicu produži za neverovatnih 13. minuta!? Ostalo je nejasno zbog čega se sudija odlučio za tako ekstremno veliko dodatno vreme. Na utakmici je zabeleženo da je izvršeno ukupno 6 zamena igrača, da su lekraske ekipe u tri navrata ulazile u teren da ukažu pomoć povređenom igrači i zabeleženo je jedno iznošenje van terena povređenog igrača. Nekog ekstremnog odugovlačenja vremena od strane ekipa nije bilo. To je sve što je moglo da utiče na to da sudija odredi dodatno vreme. Svakako da je nadokande vremena trebalo da bude, ali nikako da ono iznosi 13. minuta.\nU Pravilu 7, u odeljku – Nadoknada izgubljenog vremena stoji: Svaki deo (period igre) će se produžiti da bi se nadoknadilo izgubljeno vreme zbog:\n- zamene igrača;\n- procene povreda igrača;\n- iznošenja povređenih igrača sa terena za igru;\n- manevara koji imaju za cilj namerno gubljenje vremena (razvlačenje vremena);\n- bilo kog drugog uzroka;\nNadoknada izgubljenog vremena je u diskrecionom pravu sudije.\nGore nabrojani sličajevi važe pod uslovom da se isti dešavaju dok utakmica traje. U situaciji iz 86. minuta utakmica nije trajala, vreme je bilo zaustaljeno, već je ona privremeno prekinuta, pa samim tim vreme koje je utrošeno za dovođenje vrata u red ne podpada pod vreme koje je trebalo nadoknaditi.\nGana – Mali 1:0\nNa utakmici Gana – Mali koja je odigrana u 24. januara u okviru drugog kola Grupa B Afričkog kupa nacija, zabeležio sam jedan interesantan detalj vredan pažnje. Radi se o sudijskoj odluci iz 7. minuta utakmice. Utakmicu je sudio Noumandiez Doue iz Obale Slonovače.\nO čemu se radi? U pomenutom minutu nakon ubačene lopte ispred kaznenog prostora Gane, jedna igrač Malija se našao ispred vratara koji je istrčao izvan kaznenog prostora. Vratar je u pomenutoj situaciji bio poslednji igrač odbrane i intervenisao je tako što je loptu igrao rukom. Takvom intervencijom, van kaznenog prostora, vratar je sprečio igrača Malija da iskoristi izglednu priliku za postizanje pogotka. Sudija Doue je ovakav prekršaj vratara sankcionisao tehničkom merom – direktan slobodan udarac i disciplinskom merom – opomena.\nTrenutak kada vratar igra loptu rukom\nU analizi ove situacije prvo treba napomenuti da se svaka rukom učinjena intervencija vratara izvan kaznenog prostora sankcioniše se isto kao i kod igrača u polju. Drugo, u takvim situacijama sudija takođe procenjuje da li postoji namera da se lopta igra rukom, ili ne postoji. U situaciji iz 7. minuta utakmice jasno se može videti da je postojala namera od strane vratara da loptu namerno igra rukom. Nakon takvog igranja lopte rukom vratar je sprečio protivničkog igrača da iskoristi izglednu priliku za postizanje pogotka. Saglasno instrukcijama koje je FIFA dala sudijama za ovakve situacijeve stiče se utisak da je sudija Noumandiez Doue u sedmom minutu utakmice načinio previd oko izricanja disciplinske mere jer je bio u obavezi da vrataru Gane umesto opomene, izrekne disciplinsku meru – isključenje.\n- Gostovanje Mažića, Radojčić i Ristića -\nU subotu 19. januara na SOS kanalu u okviru emisije TOTAL SOCCER gosti su bili Milorad Mažić, Igor Radojčić i Milovan Ristić, sudije koje su u 2012. godini na međunarodnoj, ali i domaćoj fudbalskoj sceni ostvarili zapažene rezultate. U najavi kao i tokom predstavljanja gostiju voditelj i urednik, ove inače gledane emisije, Nebojša Petrović je istakao da je povod za poziv pomenute trojice sudija uspeh koji su oni imale u 2012. godini kako na međunradodnoj sceni, tako i u domaćem šampionatu. U isto vreme ljudi sa SOS kanala su se potrudili da kao posebne goste u studiju dovedu mlade sudije SSOS FSB, što je ovoj emisiji dalo još jednu kvalitativnu dimenziju. S obzirom da tako koncipirane emisije u kojoj su gosti s jedne strane naše najbolje sudije, i s druge strane kao interaktivna publika mlade sudije, odavno nije bilo urednik i voditelj Nebojša Petrović, svakako da za takav novinarski poduhvat zaslužuje pohvalu.\nTokom trajanja emisije voditelj se iskreno potrudio da svojim pitanjima, kao i vođenjem emisije gostima ostavi maksimalan prostor da iskažu svoje stavove, da prenesu deo svog bogatog iskustva, da približe gledaocima svu lepotu i složenost bavljenja fudbalskim suđenjem. Uključivanje, putem pitanja, mladih beogradskih sudija u emisiju omogućilo je sudijskom naraštaju da iz prve ruke od najboljih sudija koje trenutno imamo čuju ono što ih interesuje. Bilo je tu interesantnih pitanja čiji su odgovori imali debelu crtu edukacije. Ono što daje jednan poseban, rekao bih kvalitetan pečat pomenutoj emisiji jeste to da voditelj, iako ima tu mogućnost, kroz svoja pitanja nije jurio, na kraju uvek jeftini senzacionalizam, već se postavio prema gostima onako kako oni to zaslužuju a to znači sa puno respekta i poštovanja. Voditelj se trudio da kroz pitanjima, ali i komentare poziv fudbalskog sudije rasvetli sa one lepše, u medijima slabo potencirane strane. S obzirom da su gosti tokom trajanja emisije imali izuzetno korektan ambijent za iznošenje svojih stavova, samim tim ono što su izgovorili je najbolji reprezent njih samih. O utiscima koje su gosti ostavili ovom prilikom neću govoriti. Ne zbog toga što to ne bi bilo inetresantno, već isključivo zbog toga što je utisak lični doživljaj pojedinca. Svako od nas ko je tu emisiju gledao ima svoj stav o viđenom. Ono što mogu reći iz mog ugla je to da su utisci pomešani, ali u osnovi pozitivni.\nSOS kanal je kroz ovu emisiju poslao jedan krajnje pozitivan signal u medijski etar kad je u pitanju poziv fudbalskog sudije. Bilo bi veoma dobro kad bi i druge medijske kuće, koje se bave sportom, prihvatile poslati signal. Bio bi to pravi doprinos da se poziv fudbalskog sudije što bolje razume, ali i shvati od strane svih onih koji na bilo koji način imaju veze sa fudbalom.\n- UEFA seminar sudija -\nU periodu od 28.01. do 31.01.2013. godine u Rimu će biti održan UEFA seminar za sudije Elit grupe i Elit razvojne grupe. Pored muških sudija, prvi put će se na seminaru naći i sudije – žene iz Elit grupe. Pored obaveznih medicinskih pregleda sudije će imati test fizičke snake i izdržljvosti tzv. JO-JO test. U isto vreme tokom trajanja seminara sa sudijama će, saglasno dosadašnjoj praksi, biti odrađen i edukativni deo iz oblasti Pravila igre i interpretacije istih na osnovu DVD prezentacije.\nOd naših sudija na ovom seminaru će učestvovati Milorad Mažić, koji se prema novoj klasifikaciji FIFA sudija pod okriljem UEFA, za prvi deo 2013. godine, nalazi u Elit razvojnoj grupi.\nUEFA je krajem decembra obelodanila listu sudija koji će deliti pravdu na predstojećem Evropskom prvenstvu u fudbal U-21, koje je na programu u junu mesecu ove godine u Izraelu. Za ovu priliku UEFA se opredelila za trojicu sudija koji se nalaze u Elit razvojnoj grupi, i trojicu sudija koji se nalaze u Prvoj grupi. Na listi su sledeće sudije:\nEntoni Gotie – Francuska – Elit razvojna grupa (1977)\nIvan Bebek – Hrvatska – Elit razvojna grupa (1977)\nOvidiu Alin Hategan – Rumunija – Elit razvoja grupa (1980)\nPavel Gil – Poljska - Prva grupa (1976)\nMatej Jug – Slovenija – Prva grupa (1980)\nSerhio Boiko – Ukrajina – Prva grupa (1977)\nLetimičnim pregledom odabranih sudija može se zaključiti da od zemalja iz velike petorke samo je Francuska zastupljena dok je ostalih pet mesta popunjeno sudijama iz drugih zemalja. Za nas je svakako interesantno osvrnuti se na sudije koji potiču iz zemalja koje su nekada bile jugoslovenske republike. Stavljanje na listu sudija predstavnika Slovenije Mateja Juga je logična posledica sistematskog i kvalitetnog rada, ali i jasnog planiranja „budućnosti“ ljudi iz sudijske organizacije Slovenije koju prati izuzetno jaka logistička podrška ljudi iz ovog saveza u UEFA. S druge strane imenovanje Ivana Bebeka iz Hrvatske za sudiju na predstojećem EP U-21 možda predstavlja jednu vrstu iznenađenja. Međutim, to je samo na prvi pogled jer sudijska organizacija iz Hrvatske svojim aktivnostima svojski se trudi, nastoji i uspeva u tome da u UEFA za svoje ljude obezbedi što bolji položaj. Podsećanja radi ove godine u novoj kategorizaciji UEFA sudija Hrvatska u Elit razvojoj grupi ima čak dva predstavnika.\n- Prva savezna liga jesenji deo takmičarske 1981/1982. sezone -\nKako se nekada analizirao pojedinačan učinak sudija Prve savezne lige.\n...Od internacionalnih sudija konstantno dobru formu u ovoj sezoni ispoljio je Petrović Zoran. Ostali nisu ostali bez primedbi. To se u prvom redu odnosi na Glavinu Stjepana, a dobrim delom i na Matovinović Damira. Sa podbačajem na utakmici Budućnost – Dinamo, Vlajić Milorad je prevazišao krizu i sve naknadno poverene utakmice je sasvim dobro vodio. Madžoski Trajče je bio dobar sve do utakmice Partizan – Hajduk kada je ocenjen negativnom ocenom. Rebac Zoran se još uvek nalazi u krizi. Na utakmici OFK Beograd – Olimpija dobio je zadovoljavajuću ocenu, ali su mu stavljene brojne primebde.\nStabilniju formu ispoljili su Delević Dragan, Čolić Miodrag, Glažar Josip, Bašica Frane, Nikić Aleksandar, Stanković Borisav, Komadinić Dragiša, Ivanov Pane i Vukićević Živojin. Od onih koji su prvi put došli na listu dobro je startovao Ilijevski Stojan.\nU jesenjem delu takmičarske 1981/1982. sezone kontrolori su ukupno dali 6 (šest) slabih ocena (jedinice) uz napomenu da sudija „nije zadovoljio“...\nPRILIKOM RAZMATRANJA PERSPEKTIVE NEKOG SUDIJE\n”Sledi put i želju na koje ti ukazuje tvoje iskustvo“\n- Radoslav Rakić, gospodin u sudijskim redovima -\nZimska pauza u prvenstvu idealna je prilika da se prošetamo kroz istoriju naše sudijske organizacije. Da se prisetimo nekih ljudi koji su dali više nego vidan doprinos razvoju naše sudijske organizacije, a koje smo mi opet usled naše nebrige i kratkovidosti zaboravili. Možda se neko u toj kratkovidosti namerno potrudio da te ljude zaboravimo, kao da nikada nisu postojali sem u dosijeima sudijske organizacije, ali neka to ostane njima na duši i njihovoj savesti ako je imaju. Ako je nemaju tu im onda niko ne može pomoći. Ta šetnja sem interesantnosti u sebi nosi i edukativni elemenat i to veoma ozbiljan. Tačno je kad se kaže da se od istorije ne živi, ali je isto tako tačno da onaj ko ne poznaje svoju istoriju neće naći ni put u budućnost. Bauljaće ko magare u magli. Između istorije i budućnosti, gle čuda, postoji uzročno-posledična veza.\nJedan od ljudi koji je poslednjih decenija ozbiljno zaboravljen, a koji spada u red ljudi koji su bili u prvim redovima u afirmaciji naše sudijske organizacije i naših sudija je Radoslav Rakić. Odmah posle II svetskog rata, 1946. godine Radoslav Rakić je proglašen za republičkog sudiju. Do imenovanja prvih saveznih fudbalskih sudija republičke sudije su sudile utakmice Prve savezne lige. Na predlog Zbora FSJ (Fudbalske sudije Jugoslavije) Radoslav Rakić je 1948. godine, zajedno sa još devetoricom sudija imenovan za saveznog fudbalskog sudiju. Isto tako Radoslav Rakić je bio i na listi FIFA sudija iz naše zemlje.Pored toga što je bio aktivan sudija Radoslav Rakić je bio aktivan i u radu sudijske organizacije. Imenovan je u tri navrata za prvog čoveka sudijske organizacije. Prvi put je to bilo 1948. godine kad je postao predsednik Zbora FSJ, a potom još u dva navrata je bio predsednik SFSJ.\nOno po čemu će Radoslav Rakić svakako biti upamćen je njegova borba za prodor u svet naših sudija. O čemu se zapravo radilo? U periodu od 1948. do 1956. godine naše sudije su se retko pojavljivale na međunarodnoj sceni. Naše sudije su od strane FIFA i UEFA zaobilažene uz pravdanje da nemaju međunarodnog iskustva. Uvidevši da bez međunarodne scene nema pune afirmacije Radoslav Rakić je krenuo u trasiranju puteva za afirmaciju naših sudija i sudijske organizacije. Zajedno sa Prof. Mihailom Andrejevićem pokreće opsežnu akciju u saradnji sa fudbalskim savezima Italije, Austrije i Mađarske. Zahvaljujući visprenosti, mudrosti i velikom požrtvovanjem Radoslava Rakića naše sudije su počele da se u sve većem broju pojavljuju na međunarodnoj sceni. Prvo je to bilo u okviru nacionalnih šampionata Italije, Austrije i Mađarske (na ovu varijantu Radoslav Rakić je svesno išao) po principu reciprociteta, a kasnije kad je taj reciprocitet ugašen naše sudije su sad već sa međunarodnim iskustvom bili neko na koje je FIFA i UEFA morala ozbiljno da računa. Put za međunarodnu scenu je bio trasiran. Tim putem su išli: Leo Lemešić, Vasa Strefanović, Branko Tešanić, Konstantin Zečević, Milivoje Gugulović, Zoran Petrović. Tim putem sada ide Milorad Mažić. Kad čovek malo bolje razmisli bio je to briljantan potez Radoslava Rakića. Bio je to vizionarski potez koji je imao dalekosežne pozitivne efekte. Tako to biva kad čovek nađe suđenje u sebi. Pirmer kako treba voditi sudijska organizacija jedne zemlje. Tri kamena međaša u strategiji Radoslava Rakića u vođenju sudijske organizacije su bili: jasna vizija, jasna misija i jasna strategija. Šta mi danas od toga imamo?\nPored toga što je bio sjajan, mi bi to danas rekli menadžer, Radoslav Rakić je značajan period u svom životu posvetio i pisanoj reči iz oblasi suđenja. Veliki je broj referata, koje je Radoslav Rakić publikovao na seminarima kako domaćim, tako i pod okriljem UEFA. Podsetiću na samo na neke od referata koji su najznačajniji: Analiza suđenja i slabosti suđenja, Sistemi fudbalske igre i suđenje, O nekim pojavama u suđenju, Slobodno sudijsko uverenje i njegova praktična primena. Pored toga Radoslav Rakić je pisao veliki broj tekstova, stručnih članaka koji su objavljivani u biltenu SFSJ pod nazivom „Fudbalski sudija“. Jedan od glavnih zagovornika postojanja pisanog glasila SFSJ je bio upravo Radoslav Rakić. Ovaj veliki zaljubljenik u suđenje, kao malo tada ko, smatrao je da se sudije moraju stručno edukovati u kontinuitetu a ne samo putem seminara. Trebalo bi mi mnogo vremena i prostora da nabrojim sve stručne članke i tekstove koje je Radoslav Rakić napisao.Svi ti članci su, s obzirom da su bili stručno i pismeno sročeni, sudijama više nego koristili. Treba reći da je Radoslav Rakić bio dugi niz godina glavni urednik tog biltena. Taj bilten je bio sastavni deo mini stručne biblioteke svakog fudbalskog sudije. Nije se Radoslav Rakić libio da uđe u otvorenu i oštru polemiku oko nekih pitanja koja su bila vezana za sudije i suđenje a sve s ciljem da se dođe do rešenja koja nisu najlakša, ali su najbolja. Snaga argumenta je kod ovog čoveka uvek bila na prvom mestu. Reč Radoslava Rakića je imala ogromnu pokretačku, ali i kritičku snagu. Valjda zbog čistote svega onoga što je izgovorio, napisao i delao mišljenje ovog čoveka se među sudijama poštovalo. On nije trgovao sudijam, njihovim osećanjima i sudbinama.\nKažu mudri ljudi da se bogatstvo jedne istorije meri brojem događaja vrednih pažnje, brojm ljudi vrednih divljenja u toj istoriji. Kad je u pitanju istorija naše sudijske organizacije onda događaja vrednih pažnje je bilo, ljudi vrednih divljenja je bilo. Jedan od tih ljudi je svakako Radoslav Rakić, sjajan menadžer, veliki borac, mudar čovek koji je znao šta i kako treba sa sudijama i sudijskom organizacijom. Kad bi morao u jednoj reči da opišem ovog čoveka onda bi ta reč glasila - Radoslav Rakić je bio gospodin u pravim smislu te reči. Između istorije i budućnosti postoji uzročno-posledična veza. Zbog te veze a zarad naše budućnosti valja samo delić od onog što je Radoslav Rakić ostavio iza sebe uzeti i budućnosti se nećemo plašiti.\nSve one sudije koje su po prestanku sudijske karijere prevedene u posmatrače suđenja preuzimaju na sebe jednu novu ulogu. U sklopu te nove uloge, metaforički rečeno, posmatrači suđenja postaju treneri i savetnici sudijama. Polazeći od tako definisane uloge posmatrači suđenja treba da daju ključni doprinos unapređenju sudijskih standarda. Da bi posmatrači suđenja taj doprinos ostvarili neophodno je vršiti kontinuiranu njihovu obuku kroz koju bi se razmotrili različiti aspekti njihove uloge prilikom ocenjivanja sudija. Dosadašnji način okupljanja posmatrača suđenja kroz organizovanje seminara svakako da nije dovoljan, te se stoga nameće pronalaženje novih modela putem kojih bi se posmatračima suđenja predočili svi aspekti u vezi njihove uloge u unapređivanju sudijskih standarda. Kao jedan od mogućih modela jeste organizovanje „radionica za posmatrače suđenja“.\nSam koncept organizovanja radionica podrazumeva da se posmatrači suđenja okupljaju češće u manjim grupama gde bi umesto principa „Ex Katedre“ preovladavao princip intereakcije. Ciljevi radionice za posmatrače suđenja bi bili:\n- Uspostavljanje jedinstvene interpretacije PFI;\n- Uspostavljanje jedinstvene analize u posmatranju sudije i njegovog učinka na utakmici;\n- Praktične vežbe posmatranja suđenja;\n- Izgradnja jedinstvene mreže za interakciju ideja;\n- Bolje upoznavanje sa posmatračima suđenja.\nRadionicom bi mogli da rukovodie naši najeminentniji stručnjaci iz oblasti suđenja, ali isto tako smatram da bi bilo veoma korisno na tim radionicama angažovati kao specijalnog gosta, ali i kao vođu radionice u praktičnom delu, i nekog od eminentnih UEFA posmatrača suđenja iz inostranstva.\nRadionica bi mogla biti podeljena u dva dela: teoretski i praktični deo. Teoretski deo bi pod sobom podrazumevao razradu teoretskih pitanja iz oblasti interpretacije PFI, uputstava koje je Sudijski komitet UEFA dao sudijama, kao i pristup u analizi proaktivnih i preventivnih sudijskih odluka kao i njihov uticaj na tok utakmice. Isto tako u sklopu teoretske razrade na radionici bi mogla da budu i pitanje reagovanja sudija u teškim situacijama i odluke koje sudije u takvim situacijama donose.\nŠto se tiče praktičnog dela radionice ono bi obuhvatalo kompletan proces od snimanja učinka sudije, sastavljanje izveštaja, do razgovora sa sudijama nakon utakmice. To drugim rečima znači da bi u toku trajanja radionice za posmatrače suđenja isti trebali, nakon obrade teoretskih pitanja, da prisustvuju utakmici na kojoj bi posmatrali i ocenjivali učinak sudijske ekipe. Nakon utakmice posmatrači suđenja bi se povukli i svako za sebe sačinio svoj izveštaj o suđenju koji bi javno bio prezentovan na zajedničkom okupljanju. U tim izveštajima od posmatrača suđenja bi se tražilo da u svom izveštaju istakne preformanse sudije, da uradi analizu sudijinih odluka (prekršaji, simuliranje, sprečavanje protivničkog igrača u izglednoj prilici za postizanje pogotka, izricanje disciplinskih mera, kretanje i pozicioniranje sudije, saradnja sa sudijama pomoćnicima itd.). Isto tako od posmatrača suđanja bi se tražilo da posebno obrati pažnju na sudije pomoćnike i procene ofsajda. Takvi izveštaji bi bili predmet razgovora na panel raspravi u kojoj bi se ukazivalo kako na pozitivne strane tog izveštaja, tako i na negativne strane koje treba popraviti. U cilju što efikasnijeg rada razgovor o prezentovanim izveštajima posmatrača suđenja bi se obavljali po manjim grupama po principu interakcije mišljenja i ideja.\nMišljenja sam da bi organizovanje radionice za posmtrače suđenja donelo višestruku korist. Posmatrači suđenja bi putem ovako koncipirane radionice dobili prvo dragocene savete koje bi koristiti u svom radu, drugo veoma kvalitetnu obuku za što kvalitetnije sagledavanje učinka sudije na utakmici. S druge strane putem radionice bi se stekla veoma dobra slika o kvalitetu posmatrača suđenja. Korist je obostrana!\n- Platon Rajinac, vizionar kakvog danas nemamo -\nJuče me je jedan posetilac bloga kroz jedan svoj komentar podsetio na jednu ličnost koju sam u svim svojim dosadašnjim tekstovima i komentarima potpuno neopravdano zaboravio. Neizmerno sam zahvalan tom posetiocu bloga što me je, pominjanjem tog imena, opomenuo da u tepsiji kojom zahvatam kapi iz istorije velikog mora naše sudijske organizacije mora biti mesta i za tu ličnost. Mora biti mesta ne zato što to neko deklarativno hoće, već mora zato što ta ličnost tako nešto i te kako zaslužuje. To je Platon Rajinac.\nPlaton Rajinac (prvi s leva) na ispitu\nPlaton Rajinac, po rođenju Futožanin po opredeljenju čovek koji je ceo svoj život posvetio sudijama i suđenju i to u onom načasnijem i najplemenitijem obliku. Vizionar kakav se jednom u mnogo godina rađa. Pragmatičar kakav se retko sreće. Hrabar čovek za divljenje. Došavši u Beograd kao student građevine, kasnije i magistrirao na građevinskom fakultetu u Beogradu, Platon Rajinac je 1947. godine položio ispit za fudbalskog sudiju i to ne pred bilo kim, već pred čika Vasom Stefanovićem. Položio je ispit i na velika vrata ušao u veliku porodicu fudbalskih sudija. U svojoj sudijskoj karijeri uspeo je Platon da dođe na listu sudija Prve lige i to kao mahač, ali taj čovek se nije zadovoljio time. Još dok je sudio pokazivao je veliko interesovanje za rad sa mladim sudijama. Njegove misli su išle ka instruktorskim vodama u koje se na kraju uselio i u kojima je ostavio dubok i neizbrisiv trag. Vodio je mnoge Škole suđenje i seminare, bio u ispitnim komisijama, i uvek se trudio da u tim školama, na tim seminarima na ispitima poseje dovoljno dobrog semena kako bi na kraju isklijala nova biljka, pojavio se neki novi mlad kvalitetan sudija. Platon Rajinac, kao veliki vizionar, je smeo ono što drugi ili nisu smeli, ili nisu hteli. Uporno je verovao u mladost. Verovao je da budućnost sudisjke organizacije leži u mladim snagama, mladim sudijama koji kako je i sam govorio „predstavljaju motor napretka“. To verovanje imalo je i drugu stranu medalje. To verovanje u mladost rezultiralo je time da je Platon imao i svoje protivnike. Bili su to ljudi koji nisu mogli da spoznaju svu vizionarsku moć Platona Rjinca. U toj borbi između progresa i konzervativizma izvojevao je Platon veliku, za one prilike nezamislivu pobedu. 1979. godine upeo je da na listu sudija Prve savezne lige progura čak sedam mladih sudija. Bili su to: Zoran Petrović, Dragiša Komadinić, Borisav Abe Stanović, Dobrivoje Srećković, Tomislav Ristić, Slobodan Martinović, Pane Ivanov i Beriša Šinasi. Bila je to u ono vreme prava i revolucija u sudijskim redovima, ali i evolucija novog kvalitetnog talasa u suđenju. Svi su došli sa liste sudija Druge savezne lige grupa Istok. Od njih sedam čak petorica su na kraju poneli znak FIFA u jednom periodu njihove sudijske karijere. Koliki je to onda uspeh bio danas se iz ove naše perspektive teško može sagledati. Možda će dovoljno biti za sagledaavanje dimenzije tog uspeha ako iznesem podatak da se u to vreme se na listu sudija Prve savezne lige dolazilo sa četrdeset godina starosti. A sedam Platonovih mladih sudija je imalo ispod, ili nešto malo iznad trideset godina života! Pionirski koraci koje je Platon Rajinac činio u radu naše sudijske organizacije prerasili su u korake od sedam milja. U vremenu dok je radio kao instruktor suđenja Platon je govorio o potrebi uvođenja mentorstva u radu sa mladim sudijama ne samo da je govorio već je na tome i radio (UEFA je to pitanje pokrenula tek pre neku godinu), s druge strane Platon je razradio model za praćenje mladih i pespektivnih sudija tzv. Platonov model koji se bazirao na matematičkim zakonomernostima. Taj model je iznjedrio mnogo dobrih i kvalitetnih sudija. Uvek i na svakom mestu Platon Rajinac je bio uz i za sudije. Vodio je KUS Beograda i Srbije. Bio je i na čelu Stručnog saveta. Redovno je priređivao PFI, pisao tumačenja odredbi Pravila igre, pisao je komentare i stručne članke vezane za sudije i suđenje. Njegova pisana reč se rado čitala i imala je jednu posebnu težinu. Jednom rečju ceo svoj radni vek je bio u svetu sudija i suđenja. U tom bitisanju Platon Rajinac je jedanko bio posvećen samo jednoj stavri stavaranju novih, mladih kvalitetnih sudija. Toj misiji je bio odan do kraja. I ono što je najvažnije, uspeo je u tome. O sudijama koje je Platon Rajinac, kroz svoju viziju stovrio i danas govorimo kao o sudijama koje simbolizuju ono što je najbolje u suđenju. Može li biti lepše potvrde ispravnosti sopstvenog rada. Ne može!\nTakvih ljudi mi danas nemamo. Možda ih i imamo ali oni su nekako skrajnuti u zapećak, nevide se. Uh, kad samo pomislim kako bi nam danas, u ovoj našoj ne baš previše optimističnoj realnosti kad su sudije i suđenje u pitanju, dobro došao jedan Platon. Postoji jedna sjajna misao Bendžamina Frenklina. Ta misao kaže „Ne planirati, znači planirati neuspeh“. Platon Rajinac je kao vrstan pragmatičar i mudar čovek planirao šta i kako sa mladim sudijama. Zbog toga je iza njega ostao veliki uspeh, a njegovo ime je ostalo zapisano zlatnim slovima u našoj sudijskoj organizaciji. Tog čoveka se moramo uvek sećati!\n- Milorad Mažić među petnaest naboljih na svetu -\nMeđunarodna federacija za fudbalsku istoriju i statistiku je izabrala najbolje sudije u 2012. godini. Kao što se moglo očekivati prestižno priznanje Najbolji sudija na svetu pripala je portugalskom sudiji Pedru Proenci. Drugi je Cunejt Čakir iz Turske, dok je treće mesto zauzeo Hauar Veb iz Engleske. Za nas je veoma interesantno i značajno to da se na IFFHS-ovoj listi najboljih sudija sveta nalazi naš sudija Milorad Mažić, i to na veoma visokom dvanaestom mestu. Podsećanja radi jedini naš sudija koji je uspeo da se na IFFHS-ovoj listi visoko kotira bio je svojevremno Zoran Petrović, i to u dva navrata kad je ušao među deset najbolji sudija sveta.\nLista najboljih sudija prema IFFHS za 2012. godinu\n1.Pedro Proença Oliveira Alves Garcia - Portugal\n2.Cüneyt Çakır - Turkiye\n3.Howard Melton Webb - England\n4.Viktor Kassai - Magyarország\n5.Wolfgang Stark - Deutschland\n6.Ravshan Irmatov - Uzbekistan\n7.Damir Skomina - Slovenija\n8.Wilmar Roldán - Colombia\n9.Dr. Felix Brych - Deutschland\n10.StéphaneLannoy - France\nNicola Rizzoli - Italia\n12.Milorad Mažić - Srbija\n13.Carlos Valesco Carballo - España\n14.Mark Clattenburg - England\n15.Carlos Vera – Ecuador\nČestitam Miloradu Mažiću na visoko kotiranom mestu najboljih sudija sveta u 2012. godini!\nДа је Србија земља чуда то сви мање-више знају. Сагласно том сазнању у општини Врбас је одређен спортиста за 2012. годину. Спортски савез општине Врбас је одлучио да за спортисту године прогласи једног фидбалског судију. То је Милорад Мажић. Свакако да се квалитет овог фудбалског судије не може оспорити. Чак шта више квалитет овог судије је више него евидентан. Међутим, овим именовањем се отворило једно веома интересантно питање а то је да ли су фудбалске судије спортисти? Ето места за полемику те врсте. Подсећања ради теорија каже да је фудбалски судија лице коме је поверено право и дужност да на утакмици, на коју је одређен, спроводи Правила игре. У случају кад долази до нарушавања Правила игре обавеза судије је да то нарушавање санкционише сагласно са одредбама и у духу Правила игре. Не могу се сетити, то не значи да нема, да је у некој земљи један фудбалски судија проглашен спортистом године.Оно што је сигурно је то да кад је у питању Србија, да је то први пут.\nНа званичном сајту општине Врбас поводом уручења признања најбољима из света спорта из ове општине између осталог стоји:\n„Образлажући само на први поглед изненађујућу одлуку да један фудбалски судија буде проглашен за најбољег спортисту општине Врбас за 2012. годину, Спортски савез је подсетио да је Милорад Мажић у 2012. години постао један од најбољих делилаца фудбалске правде у свету. Мажић је до сада судио шест вечитих дербија у Србији, три године је проглашаван за најбољег судију у Србији, а потврда врхунског квалитета редовно стиже од УEФА која га је до сада делегирала да суди мечеве Ливерпулу, Барселони, Борусији, Манчестер јунајтеду и другим европским великанима. Налази се међу 19 најбољих арбитара УЕФА и 50 кандидата из целог светаза одлазак на Светско првенство у Бразилу. „Управо због величине његовог успеха којом истиче у међународне оквире и средину из које потиче је сама по себи довољна да Мажић понесе титулу најбољег спортисте у општини Врбас за 2012. годину“, речено је у образложењу.“\nКако било да било одлука је донета. С обзиром да се ради о великом и престижном признању елементарна култура налаже да се овогодишњем лауреату Милораду Мажићу честита на добијеном признању.\nU SAD 1900 godine štampan je omot za popularni klavirski marš pod nazivom Dawn of the Century. Pomenuti marš kad ga slušate neodoljivo vas asocira na jednu reč. Ta reč glasi napredak. Upravo u tom duhu je štampan i omot za partituru pomenute kompozicije. Šta znači reč napredak? Napredak u najširem značenju te reči označava proces koji za posledicu ima primetno i neprocenjivo poboljšanje stanja nekog pojedinca, društvene grupe ili institucije, odnosno njihov prelazak na jedan viši, kvalitetniji nivo. Kao i u svim sferama, tako i u fudbalskom suđenju od izuzetne je važnosti utvrditi da li napredak postoji, i ako postoji koliki je.\nZašto je utvrđivanje postojanja napretka u suđenju bitno? Zato što postojanje napredka iliti progresa u fudbalskom suđenju označava prelazak istog iz jednog višeg, i još viši nivo. Mala retrospektiva kretanja progresa u našoj sudijskoj organizaciji pokazuje sledeće. Prve korake u usavršavanju i unapređivanju suđenja na ovim našim prostorima (ograničiću se na sudije koji potiču sa prostora sadašnje države Srbije) utemeljio je čika Vasa Stefanović. To je bio čovek promoter koji je u vremenu u kojem je sudio lestvicu kvaliteta suđenja postavio na jednu krajnje, za one prilike, respektabilnu visinu. Ta postavljena visina kvaliteta suđenja predstavljala je izazov za sve nove sudije koje su posle čika Vase Stefanovića dolazile. Izazov plus kvalitetan sistem rada ubrzo je rezultirao podizanjem nivoa kvalieta suđenja na još viši nivo. Novu lestvicu kvaliteta suđenja postavio je Konstantin Zečević. Napredak u suđenju je ostvaren ne samo deklarativno, već se on manifestovao sasvim jasno kroz kvalitetan razvoj suđenja ali, i fudbalske igre na ovim našim prostorima.Dobitna kombinacija u napredovanju sudijske organizacije kod nas u to vreme sastojala se samo od dve reči: izazov i kvalitetan sistem rada. Kakav je to bio sistem? To je bio sistem u kojem su se prave stvari nazivale pravim imenom, u kojem nije bilo mesta za uspostavljanje kojekakvih mantri kao standarda ponašanja, u kojem samoubeđivanje da je nešto dobro iako niko to dobro ne vidi teško da je moglo da prođe kao merilo kvaliteta. Takvu kombinaciju koja daje rezultate mudri ljudi nikada ne napuštaju već je i dalje razvijaju i usavršavaju. Takav rad u našoj sudijskoj oragnizaciji veoma brzo je dao novi rezultat. Lestvica kvaliteta suđenja je ponovo podignuta na još viši nivo. Čast da tu lestvicu podigne na taj novi nivo pripala je Milivoju Guguloviću. Napredak je ponovo ostvaren. Opet se taj napredak video u poboljšanju kvalietat suđenja i stvaranju novih sudija koji mogu još više i još dalje. Dobitna kombinacija se nije napuštala. Kako to obično biva kad mudri ljudi vode posao usledilo je novo podizanje kvaliteta suđenja u našoj sudijskoj organizaciji. Ovog puta lestvica kvaliteta je mimo očekivanja podignuta na izuzetno visok nivo. Lestvicu na toj visini je postavio Zoran Petrović. Napredak u tom periodu u radu naše sudijske organizacije je bio ne samo vidan, već i krajnje upečatljiv. Saglasno definiciji napretka valjalo je krenuti dalje. Mnogi su nastavak progresa naše sudijske organizacije očekivali, ali desilo se nešto sasvim drugo.\nŠta se to desilo? Desilo se to da je dobitna kombinacija mimo svakog zdravog rezona naprosto napuštena. Hteli smo da budemo pošto-poto originalni pa smo uspostavili neku novu formulu uspeha koju niko nije razumeo. Uspostavili smo formulu isto onako kao što je naš RFZO napravio formulu za kapitaciju po kojoj su najbolji lekari, dobili najgore ocene. Po toj novoustrojenoj formuli najbolje naše sudije su najgore prolazile. Nije trebalo biti previše pametan pa u ono vreme zaključiti da tako ustrojen sistem rada naše sudijske organizacije neće ništa dobrog doneti našim sudijama i suđenju. Gde je dokaz za jednu takvu tvrdnju? Pa dokaz je u tome da lestvica kvaliteta koju je Zoran Petrović postavio pre dvadesetak godina je ostala toliko visoko da ona više nikome ne predstavlja izazov jer ju je skoro nemoguće dosegnuti. Kad je nešto toliko daleko od nas onda ono za nas nema nikakv izazov. Uče nas da ta lestvica i njena visina nije nikakv izazov za sudije. Zbog toga je lestvica ostala negde u oblacima skoro da se i ne vidi. Bilo je pokušaja da se ta lestvica dosegne svojevremeno od strane Miroslava Radomana, ali pokušaj ovog sudije nije bio uspešan. U poslednje vreme pokušava i Milorad Mažić, trenutno naš najkvalitetniji i najbolji sudija da se domogne visine i oblaka ali, neka mi bude dopušteno da kažem da čak i pored postojanja nesumnjivog kvaliteta kod ovog sudije teško će se davno podignuta lestvica dosegnuti. Zašto i kod ovog, za naše prilike vrsnog sudije izražavam skeptičnost u vezi dosezanja davno podignute lestvice? Zato što je uspeh kojeg je ovaj sudija do sada postigao pre rezultat instiktivne borbe pojedinca, nego što je proizvod sistemaskog usmeravanja ka kvalitetu. Svaka instiktivna borba je u stvari „životinjska“ borba da sudija ne uđe u formulu po kojoj se dobro lošim opisuje. U takvoj borbi nema izazova, već samo borbe za goli opstanak. Ako čak ni Mažić sa svojim kvalitetom podignutu lestvicu teško da može da dosegne, o čemu se onda radi? Radi se o tomo da dosta dugi vremenski period kvalitetnog napretka u radu naše sudijske organizacije nije ni bilo. Postojalo je samo deklarativno konstatovanje napretka, ali bez realnog pokrića na terenu. Pre bih rekao da je po sredi bio virtuelni napredak a to nije prelazak u kvaliteniji viši nivo. Da li je takvo jedno stanje normalno? Ne, nije normalno.\nGde je onda rešenje za jedno takvo stanje? U napuštanju formule po kojoj se najbolje sudije, najlošije ocenjuju. U vraćanju dobitnoj kombinaciji koja je punih pet decenija davala rezultate i obezbeđivala nepredak sudijske organizacije i sudija. Ta kombinacija kaže izazov i kvalitetan sistem rada. U isto vreme moramo se osloboditi skaradnog razmišljanja da se kvalitet suđenja meri prema nama. Da sve počinje i završava se sa nama. Moramo shvatiti da su pre nas postojale sudije koje su svojim kvalitetom suđenja utrli put i definisali matricu ponašanja, suđenja koja za nas mora da prestavlja izazov. Bez izazova nema ni napretka. Jedino ćemo na taj način dosegnuti lestvicu koja je iz ove naše perspektive tako daleko u oblacima. Dok je ne dosegnemo ubeđen sam da nema ni napretka. Napredak se ne meri kretanjem točka u nazad, već samo u napred. Repetitio est mater studiorum!\nSemjuel Beket je svojevremno napisao dramu apsurda pod nazivom “Čekajući Godoa”. Vladimir, jedan od junaka ove drame, na jednom mestu kaže “Kad u nadi vreme traćiš, od nje i boluješ”. Tako i ja uporno čekam da se ponovo pojave kvalitetne sudije iz Beograda. Da se zapravo ponovo pojavi meni za srce prirasla, ali davno negde usnula Beogradska škola suđenja. Čekam i nadam se. Verujem da za raziliku od Beketovog junaka ja svoju nadu ne traćim. Ponajmanje mislim da je moje čekanje apsurdno.\nO postojanju ove škole suđenja na ovom blogu je već bilo reči. Sećam se da nekima takav tekst nije prijao. Verujem da im nije prijao ali, je taj tekst tada nastao iz iskrene ljubavi i nepatvorene želje da ta škola ponovo bude ono što je nekada bila. Perjanica našeg suđenja. Siguran sam da nisam pogrešio ni mesto ni vreme u čekanju nečega što mora da dođe. Jednostavno postojanje te škole se ne može i ne sme zanemariti. Kad je u pitanju beogradska škola suđenja ljudi moraju prestati da budu jezivo neuki. Kad je u pitanju vraćanje ove škole na staze stare slave mislim da je došlo vreme da prestanemo da krivimo cipelu, zato što je greška u nozi. Valja tu nogu malo srediti pa će nam i cipela biti udobna. Valja nogu učiniti ponovo lepom i otmenom, baš onako kao što je nekada bila. Za tako nešto nije potrebno mnogo. Dovoljno je iskreno se posvetiti tom poslu isto onako kao što su to nekada radili čika Vasa Stefanović, Radoslav Rakić, Božidar Botić, Nikola Mladenović, Aleksandar Bijanić, Vladimir Abe Stanković i mnogi drugi. Neko će reći; Pa tih ljudi već poodavno nema! Da, njih nema ali su nam ostavili u nasleđe pelcer kako nogu treba negovati kako bi ona bila i lepa, i čvrsta. Drugi će opet reći; Pa taj pelcer se od višegodišnjeg tavorenja sasušio. Moj odgovor na tu konstataciju je: Ne, dragi moj taj pelcer se ne može nikada sasušiti zato što je on nastao iz žive i iskrene ljubavi prema suđenju. Isto onako kao što kapi žive vode oca Tadeja nikada ne presušuju. Taj pelcer je tu,samo ga treba izneti iz višegodišnje senke i on će veoma brzo roditi plod. Oni koji taj pelcer ne vide oni treba da se sklone, ako ni zbog čega drugog ono treba da se sklone zbog dužnog poštovanja prema svima onima koji su taj pelcer mukotrpno uzgajali, natapali znojem ljubavi i na kraju nam ga ostavili. Neka se povuku i ustupe mesto onima koji se ne stide da taj pelcer ponosno iznesu na svetlo dana. Kad se taj pelcer primi, a primi će se jer plodno tlo beogradsko postoji, tada će nam noga opet biti lepa. Ponovo će ta noga da mami uzdahe i divljenje drugih. Tada nećemo kriviti cipelu jer za tako nešto neće biti potrebe. Tada nam cipela neće stezati nogu, niti ćemo u nozi osećati bol.\nKad god pomislim na beogradsku školu suđenja meni damari u slepoočnicama jednako biju. Neka biju ja se ipak nadam. Nadam se i verujem da ne traćim vreme u čekanju Beogradske škole suđenja. Vera spašava!\nSkoro sam na jednom od mojih predavanja od polaznika Škole suđenja zatražio, za njih sasvim neočekivano s moje strane smisleno, da mi na parčetu papira napišu zašto su se opredelili za poziv fudbalskog sudije. Tražio sam da mi napišu koji je njihov motiv bio za prijavljivanje u Školu suđenja. Malo će biti ako kažem da je taj moj zahtev naišao na veliko čuđenje i zbunjenost mladića koji su sedeli ispred mene. U očima sam im video ogromno pitanje: Šta napisati? Odgovore koje sam kasnije, nakon održanog predavanja, pročitao su bili krajnje zbunjeni, nejasni, neki su čak bili lišeni smislenosti. To je bio jasan znak da oni koji su pripremali Školu suđenja prilikom pripreme iste nisu odradili posao do kraja. Umesto da se na samom početku škole razgovaralo sa tim mladim ljudima, o njihovom motivacionom faktoru, organizatori škole su odmah krenuli sa Pravilima igre. U startu je napravljen jedna veliki previd. Taj previd se bazira na tome da od saznanja motivacionog faktora polaznika u velikoj meri zavisi i uspeh same škole, ali i kvalitet sudija koji će iz te škole poniknuti\nZašto je spoznaja motiva kod polaznika Škole suđenja tako važna? Zato što je motiv duboko povezan sa psihologijom pojedinca njegovim činiocima koji pojedinca podstiču na određenu aktivnost i usmeravaju ga ka određenom cilju. Ako je motiv nejasan ili pogrešan (suprotan pojmu, značaju i ulozi fudbalskog sudije) onda će i aktivnosti pojedinca biti pogrešne, onda će i njegovi ciljevi biti neralni i/ili pogrešni. Veoma je bitno kod polaznika Škole suđenja utvrditi, direktno ili indirektno, četiri ključna elementa motivacionog faktora. To su:\n1.) Šta je polaznika Škole suđenja pokrenulo na aktivnost da upiše školu?\n2.) Šta je tu aktivnost usmerilo?\n3.) Šta tu aktivnost održava?\n4.) Šta tu aktivnost može da obustavi?\nTo su četiri pitanja na koja se u dobijanju odgovora kod polaznika Škole suđenja mora istrajati. Ako znamo šta je polaznika škole pokrenulo na aktivnost da upiše Školu suđenja onda možemo sasvim jasno videti koliko je ta pokretačka aktivnost jaka, realna i čvrsto utemeljena u raciu što je veoma važno u formiranju psihološkog profila danas potencijalnog, sutra već fudbalskog sudije. S druge strane ako znamo šta je tu aktivnost usmerilo onda ćemo znati koji su to elementi zadovoljenja polaznika Škole suđenja. Elemenat zadovoljenja je izuzetno važan pogotovu u prvim koracima fudbalskog sudije. Saznanje šta opredeljenu aktivnost polaznika škole održava sasvim jasno će nam dati sliku o kvalitetu karaktera polaznika Škole suđenja, budućih sudija. I na kraju odgonetanjem na pitanje šta aktivnost polaznika Škole suđenja može obustaviti daje nam odgovor na pitanje koje su pretnje i opasnost sa kojim se možemo suočiti kod budućeg sudije.\nU traženju odgovora na četiri gore postavljena pitanja otvara nam se u isto vreme i odgovor na pitanje motivacije rada budućeg sudije. Motivisati sudiju na sistematski, uporan rad je danas veoma teško. Većina sudija smatra da je suđenja gotova forma, što je inače velika zabluda. Da bi se ostvario uspeh u suđenju potrebno je, pored sreće, i mnogo, mnogo rada. Rezultati takvog rada se ne vide odmah. Nekada se ti rezultati jave tek na kraju. Kad se mnogo radi onda mora da postoji i jasan motiv zašto se toliko mnogo radi. Isto tako ako znamo odgovore na gore postavljena pitanja otvoriće nam se saznanje kolika je postojanst, polaznika škole kao budućeg fudbalskog sudije. Motivi pokreću šoveka na rad. Ukoliko su ti motivi jaki, realni i racionalni onda će motivacioni rad kod sudije biti izražen i davaće dobre rezultate. Sasvim je druga slika ako su motivi kod sudije slabi, nerelani i lišeni realnosti.\nTakođe je veoma važno utvrditi kod polaznika Škole suđenja, budućih sudija, kolika je margina u zadovoljenju iskazanog motiva. Zašto je i ovaj elementa potrebno znati? Zato što se u fudbalskom suđenju, kao i drugim poslovima, pojavljuje zadovoljenje motiva. To zadovoljenje utiče na ponašanje sudije. Postojanje zadovoljenja motiva ukazuje da je došlo do menjanja u intezitetu posvećenosti pozivu fudbalskog sudije, ali i značaju koje taj poziv ima za čoveka koji se tim pozivom bavi. Isto tako kao što motiv kod sudije može da oslabi, on može i da se pojača. To zavisi od toga koliko je kod sudije bilo napora da se motiv zadovolji. Lako zadovoljenje motiva može dovseti do povećanja nivoa aspiracije, ili do gubitka interesovanja i apatije kod sudije. Imamo i slučaj da se motiv ne zadovolji. U tom slučaju sudija se suočava ili sa frustracijom i osećajem bespomoćnosti, ili sa obeshrabrenjem koje je praćeno ljutnjom i besom.\nKao što se može iz ovog kraktog načelnog razmatranja videti prvi korak u kvalitetnom formiranju sudijskog kadra u Školi suđenja počinje spoznajom motiva kod polaznika škole. Ta spoznaja će kasnije pomoći u kvalitetnom praćenju svakog polaznika kad položi ispit i ponese zvanje - fudbalski sudija.


Elegant suite (room 51) :: Liostasi hotel & spa (Ios) | GLAM FAB HAPPY\nElegant suite (room 51) :: Liostasi hotel & spa (Ios)\nIt's finally here: the description of the last suite at "Liostasi Hotel & Spa" where we stayed at the end of last summer! I purposely left this post for the beginning of the summer season, because you can read it with bigger motivation and inspiration now that you know that you will also enjoy your holidays very very soon!:)\nIf you remember I wrote about "Deluxe" suite (post link) and "Liostasi" suite (post link), and now you can see what it looks like so-called "Elegant" suite (room number 51) where we spent our last (only one) night in Ios...\nKonacno je tu: opis poslednjeg "Liostasi Hotel & Spa" apartmana u kojem smo boravili krajem proslog leta! Namerno sam ostavila ovaj post za pocetak nove turisticke sezone, jer je veca motivacija i inspiracija citati sada kada znate da cete i vi uskoro uzivati u vasem godisnjem odmoru!:)\nAko se secate pisala sam o "Deluxe" apartmanu (post link) i "Liostasi" apartmanu (post link), a danas mozete videti kako izgleda takozvani "Elegant" apartman (soba broj 51) u kojem smo proveli nasu poslednju (samo jednu) noc na Iosu...\nGround floor // Donji nivo\nThe largest part of the ground level occupies the living room with a bigger sofa, TV and some modern decorative elements. The walls are quite high (as well as doors leading to the terrace), because this suite has no specific upper floor as the other suites but the stairs lead to the "loft" where is the bedroom...\nNajveci deo donjeg nivoa zauzima dnevni boravak sa vecom sofom za sedenje, televizorom i modernim dekorativnim elementima. Zidovi su prilicno visoki (kao i vrata koja vode na terasu), jer ovaj apartman nema poseban gornji sprat kao drugi apartmani vec stepenice vode do "galerije" gde se nalazi spavaca soba...\nAs soon as you enter the suite, on the left there is a kitchenette with refrigerator and mini-bar, a small sink and a coffee boiler...\nCim se udje u apartman, sa leve strane se nalazi cajna kuhinja sa friziderom i mini-barom, malom sudoperom i kuvalom za kafu...\nBathroom with the shower cabin and a toilet is located on the ground level. Unlike the other suites, the room number 51 has no bathroom/toilet on the upper level...\nKupatilo sa kabinom za tusiranje i WC-om se nalazi na donjem nivou. Za razliku od drugih apartmana soba broj 51 nema kupatilo/toalet na gornjem nivou...\nLoft // Galerija\nThe loft consists of a comfortable double bed, a wardrobe on the right side of the bed, two decorative bedside tables, and TW which is opposite the bed.\nNa galeriji se nalaze udoban bracni krevet, ormar sa desne strane kreveta, dva dekorativna nocna stocica, a televizor je nasuprot kreveta.\nOutdoor private lounge\nPrivate terrace has one sun lounger with cushions for two and a small cube-shaped table with three chairs. Unfortunately we didn't have enough time to enjoy on the terrace, because as I mentioned at the beginning of the post we spent only one night in this apartment...\nPrivatna terasa ima jednu prostraniju lezaljku za dvoje i manji kockasti stocic sa tri stolice. Na svu zalost nismo imali dovoljno vremena da uzivamo na terasi, jer kao sto sam spomenula na samom pocetku teksta proveli smo samo jednu noc u ovom apartmanu...\nSee other suites // Pogledajte ostale apartmane:\nLiostasi suite (room 56) :: Liostasi hotel & spa (Ios)\nDeluxe suite (room 55) :: Liostasi hotel & spa (Ios)\nLabels: Greek islands, hotels, Ios, traveling\nLocation: Ios, Greece\nGet Sparkly May 10, 2015 at 6:55 PM\nBoze, pa ovo je nerealno! U glavi mi je ona pesma Maroon 5 Never gonna leave this bed! :)\nJelena Zivanovic May 11, 2015 at 12:59 PM\n:))) Cekaj da vidis i video, stize uskoro!;))\nNewborn Baby Essentials: the most important things to start with\nTravel video: LIOSTASI Hotel & Spa suites (Ios, Gr...\nEveryday PURPLE makeup ft. 3 RIMMEL products (vide...\nBalea: 7 days ampoules treatment (Wellness Program)\nMaybelline: Affinitone Mineral foundation (sensiti...\nWarm SHIMMER Eyes, Dark MATTE Lips (makeup tutorial)\nFashion Fair: Forever Matte Lipstick in Forever ra...\nChurch of Timios Stavros (Church of the Holy Cross)


U vremenu zdrave ludosti; S vremena na vreme u Beogradu | Balkanrock.com\nTagovi: Beograd, Mikser House, S Vremena na vreme\nU vremenu zdrave ludosti; S vremena na vreme u Beogradu\nS vremena na vreme / foto: Danko Strahinić\nOkupe se povremeno. Zasviraju… Povedu publiku na putovanje kroz – vreme. I uvedu je u svoj svet. Gospoda Ljubomir – Ljuba Ninković, Asim Sarvan, te braća, Miomir – Miki i Vojislav – Koki Đukić.\nS vremena na vreme su bend poznat brojnoj publici, ali više vole da nastupaju pred manjim brojem ljudi. Ne nastupaju u kontinuitetu, već onda kada sâmi to požele, a priču najčešće pokrene neko od njih četvorice. Predstavnici su takozvane akustičarske scene iz sedamdesetih (Lutajuća srca, Drugi način, Suncokreti…), ujedno i decenije u kojoj je nastao najvažniji deo njihovog opusa. Duže od četiri decenije, publici, koja (ne) stari zajedno s njima, kroz svoje pesme približavaju duh jednog vremena, u kome možda nije mnogo toga bilo bolje, ali jeste bilo kulturnije i pristojnije. Zaista, tokom koncerata plene ne samo svojom muzikalnošću, vokalnošću i nadasve autentičnošću, već i svojom skromnošću, odmerenošću i spontanošću. Tako je bilo i u petak, 23. decembra, u beogradskom Mikser hausu.\nSVNV su otpočetka spajali nespojivo, poput svojih uzora, Bitlsa. U osnovi je to divna kombinacija akustičnog roka i etno prizvuka, zahvaljujući smeloj upotrebi šargije („Put putuje karavan“, „Jana“). Bili su inspirisani poetskim pristupom popularnoj muzici od strane Arsena Dedića, što je rezultiralo izuzetnom liričnošću njihovih pesama („Tema klasika“). Od Bitlsa su usvojili višeglasno pevanje, premda sâma muzika nema mnogo sličnosti sa njihovom. Cenzuri u doba SFRJ prkosili su uvođenjem religijskih motiva u svoje tekstove. Jedan od kreativnih vrhunaca postižu kompozicijom „Odisej“, gde realizuju zvuk koji je teško opisati drugačije do: epski. Rad grupe, dakle, karakteriše izuzetna raznolikost, koja je još oličena i u laganom, šaljivom tonu pesme „Petak je popodne“, ili recimo u primesama kantrija u numeri „Diksi bend“. Snimali su pozorišnu i filmsku muziku, kao i reklamne songove, takođe, oko kojih su se zapravo i okupili, početkom sedamdesetih, u prostorijama Radija „Beograd“. SVNV su još mnogo toga, ali lajtmotiv grupe ostaje vreme, u njihovim pesmama obrađeno na mnogo načina.\n„Svako vreme ostaje/U sećanju vršnjaka svojih…“ („Moj svet“)\nGrupa je u Mikser hausu nastupila u originalnom sastavu, koji se tokom godina menjao, premda samo privremeno. Zbog vojnih rokova, sredinom sedamdesetih su Ljuba i Vojislav nastupali sa Tanjom Bošković, Goricom Popović i Ljiljanom Dragutinović, tada apsolventkinjma FDU. Prethodnih godina su nastupali kao Svremenaši, bez Sarvana, koji se posvetio duhovnoj muzici. Ninković je, na gostovanju u programu „Dvestadvojke“ uoči nastupa u Mikseru, objasnio kako je stari dogovor da pun naziv grupe koriste samo kada nastupaju u punom sastavu. (Džentlmenski!)\nOno što je ovaj koncert razlikovalo od uobičajenih, bio je nešto izmenjen aranžman pesama, jer ne vole da zvuče istovetno. „Čudno drvo“ i „Moj svet“ izveli su, tako, u po dve varijante. No, svojevrstan kuriozitet desio se u vidu izvođenja pomenutih songova, koje su svojevremeno snimali na Radiju „Beograd“ (pored ostalog, za potrebe satirične emisije „Tip-top kabare“). A „Dvestadvojka” se pobrinula za direktan prenos koncerta SVNV na svojim talasima.\nOpuštena atmosfera vladala je od samog početka. Kada se Kokiju Đukiću raštimovala gitara, nonšalantno je dobacio: „Ljubo, pričaj nešto.“ Kasnije, uz „I kad budem stariji“, Ninković se našalio na račun godina članova benda, primetivši „i kad budem JOŠ stariji“, izmamivši osmehe prisutnih. Bilo je i iznenađenja poput „Tiho noći, moje zlato spava“, koju je otpevao Koki Đukić. Nekoliko stotina ljudi u publici, u kojoj je bilo i mladih i star(ij)ih, uživalo je ne samo u besprekornom izvođenju pesama, nego i energiji grupe koja traje jer stvarno voli to što radi. Vrhunac večeri nastupio je sa uvodnim taktovima „Teme klasika“, pesme koja je za SVNV ono što je za Riblju čorbu „Pogledaj dom svoj, anđele“, kao i „Sunčane strane ulice“, prvog hita grupe. Sve to uz jedan (nezaobilazni) bis…\nSvedeni dekor Mikser hausa bio je odlična pozornica za ovakav nastup, jer S vremena na vreme volimo zato što, kao nekada, u doba u kome je radio predstavljao glavni medij za promociju muzike, oduvek u prvi plan beskompromisno stavljaju svoje sviranje i pevanje, bez „krađe“ vremena pričom i anegdotama, karakterističnim za brojne muzičare. Preko dva sata nezaboravnog nastupa…\n„A pesma ide dalje/Kao vreme, ispred nas…“ („Kao vreme ispred nas“)\nMiks Kultur Shocka u Mikseru\nNeno Belan i Fiumens izložbom i koncertom proslavili prvih 20 godina u Beogradu\nŽenske i dalje vrište – Psihomodo Pop i ČBS u Mikseru


Šahid Kan odustao od kupovine Vemblija: FA je podeljen! | Mondo Portal\n15. oktobar, 10:39\nŠahid Kan odustao od kupovine Vemblija: FA je podeljen! 2 Podeli Podeli na facebook Podeli na twitter Podeli na viber Pošalji na mail\nFudbal 17.10.2018. / 17:29 17:32\nAutor mondo.rs 17.10.2018. / 17:29 17:32\nPakistanski-američki biznismen sačekaće drugu priliku za kupovinu Vemblija, jer trenutno nema podršku većine u Fudbalskoj asocijaciji.\nŠahid Kan je senzacionalno povukao ponudu od 600 miliona funti za kupovinu čuvenog Vemblija nakon što mu je saopšteno da Fudbalska asocijacija (FA) nije obezbedila dovoljno podrške u svom članstvu.\nPakistanski-američki biznismen je odustao od dogovora jer je misli da FA verovatno neće obezbediti snažnu većinu glasova kod 127 članova Skupštine sledeće nedelje, kada je trebalo da se donese konačna odluka.\nOdluka da se povuče je, po rečima izvršnog direktora FA Martina Glena, katastrofalna. Čelnik Fudbalske asocijacije je prošle nedelje rekao amaterskim fudbalskim liderima da će investicije iz ugovora biti vredne 1,5 milijardi funti.\nKan je svojevremeno izjavio da njegova ponuda zahteva pravilno partnerstvo, uz puno angažovanje svih uključenih.\n"U ovom trenutku, posle sastanka održanog prošle sedmice u FA-u, čini se da nema konačnog rešenja za prodaju Vemblija. Moj predlog dovodi do podrške samo jedne tanke većine Skupštine FA-a", rekao je biznismen.\n"Moja namera bila je da učinim dobro svima, na način koji jača fudbal i spaja ljude, a ne deli ih. Nažalost, s obzirom na to gde smo danas, zaključio sam da bi ishod glasanja bio daleko od dovoljne većine, odnosno da predsedavajući FA-a ne bi imao podršku da proda Vembli", objasnio je Šahid Kan.\nPakistanac sa američkim papirima, inače vlasnik Fulama i Džeksonvil Jaguarsa, pregovarao je oko kupovine Vemblija kako bi se u domu engleskog fudbala od aprila meseca igrale i utakmice NFL-a. Dogovor je postignut oko operativnog plana, koji podrazumeva razna ograničenja, a jedno zahtevalo da sponzori ne mogu da menjaju ime stadionu ili da dodaju korporativni brend pored imena "Vembli".\nTaj sporazum imao je i podršku od Ministarstva sporta Vlade Engleske.\nKan je rekao da ne odbacuje u potpunosti ideju, ali da će ponovo pregovarati kada članovi FA budu ujedinjeni i sa istom vizijom.\n"Stadion Vembli je zaista nacionalno blago Engelske, o kojem su brinule i poštovale ga generacije. Prepoznajem strast koju mnogi ljudi imaju prema Vembliju i šta on znači za engleski fudbal i biću spreman da se ponovo angažuju po ovom pitanju, ali pod odgovarajućim okolnostima."\nMartin Glen, koji se nadao da će osigurati posao, rekao je da u potpunosti poštuje Kanovu odluku".\n"Na nedavnom sastanku gospodin Kan nam je izneo da bez jače podrške FA ne želi da se upušta u posao."\nFinansijski direktor FA, Mark Barous, izjavio je da bi svaki region u Engleskoj od dogovora sa Kanom mogao da očekuje 330 poboljšanih travnatih terena i 31 novi stadion. Međutim, odbornici Skupštine FA su doveli u pitanje finansijski plan FA-a i prodaju Vemblija.\nvembli nfl premijer liga biznis fudbal\n17.10.2018. / 17:41\nOvi englezi su cist primjer licemjera. Busaju se u svoju tradiciju, a cim im neko mahne dovoljnim iznosom novca dolazi do promjene ploce i na tradiciju se stavlja cijena koja ma kolika bila obevrjedjuje tradiciju u potpunosti.\n17.10.2018. / 22:42\n@Republika Srpska Busaju se i zato dobiju lepe pare. A mi se svoje stidimo i dobijemo ...\nUpravo gledate Filip Čović: Teško je kad dođeš u halu i vidiš PRAZNE tribine... (VIDEO) 26 Ostalo 13.10.2019. "Morate imati veću energiju, bolju odbranu, malo nam je i teško što igramo pred praznim tribinama iako su ljudi koji...\nJavio se otac Luke Jovića: Igrao je i POVREĐEN, patriota je, voli Srbiju!\nCR 7(00): A, biće ih još - samo je legendarni Iranac ispred njega\nODLIČNO veče Bogdanovića, dao koliko Bobi, Bjelica, Jokić i Gudurić ZAJEDNO\nEnglezi u ŠOKU zbog novinara iz Bugarske: "PRETERUJETE oko rasizma!"\nSelektor šampiona sveta: Srbi, dominiraćete, NAJBOLJI STE U EVROPI!\nČekao je pobedu još od Vimbldona: Tipsarević dobro počeo u Stokholmu\nVIDEO: "Vokri" zviždi i skandira "UČK": Dobrodošlica "braći" iz Crne Gore


OSTAVLJAJU KUĆE ZBOG CRNAČKOG RASIZMA: Belci iz Južne Afrike traže utočište u Mađarskoj | Vesti Dana\nseptembar 16, 2018 septembar 16, 2018 by\nDesetine hiljada Boera traži novi dom u svetu zbog ekstremnog rasizma, diskriminacije i slabe javne bezbednosti u Južnoj Africi, a Evropa (EU) je saučesnik u stvaranju te situacije.\nPotomci Danaca, belci, poznati i kao Buri, koji žive na tlu Južne Afrike, u poslednje vreme suočavaju se sa sve većom netrpeljivošću, koju prema njima pokazuju crnci.\nTorockai je na svom Fejsbuk profilu objavio fotografiju na kojoj pozira sa farmerima, uz komentar da se nada da će Mađarska biti prva zemlja u EU koja će u budućnosti ponuditi utočište Burima, koji imaju evropske korene, a progonjeni su hrišćani.\n– Desetine hiljada Bura traži novi dom u svetu zbog ekstremnog rasizma, diskriminacije i slabe javne bezbednosti u Južnoj Africi, a Evropa (EU) je saučesnik u stvaranju te situacije – napisao je Torockai.\nIstočna Evropa postaje sve atraktivnija za belce koji su umorni i koji strahuju od sve većeg nasilja koje dolazi sa multikulturalizmom. Svaka „bela“ država koja bude spremna da pomogne Boerima suočiće se s optužbama za rasizam, ali to neće imati mnogo uticaja kod Mađara i Poljaka koji znaju koliku bi samo korist mogli da imaju ukoliko farmeri iz Južne Afrike postanu deo njihovog društva.


Društvena igra Moja prva gužva u saobraćaju TF76411 | Dečji sajt\nDruštvena igra Moja prva gužva u saobraćaju TF76411\nŠifra artikla: TF76411\nOvo jedinstvena igra napravljena posebno za predškolce. Koristite identifikaciju oblika i boja da biste postavili delove igre na mrežu, stvarajući novi lavirint u svakom izazovu. Vozite crveni automobil heroja kroz lavirint i pronađite izlaz da biste pobedili! Dobijate 30 izazova sa tri nivoa igre: • Lako • Srednje • Teško


4-inčni Univerzalni Gumeni Brisač Kotač Za Uklanjanje Vozila Ljepilo Ljepilo Naljepnica Auto Boja Alat Gumenih Gumica Kotač popust ~ Mješoviti / Ekosvet.eu\n4-Inčni Univerzalni Gumeni Brisač Kotač Za Uklanjanje Vozila Ljepilo Ljepilo Naljepnica Auto Boja Alat Gumenih Gumica Kotač\nTagovi: najbolje jakne cracow fashion week looks, street dance show hoodies hoodies, jednostavne modne dodatke нагрудные torbe, vanjska rasvjeta za dvorišta industrijska, bežični + ožičeni slušalice, brijanje uklanjanje dlaka nos uha trimer, moderna muška odjeća alati za popravak bicikala, najbolje popuste top essentials гелевые olovke, putovanja stilova ženska вулканизированная cipele.\n51826 Vruće Karakteristike Надувательства: 1.drastično smanjuje vrijeme potrebno za uklanjanje tankih traka, термоаппликационного ljepila i dvostruko prednje trake. 2.Uklonite булавочные trake, naljepnice, ljepilo, naljepnice, vrpce i ostali ljepila od metala, stakla, drveta, stakloplastike. 3. jednostavno namjestite brisač u svakom сверле, koji ne prelazi 4000 okretaja u minuti, i sigurno uklonite sve staro tijelo, чередующееся u nekoliko minuta.Opis: 1. za razliku od kemijskih tvari i otapala, koji se obično koristi za ovaj posao, lagano se kotač lagano dolazi do cilja.Ne preporučuje se za akril, laka ili pleksiglasa.Karakteristike: boja: žuta veličina: 4 inča materijal: guma tip: debeli verzija, slim verziju debljina: 20 mm, 26 mm u paket uključuje: 1 X gumena kotača brisala Napomene: 1. zbog razlike između različitih monitora, slika možda neće odražavati stvarne boje elementa.Jamčimo da stil je isti kao što je prikazano na fotografijama. 2. zbog toga, da se osobna tehnika mjerenja različit, može biti greška 1-3 mm fizičke.Hvala!\ntip 150mm: 20mm\ntip 100mm: 26 mm\n1 Recenzije 4-Inčni Univerzalni Gumeni Brisač Kotač Za Uklanjanje Vozila Ljepilo Ljepilo Naljepnica Auto Boja Alat Gumenih Gumica Kotač\nGenetika Vakuumska Magnetska Terapija Je Gubitnik Meridijan Akupunktura I Kauterizacija Баночное Detoksikacija Tijela Баночный Maser Skup Opis: Ova magnetska s usisne čaša ne treba bušiti kožu, da se izbjegava rizik od unakrsne infekcije i napravljen od kvalitetnih materijala, koji je sigurno i da nema nuspojava za vašu kožu. Jednostavan način\nŽene su proljeće i jesen 100 kg veliki veličina elastičan pojas random slobodne ženske sportske hlače ured Lady džepove kolaž tijelo jednostavne hlače\nTipke brojčanik vintage lijepa djevojka fiksni telefon žičani telefon s id pozivatelja, plavi ekran, speakerphone za dom, srebro, zlato\nPaket uključuje: 1 kom telefona proizvod će biti stalno ažuriran, izgled i boja se mogu promijeniti, molim vas, ne возражайте.I uzmite u obzir prije nego što naručiti, ako imate upit na boju ili izgled.\nKompaktan I Fleksibilan Ručni Leteći Indukcijski Ovjes Daljinsko Upravljanje Avionima Drone Igračke Poklon Sensing And Lights\nKompaktan I Fleksibilan Ručni Let Индукционная Ovjes Daljinski Upravljač Avion Neradnik Igračke Dar Istraživanjima I Svjetla Lice: 1. Dobra kvaliteta: primljeni наградные kvalitetne materijale, trajno i snažno tijelo sudara održivi, mogu povećati vrijeme igre. 2. svjetlosni efekti: ovaj proizvod ima svjetlosni efekti pri letu u подвесе\n5 gumb M3N-40821302 433MHz daljinski ključ za Chrysler Dodge Charger Journey Challenger Durango 300 automobilski ključ sa čipom ID46\nStanje: 100% Potpuno Novi Brand Pile:da Izvorna veličina Visoka kvaliteta Boja: Crna Button: 5 Tipki Ulomak transpondera: ulomak ID46 FCC ID : M3N-40821302 Frekvencija: 433 Mhz (незапрограммированная - mora biti programiran da automatski bravar uz pomoć posebnog dijagnostičkog softvera) Elektronika/baterija:da Paket\nDigitalni Водомасляный separator filter 1/4 NPT usisa i ispuha zračni kompresor komplet sa regulatorom tlaka za atomizer Opis: Rupa za zrak i izlaz povezuju veličina: 1/4 NPT Pogodan za малярного pištolj i kompresor zraka.Koristi se za povezivanje na ulazu zraka alata za filtriranje nečistoće i vlage u zraku. U visoke učinkovitosti,\nIwiss Mini Cable Cutters škare s maksimalnim 25мм2 35мм2 63. 5мм2 kabel rezni alat kliješta za rezanje\nUčinite Ameriku Opet Veliki Šešir Donald Trump 2020 Republikanske Šešir, Kapu, Kapu Modni Kape Krema Za Sunčanje Aktivne Kape Dar 114 Uvod: 100% potpuno novi i visoke kvalitete Potpuno novi, moderan dizajn i visoka kvaliteta. Tip:kapu Spol:Unisex Veličina:Podesiva Materijal:Pamuk-Poliester Paket: Kapu 1pc


taj Pon Nov 26 2012, 13:03\nGlumci: Gary Sinise, Carmine Giovinazzo, Hill Harper\nPre nego što je u septembru 2004. godine premijerno prikazana prva epizoda novog serijala franšize "CSI" ("Mesto zločina"), producenti su u nekoliko navrata, zahvaljujući pojavljivanjima likova nove serije u dve prethodnice smeštene u Las Vegas i Majami, upoznali gledaoce sa njihovim najnovijim projektom.\nInače, verzija "Mesta zločina" smeštena u Njujork, okarakterisana je kao najsuroviji deo franšize čiju estetiku karakterišu tamne boje. Tako je bilo sve dok Les Munves, predsednik CBS kompanije (koja stoji iza sva tri serijala) nije intervenisao.\nTada su autori posebnu pažnju obratili na to da vizuelni identitet najmlđeg CSI serijala bude bogatiji koloritom. Kao i za prethodna dva serijala i za ovaj je glavna muzička tema jedna od pesama grupe The Who. Reč je o numeri "Baba O'Riley".\nRe: CSI: NY\ntaj Pon Nov 26 2012, 13:46\nNY mi je draži od Miami\ntaj Pon Nov 26 2012, 15:02\ntaj Pon Nov 26 2012, 17:00\ntaj Pon Nov 26 2012, 23:53\nMeni je nekako draža Majami, ali i ova svakako jedna od boljih


Evropski sud za ljudska prava – kako do Strazbura?\nAutor: Slobodan Radovanović\nSud i Konvencija\nTok postupka i sadržaj predstavke\nObaveznost i izvršenje presuda\nCilj ovog teksta je da izlažući ukratko najvažnija materijalnopravna i procesnopravna pravila kojima se u primeni Evropske Konvencije o ljudskim pravima koristi Evropski sud za ljudska prava u Strazburu, pomogne u razjašnjenju osnovnih dilema koje mogu nastati pri pokretanju i vođenju postupka pred ovim sudom. Pokušaćemo da u što većoj meri izbegnemo stručnu terminologiju kako bi razumljivim jezikom približili zaštitu prava iz Konvencije i rad suda široj javnosti. Stoga je i opseg razmatranih tema i način izlaganja prilagođen toj svrsi. Kako su Konvencija i protokoli ipak jedan komleksan izvor prava, koji se efikasno može tumačiti tek uz odredjeno iskustvo i posebno, poznavanje prakse suda, preporučujemo svim gradjanima čija je namera da se sudu obrati za zaštitu svojih prava, da pomenute izvore prethodno dobro prouče.\nSud i Evropska konvencija o ljudskim pravima\nEvropski sud za Ljudska prava je sudska instanca sa sedištem u Strazburu, kojoj se mogu obratiti svi građani zemalja članica Saveta Evrope kao potpisnica Evropske Konvencije o ljudskim pravima, koji smatraju da su im povređena prava propisana ovom Konvencijom. Sud je organizovan tako da svaka od članica Saveta Evrope koje su ratifikovale navedenu konvenciju daje po jednog sudiju, tako da je broj sudija jednak broju zemalja članica Saveta Evrope.\nKonvenciju su, uz Protokole koji regulišu istovetnu materiju, ratifikovale sve države članice SE, uključujući i Republiku Srbiju. Konvencija i Protokoli koji idu uz nju imaju neposrednu primenu u svim državama koje su je ratifikovale. Sama Konvencija je međunarodni ugovor kome mogu pristupiti samo zemlje članice Saveta Evrope i predstavlja jednu tačku u dugoročnoj evoluciji međunarodnog prava, koja je posle drugog svetskog rata uz druge slične izvore međunarodnog prava nastale u praksi Ujedinjenih Nacija i drugih regionalnih institucija, značila pokušaj sistemske zaštite osnovnih ljudskih prava. Ovaj Evropski pokušaj obezbedjenja institucionalne potpore zaštiti ljudskih prava, otelotvoren u Konvenciji i Evropskom sudu za ljudska prava, postigao je zapažen uspeh u praksi u odnosu na druge regionalne inicijative koje su od druge polovine prošlog veka predstavljale pokušaje zaštite ljudskih prava u drugim delovima sveta ( Američka povelja o ljudskim pravima-usvojena 1981., Američka Konvencija o ljudskim pravima usvojena 1969.).\nIdeja da postoje određena prava čija zaštita mora imati univerzalni, nadnacionalni karakter, ima korene u teoriji prirodnog prava i konkretizovana je kroz Konvenciju i uspostavljanje Evropskog suda za ljudska prava, koji štiti prava i vrednosti proklamovane Konvencijom, od povreda nastalih pod jurisdikcijom država članica.\nTemelj celog sistema zaštite Konvencije predstavlja pravo na pojedinačnu predstavku. Uslovi prihvatljivosti pojedinačne predstavke regulisani su članom 35 Konvencije. Pre svega, predstavka će biti proglašena prihvatljivom samo ako su već iscrpljeni svi unutrašnji pravni lekovi, koje Evropski sud za ljudska prava smatra delotvornim. Kako zaštita Konvencije pred Sudom počiva na načelu supsidijariteta, primarna zaštita slova Konvencije ostvaruje se pred organima država potpisnica, zbog čega se nadležnost Evropskog suda za ljudska prava uspostavlja tek po iscrpljivanju svih unutrašnjih pravnih lekova. U rešenju usvojenom u pravnom sistemu RS koje je u skladu i sa relevantnim preporukama Venecijanske Komisije, Ustavna žalba je predvidjena za zaštitu slova Konvencije u poslednjoj instanci. Medjutim, Evropski sud za ljudska prava zadržava pravo da u skladu sa čl 35.1 Konvencije diskreciono odlučuje o delotvornosti/nedelotvornosti svih pravnih lekova koji se koriste za zaštitu Konvencije.\nPremda se Ustavna žalba smatra načelno delotvornim pravnim lekom od odluke suda u predmetu Vinčić i dr protiv Srbije, što praktično znači da se od podnosilaca predstavki očekuje da pre obraćanja Evropskom sudu za ljudska prava iskoriste ovaj pravni lek pred Ustavnim sudom RS, sud je svojim kasnijim odlukama ustanovio izuzetke od ovog generalnog stava. Tako za pojedine grupe predmeta gradjani imaju pravo da se za zaštitu prava iz Konvencije obrate direktno Evropskom sudu za ljudska prava. Zbog toga, poznavanje prakse Evropskog suda za ljudska prava ima izuzetan značaj za pravilnu procenu procesnih koraka pri podnošenju predstavke.\nPredstavka se mora odnositi na kršenja prava koja su se desila nakon što je Konvencija stupila na pravnu snagu, dakle posle ratifikacije Konvencije od strane države potpisnice. Republika Srbija je Konvenciju ratifikovala 23.decembra 2003. godine. Predstavke koje se odnose na kršenje prava koje je nastupilo pre ovog perioda sud će prihvatiti samo ukoliko sporno kršenje prava i dalje proizvodi posledice koje su u suprotnosti sa obavezama koje je država preuzela ratifikacijom Konvencije.\nSud neće postupati po anonimnoj predstavci, ili po predstavci koja je u suštini istovetna sa predstavkom koju je već razmatrao. (Čl. 35.2.) Takodje, svaka predstavka koju sud smatra nespojivom sa odredbama Konvencije ili Protokola, ili koja je očigledno neosnovana ili predstavlja zloupotrebu prava na predstavku biće odbačena. (čl 35.3.) Sudu se možete obratiti samo protiv država koje su ratifikovale Konvenciju i Protokole. Da bi sud predstavku uzeo u razmatranje, podnosilac predstavke mora lično biti pogodjen kršenjem Konvencije. Važan procesni uslov za prihvatljivost predstavke jeste i obaveznost isticanja povrede Konvencije pred domaćim postupajućim organom.\nPovreda postupka pred domaćim sudovima od strane podnosioca predstavke automatski ga diskvalifikuje u pogledu zaštite njegovih prava pred ovim sudom. Ako niste u potpunosti iscrpeli sva pravna sredstva pred domaćim sudovima ( npr.niste uložili Ustavnu žalbu, a ESLJP je u konkretnom slučaju smatra delotvornim pravnim sredstvom ) vaša predstavka će biti odbačena, sem ako dokažete da postoje opravdani razlozi zašto to niste učinili. U praksi, na formularu zahteva će vam pod brojem 18. biti postavljeno pitanje da li postoji ili je postojalo pravno sredstvo koje niste iskoristili i ako postoji, iz kog razloga to niste učinili. Iako teoretski postoji mogućnost da vaša argumetacija u pogledu razloga neulaganja pravnog sredstva, bude uvažena od strane Suda ovakvi zahtevi rutinski se odbacuju.\nU domaćoj praksi, realni domašaj zaštite Konvencije je znatno anuliran dužinom postupka po žalbi pred Ustavnim sudom, pošto se kako smo već istakli, od donošenja presude u slučaju “Vinčić i drugi protiv Srbije” u praksi Evropskog Suda za ljudska prava podnošenje Ustavne žalbe i odluka Ustavnog suda RS smatrala neophodnim preduslovom za podnošenje predstavke, osim za grupe predmeta u kojima je Evropski sud za ljudska prava izričito odstupio od ovog svog stava. Kako postupak po Ustavnoj žalbi traje prilično dugo, zaštita prava građana pred ovom, poslednjom instancom za zaštitu ljudskih prava za sve države potpisnice konvencije se nepotrebno prolongira. Premda je navedeni problem delotvornosti zaštite Konvencije na nacionalnom nivou delimično rešen pomenutim odlukama Evropskog suda za ljudska prava kojim je Ustavna žalba proglašena nedelotvornim pravnim lekom u odnosu na odredjene grupe predstavki, sistemski karakter ovih povreda u pravu RS zahteva odgovor zakonodavca.\nUkoliko razmatrani procesni uslovi ne budu ispunjeni, sud će predstavku jednostavno odbaciti. Stoga je nužno uveriti se u njihovu ispunjenost pre nego što se obratite Evropskom sudu za Ljudska prava.\nPredstavka mora biti upućena u roku od 6 meseci nakon što je u pravnoj stvari odlučeno od strane najvišeg suda ili državnog organa. Ako presuda u predmetu nije objavljena javno ovaj rok počinje teći od datuma kada je sporna sudska odluka domaćeg suda dostavljena podnosiocu predstavke ili njegovom pravnom zastupniku. Ukoliko stranka u postupku naknadno sazna za nove činjenice, koje predočavaju kršenje njenih prava u postupku pred domaćim sudom, rok se računa od trenutka saznanja za kršenja vaših prava garantovanih Konvencijom.\nTok postupka pred ESLJP i sadržaj predstavke\nPostupak pred ELJSP je besplatan,a službeni jezici suda su Francuski i Engleski na kojima se odvija i najveći deo prakse. Jedini troškovi koje snosi podnosilac su troškovi sastavljanja podneska koje plaća advokatu, ukoliko ga ima, i troškovi prepiske sa sudom. Predstavka se može podneti na bilo kom od zvaničnih jezika suda. Predsednik veća može izuzetno, odlučiti da se postupak odvija na službenom jeziku na kome je podneta predstavka.\nPodnosioci predstavke mogu biti pojedinci, grupe pojedinaca, nevladine organizacije i pravna lica. Takodje, podnosilac predstavke može biti i država-potpisnica Konvencije. Predmet predstavke može biti samo država ili države potpisnice konvencije. Sud neće razmatrati predstavke upućene protiv fizičkih lica ili privatnih institucija.\nPredstavka se podnosi na zvaničnom formularu, ili u slobodnoj formi pri čemu i ovaj način podnošenja predstavke zahteva naknadnu popunu zvaničnog formulara predstavke, koji podnosiocu šalje sekretarijat suda, uz uslov da isti bude popunjen u roku od šest meseci.\nVaša predstavka treba da sadrži :\nkratak opis činjeničnog stanja na koje se povreda prava iz Konvencije odnosi\npod navedeno činjenično stanje podvedene, povrede prava garantovanih Konvencijom\ntok postupka pred domaćim državnim organima uključujući:\ntaksativno nabrajanje odluka navedenih organa\ndatume njihovog donošenja\nprilaganje kopija navedenih odluka\nnabrajanje svih pravnih lekova koje ste iskoristili pred domaćim organima.\nvaš potpis i potpis vašeg pravnog zastupnika ako ga imate\nPredstavka Evropskom sudu za Ljudska Prava upućuje se poštom, na adresu:\nF-67075 STRASBOURGH CEDEX\nPo prijemu predstavke od strane suda podnosilac će od strane sekretarijata biti obavešten o prijemu i broju predmeta. Sekretarijat je pomoćni organ suda, sa prvenstveno organizacionom ulogom ali i sa velikim uticajem na praksu, posebno u inicijalnim fazama postupka. Stoga u komunikaciji sa ovim organom suda valja pokazati posebnu ažurnost. Nepostupanjem u skladu sa dopisima sekretarijata u pogledu dostavljanja informacija, ispravki i sl. a u odredjenom roku od dostavljanja dopisa kojim se navedeni podatci traže, smatraće se da je podnosilac odustao od daljeg postupanja pred ELJSP.\nPostupak pred sudom možete započeti i lično, bez pravnog zastupnika ili advokata, međutim u određenoj fazi postupka, od momenta kada vaša predstavka bude prosleđena vladi države članice na odgovor, od strane suda ćete biti pozvani da angažujete pravnog zastupnika. Vaš pravni zastupnik može biti advokat, koji poseduje ovlašćenje da obavlja advokatsku praksu u bilo kojoj od država potpisnica Konvancije te ima boravište u jednoj ovih država, ali i drugo lice kome je odobrenje za zastupanje u predmetu dao predsednik postupajućeg veća.\nObrazac zahteva potpisujete vi ili vaš pravni zastupnik, ukoliko ga imate. Ukoliko imate zastupnika ili advokata, uz vašu predstavku sudu morate dostaviti i punomoćje kojim ga ovlašćujete da vas zastupa u postupku pred sudom u datom predmetu. Ukoliko se sudu legitimišete kao zakonski zastupnik pravnog lica, morate dostaviti dokaze vašeg statusa.\nPostupak se odvija pismeno, a o toku postupka podnosioci su obaveštavani od strane sekretarijata, putem dopisa preko pošte na njegovu adresu, odnosno na adresu njegovog pravnog zastupnika. Sud izuzetno može odlučiti i da odstupi od inače uobičajene prakse javnosti postupka, te vam odobriti anonimnost, ukoliko mu se obratite sa takvim zahtevom i ukoliko nađe da za to postoje opravdani razlozi.\nPo poslovniku suda, na izričit zahtev podnosioca predstavke, ili po sopstvenoj inicijativi, predsednik veća može stranci omogućiti da koristi besplatnu pravnu pomoć. Da bi se ovo pravo ostvarilo potrebno je da podnosilac\npredstavke dokaže sudu da nema sredstava da pokrije troškove zastupanja pred ovim sudom, u kojem slučaju će mu sud, omogućiti naknadu koja pokriva troškove zastupnika i sve druge izdatke koje je stranka imala u odnosu na ovaj postupak.\nPostupak bi se mogao podeliti u nekoliko faza. U početnoj fazi postupka po prijemu predstavke, sud prvo rešava o njenoj prihvatljivosti, u smislu povreda Konvencije na koje se pozivate u vašem zahtevu. Ukoliko predstavka bude proglašena prihvatljivom, podnosilac predstavke biva od strane suda upućen na prijateljsko poravnanje sa zastupnikom države na čije se kršenja Konvencije obratio Sudu. Medjutim, u postupku izgradjenom u sudskoj praksi, sud može rešiti da istovremeno odluči o prihvatljivosti predstavke i u meritumu spora. I u tom slučaju mora postojati formalna odluka o prihvatljivosti predstavke. Poslednje reforme procesnog karaktera u radu suda koje je doneo Protokol 14, doprinele su znatnom ubrzanju ove faze postupka, efikasnijim rasporedom resursa suda.\nNa osnovu zaključenog prijateljskog poravnanja predmet će biti brisan sa liste predmeta suda. Ukoliko ovaj proces ne dovede do rezultata sud će rešiti predstavku ulaženjem u meritum. Odluke u meritumu donose se u većima. Od stupanja na snagu Protokola 14 tročlani sudijski odbor može, pored odlučivanja o prihvatljivosti predstavke, odlučivati i u meritumu ukoliko se radi o takozvanim “repetitivnim slučajevima” u kojima postoji dobro ustanovljena praksa suda.\nU slučaju da se utvrdi povreda Konvencije, a pravo države ugovornice omogućava samo delimičnu odštetu, podnosilac predstavke ima pravo na pravično zadovoljenje ( just satisfaction ). U načelu, sud se trudi da pravično zadovoljenje obuhvata prvenstveno nematerijalnu štetu zbog povreda Konvencije.\nPresude Evropskog suda za ljudska prava su obavezujuće za države potpisnice Konvencije. Presudom može biti dosuđena novčana nadoknada za štetu koja je naneta od strane utužene države potpisnice Konvencije. Takodje, može se zahtevati čitav niz pojedinačnih mera, koje mogu podrazumevati konkretne činidbe države potpisnice u smislu npr. ponovnog otvaranja postupka u predmetu u kome su navedene povrede Konvencije počinjene, ali i opštih mera u kojima se na manje ili više izričit način konstatuju sistemski nedostatci u pravnom sistemu tužene države članice i traži njihovo otklanjanje, promenama u zakonodavstvu utužene države ili u sudskoj ili upravnoj praksi. (kao primer predloženih opštih mera može se navesti presuda Velikog veća u slučaju Kudla protiv Poljske, ili presuda u slučaju Botaci protiv Italije, na osnovu koje je kasnije donet tzv. Pintov zakon).\nZnačajna osobenost pravnog mehanizma Konvencije, jeste mogućnost naznačena u novousvojenim Pravilu Suda ( Rules of Court ) koja su stupila na snagu 1. Septembra 2012., da se obema stranama u postupku ostavlja mogućnost da predlože usvajanje tzv. pilot-presuda koje utvrdjuju opšte mere kojima bi se tretirali sistemski nedostatci iz zakonodavstva tužene države. Dakle, inicijativa za ustvrdjivanje potencijalnih sistemskih problema u pravnim sistemima država članica SE, ovim se praktično stavlja u ruke samih gradjana. Razvoj prakse suda u primeni procedure pilot-presuda može zbog toga u perspektivi imati veoma važan uticaj na dalji razvoj mehanizma primene Konvencije.\nOdlukama Evropskog suda za ljudska prava se ne mogu preinačiti, ukidati ili menjati presude domaćih sudova, niti se mogu vršiti neposredne izmene u zakonodavstvu država članica. Izvršenje presude je formalno u nadležnosti Komiteta ministara Saveta Evrope pa stavovi izloženi u presudama, često imaju karakter preporuka koje mogu biti instrument za političku inicijativu prema navedenoj državi potpisnici. Ovo je mehanizam u nastajanju, a odluke sudske prakse mogu uticati na promene u zakonodavstvima zemalja članica, što se više puta pokazalo i u praksi. Nesprovođenje odluke Evropskog suda za ljudska prava može u krajnoj liniji dovesti do suspenzije članstva u Savetu Evrope države koja se o presudu oglušila, pa čak i do isključenja iz članstva.\nSve presude Evropskog Suda za Ljudska Prava dostupne su javnosti. Ukoliko u postupku pred Evropskim sudom za ljudska prava sud ne utvrdi da je došlo do kršenja Konvencije, podnosilac predstavke ne snosi nikakve troškove.


InfoBrcko.com - BIMAL: Ne dozvoljavamo da rezultati utiču na odgovornost prema zaposlenima i partnerima\nBIMAL: Ne dozvoljavamo da rezultati utiču na odgovornost prema zaposlenima i partnerima\tIstaknuto\nIako je poslovna godina bila teška, a globalna privreda kretanja nepredvidiva, BIMAL na prvo mjesto stavlja svoju odgovornost prema zaposlenima i povjerenje svojih direktnih i indirektnih saradnika. Posljednji finansijski izvještaj fabrike za proizvodnju jestivog ulja BIMAL pokazuje značajnu razliku u odnosu na prošlogodišnje rezultate, što je ishod nepovoljnih makroekonomskih kretanja na svjetskom tržištu, negativnih ekonomskih aktivnosti na izvoznim tržištima, kao i nestabilne mikroekonomske klime u pogledu domaćeg tržišta.\n„Naš proizvod, jestivo ulje je prije svega berzanska roba, pa su usponi i padovi cijena nešto što isključivo diktira tržište. Mi smo u prvom dijelu godine svjedočili iznenadnom višemjesečnom zaustavljanju izvoza zbog jednostrane odluke Turske, a poslije je uslijedio i pad turske lire što je zajedno imalo snažan uticaj na naše poslovanje. Dodatno, krajem godine došla je i odluka Kosova o uvođenju 100% carine na uvoz robe iz BiH, što je opteretilo i kontinuitet našeg izvoza“ rekla je Nataša Pucar, direktor Korporativnih komunikacija STUDEN Holdinga.\n„Naš finansijski izvještaj donosi određene posljedice, ali BIMAL prije svega vodi računa o sigurnosti i odnosu prema svojim zaposlenima, njihovoj ličnoj stabilnosti, kao i o uspješnosti rada naših partnera koji zahvaljujući kompaniji BIMAL grade i sopstvene saradničke odnose“ rekla je Nataša Pucar.\n„Uprkos teškoj godini BIMAL vjeruje u postavljenu strategiju i ne odustaje od novih razvojnih mogućnosti, a kao dio poslovnih ciljeva jeste i preuzimanje somborske fabrike za proizvodnju jestivog ulja NOVO SUNCE, što predstavlja novi ciklus našeg regionalnog rasta“ izjavila je Pucar.


Deset godina nakon nuklearne nesreće u Fukušimi – šta se promenilo? – SveVesti.net\nDeset godina nakon nuklearne nesreće u Fukušimi – šta se promenilo?\nTo je u, sada zloglasnoj, “Fukušimi 1” potom prouzrokovalo katastrofalno pregrevanje i eksplozije u reaktorima, te izlivanje radijacije usled kojeg je oko 150.000 ljudi bilo prisiljeno da napusti svoja ognjišta.\nKasnije se ispostavilo da su uzroci katastrofe bili to što je kompanija htela da prištedi novac, pa je umesto preporučenog zaštitnog zida za odbranu od cunamija visine 13 metara, podigla samo pet metara; to što su generatori koji su trebali da budu upotrebljeni za napajanje sistema za hlađenje reaktora u slučaju oštećenja prenosne mreže bili ostavljeni u prizemlju zbog čega ih je voda uništila, kao i to što osoblje centrale nije u dovoljnoj meri poznavalo strukturu sistema ventila za ispuštanje vrele pare, zbog čega nije uspelo da umanji opasnost od eksplozije u reaktorima.\nUkratko rečeno, nesreća je mogla da bude izbegnuta da se više novca i pažnje uložilo u odbranu od elementarnih nepogoda.\nSrećom, sličan incident je izbegnut u centrali “Fukušima 2”, zahvaljujući nadljudskim naporima radnika, koji su postavili devet kilometara kablova kako bi doveli struju do sistema za upumpavanje vode za hlađenje reaktora.\nU trenutku kada je udario veliki cunami Japan je imao čak 54 funkcionalna nuklearna reaktora, koji su proizvodili oko 30 posto električne struje u zemlji. Vlada u Tokiju je imala plan da do 2017. dalje uveća udeo nuklearne energije na 40 procenata.\nMeđutim, posle 11. marta, potreba da se preispitaju protokoli za bezbednost i postupanje u slučaju elementarnih nepogoda u svetlu mogućnosti da bi katastrofalni zemljotres od devet stepeni ponovo mogao da se desi (što je podrazumevalo i ispitivanje zemljišta pod centralama), skupa sa velikim pritiskom javnosti, dovela je do postupnog zaustavljanja reaktora širom zemlje.\nJapan je pokrenuo svoje stare centrale na ugalj i povećao uvoz tečnog gasa kako bi nadoknadio energetski gubitak koji se tako javio. Planovi za dalju izgradnju nuklearnih postrojenja su morali da budu zamrznuti ili napušteni.\nNo, vlada premijera Šinzo Abea iz Liberalno-demokratske partije (LDP), ustoličena u decembru 2012, zauzela je drugačiji kurs od svog prethodnika i političkog protivnika Demokratske stranke, koja je bila na vlasti u vreme krize u Fukušimi, tvrdeći da je potpuno napuštanje nuklearne energije u Japanu nerealno i najavivši ponovno uključivanje nuklearnih reaktora.\nOna je iznela plan da se do 2030. učešće nuklearne energije u snabdevanju strujom u Japanu vrati do nivoa od 20 posto i čak krenula u realizaciju ideje da domaće kompanije koje projektuju nuklearne centrale i proizvode opremu za njih, Tošibu i Hitači, spasi sa ivice provalije tako što će pojačati napore da japanske reaktore proda u inostranstvu.\nNaročito važne mete te ekonomske “nuklearne diplomatije” Tokija u godinama posle incidenta u Fukušimi bile su zemlje istočne Evrope, poput Bugarske, Mađarske, Poljske i Litvanije. One su potraživale moćnije izvore za snabdevanje svojih rastućih privreda i, usled svog strateškog političkog prestrojavanja posle pada Berlinskog zida, razmatrale zamenu za rusku nuklearnu tehnologiju u svojim zastarelim centralama.\nArgumenti japanske vlade su bili da su reaktori u “Fukušimi 1” bili stari oko 40 godina, da je tehnologija primenjena u njima bila američka, iz sredine šezdesetih, da je problem bio u visini zaštitnog zida a ne u samim instalacijama i, naročito, to da su novi reaktori japanskih konstruktora daleko pouzdaniji i bezbedniji.\nČovečanstvo nije htelo, ili nije moglo da napravi energetski zaokret?\nMeđutim, s druge strane, kažu stručnjaci, danas je udeo nuklearne energije u ukupnoj svetskoj proizvodnji električne struje isti koliko i pre katastrofe u Fukušimi – 10 posto, sa tendencijom rasta, budući da su upravo nuklearke te koje mogu da omoguće brzo napuštanje termoelektrana na ugalj, koje su veliki zagađivači vazduha i izvori emisija ugljen-dioksida, koji stvara efekat staklene bašte i izaziva nepovoljne klimatske promene.\nU svetu trenutno radi 440 nuklearnih reaktora, od čega devet u Japanu, a gradi se čak 55 novih, u zemljama poput Kine, Južne Koreje, Indije ili UAE. Još puno njih se planira, na primer, u zemljama Bliskog istoka, kao što su Saudijska Arabija i Egipat, ili u istočnoj Evropi, gde Poljska i Mađarska nameravaju da se oslobode elektrana na ugalj ne samo uz pomoć solarne i drugih prirodnih, obnovljivih izvora, već i nuklearne energije.\nNuklearna nesreća u Fukušimi pokazala je da se “nezamislivo” ipak može desiti, odnosno, da je ideja o tome da su nuklearne centrale sigurne u odnosu na zemljotrese jer se rad automatski bezbedno prekida u slučaju potresa, mit.\nJoš jedna pouka je to da, mada produkcija struje u nuklearnim centralama jeste jeftina i reaktori jesu vrlo isplativi dok rade, njihovo zatvaranje nakon isteka roka za eksploataciju i, naročito, ublažavanje i uklanjanje posledica nuklearne nesreće traju puno godina i koštaju basnoslovne svote novca – u Fukušimi će za to biti potrebno bar 40 godina i nekoliko stotina milijardi dolara.\nNajveća lekcija je to da, mada su teške nesreće retke, kada se dese, one prouzrokuju katastrofalnu i dugoročnu štetu po zdravlje ljudi i po životnu sredinu.\nRealno gledano, ove pouke, osim možda prve, mogle su biti izvučene i na primeru Černobilja iz 1986. Štaviše, one su se mogle zaključiti i bez nesreća.\nTakođe, čini se i da u političkim krugovima u mnogim zemljama ipak preovladava uverenje da je, zbog mana drugih izvora energije, kao što su zagađenje vazduha i doprinos globalnom zagrevanju u slučaju uglja, odnosno, nestabilno i nedovoljno snabdevanje kada su u pitanju sunce i vetar, nuklearna energija najbolje sredstvo za spas životne sredine jer smanjuje emisiju ugljen-dioksida.\nPrevious Izgradnja svemirskog hotela počinje 2025. godine (VIDEO)\nNext Namirnice koje pružaju više energije od šoljice kafe


Najčešće žalbe na neosnovanu naplatu usluge\n24.02.2018 12:29 | S. Đ.\nBanjaluka - Osiguranici Fonda zdravstvenog osiguranja RS prošle godine prijavili su 88 povreda prava, od kojih je 35 bilo osnovano.\nIz Fonda su rekli da se najčešće radilo o tome da je osiguraniku naplaćena participacija, iako je taj pacijent trebalo da bude oslobođen te obaveze. Na listi pritužbi je i neizdavanje uputnica ili nepropisivanje lijekova koji se nalaze na listi lijekova FZO RS.\n- U 2016. godini bilo je 69 prijava povrede prava, od kojih su 23 bile osnovane. Radilo se o neosnovanoj naplati participacije ili uskraćivanju prava na prevoz, naplaćivanju zdravstvenih usluga koje su ugovorene sa Fondom i slično - rekli su iz Fonda zdravstva.\nU slučaju osnovanih prijava, posebno kada se radi o uslugama koje nije trebalo da budu naplaćene ili neosnovanoj participaciji, Fond refundira novac osiguraniku na teret zdravstvene ustanove koja mu je naplatila uslugu.\n- Fond ima mogućnost, što takođe čini, da zdravstvenim ustanovama ukoliko krše prava osiguranika, umanjuje i mjesečne tranše u skladu sa ugovorom - kažu u Fondu.\nFond je 2011. godine imenovao zaštitnike prava u svim poslovnicama Fonda koji informišu osiguranike o pravima iz zdravstvenog osiguranja, ali i o svim novinama u zdravstvenom sistemu.\n- Fond o izvršenoj kontroli obavještava i zdravstvenu ustanovu, a ukoliko se radi o osnovanoj prijavi, ustanova se upozorava kako bi spriječili eventualno ponovno kršenje prava osiguranika ili kažnjava u skladu sa ugovorom, zavisno o težini povrede prava - kažu u Fondu.