Download Muistisairas potilas Metropolian suunhoidon opetusklinikalla\nAnnevi Monto, Anni Rossi ja Anni Saarela\nMuistisairas potilas Metropolian suunhoidon\nOpetusmateriaali opetuksen ja oppimisen tueksi\nMuistisairais potilas Metropolian suunhoidon opetusklinikalla\n33 sivua + 2 liitettä\nLehtori Helena Stedt\nOpinnäytetyön tarkoituksena on kehittää muistisairaan potilaan hoitoa Metropolian suunhoidon opetusklinikalla. Tavoitteena on tuottaa opetusmateriaali opetuksen ja oppimisen\ntueksi. Tuotoksemme käsittelee muistisairaan potilaan hoitoprosessia ja avaa yleisimmät\nmuistisairaudet Suomessa sekä kertoo ikääntymisen vaikutuksista suuhun ja muistiin.\nOpas on luettavissa Metropolia Ammattikorkeakoulun Moodle- oppimisalustan virtuaaliopetusklinikalta. Opinnäytetyössä tuotetun materiaalin kohderyhmänä ovat suuhygienistiopiskelijat ohjaajineen. Hyödynsaajina ovat muistisairaat sekä heidän läheisensä ja hoitajansa.\nKehittämistehtävinä opinnäytetyössä ovat muistisairaan potilaan kohtaaminen ja hoito Metropolian suunhoidon opetusklinikalla ja omahoidon varmistaminen jatkossa. Muistisairaan potilaan hoitoprosessissa on monta huomioitavaa tekijää. Oikeanlainen vuorovaikutus on erittäin tärkeässä roolissa. Väestön ikääntyessä muistisairaudet lisääntyvät ja\ntulemme tarvitsemaan yhä enemmän tietoa muistisairaan potilaan suun terveydenhoidosta.\nOpinnäytetyön rakenne noudattaa toiminnallisen opinnäytetyön kriteereitä. Aiheemme on\ntärkeä, sillä muistisairaan potilaan hoitoa käsitellään koulutusohjelmassamme vain yleisellä tasolla, mutta suunhoidollisesta näkökulmasta erittäin vähän. Tietoperustamme muodostuu erilaisista tutkimuksista, tieteellisistä julkaisuista sekä aiheeseen liittyvästä kirjallisuudesta. Tiedonhauissa on käytetty muun muassa Medic-, Medline- ja Ovid-tietokantoja.\nOpinnäytetyö ja tiedonhaut ovat toteutettu yleisiä eettisyyden ja luotettavuuden periaatteita\nTulevaisuudessa olisi tärkeää, että Suomessa keskityttäisiin yhä enemmän elintapojen\nmerkitykseen muistisairauksien ennaltaehkäisyssä. Tähän suuntaan ollaan jo menossa,\nmutta edelleen potilaita hoidetaan pelkällä lääkityksellä. Huonot elintavat ja monilääkitys\ntulevat näkymään negatiivisesti tulevaisuudessa myös suun terveydessä, sillä tulevilla\nikääntyvillä sukupolvilla tulee olemaan omat hampaat suussa pidempään.\nmuistisairaus, ikääntyminen, suun terveys, hoitoprosessi, muistisairas\nAnnevi Monto, Anni Rossi and Anni Saarela\nThe care of a person who suffers from memory disease at\nMetropolia’s oral hygiene teaching clinic\n33 pages + 2 appendices\nThe purpose of this thesis is to develop the care of a person who suffers from memory\ndisease at Metropolia’s oral hygiene teaching clinic. The aim is to produce educational\nmaterial to support teaching and learning. The guide contains the treatment process of a\nperson who suffers from memory disease and opens up the most common memory diseases in Finland and it’s impact in oral health. The guide is available on the Metropolia\nUniversity of Applied Sciences’ Moodle learning platform for virtual teaching clinic. The\ntarget group is the dental hygienist lecturers and beneficiaries are the relatives and nurses\nof the person who suffers from a memory disease.\nBy this thesis we are developing the encounter and care of people with memory diseases\nat Metropolia’s oral hygiene teaching clinic and ensuring self-care in the future. The right\nkind of interaction is in a very important role. As the population ages the people with\nmemory diseases are increasing which forces to have more knowledge of a patient’s\nThe structure of this thesis complies with the criteria of functional thesis. The degree programme of oral hygiene doesn’t contain enough information about this subject. That is why\nthis subject is very important. The data base consists of different studies, scientific publications and literature. The information was collected from different databases such as Medic,\nMedline and Ovid databases. The thesis has been carried out in general examinations to\nethics and integrity principles.\nIn the future it is important to focus more to the consequences of living habits to prevent\nthe memory diseases in Finland. This direction Finland is already going in but there are still\na lot of patients who are treated only with medication. Poor living habits and polypharmacy\nwill be effecting negatively to the oral health in the future. That's because in the future elderly generations will have their own teeth for a longer time in their mouth.\nmemory disease, oral health, treatment process\nTietoperustan tiedonhaun kuvaus\nIkääntyminen ja suun terveys\nProteettiset ratkaisut suussa\nMuistioireet ja yleissairaudet\nMetaboliset sairaudet ja elektrolyyttihäiriöt\nInfektiot ja niiden jälkitilat\nMuistisairaus ja syömättömyys\nLääkkeiden vaikutus muistiin ja suuhun\nElintapojen vaikutus muistiin ja suuhun\nMuistisairaan potilaan hoitoprosessi\nPotilaan ohjaaminen hoitotilanteessa\nOmahoidon jatkon varmistaminen\nToimintaympäristö, kohderyhmä ja hyödynsaajat\nToiminnan etenemisen ja työskentelyn kuvaus\nOpinnäytetyön ja tuotoksen tarkasteleminen\nOpinnäytetyön eettiset kysymykset ja luotettavuus\nOma oppimisprosessi ja ammatillinen kasvu ja kehitys\nLiite 1. Opinnäytetyössä hyödynnetyt tutkimukset ja tieteelliset artikkelit\nLiite 2. Opinnäytetyön tuotos\nTeemme opinnäytetyömme aiheesta "Muistisairas Metropolian suunhoidon opetusklinikalla". Tämä on erittäin tärkeä aihe, sillä Suomessa on noin 193 000 muistisairaudesta\nkärsivää henkilöä ja noin 14 500 uutta diagnosointia tapahtuu vuosittain. Kaikista sairastavista 93 000 kärsii vähintään keskivaikeassa vaiheessa olevasta muistisairaudesta. (Muistiliitto 2015.) Opinnäytetyömme on osa suurempaa kokonaisuutta, jonka tarkoituksena on kehittää Metropolian suunhoidon opetusklinikan toimintaa.\nOpinnäytetyössämme käsittelemme yleisimpiä muistisairauksia Suomessa ja muistisairaan potilaan suunhoitoprosessia. Työssämme on avattu hoidon kulku suunnitteluvaiheesta hoidon toteuttamiseen ja siitä edelleen omahoidon jatkon varmistamiseen.\nMuistisairas henkilö tapaa mahdollisesti viikossa useita eri terveys- ja sosiaalialan ammattilaisia, joten olemme käsitelleet opinnäytetyössämme myös toimivan moniammatillisen yhteistyön merkitystä. Suuhygienistin yksi päätehtävistä on terveyden edistäminen, joten yhdeksi osioksi nostettiin elintapojen vaikutus muistisairauksien syntyyn ja\nniiden ennaltaehkäisemiseen. Vaikka tähän asiaan on jo alettu kiinnittämään Suomessa enemmän huomiota, hoidetaan ihmisiä edelleen liikaa pelkällä lääkityksellä.\nOpinnäytetyömme tarkoituksena on luoda Powerpoint-esitys muistisairaan potilaan\nhoidosta opetusmateriaaliksi Metropolian suunhoidon opetusklinikalle. Esitys löytyy\nMetropolian suunhoidon opetusklinikan Moodlen työalustalta virtuaaliklinikalta, josta\nopiskelijat pääsevät sitä lukemaan. Tavoitteenamme on lisätä Metropolian suuhygienistiopiskeljoiden tietoutta muistisairauksista ja niihin liittyvistä suun muutoksista ja terveydellisistä huomioista. Toiveenamme on, että laatimaamme opasta käytetään klinikkajaksojen teoriaopetukseen. Tämän lisäksi toivomme, että opiskelijat käyvät tutustumassa oppaaseen myös itsenäisesti ja näin kehittävät omia valmiuksiaan kohdata ja\nhoitaa muistisairasta potilasta.\nOpinnäytetyöprosessimme alkoi syksyllä 2013 ja jatkui kevääseen 2016 asti. Tämän\nkolmen vuoden aikana olemme tutustuneet todella moniin erilaisiin tutkimuksiin, artikkeleihin ja kirjallisuuteen muistisairauksiin liittyen niin suunhoidollisesta näkökulmasta,\nkuin myös yleistiedollisella tasolla. Tietomäärämme on kasvanut merkittävästi, josta\nolemme hyvin kiitollisia. Aihe on erittäin hyödyllinen myös arkielämämme kannalta, sillä\nmonia tekstissämme ilmeneviä oppeja ja neuvoja voi hyödyntää myös jokapäiväisessä\nelämässä. Toivomme, että suun terveydenhuollon koulutusohjelman opiskelijat sekä\nohjaajat saavat tuotoksestamme paljon hyötyä ja kiinnostuksen oppia lisää aiheesta\nTiedonhauissa olemme käyttäneet suurimmaksi osaksi Medic, Medline ja Ovidtietokantoja. Käyttämiämme hakusanoja ovat olleet muun muassa eett*, vanh*, muistisai*, memor*, disord*, oral ja elderly. Haimme tutkimuksia suomen ja englannin kielellä. Päädyimme valitsemiimme tuloksiin tutustumalla eri tutkimuksiin ja lukemalla tiivistelmiä aiheeseen mahdollisesti sopivista tutkimuksista. Liitteenä löytyvät kaksi taulukkoa löytämistämme tutkimuksista ja tieteellisistä artikkeleista. Taulukkoihin on avattu\nlyhyesti kaikkien tutkimuksien sisällöt: tutkija, vuosi, maa, tutkimuksen tarkoitus, tutkimusjoukko, tutkimusmetodi ja keskeiset tulokset (Liite 1). Hyödynsimme opinnäytetyössämme myös paljon ammattikirjallisuutta muistisairauksista, hammaslääketieteestä, geriatriasta ja gerontologiasta.\nVaikka opinnäytetyössämme käsittelemme kaiken ikäisiä muistisairautta sairastavia\nhenkilöitä, halusimme avata erikseen ikääntymisen vaikutuksia aiheeseemme liittyen.\nIkääntymisellä on usein merkittäviä vaikutuksia muistiin, toimintakykyyn sekä suun terveyteen.\nIkääntyminen eli vanheneminen kuuluu ihmisen elämänkaareen. Ihmiset elävät nykyään yhä kauemmin, mutta myös terveempinä. Biologinen vanheneminen on useamman\ntekijän summa, jonka yhteistyötekijöihin on yksilön itse mahdollista vaikuttaa. Geriatriakirjassaan Antti Hervonen kertoo hyvästä ja huonosta reservikapasiteetista. Huono\nreservikapasiteetti aiheuttaa ennenaikaista vanhenemista ja hyvä reservikapasiteetti\nmahdollistaa hyvissä olosuhteissa elämään hyväkuntoisena yli 100-vuotiaaksi. Onnistunutta vanhenemista edellyttää ympäristö ja elintapatekijöiden hyvä hallinta. Tavoit-\nteena vanhenemisessa yleensä on välttää raihnaisuus sekä toimintakyvyttömyys, ei\nniinkään tavoitella lisäelinvuosia. (Meurman ym. 2008: 711.)\nNormaalisti muistissa ja tiedonkäsittelyssä tapahtuvat muutokset ikääntyessä ovat pieniä, eivätkä ole haitaksi normaaleissa arkipäivän toiminnoissa ja sosiaalisessa kanssakäymisessä. Sanonta ”vanha koira ei opi uusia temppuja” ei pidä paikkaansa – ikääntynyt ihminen on oppimiskykyinen, mutta ikääntyessä oppiminen tapahtuu hitaammin.\nVanhetessa mieleen painaminen ja palauttaminen heikkenevät, tiedonkäsittely hidastuu, päättelyn joustavuus heikkenee, on herkempi häiriöille sekä muistin kuormituskyky\non rajallisempi. Muistissa säilyttäminen ja oppimiskyky säilyvät ennallaan. (Erkinjuntti.\nTerveyden ja hyvinvoinnin laitoksen Terveys 2011- tutkimus seurasi 10 vuoden ajan\nmuun muassa suun terveyttä. Tutkimuksessa selvisi, että ikääntyneistä yhä useampi\nharjaa hampaansa kahdesti päivässä verrattuna Terveys 2000-tutkimukseen, joka\ntoteutettiin 11 vuotta aikaisemmin. Myös prosentuaalinen osuus ihmisistä, jotka kokivat\nsuun terveytensä hyväksi tai melko hyväksi, on kasvanut verrattuna vuoteen 2000.\nTuloksista on myös luettavissa, että hampaattomuus on vähentynyt yhdessätoista\nvuodessa, eli nykyään hampaiden poistaminen on harvinaisempaa kuin ennen, johtuen\nparemmasta suun terveydentilasta. Haastatelluista 65–74-vuotiaista joka toisella ja 75\nvuotta täyttäneistä kahdella kolmasosalla oli joko osa- tai kokoproteesi suussa. (Koskinen ym. 2012: 104.)\nIän karttuessa suussa tapahtuu erilaisia muutoksia. Suussa tapahtuvat vanhenemisen\nmuutokset on mahdollista jakaa kolmeen eri luokkaan: biologisiin muutoksiin, hankittuihin muutoksiin sekä luultuihin muutoksiin. (Meurman ym. 2008: 714; Siukosaari, Nihtilä.\nBiologisia suun muutoksia ovat suun limakalvojen oheneminen, fluoripitoisuuden kasvu\nkiilteessä, hammaskudoksen maturoituminen, hammasytimen ja tubulusten ahtautuminen, kiinnityskudossäikäiden jäykistyminen ja purentavoiman väheneminen. Syljen\nerityksen väheneminen aiheuttaa hampaan pinnan maturoitumista (kovettumista), kuten myös limakalvojen ohenemista. Biologisilta suun muutoksilta ei ole mahdollis-\nta välttyä, jokainen tulee kokemaan prosessin, mutta voimakkuus ja etenemisvauhti\novat yksilöstä riippuvaisia. (Meurman ym. 2008: 714.)\nHankittuja muutoksia suussa ikääntyneillä ovat: hampaiden määrän väheneminen,\nalveoliharjanteiden madaltuminen ja suuhygieniataitojen huonontuminen. Hampaiden\nkorjaus sekä proteesien määrä on myös kasvanut ikääntyneillä. 1950-luvulla yleinen\nhoitoratkaisu karieksen hallinnassa oli hampaiden poistaminen nuorillakin ihmisillä,\nmikä näkyy nykyään ikääntyneellä väestöllä (yli 65-vuotiailla) hampaiden määrän vähäisyytenä. (Meurman ym. 2008: 715.)\nTerveys 2011-tutkimuksessa selvisi, että hampaattomien osuus väestöstä on yli\n75-vuotiailla miehillä 28,7 prosenttia ja naisilla 46,7 prosenttia.\nNäin myös protee-\nseja tehdään ja käytetään vähemmän kuin aiemmin. 75 vuotta täyttäneillä naisilla tutkimuksen mukaan esiintyi kariesta 23 prosentilla väestöstä ja miehillä 51 prosentilla.\nIensairaudet olivat yleisiä koko väestössä. Terveys 2011-tutkimuksen määritelmä iensairaudelle on hampaallinen henkilö, jolla on edes yksi yli 4 millimetrin syvyinen\nsyventynyt ientasku koko hampaistossa. 65-74-vuotiailla naisilla yksi tai useampi syventynyt tasku oli 58,9 prosentilla ja miehillä 79,2 prosentilla. Yli 75-vuotiailla miehillä luku oli jopa 85,3 prosenttia ja naisilla 70,5 prosenttia. (Meurman ym. 2008: 102107.)\nIkääntyneille tyypillinen suuhygieniataitojen huonontuminen aiheuttaa bakteeripeitteen\neli biofilmin (plakin) kertymisen hampaiden pinnalle. Jos bakteeripeitettä kertyy\nriittävästi hampaan pinnalle, syntyy gingiviitti eli ientulehdus, mikä aiheuttaa ienverenvuotoa ja ikenen turpoamista. Plakki aiheuttaa myös kariesta (hampaiden reikiintymistä) sekä parodontiittia eli hampaan kiinnityskudossairautta. Parodontiitti on tulehdus,\njota sairastavalla on hampaistossa vähintään yksi yli 4 millimetrin syvyinen ientasku.\nParodontiitti on erittäin yleinen sairaus ikääntyneellä väestöllä. Se aiheuttaa paikallisen\ninfektion lisäksi myös systeemisen tulehduksen elimistössä. Parodontiitille altistavia\ntekijöitä ovat muun muassa huono suuhygienia, ienverenvuoto, syventyneet ientaskut,\nplakkia retentoivat tekijät (hammaskivi, hampaiden restauraatiot, irtoproteesit), iän mukanaan tuomat muutokset (yleissairaudet ja niiden lääkitykset), parodontiittia aiheuttava bakteeri sekä tupakointi. (Parodontiitti: Käypä hoito-suositus.\n2010; Meurman ym. 2008: 102-107; Könönen. 2012: Hammasplakki; Könönen. 2012:\nLuullut vanhenemismuutokset suussa ovat: syljen erityksen väheneminen, hampaiden\nirtoaminen sekä proteesien huono istuvuus. Kuiva suu on yleinen vaiva ikääntyneiden\nkeskuudessa. Vanhuus ei sinänsä suoranaisesti aiheuta syljen erityksen vähenemistä,\nvaan suun kuivuminen yleensä johtuu lääkkeistä. Mitä useampia lääkkeitä ihminen\nkäyttää, sitä kuivempi suu on. Joka kymmenes 75 vuotta täyttäneistä käyttää vähintään kymmentä eri reseptilääkettä samanaikaisesti, ja osalla ikääntyneistä lääkemäärä\nvoi kohota jopa pariinkymmeneen samanaikaiseen lääkkeeseen. On yleinen väärä uskomus, että ikääntyessä jokainen tulee menettämään hampaita osana normaalina vanhenemisen prosessia. Sama uskomus on myös, että hammasproteesit eivät toimi niin\nkuin pitäisi, eivätkä istu suuhun. (FIMEA 2015; Meurman ym. 2008: 715; Meurman,\nAutti. 2008: 1219.)\nMuistisairautta sairastavista potilaista suurin osa on vanhuksia, joilta puuttuvat kaikki\ntai osa hampaista. Hampaaton suu voidaan korvata irrotettavilla koko proteeseilla. Sen\ntarkoituksena on esteettisyyden lisäksi ylläpitää potilaan purentaelimen toimintaa sekä\nyleisterveyttä. Muita irrotettavia proteeseja ovat osaproteesit ja peittoproteesit. Irrotettavat proteesit tulee puhdistaa päivittäin proteesien puhdistukseen tarkoitetulla harjalla.\nMyös proteesien kunto ja istuvuus on hyvä tarkistaa säännöllisin väliajoin. (Hujanen\n2014; Virtanen 2014; Keto ym. 2014.)\nYhä useammin vanhusten menetetyt hampaat korvataan irrotettavien proteesien sijaan\nkiinteillä hoitoratkaisuilla, kuten implanttikiinnitteisellä siltaproteesilla. Implanttien avulla\nvoidaan korvata yhden hampaan puutos tai jopa koko hampaaton leuka. Implantoinnissa keinojuuri tai –juuret asetetaan kirurgisessa toimenpiteessä paikallispuudutuksessa.\nHoito toteutetaan mallista ja menetelmästä riippuen joko yhdessä tai kahdessa vaiheessa.\nvaatii useamman kuukauden ja\nkäyntikerran. Implantin tilannetta tulee seurata myös jatkossa 6-12 kuukauden välein.\n(Könönen 2012; Närhi ym. 2014.)\nKotona implantin puhdistuksesta tulee pitää huolta, sillä pahimmassa tapauksessa\nbakteeripeitteiden aiheuttama tulehdus saattaa edetä pehmytkudoksesta (perimukosiitti) leukaluuhun,\njolloin puhutaan peri-implantiitista. Hammasimplantti saatetaan\nmenettää, mikäli hoitoa ei aloiteta ajoissa. Myös hampaattomuus on yksi hammasim-\nplantin menettämisen riskitekijöistä. Implanttia vasten saattaa kohdistua liian voimakas\npurentapaine, sillä muut hampaat eivät ole purentaa tasoittamassa. Tupakointi ja suun\nkuivuus ovat myös riskitekijöitä implantin menetykselle. (Könönen. 2012; Pihakari ym.\nMuistisairauksien voidaan luokitella olevan Suomessa kansantauti. Noin joka kolmannella yli 65-vuotiaalla ilmenee muistioireita. Lievästi heikentynyttä muistia ja kognitiivisten toimintojen heikkoutta on arviolta 120 000 henkilöllä. Lievää dementiaa on noin 35\n000 henkilöllä ja vähintään keskivaikeaa dementiaa sairastaa noin 85 000 henkilöä.\nEteneviä muistisairauksia sairastaa työikäisistä jopa 10 000. Suomessa todetaan vuosittain yli 14 000 uutta muistisairaustapausta, mutta silti suuri osa jää diagnosoimatta.\nSuomessa yleisimmät muistisairaudet ovat Alzheimerin tauti, Lewyn kappale -tauti,\nParkinsonin tautiin liittyvä dementia, otsa-ohimolohkorappeumat sekä aivoverenkiertosairaudet. (Muistisairaudet: Käypä hoito. 2010.)\nMuistioireiden ja etenevien muistisairauksien voidaan todeta olevan suuri kansanterveydellinen ja -taloudellinen haaste. Väestön ikääntyessä myös muistioireiden esiintyvyys lisääntyy ja muistisairauksien merkitys tulee kasvamaan sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujärjestelmässä. (Erkinjuntti ym. 2010: 37, 50.)\nOtsa-ohimolohkorappeuma on muistisairausryhmä, johon johtavat useammat eri sairaudet. Tyypilliset oirekuvat tälle ryhmälle ovat: otsa- ja/tai ohimolohkojen rappeutuminen\nohimolohkodementiaksi tai frontaalidementiaksi.\nErityistä otsa-ohimolohkorappeumassa on se, että se alkaa aiemmin kuin muut muistisairaudet - yleensä sairastunut henkilö on vielä työikäinen. Yleisin alkamisikä on\n45-65-vuotiaana. Otsa-ohimolohkorappeuman osuus kaikista dementiasairauksista on\nnoin viisi prosenttia ja Suomessa sairastuneita on noin tuhat. Tarkkaa syytä sairastumiselle ei ole löytynyt, mutta perimällä on löydetty yhteys sairastumiseen. Keskeinen\noire on potilaan luonteen muuttuminen, joka ilmenee muun muassa sopimattomana\nkäytöksenä, riskien ottamisena ja apatiana. Sairauden edetessä kielellinen\nkirjallinen kommunikaatio heikkenee, ja lopulta voi muuttua lähes olemattomaksi. Myös\nkasvojen ja esineiden tunnistaminen voi vaikeutua sairauden edetessä. (OtsaOhimolohkorappeumat: Käypä hoito. 2010.)\nAlzheimerin tauti on tavallisin dementiaa aiheuttava muistisairaus. Noin 70 prosenttia\nkaikista keskivaikeasti tai vaikeasti dementoituneista potilaista sairastaa Alzheimerin\ntautia. Usein eteneminen tapahtuu hitaasti, eikä oireita osata välttämättä yhdistää oikeaan sairauteen. Riski sairastua Alzheimerin tautiin on huomattavasti suurempi, mikäli\nlähisuvussa on enemmän kuin yksi tautiin sairastunut henkilö. Alzheimerin taudin\naltistaviksi riskitekijöiksi voidaan lukea myös ikä, Downin syndrooma, eri alttiusgeenit,\naivovammat, vähentynyt glukoosinsieto, ylipaino, masennus, sydän ja verisuonisairaudet sekä epäterveelliset elämäntavat. Monipuolinen aivojen käyttö, liikunta, ravinnerikas ravinto, päävammojen välttäminen sekä sydän- ja verisuonitautien ehkäisy ovat\nyhteydessä Alzheimerin taudin ehkäisyyn ja oireiden myöhentämiseen. (Erkinjuntti ym.\n2010: 121-122, 448-453.)\nAlzheimerin kliininen taudinkuva on lähes kaikilla samanlainen, mutta alkamisikä vaihtelee riippuen taudin aiheuttajasta sekä riskitekijöistä. Tyypillisiä Alzheimerin taudin\nensioireita ovat lievät kognitiiviset muutokset, lievät tapahtumamuistin- ja mieleen painamisen häiriöt. Potilas saattaa unohtaa nopeasti asioita, eikä muistivihjeistä ole apua\nasian palauttamiseksi mieleen. Myös lähimuisti alkaa heikentyä. Potilaalla saattaa olla\nvaikeuksia uuden oppimisessa, hahmottamisessa sekä suunnistamisessa. Tämä saattaa aiheuttaa potilaalle väsymystä, ahdistuneisuutta sekä masennusta ja johtaa sosiaaliseen vetäytymiseen. Myös abstraktien asioiden, kuten ajan käsitteen ymmärtäminen\nsaattaa tuottaa vaikeuksia ja kyky käyttää esimerkiksi ruokailuvälineitä heikentyy. Toiminnanohjaus heikentyy vasta usein muistivaikeuksien jälkeen. Tämä voidaan huomata omien tekemisten suunnittelun, toteutuksen ja arvioinnin vaikeutena. Toimintakyky\nheikkenee pikkuhiljaa ensin vaikeiden asioiden taidoissa ja lopulta myös päivittäisissä\nPotilaan saattaa olla myös vaikea määrittää omia oireitaan yleisesti. Alzheimerin taudin\nkuva jaetaan neljään vaiheeseen toimintakyvyn ja avuntarpeen perusteella: varhainen,\nlievä, keskivaikea, vaikea. Alzheimerin taudin eri vaiheet ja oireet on lueteltuna alla\nolevassa taulukossa. (Erkinjuntti ym. 2010: 126-134.)\nTaulukko 1 (Erkinjuntti ym. 2010)\nasiakokonaisuuksien oppimisen vaikeus\nhidastuminen ja epävarmuus\nvaikeuksia vaativissa ja uusissa tilanteissa\nvähentynyt harrastusten ja tapahtumien seuraus\nLievä Alzheimerin tauti:\nkeskustelun seuraamisen vaikeus\nmonimutkaisista harrastuksista vetäytymistä\najokyvyn ja työkyvyn heikentymistä\ntalouden suunnittelut vaikeutta\nrahankäytössä ja ostosten\nlääkityksestä huolehtiminen vaikeaa\nKeskivaikea Alzheimerin tauti:\ntarvitsee muistutuksia henkilökohtaisissa perustoiminnoissa (esimerkiksi peseytyminen, syöminen,\narjen askareet ja\nvälineelliset toiminnot eivät suju (esimerkiksi ruuan laitto, hampaiden harjaus)\nongelmia ympäristössä liikkumisessa, eksymistä\n(nähdyn, tunnistamisen, hahmottamisen ja\nVaikea Alzheimerin tauti:\nhenkilökohtaiset perustoiminnot eivät\napraktinen, töpöttävä kävely\n(esimerkiksi tarttumis ja imemisrefleksi)\nAlzheimerin taudin aivomuutosten on arvioitu alkavan 20-30 vuotta ennen taudin\nvarsinaisia oireita. Kliiniset oireet ovat yhteydessä neuropatologisiin muutoksiin taudin\neri vaiheissa. Alzheimerin tauti on vahvasti yhteydessä myös ikääntymiseen ja sentuomiin muutoksiin. Kuvantamislöydöksiä Alzheimerin taudissa ovat entorinaalikorteksin ja hippokampuksen pienentyminen. Alkuvaiheessa löydökset saattavat olla kuitenkin normaalin rajoissa, mutta myöhemmin potilaalla havaitaan usein yleinen aivoatrofia. (Erkinjuntti ym. 2010: 122-124, 76-78)\nAlzheimerin tautia voidaan hoitaa erilaisin lääkityksin riippuen sen vaikeusasteesta ja\noireista. Ensisijaisia lääkkeitä sen hoidossa ovat asetyylikoliiniesteraasin estäjät. Käytösoireita voidaan hoitaa erilaisin terapiamenetelmin sekä huolehtia riittävän virikkeellisestä ympäristöstä. Myös omaisille suunnatut tukitoimet ovat äärimmäisen tärkeitä (Erkinjuntti ym. 2010:474, 485-489.)\nParkinsonin tauti on melko yleinen neurologinen sairaus ja vuosittain Suomessa siihen\nsairastuu noin 750 ihmistä. Kaiken kaikkiaan Suomessa on arviolta noin 12 000\nParkinsonin tautia sairastavaa henkilöä. Tauti alkaa usein 50-70 ikävuoden välillä ja\nvain harvoin alle 30-vuotiailla. Miehillä tautia todetaan usein enemmän kuin naisilla.\nParkinsonin tauti etenee hitaasti ja se voidaan luokitella parantumattomaksi. Eteneminen on täysin yksilöllistä ja osalla potilaista toimintakyky huononee todella nopeasti ja\nosalla taas on lieviä oireita pidemmän aikaa. Motoriset oireet johtuvat mustatumakkeen\ndopamiinia kuljettavien hermosolujen tuhoutumisesta ja dopamiiniradan toiminnan häiriintymisestä. Dopamiini vaikuttaa liikkeiden, asennon ja tasapainon säätelyyn sekä\ntunne-elämään ja eräisiin muihin toimintoihin. Parkinsonin taudin oireiden vaikeusaste\nonkin yhteydessä dopamiinin tuotannon määrään. Hermosolut tuhoutuvat kuitenkin\nsuhteellisen hitaasti ja siksi tautia on vaikea huomata alkuun tai ehkäistä etukäteen.\n(Parkinsonin tauti: Käypä hoito-suositus. 2010; Kuopio. 2014.)\nOireita voidaan havaita vasta kun 60-80 prosenttia hermosoluista on jo tuhoutunut.\nHavaittavia kognitiivisia oireita Parkinsonin taudissa ovat toiminnanohjaukseen liittyvät\nongelmat sekä muistin ja avaruudellisen hahmottamisen vaikeudet. Myös tiedonkäsittely on hidastunut ja ongelmanratkaisussa sekä tietyn toimintatavan ylläpitämisessä tai\nmuuttamisessa esiintyy vaikeuksia. Parkinsonin taudissa kyky tallentaa asioita on\nsäilynyt, mutta potilaalla saattaa olla vaikeaa aktivoida muistia niin, että asia joka\ntulisi muistaa, palautuisi mieleen. Vihjeet kuitenkin edesauttavat muistitehtävistä suoriutumisessa ja mieleenpalauttamisessa. Tautiin\nelämän häiriöitä, kuten masennusta ja aloitekyvyn heikentymistä. Parkinsonin taudissa on suuri riski sairastua dementiaan. (Erkinjuntti ym 2010: 172-174.)\nKliiniset oireet ovat aluksi vain kehon toisella puolella, mutta leviävät myöhemmin koko\nkehoon. Keskeisiä oireita ovat vapina, hidasliikkeisyys ja lihasjäykkyys. Muita oireita\nvoivat olla väsymys, tasapainovaikeudet, erilaiset autonomisen hermoston häiriöt, kirjoittamisen hitaus ja käsialan pieneneminen ja ilmeettömyys, REM-unihäiriöt, ihon\nrasvoittuminen, hikoilu, ummetus- ja virtsarakon toimintahäiriöt. Oireet ovat kuitenkin\nhyvin yksilöllisiä, samoin kuin taudin eteneminen. (Kuopio. 2014; Erkinjuntti ym. 2010:\nAivoverenkiertosairaus on yksi yleisimmistä syistä etenevään muistisairauteen. Se\nvoidaan jakaa kahteen päätyyppiin; pienten suonten niin sanottu subkortiaalinen tauti\nsekä suurten suonten eli niin sanottu kortiaalinen tauti. Perinteisiin keski-iän riskitekijöihin sydän- ja aivoverenkierron sairauksissa liittyvät iäkkäämmillä ihmisillä lisääntynyt\nmuistisairauden riski. Näitä riskitekijöitä ovat korkea verenpaine, korkea kolesteroli,\ndiabetes, ylipaino, liikunnan vähäisyys ja tupakointi sekä alkoholi, eli miltei samat tekijät\nkuin Alzheimerin taudissa. (Aivoverenkiertosairauden aiheuttama muistisairaus: Käypä\nAivoverenkiertosairaus vaikuttaa muistin tiedonkäsittelyyn eli vaskulaariseen kognitiiviseen heikentymään. Tähän sisältyvät rajatummat tiedonkäsittelyn oireet, jotka voivat\ntapahtua yhden tai useamman toiminnan alueella, sekä suuremmat ja sitä kautta vaikeampi asteiset muistisairaustapaukset. (Aivoverenkiertosairauden aiheuttama muistisairaus: Käypä hoito-suositus. 2010.)\nSekä pienten että suurten suonten taudissa varhaisoireet ovat useimmiten lieviä ja ne\nliittyvät älyllisten toimintojen hidastumiseen, tehottomaan oppimiseen, epätasaiseen\nsuoriutumisprofiiliin sekä mahdollisiin puhehäiriöihin, haparoitumiseen ja hahmottamissekä tunnistamisvaikeuksiin. Erona taudeissa on se, että suurten suonten taudissa\noireet alkavat kehittyä paljon nopeammin. Käytösoireina ilmenevät usein masennus,\npersoonallisuushäiriöt ja -muutokset sekä psykomotorinen hidastuminen. Suurten\nsuonten taudissa infarktin sijainti määrittelee löydökset. Niitä voivat olla muun muassa\nnäkökentän puutos, suupielen roikkuminen, toispuolihalvaus ja kävelyn häiriöt. Kuitenkin kumpi tahansa suonen tauti on kyseessä, voidaan saada pitkiäkin tasaisia kausia\nsaamalla riskitekijät hallintaan. (Aivoverenkiertosairauden aiheuttama muistisairaus:\nKäypä hoito-suositus. 2010.)\nLewyn kappale -taudin synnyn syy on tuntematon. Se on kuitenkin toiseksi yleisin rappeuttava aivosairaus. Tauti on hieman yleisempi miehillä ja alkaa useimmiten yli\n65-vuotiaana. (Lewyn kappale tauti: Käypä hoito-suositus. 2010; Atula. 2015.)\nLewyn kappale- tauti on aluksi hyvin hitaasti etenevä sairaus. Ensimmäisinä oireina voi\nesiintyä älyllisen toimintakyvyn heikentymistä sekä tarkkaavaisuuden ja vireystilan\nvaihteluita. Tyypillisimpinä piirteinä toimivat toistuvat näköharhat, jotka voivat olla erittäinkin yksityiskohtaisia. Muita mahdollisia oireita ovat liikkeiden hidastuminen,\njäykkyys, lyhyet tajunnanmenetyskohtaukset, kaatumiset, sekavuus ja käytösoireet.\nMuistiin liittyvät ongelmat kehittyvät yleisimmin vasta taudin edetessä. Lewyn kappaletauti johtaa omatoimisuuden menetykseen, vuodehoitoon ja lopulta kuolemaan. Tauti\netenee hitaasti ja arvioitu elinaika sen diagnosoimisesta on noin 10 vuotta. Arvioitu\nelinaika on sen vuoksi niin lyhyt, että taudille ei ole löydetty ehkäisevää, parantavaa tai\npysäyttävää hoitoa. (Atula. 2015.)\nYleissairauksilla on aiempaa luultua suurempi merkitys muistisairauksien itsenäisenä\nriskitekijänä. Muistisairaiden ihmisten yleissairauksien diagnosoimisella on suuri rooli.\nTärkeää on tunnistaa mahdollisimman varhaisessa vaiheessa oire, jotta asianmukainen hoito ennen pysyvää henkisen toimintakyvyn muutosta, on mahdollista käynnistää.\nMuistisairauksien oireita voi liittyä useampiin eri yleissairauksiin. Laukaisevana tekijänä\nmuistisairauden oireille voi olla jokin paikallinen vaurio, metabolinen häiriö, neuronaalinen häiriö tai toiminnallinen häiriö. (Erkinjuntti ym. 2010: 208.)\nYleissairauksien ja muistisairauden välinen suhde voi olla kolmea eri tyyppiä. Yleissairaus voi olla muistisairauden syytekijä, yleissairaus voi huonontaa muistisairaan toimintakykyä tai yleissairautta poteva henkilö sairastuu tiettyyn muistisairauteen. Yleissairaudet, jotka aiheuttavat muistioireita ovat suurpiirteisesti lueteltuna: kardiovaskulaariset sairaudet, metaboliset sairaudet ja elektrolyyttihäiriöt, sisäelinsairaudet, vitamiinin\npuutokset sekä infektiot ja niiden jälkitilat. Parhaimmillaan muistioire voi korjaantua\npelkällä yleissairauden hoidolla. (Erkinjuntti. 2010: 208, 211.)\nLukumääränä merkittävin yleissairauksien ryhmä muistisairauksien aiheuttajana ovat\nateroskleroottiset valtimotaudit riskitekijöineen. Suurin riskitekijä on metabolinen oireyhtymä, jota sairastavilla ihmisillä yhdistyvät useammat riskitekijät. Myös sydän ja verisuonitauteihin kuuluvat vaskuliitit aiheuttavat muistioireita, mutta ovat hieman harvinaisempi sairausryhmä. Vaskuliitit aiheutuvat kroonisesta tulehduksesta valtimon seinämässä. (Erkinjuntti. 2010: 209.)\nMetabolisiin ja endokrinologisiin muistisairauksiin kuuluva kilpirauhasen toiminnanvajaus (hypotyreoosi) on suurin muistioireita aiheuttava metabolinen sairaus. Toistuva alhainen verensokeri (hypoglykemia) yleensä liittyy diabetekseen tai alkoholin käyttöön ja\nvoi johtaa aivoja vaurioittaessaan muistioireisiin. Lisämunuaisen kuorikerroksen vajaatoiminnan (Addisonin tauti) sekä liikatoiminnan (Cushingin tauti) oirekuvaan kuuluvat\nmyös muistioireet. Hypo- ja hyperkalsemian (kalsiumin aineenvaihdunta) sekä hyponatremian (seerumin pieni natriumpitoisuus) on havaittu pitkäaikaisseurannassa aiheuttavan myöskin muistioireita. (Erkinjuntti.2010: 209.)\nsairastaessa erilaiset neurotoksiinit (hermomyrkyt) lisääntyvät verenkierrossa ja laukaisevat muistioireita. Hoitona on perussairauden hoito. Aiemmin munuaisten dialyysihoi-\ndon suuren alumiinipitoisuuden vuoksi dialyysihoitoon liittyi muistioireita, mutta ongelma on nykyisin poistettu. (Erkinjuntti. 2010: 210.)\nKroonista keuhkosairautta sairastavilla jatkuva hapenpuute häiritsee aivotoimintaa,\nmikä aiheuttaa kognitiivisia häiriötä. Kroonista keuhkosairautta sairastaville on\ntyypillistä runsas tupakointi, mikä aiheuttaa valtimomuutoksia ja näin edistää muistioireiden ja jopa muistisairauden syntyä. (Erkinjuntti. 2010: 210.)\nB12-vitamiinin puutostila on vitamiinin puutoksista tärkein muistisairauksien kannalta.\nIhmisen solut tarvitsevat B12-vitamiinia nukleiinihappojen eli DNA:n valmistuksessa.\nB12-vitamiinia on vain eläinperäisessä ruoassa, kuten lihassa, maitotuotteissa ja kananmunissa. B12-vitamiinin puutostila todetaan pääosin vain ikääntyneillä. Jopa yhdellä kymmenestä yli 65-vuotiaista suomalaisista on todettu B12-vitamiinin puutetta.\nYleisin syy iäkkäillä B12-vitamiinin puutostilaan on imeytymisen häiriö, jonka voi aiheuttaa surkastuttava mahalaukun tulehdus (atrofinen gastriitti), mikä voi johtua muun\nmuassa helikobakteerista. (Erkinjuntti. 2010: 210; Salonen. 2015.)\nMuistisairautta aiheuttavista infektioista klassisin on neurolues (dementia paralytica).\nSe kehittyy vuosien päästä primaaritartunnasta. Meningiittiin, eli aivokalvontulehdukseen ja sen jälkitilaan, kuten neuroborrelioosiinkin, on kuvattu muistioireita. Myös HIVinfektioon liittyy kognitiivisia muutoksia. HIV-1-dementia on infektiosairauksien kognitiivisista häiriötiloista haastavin. Sitä todetaan niin lapsilla kuin aikuisillakin ja se puhkeaa\nHIV-infektion myöhäisessä vaiheessa. (Erkinjuntti. 2010: 211,331.)\nMonen muistisairauden taudinkuvaan kuuluu usein epämääräinen laihtuminen. Tämä\njohtuu usein sairauden alkuvaiheessa ruokailun unohtamisesta. Muistisairaus tuo mukanaan myös muutoksia maku- ja hajuaistissa, syömisvaikeuksia, fyysisen toimintakyvyn heikkenemistä, erilaisia käytösoireita, muutoksia ruokailurytmissä ja lisääntynyttä\nmakeanhimoa. Jotta potilaan yleisvointi ja fyysinen kunto pysyvät hyvänä, on ensiarvoisen tärkeää pitää huolta monipuolisesta ruokavaliosta ja riittävästä ravintoaineiden\nsaannista. (Suominen ym. 2010.)\nMuistisairaalla potilaalla kipu tai huonosti toimivat proteesit voivat johtaa syömättömyyteen ja laihtumiseen. Muistisairas ei osaa välttämättä ilmaista, miksi syöminen tuntuu\nhankalalta. Säännölliset suun terveystarkastukset ja päivittäinen suunhoito ovat tärkeässä asemassa muistisairaan potilaan hoidossa. (Vuorma ym. 2011.)\nJoillakin lääkkeillä voi olla vaikutus muistitoimintoihin. Tämä on hyvä tietää ja\nhuomioida kun käydään potilaan anamnestisia tietoja läpi. Monet rauhoittavat lääkkeet\novat sellaisia, jotka voivat vaikuttaa tiedonkäsittelyyn ja muistitoimintoihin. Myös tietyt\nvirtsanpidätyskykyyn vaikuttavat lääkkeet voivat vaikuttaa muistiin. (Juva. 2015.) Mikäli\npotilaalla on käytössä yllä mainittuihin oireisiin lääkehoitoa, on myös tästä sivuvaikutuksesta hyvä mainita ja kysyä potilaalta, onko hän huomannut muistin toiminnassa\nmitään muutosta. Mikäli potilas on huomannut radikaalia heikentymistä muistin toiminnassa, kannattaa hänet lähettää lääkärin vastaanotolle, jossa voidaan arvioida lääkehoidon sopivuus uudelleen.\nMuistisairaudesta kärsivät useimmiten ikäihmiset, jolloin monen potilaan kohdalla on\nkäytössä useita eri lääkkeitä. Useiden eri lääkkeiden samanaikainen käyttö vähentää\nsyljeneritystä. Eri lääkeaineilla on erilaisia haittavaikutuksia suuhun ja yleisimpiä näistä ovat kuivan suun tunne, syljenerityksen vähentyminen, hampaiden karioituminen,\nlimakalvojen ärsytys, halitoosi eli pahanhajuinen hengitys ja Lichenoidit muutokset.\nDementian hoitoon yleisimpänä lääkkeenä käytetään asetyylikoliiniesteraaseja sekä\nvan suun tunne ja syljen erityksen väheneminen. Tämä kannattaa ottaa huomioon\nvastaanotolla. Mikäli potilas valittaa esimerkiksi kuivan suun tunnetta, kannattaa hänelle suositella erilaisia kuivan suun tuotteita, kuten erilaisia hammastahnoja tai öljyjä.\nLisäämällä vedenjuontia voidaan myös helpottaa kuivan suun tunnetta. Kun syljeneritys\non vähentynyt, on erittäin tärkeää myös keskittyä saamaan potilaalle hänen resurssit\nhuomioon ottaen mahdollisimman hyvä ja huolellinen omahoito ja ruokailutottumukset.\nNäin ehkäistään parhaiten mahdollista hampaiden karioitumista ja kiinnityskudossairauksia. (Honkala, Sisko. 2015; Muistisairaudet: Käypä hoito-suositus. 2010.)\nOmilla elintapavalinnoilla voi vaikuttaa myöhempään muistisairauksien riskiin, varsinkin\nkeski-iästä eteenpäin. Ylipaino, runsaasti tyydyttyneitä rasvahappoja sisältävä ruokavalio ja runsas päihteiden käyttö on todettu altistavan dementiaoireyhtymän sekä Alzheimerin taudin kehittymiselle. On osoitettu, että runsas kasviksien ja hedelmien syönti saattaa hidastaa tiedonkäsittelyn toimintojen heikkenemistä. Myös monityydyttymättömiä omega-3-rasvahappoja sisältävän kalan syöminen voi vaikuttaa edullisesti tiedonkäsittelyn toimintoihin. (Kivipelto yms. 2014.)\nTupakoinnin ja muistisairauksien yhteydestä on ristiriitaisia tutkimustuloksia.\n2000-luvun alkupuolella on tehty jopa tutkimuksia, jotka väittävät, että tupakointi voisi\nsuojata erilaisilta muistisairauksilta. Viime vuosina on kuitenkin julkaistu useampi väestöpohjainen tutkimus, jotka ovat osoittaneet tupakan altistavan muistisairauksille. On\ntehty yhteensä 19 seurantatutkimusta, jotka osoittavat, että tupakointi voi jopa kaksinkertaistaa Alzheimerin taudille ja aivoverenkiertosairauden aiheuttamalle muistisairaudelle altistumista. Suurin riski on runsaasti tupakoivilla, eli päivittäistä tupakointia on\nkaksi tupakka-askia tai enemmän. Suomessa tehdyn CAIDE-tutkimuksen mukaan erityisen suuri riski on tupakoivalla henkilöillä, jotka kantavat perimässään yleisintä Alzheimerin taudin alttiusgeeniä, apolipoproteiini E:tä. Nämä tutkimukset ovat tehty nimenomaan keski-iässä olevalle henkilölle tai sitä vanhemmalle. (Kivipelto ym. 2014;\nPatja, Verkkoniemi. 2006.)\nPitkään ja runsaasti käytettynä alkoholi heikentää muistia pysyvästi. Alkoholin aiheuttamaa muistisairautta kutsutaan alkoholidementiaksi. Alkoholidementiassa henkilön\nlähimuisti heikentyy ja persoonallisuus muuttuu, sosiaalinen selviytyminen ja työkyky\nheikentyy, henkiset toiminnot alenevat, liikkumisessa voi tapahtua muutoksia sekä tärkein kriteeri kaikista; muutos entiseen toimintakyvyssä. Ikääntyminen voimistaa alkoholin vaikutuksia. (Muistiliitto. 2013; Juva. 2015.)\nHoito- ja ihmissuhdetyössä keskeisin asia on vuorovaikutustapahtuma. Hyvät vuorovaikutustaidot edistävät merkittävästi vastaanottotilannetta. Työntekijän jaksamista\nhelpottaa dementoituneiden ihmisten parissa tieto vuorovaikutukseen vaikuttavista tekijöistä ja kanssakäymisen lainmukaisuuksista. Vuorovaikutus tarkoittaa kommunikointia\najatusten, tunteiden ja käyttäytymisen kielellä. Siihen vaikuttaa potilaan sekä hoitajan\narvot, uskomukset ja niihin liittyvät ajatukset sekä tunteet. Puhutun kielen ohella viestintään vaikuttavat myös erilaiset ei-sanalliset viestit. Kaikki ei ole tietoista tapahtumaa.\nMyös mieltymykset heijastavat ihmisen käytöksessä katse- ja elekielen ohella. Muita\nelementtejä vuorovaikutuksessa ovat positiivinen arvostus, aitous, avoimuus, luottamus, turvallisuus, joustavuus, sitoutuneisuus ja välittäminen. (Laaksonen ym. 2004: 67,\nHyvä terveydenhuollon ammattilainen osaa asettaa itsensä potilaan maailmaan. Itselle\nhelpolta tuntuvat tavanomaiset asiat voivatkin tuntua potilaasta käsittämättömiltä ja\nmonimutkaisilta. Empaattisuus on mainittu usein keskeiseksi tekijäksi hyvässä vuorovaikutuksessa.\nlua, vaan myös mahdollisimman monipuolinen tieto erilaisista seurauksista ja erilaisten oireiden merkityksestä potilaalle, joita dementoituminen aiheuttaa. Hoitotyössä\ntarkka havaintojen tekeminen on tärkeää, sillä se voi toimia avaimena potilaan vahvuuksiin ja heikkouksiin ja niitä voidaan hyödyntää hoidossa, kuin myös kotona tapahtuvan omahoidon merkeissä. Dementoitunut potilas saattaa käyttäytyä vastaanottotilanteessa epäkohteliaasti, mikä usein johtuu vain tilanteesta mitä hän ei koe hallitsevansa. Tähän avuksi voivat olla muun muassa leppoisa asenne ja huumori. (Laaksonen ym. 2004: 7, 22.)\nYlisuojelevaa vuorovaikutusta kannattaa välttää, sillä se voi luoda potilaalle turhaa\nuhan tunnetta. Kuuntelu, keskittyminen ja koskettaminen saattavat auttaa potilasta\nkeskittymään ja rauhoittumaan, kuitenkin toisen tilaa kunnioittaen. Tässä hyvä ihmistuntemus on avainasemassa. Ympäristöstä tulee poistaa kaikki mahdolliset häiriötekijät, näin luodaan rauhallisempaa ja turvallisempaa ympäristöä potilaalle. (Laaksonen\nym. 2004: 32, 42.)\nEettiset kysymykset tulee muistaa huomioida potilasta hoidettaessa. Muistisairaan potilaan hoidon tulee lähteä aina potilaan omista ja läheisten toiveista ja tarpeista. Potilaan\narvoja tulee kunnioittaa ja hänen näkemyksiään arvostaa. Hoito suunnitellaan kokonaisvaltaisesti ja siihen on sisällytetty potilaan ja hänen läheistensä oikeus itse osallistua hoitoon. Lääkehoito tulee suorittaa turvallisesti. Muistisairautta sairastavalla henkilöllä on useimmiten omaishoitaja, sillä sairaus vie pikkuhiljaa kyvyn toimia itsenäisesti.\nMikäli potilaalla on omaishoitaja, tulee hänen asemaansa vahvistaa ja hänen jaksamistaan turvata. (ETENE. 2008: 34.)\nUsein haasteena on muistisairauksien varhainen tunnistaminen ja tutkimuksiin hakeutuminen. Suurin osa läheisistä epäilee sairautta jo ennen diagnoosin varmentamista.\n(Juva, Nikumaa. 2013.) Aluksi henkilö saattaa itse huolestua omasta muistamattomuudestaan, mutta myös omaiset huomaavat asian. Muistioire voi haitata töitä ja arkiaskareita ja sovitut tapaamiset unohtuvat. Terveyspalveluiden käyttäminen saattaa\nolla haasteellista ja hoito-ohjeiden noudattaminen tuntuu vaikealta. Myös sanat voivat\nolla kateissa tai jopa epätarkoituksenmukaisia. Päättely- ja ongelmanratkaisukyky ovat\nhieman heikentyneet ja käsitteellinen ajattelu, kuten raha-asioiden hoitaminen, tuottaa\nhankaluuksia. Hyvin usein myös esineitä katoaa ja erilaisten asioiden ja esineiden käyttötapaa tai tarkoitusta on vaikea ymmärtää. Tämä koskee hyvin usein esimerkiksi\nhampaiden harjausta. Myös mielialamuutokset, kuten ahdistuneisuus ja apatia, ovat\ntavallisia lähimuistin heikentyessä. Kaiken kaikkiaan henkilön persoonallisuuden voidaan huomata muuttuvan ja käytöksessä nousee esiin sekavuutta, epäluuloisuutta tai\npelokkuutta. (Erkinjuntti ym. 2004: 33, 51.)\nMikäli potilaalla tai tämän omaisella ilmenee epäilyksiä muistisairauden kehittymisestä,\non tärkeää tutkia asiaa ajoissa. Hoitoon voi hakeutua terveyskeskukseen, jonka\ntehtävänä on kokonaisvaltaisen hoidon järjestäminen. Kuntoutuksella on tutkitusti saatu\nhyviä tuloksia muistisairaan hoidossa. Kun erilaisiin muistihäiriöihin on puututtu ajoissa,\non esimerkiksi etenevien muistihäiriöiden kehittymistä voitu hidastaa huomattavasti.\n(Erkinjuntti ym. 2004: 51.)\nMuistihäiriöitä tutkittaessa käydään potilaan esitiedot huolellisesti läpi hänen itsensä\nsekä omaisten kanssa. Älyllinen toimintakyky arvioidaan erilaisin seulonta menetelmin. Tällaisia ovat esimerkiksi MMSE-testi ja CERAD-tehtäväsarja. Näiden lisäksi\ntehdään usein sosiaalisen toimintakyvyn arviointi, mielialankartoitustutkimus sekä erilaisia kuvantamistutkimuksia ja laboratoriokokeita. (Erkinjuntti ym. 2004: 52-55, 60-65.)\nEi ole mahdollista painottaa liikaa, kuinka tärkeää on tutustua potilaan anamnestisiin\ntietoihin ennen hoitotilanteen alkua. Kun potilastiedoista nähdään, että vastaanotolle on\ntulossa muistisairautta sairastava potilas, on hyvä ottaa huomioon erilaisia seikkoja.\nMuistisairaalle potilaalle kannattaa aina varata pidempi vastaanottoaika. Näin potilaan\nkanssa voidaan keskustella ja edetä hoidossa rauhallisesti, sillä monissa vasta alkuvaiheessakin olevissa muistisairauksissa yleinen kognitiivinen oire on keskittymisen\npuute ja vaikeus tehdä päätöksiä. Muistisairas potilas saattaa myös pelätä vastaanottotilannetta, jolloin hoidossa täytyy edetä tavallista hitaammin ja kertoa hoidon kulusta\nkoko ajan erityisen tarkasti ja tarvittaessa pitää pieniä taukoja. Joskus voi olla myös\nparempi ottaa useampi aika ja tehdä vähän kerrallaan, jolloin potilas jaksaa keskittyä vastaanotolla pidempään. Ennen hoidon alkua on hyvä myös selvittää sairauden\naste, jotta osataan varautua tulevaan hoitoon paremmin. (Juva, Nikumaa. 2013; Erkinjuntti ym. 2010: 232.) Mikäli aikaisempia anamnestisia tietoja ei ole saatavilla, käydään\nne huolellisesti potilaan tai hänen hoitajan tai omaisen kanssa läpi. Jos aikaisempia\nanamnestisia tietoja on jo etukäteen tiedossa, päivitetään ne aina ajantasalle.\nPotilaan kohtaamisen ja haastattelun jälkeen saatetaan huomata, ettei asiat sujukaan\nniin hyvin kuin hän itse antaa ymmärtää. Saatetaan saada vaikutelma, että hän\nmuistaa ja osaa asiat täysin normaalisti, mutta käytännön toimissa saattaa ilmetä yllättäviä vaikeuksia. Nämä vaikeudet voidaan hoitotilanteessa nähdä esimerkiksi\nvaikeutena ymmärtää hoidon tarkoitusta sekä ohjausta hoidon aikana. (Vuori ym. 2007:\n25.) Potilas saattaa kertoa hoitavansa hampaat hyvin kotona, mutta todellisuudessa\nomahoito on voinut heikentyä huomattavasti.\nMuistisairasta potilasta hoidettaessa on tärkeää herättää luottamus jo ensikontaktissa.\nOn ensiarvoisen tärkeää keskittyä ensimmäiseen vuorovaikutustilanteeseen, sillä se\nedistää tai pahimmissa tapauksessa vaikeuttaa yhteistyötä, ja tätä kautta hoidon\nkulkua. Suomen Muistiasiantuntijat ovat kehittäneet oppaan ammattihenkilöstölle muistisairaan potilaan tukemiseksi. Oppaassa nousee hyvin esiin asioita, joihin tulisi kiinnittää huomiota muistisairasta potilasta ohjattaessa. (Vuori ym. 2007:25, 26.)\nHoitotilanteessa on harkittava tarkkaan mistä asioista on tarpeellista keskustella ja ennen varsinaista hoitotilannetta on hyvä miettiä miten ilmaista asioita. Keskustelun ja\nkysymyksiin vastaamisen tulee olla rehellistä, johdonmukaista ja vakuuttavaa.\nTulee välttää selittelevää puhetta ja sen sijaan käytetään suoria kehotuksia. Itse tämän\nsaattaa kokea hieman epäkohteliaana, mutta muistisairaalle henkilölle se luo selkeyttä\nannettuihin ohjeisiin. Ohjaustilanteessa tulee myös muistaa, että puhumme aikuiselle,\nvälttää. Potilasta kannattaa kuunnella ja\nsamaistua hänen tilanteeseensa. Hoitotilanteessa eteneminen tulee tapahtua potilaan\nja tilanteen ehdoilla. Onkin äärettömän tärkeää osata lukea potilaan ilmeitä ja kehonkieltä. Hoitotuoliin asettuminen saattaa tuntua hieman vieraalta ja epämukavalta. Keskustelu kannattaakin siirtää tarvittaessa potilaalle mieluisaan aiheeseen. Muistisairas\npotilas ei usein luota vieraisiin henkilöihin ja mieluisan keskustelun avulla päästään\nhelpommin ohjaamaan potilasta. On tärkeää, että keskustelu pysyy luontevana koko hoidon ajan, vaikkei potilaan puhe olisikaan kovin todenperäistä. Aitous ja kiireetön\nolemus auttavat hoitotilanteessa myönteisesti. Hoidon aikana tulee edetä pienin askelin ja esimerkiksi omahoitoon on hyvä asettaa pieniä tavoitteita kerrallaan. (Laaksonen ym. 2014: 38,42; Vuori ym 2007: 26-27.)\nMuistisairaan potilaan hoidossa ei tule unohtaa kärsivällisyyttä. Jos hoitokertoja on\nuseampi, voidaan joinakin kertoina nähdä selvää takapakkia esimerkiksi omahoidon\ntoteuttamisessa. Silloin on tärkeää käyttää luovuutta ja pohtia, olisiko hoidon varmistamiseksi joitakin muita keinoja. Muistisairaan potilaan hoidossa tulee edetä hitaasti\najan kanssa, yhdessä tehden ja lupaa kysyen. (Vuori ym. 2007: 27.)\nOtsa-ohimolohkorappeumiin kuuluva frontotemporaalinen dementia muuttaa potilaan\npersoonallisuutta ja käyttäytymistä. Potilas saattaa olla hoitotilanteessa estoton, arvostelukyvytön tai tahditon. Mikäli potilas kesken hoitotilanteen sanoo jotakin sopimatonta,\non tämä syytä jättää huomioimatta sen enempää ja kohdistaa potilaan keskittyminen\nesimerkiksi harjaus tekniikan opetteluun. Toiminnanohjauksessa saattaa kuitenkin ilmetä vaikeuksia, hitautta ja juuttumista. Vihjeet ja pieni muistuttelu auttavat ohjaustilanteessa erinomaisesti. Potilasta on hyvä ohjata yksinkertaisin neuvoin, sillä keskittymis-\nkyky saattaa olla heikohko ja omat kehon liikkeet voivat olla hidastuneita. Etenevä sujumaton afasia sekä semanttinen dementia kuuluvat myös otsa-ohimorappeumiin.\nAfasiassa vain puheen tuotto on häiriintynyt, kun taas semanttisessa dementiassa potilas saattaa puhua sujuvasti, mutta sisällöltään puhe on tyhjää. (Erkinjuntti ym. 2010:\nAlzheimerin tautia sairastavan potilaan omahoidon ohjaus riippuu täysin taudin vaikeusasteesta. Lievässä taudin muodossa oppiminen ja muisti ovat heikentyneet. Hoitotilanteessa ohjaus on siis toteutettava selkein ohjein tekemättä tilannetta potilaalle\nhankalaksi tai epämieluisaksi. Usein myös toiminnanohjaus, päättelykyky ja keskittymiskyky ovat heikentyneet, joten myös tämä on hyvä huomioida ohjauksen aikana.\nKeskivaikeaa ja vaikeaa Alzheimerin tautia sairastavien potilaiden omahoidon toteutus\nei kotona enää onnistu, joten hoitotilanteessa omahoidon ohjaus tulee keskittää omaiselle tai hoitajalle. (Erkinjuntti ym. 2010: 129,130.)\nBrasiliassa tehdyn vertailevan tutkimuksen mukaan Alzheimerin tautia sairastavilla\nikääntyneillä voitiin todeta huonompi suun terveys verrattuna terveisiin vanhuksiin.\nVaikka Alzheimerin tautia sairastavien vanhusten oma tuntemus suun terveydestään oli\npositiivinen, heikensi taudin eteneminen heidän suun terveyttään. (Ribeiro ym. 2012.)\nParkinsonin taudin keskeiset oireet hankaloittavat huomattavasti potilaan omahoitoa\nkotona. Vapina, hidasliikkeisyys ja lihasjäykkyys haittaavat käden motorista toimintaa ja\ntäten hankaloittavat huolellista omahoidon toteuttamista. Toistuvat, monimutkaiset tai\ntarkat liikesuoritukset tuottavat vaikeuksia ja edestakainen liike saattaa olla hankala.\nMotoriset vaikeudet tulee huomioida omahoidon ohjauksessa hoitotilanteessa. Ohjauksen tulee olla mahdollisimman selkeää ja pienet vihjeet usein auttavat muistamaan\nparemmin. (Erkinjuntti ym. 2010: 172,173.)\nOn hyvä varmistaa, että potilas varmasti antaa omaisen tai hoitajan harjata hampaansa\nja tehdä omahoidon toteuttamisesta vastaanottokäynnillä miellyttävä ja positiivinen\nkokemus, jotta se onnistuu jatkossa myös kotiympäristössä.\nLewyn kappale- taudissa ilmenee myös Parkinsonin taudin kaltaisia oireita, kuten\njäykkyyttä ja kävelyvaikeuksia. Myös vapinaa saattaa esiintyä. Motoristen vaikeuksien\nlisäksi omahoidon ohjauksessa tulee kiinnittää huomiota tarkkaavuuden ja vireyden\nvaihteluun, sillä potilas saattaa väsähtää kesken hoitokäynnin. Potilas saattaa myös\nnähdä hallusinaatioita tai olla muutoin harhainen. Muisti heikentyy sairauden edetessä\nja johtaa usein laitoshoitoon. Alkuvaiheessa muisti toimii kuitenkin suhteellisen hyvin ja\npienet vihjeet auttavat omahoidon ohjauksessa. Taudin edetessä pidemmälle tulee\nomahoidon ohjaus keskittää jälleen omaiselle tai hoitajalle. (Erkinjuntti ym. 2010: 159,\nAivoverenkierron sairauden jälkeinen kognitiivinen heikentymä ja dementia voidaan\njakaa jo aiemmin mainittuihin pienten ja suurten suonten tautiin. Pienten suonten\ntaudissa muisti saattaa toimia suhteellisen hyvin, mutta oppiminen on tehotonta ja saattaa ilmetä masennusta, hidasliikkeisyyttä tai persoonallisuuden muutoksia. Koska\nmuisti ja tunnistaminen säilyvät, on omahoidon ohjauksessa helppo käyttää yksinkertaisia vihjeitä ja apuvälineitä apuna. Suurten suonten kortikaalisessa taudissa muisti ja\ntoiminnanohjaus ovat usein jo heikentyneet ja tämän lisäksi saatetaan nähdä afasiaa,\napraksiaa tai hahmottamisvaikeuksia. Molempien taudin muotojen kohdalla on syytä\nkäyttää mahdollisimman yksinkertaisia välineitä ja selkeitä helposti ymmärrettäviä ohjeita ja vihjeitä. (Erkinjuntti ym. 2010: 148, 150.)\nKäytösoireet vaikuttavat ratkaisevasti omahoidon ohjaukseen hoitotilanteessa. Yleisimmät muistisairaan potilaan käytösoireet ovat masennus, apatia, levottomuus, ahdistuneisuus, psykoottiset oireet, persoonallisuuden häiriöt, univalverytmin häiriöt ja seksuaaliset käytösoireet. (Erkinjuntti ym. 2010: 91-95.)\nMetropolian suun hoidon opetusklinikalta löytyy yksinkertaisia välineitä omahoidon ohjaukseen. Näitä ovat esimerkiksi mallileuat, sähköhammasharja sekä käsipeili, jonka\navulla potilas voi helposti katsoa, miten hoito tulisi toteuttaa. Välineet tulee määrittää\nyksilöllisesti hampaiston ja potilaan yleistilan perusteella. Tilanteesta tulee tehdä mahdollisimman miellyttävä, jotta potilas kokee olonsa mukavaksi, eikä ahdistu. Hoito toteutetaan aina potilaan ja tilanteen ehdoilla.\nOmahoito on potilaan itse toteuttamaa, yhdessä ammattihenkilön kanssa suunniteltua\nja omaan tilanteeseen parhaiten sopivaa näyttöön perustuvaa hoitoa. Omahoidossa\notetaan huomioon potilaan omat kyvyt ja potilas on itse vastuussa omahoidon ratkaisuista. Terveydenhuollon ammattilaisen tulee omahoidon suunnittelussa ottaa huomi-\noon muistisairaan tiedot, toiveet, odotukset, arkielämän tilanteet sekä valmiudet toteutukseen. Ammattilainen kannustaa, tukee ja rohkaisee potilasta omahoidon suorittamiseen. (Routasalo, Pitkälä. 2009: 56.)\nIkääntynyttä tai muistisairasta on monesti hoitamassa monen eri ammattikunnan edustajan ryhmä. Lääkärit, kotihoidon työntekijät, sosiaalityöntekijät, fysioterapeutit, erikoissairaanhoito ja muistiyhdistyksen työntekijät, kaikki tuovat oman osuutensa hoitoon, mahdollisista omaisista puhumattakaan. Työryhmän lääkärin ja muistihoitajan\ntehtävänä on antaa itse muistisairaalle ja hänen omaisilleen heidän tarvitsemansa tukea, neuvontaa ja tietoja. (Erkinjuntti ym. 2010: 507.)\nOmahoidon ohjeet on hyvä antaa muistisairaalle kirjallisena kotiin. Vastaanotolla tulee\nselittää, perustella ja näyttää, miksi asiat tulee tehdä ohjeiden mukaisesti. Muistisairauden tasosta ja etenemistä riippuen yleensä muistisairaalla on mukana joko hoitaja tai\nomainen. Omaiselle ja hoitajalle on myös tärkeä kertoa omahoidon ohjeista. Jos muistisairaan lääkitys on hoitajan tai omaisen vastuulla, on tällöin hänen hyvä varmistaa myös, miten omahoito kotona toimii. Kun etenevä muistisairaus vähentää kykyä\narvioida omia toimia ja niiden perusteita sekä seuraamuksia, monesti joudutaan\ntoimimaan toisin kuin muistisairas itse toivoo, mutta aina hänen omaksi parhaakseen.\n(Erkinjuntti ym. 2010: 508.)\nVastaanotolla, kun käydään läpi omahoidon välineitä potilaalle, tulee tarkkaan suunnitella, sopiiko juuri tämän tietyn välineen käytön aloittaminen muistisairaalle. Mikäli välinettä, kuten sähköhammasharjaa, käyttää potilas itse, tulee sen olla mahdollisimman\nyksinkertainen. Ylimääräiset napit tulisi peittää esimerkiksi teipillä, eikä laitteessa saisi\nolla liikaa ylimääräisiä ääniä ja merkkivaloja, joista muistisairaan saattaa mennä hämilleen. Uuden laitteen vaikea käyttö saattaa estää muistisairasta käyttämästä sitä. Käyttöohjeet laitteen vieressä voivat helpottaa muistisairasta käyttämään sitä. Jos on päätetty hankkia uusi laite helpottamaan muistisairaan arkea, tulisi sen olla muistisairauden mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Muistilappujen ja almanakan käyttö helpottavat muistisairasta suorittamaan päivittäiset rutiininsa.\n(Erkinjuntti ym. 2010:\nSuomen Alzheimer-tutkimusseura kutsui koolle suomalaisia asiantuntijoita, jotka\nlaativat muistisairaan potilaan hyvän hoidon tärkeimpiä kriteerejä. Jotta muistisairasta\nhenkilöä voidaan hoitaa laadukkaasti ja onnistuneesti, vaatii se saumatonta moniammatillista yhteistyötä. Jokaiselle potilaalle laaditaan yksilöllinen hoitoketju, jota noudattamalla voidaan tukea sairastunutta ja hänen läheisiään parhaiten. Jokaisen hoitoon osallistuvan terveydenhuollon ammattilaisen tulisi sitoutua hoitoon, sillä on tutkittu, että muistisairaat ja heidän läheisensä kokevat ongelmalliseksi ammattilaisten vaihtuvuuden. Ideaalein tilanne on, että muistisairasta potilasta hoidettaessa samat terveydenhuollon ammattilaiset pysyisivät mahdollisimman pitkään samoina ja näin luotaisiin\nturvallisuuden tunnetta niin potilaalle, kuin hänen läheisilleenkin. (Suhonen ym. 2008.)\nJokaiselle terveysalan ammattilaiselle kuuluu muistisairauksien vaaratekijöiden hoito ja\nennaltaehkäisy. Tietoa on nykypäivänä paljon saatavilla erilaisista lähteistä, mutta mikään ei korvaa vastaanottotilanteessa suullisesti välittämää tietoa. Laaja suomalaistutkimus osoittaakin, että tehostetulla elintapaneuvonnalla on huomattavasti pienempi\nriski sairastua muistisairauteen. Tutkimukseen osallistui 1260 henkilöä, jotka jaettiin\nkahteen eri ryhmään; toiset saivat tavanomaista terveysneuvontaa ja toiset tehostettua\nsellaista. On myös tärkeää, että muistioireen hälytysmerkit tunnistetaan ja osataan tarvittaessa hienovaraisesti keskustella asiasta ja ohjata potilasta eteenpäin. Potilaan\nasianmukaisella, ammattitaitoisella ja moniammatillisella kokonaisvaltaisella hoidolla\nvoidaan siirtää jopa mahdollista laitoshoitoa. (Suhonen ym. 2008; Juva, Nikumaa.\n2013; Eskola ym. 2015.)\nMuistisairaan ja hänen omaisten tukeminen on haastavaa kaikille terveysalan ammattilaisille, niin perusterveydenhuollossa, sosiaalitoimessa, kuin erikoissairaanhoidossakin.\nSe on kuitenkin erittäin olennainen osa laadukasta ja potilasta kunnioittavaa kokonaishoitoa. Kun eri alan ihmisten pystyvät kommunikoimaan keskenään ja tukemaan tällä tavoin myös toisiaan, saadaan potilaan hoidosta paras mahdollinen lopputulos. (Erkinjuntti ym. 2010: 529.)\nhoidosta opetusmateriaaliksi Metropolian suunhoidon opetusklinikan teoriatuntien opetukseen. Tämä esitys on tarkoitus laittaa opetusklinikan Moodlen työalustalle virtuaaliklinikalle, josta opiskelijat pääsevät sitä lukemaan. Tavoitteenamme on lisätä Metropolian suuhygienistiopiskeljoiden tietoutta muistisairauksista ja niihin liittyvistä suun\nmuutoksia ja terveydellisistä huomioista. Muistisairaiden kohtaamista, suunhoitoa tai muita käytänteitä ei juurikaan käydä suuhygienistiopinnoissa läpi, joten\nopiskelija voi kokea olonsa tällaisen potilaan osuessa kohdalle tietämättömäksi. Suomessa on paljon muistisairaudesta kärsiviä ihmisiä. He\ntäin suun terveydenhuollon asiakkaita, joten koemme aiheen olevan erittäin hyödyllinen suuhygienistiopiskelijoille. On hyvä sisäistää tähän liittyviä toimintatapoja sekä\nlisätä aiheen tietoutta jo opiskeluvaiheessa.\nKehittämistehtäviä työssämme ovat:\n1. Kuinka muistisairas potilas kohdataan?\n2. Kuinka muistisairasta potilasta ohjataan?\n3. Kuinka varmistetaan muistisairaan potilaan omahoito jatkossa?\nOpinnäytetyömme on rakenteeltaan toiminnallinen. Toiminnallisessa opinnäytetyössä\nopiskelijat tekevät tuotoksen, joka voi olla esimerkiksi malli, opas, esite, perehdytyskansio tai prosessikuvaus. Toiminnan vaiheet kohti tuotosta etenevät toimijoiden kanssa vuorovaikutussuhteessa tietyssä toimintaympäristössä, joka opinnäytetyömme kohdalla on Metropolian suunhoidon opetusklinikka. Toiminta vuorovaikutussuhteessa\nmerkitsee kommunikointia, arviointia, vertaistukea sekä palautteen antoa ja vastaanottoa. (Salonen 2013: 5-6.) Opinnäytetyömme tuotokseksi muodostui Powerpoint-esitys,\njota on mahdollista hyödyntää opetusmateriaalina klinikkajaksojen teoriatunneilla. Suuhygienistiopiskelijoiden on helppo hyödyntää sitä myös itsenäisesti, sillä se on helposti\nluettavissa Metropolian virtuaaliopetusklinikalta.\nOlemme tehneet kliinistä suuhygienistin työtä Metropolian suunhoidon opetusklinikalla\nkolme vuotta. Potilaina on kaikenikäisiä henkilöitä, joilla kaikilla on erilaiset lähtökohdat\nsuun terveyteen. Suuhygienisti tekee monipuolista suun terveyttä edistävää ja ylläpitävää työtä, jossa keskitytään erityisesti suusairauksien ennaltaehkäisyyn ja hoitavaan\nsekä kuntouttavaan työhön. Työ on erittäin haasteellista ja edellyttää hammaslääketieteen laaja-alaista osaamista sekä kykyä työskennellä niin itsenäisesti, kuin moniammatillisissakin työryhmissä. Hyödynnämme opinnäytetyössämme jo hankkimaa kliinistä\nOpinnäytetyömme lähtökohdat ovat kartoittaa tämän hetkiset käytänteet Metropolian\nsuunhoidon opetusklinikalla muistisairaiden suunhoitoon liittyen. Tähän ei liity pelkästään kliininen puoli vaan myös yleinen kanssakäyminen. Koemme tärkeäksi nähdä,\nmikä tällä hetkellä toimii ja mitkä asiat ovat puutteellisia. Perehdymme aiheeseen tutustumalla erilaisiin aiheesta löytyviin tutkimuksiin ja artikkeleihin, olemassa oleviin muistisairauksiin sekä aikaisempiin opinnäytetöihin.\nlähettämiä eri-ikäisiä potilaita. Suuhygienistiopiskelijat työskentelevät opettajien ohjauksessa tuottaen suun terveyttä edistäviä suunhoitopalveluita. (Metropolia Ammattikorkeakoulu 2014.)\nSuuhygienistikoulutus sijaitsee Metropolia Ammattikorkeakoulun Mannerheimintien\nopetuspisteessä. Samassa opetuspisteessä suun terveydenhuollon tutkinto-ohjelman\nlisäksi opiskelevat myös hammastekniikan, optometrian sekä radiografian ja sädehoidon opiskelijat. Metropolia Ammattikorkeakoulun kanssa samassa rakennuksessa toimii myös Helsingin yliopiston suu- ja leukasairauksien osasto (entinen hammaslääketieteen laitos), joka vastaa hammaslääkärikoulutuksesta niin peruskoulutuksen kuin\njatko- ja täydennyskoulutuksenkin osalta (Helsingin yliopisto 2006). Hammaslääkäriopiskelijoiden\nhammasklinikalla. Osa Metropolian suunhoidon opetusklinikalle tulevien potilaiden hoidosta toteutuu yhteistyössä hammaslääkäriopiskelijoiden kanssa. Tämä mahdollistaa\nmoniammatillisen yhteistyön omaksumisen heti opiskeluvaiheessa.\nSuuhygienistikoulutuksen taustalla on terveystieteiden ja hammaslääketieteen sekä\nniitä mukailevien muiden tieteenalojen tuottamaa teoreettista, käytäntöön soveltavaa\ntietoa. Kliinisten taitojen omaksumisen lisäksi koulutuksessa nousevat esille yhdessä\ntyöelämän kanssa tuotetut projektit, tulevaisuuden haasteet sekä kansainvälisyys.\nSuunhoidon opetusklinikalla toteutuva harjoittelu on sekä itsenäistä että tiimityönä tapahtuvaa suun terveydenhoitotyötä. Suuhygienistiopiskelijat muodostavat yhdessä\nhammaslääkäriopiskelijoiden kanssa moniammatillisen suun terveydenhoitotyön tiimin.\nOpinnäytetyömme kohderyhmänä ovat suuhygienistiopiskelijat ohjaajineen. Hyödynsaajiin kuuluvat edellä mainittujen lisäksi työelämän edustajat. Tämän työn kautta meillä on valmiudet hyödyntää kehittämiämme toimintatapoja ja tuotoksia työelämässä.\nHyödynsaajina tulevat olemaan Metropolian suunhoidon opetusklinikan potilaat.\nAloitimme opinnäytetyöprosessin syksyllä 2013. Opinnäytetyötä lähdimme tekemään\nsiten, että teimme hakuja aiheeseen liittyen. Etsimme\nmukset, artikkelit ja muut materiaalit, joiden avulla pääsimme työstämään projektiamme. Aluksi teimme opinnäytetyön suunnitelman, jota hyödyntämällä pääsimme\ntyöstämään itse opinnäytetyöstä. Kun olimme saaneet tarpeeksi informaatioita, jaoimme aihetta osiin siten, että yksi henkilö keskittyy aina yhteen aiheeseen hieman tarkemmin. Kokoonnuimme säännöllisesti yhdessä työstämään projektiamme, keskustelemaan aiheesta ja löydetyistä tutkimuksista. Tapaamisissa kokosimme jo valmistuneita kappaleita yhteen ja mietimme miten projektia olisi hyvä jatkaa. Kirjoitimme työtä\nmyös paljon pilvipalvelussa, jossa jokainen ryhmän henkilö pystyi kirjoittamaan raporttia samanaikaisesti ja kaikki ryhmän henkilöt näkivät heti uudet kappaleet ja muutokset,\njoita opinnäytetyöhön tehtiin. Loimme itsellemme myös yhteisen viestiryhmän, jossa\npystyimme kommunikoimaan projektin etenemisestä.\nOpinnäytetyöprojektimme päättyi keväällä 2016. Prosessi antoi meille todella paljon\nuutta informaatiota muistisairaan potilaan hoidosta, kohtaamisesta ja suun hoidosta.\nToivomme, että laatimamme tuotos antaa suuhygienistiopiskelijoille uutta informaatioita\naiheeseen liittyen ja varmuutta kliiniseen työhön.\nOpinnäytetyömme tuotoksena syntyi opetusmateriaali suuhygienistiopiskelijoille, jonka\ntarkoitus on kehittää opiskelijoiden valmiuksia hoitaa muistisairaita potilaita Metropolian\nsuunhoidon opetusklinikalla, kuin myös jatkossa työelämässäkin (Liite 2). Opas luotiin innovaatio II-kurssilla vastaamaan opinnäytetyön tarkoitusta ja tavoitteita. Lisäksi\nvalitsimme Powerpoint-esityksemme sisällön laatimiemme kehitystehtävien pohjalta.\nKoimme tärkeäksi mainita kaikki yleisimmät muistisairaudet Suomessa sekä niille ominaiset oireet, sillä ne vaikuttavat usein oleellisesti hoidon suunnitteluun, toteutukseen\nsekä potilaan omahoitoon jatkossa. Avasimme tuotokseen muistisairaan potilaan hoitoprosessin, jonka avulla suuhygienistiopiskelijan tulisi osata toteuttaa muistisairaan\npotilaan suun hoito suunnitteluvaiheesta omahoidon varmistamiseen. Oppaamme lopusta löytyy kätevä muistisääntö, jossa kiteytyy kaikki tärkeimmät asiat, jotka tulee\nhuomioida muistisairasta potilasta hoidettaessa. Opas tehtiin Metropolia Ammattikorkeakoulun valmiiseen pohjaan, jotta se vastaa ulkomuodollisesti koulumme kriteerejä.\nOppaamme on tiivis kokonaisuus opinnäytetyömme aiheesta ja toivomme, että sitä käytettäisiin klinikkajaksojen teoriaopetuksessa. Opas löytyy Metropolian suunhoidon opetusklinikan Moodle-alustalta virtuaaliklinikalta. Toivomme myös, että opiskelijat\nhyödyntäisivät opastamme itsenäisesti, erityisesti jos vastaanotolle on tulossa muistisairautta sairastava henkilö. Metropolian suunhoidon opetusklinikalla opiskelijoilla on\nmahdollisuus vaikuttaa itse vastaanottoajan kestoon, jota kannattaa ehdottomasti hyödyntää tällaisen potilaan kohdalla. Työelämässä resursseja tähän ei yleensä ole.\nOpinnäytetyömme aiheen jäsentäminen alkoi vuoden 2014 syksyllä. Aiheen jäsentämisvaiheessa pohdimme Metropolian suunhoidon opetusklinikan kehittämistä kokonaisvaltaisesti. Koska suuri osa opetusklinikan potilaista on ikääntyneitä ja heillä saat-\ntaa esiintyä muistisairauksia, työmme aiheeksi valikoitui muistisairaan potilaan hoito\nMetropolian suunhoidon opetusklinikalla. Aihe täytyi rajata tarkkaan, joten keskityimme\nvain muistisairauksiin. Olisimme halunneet perehtyä kokonaisvaltaisesti paremmin\nmyös ikääntyneiden suun terveydenhoitoon ja sen vaatimiin erityispiirteisiin, mutta\ntyöstä olisi tullut tuolloin liian laaja.\nKeväällä 2015 aloitimme opinnäytetyön suunnitelmavaiheen ja saman vuoden syksyllä\naloitimme itse toteutuksen. Suunnitelma- ja toteutusvaihe ovat kulkeneet lähes koko\nmatkan käsi kädessä, sillä olemme joutuneet toistuvasti muuttamaan alkuperäistä\nsuunnitelmaamme. Suunnitelmavaiheessa meillä ei ollut tarkkaa kuvaa siitä, millainen\ntyö tulisi olemaan. Vasta hankkiessamme tietoa ja saatuamme tietoperustan kuntoon,\nalkoi työ jäsentymään paremmin.\nTiedonhaku ja tutkimusten tulkitseminen olivat hyvin aikaa vievää ja riittävän tuoreita\ntutkimuksia ja tietoa oli haasteellista löytää. Paneuduimme huolella etsimäämme tietoon ja vertasimme useita eri lähteitä. Näin pystyimme löytämään mielestämme parhaimmat lähteet ja käyttämään niitä työssämme. Matkan varrella lisäsimme suunnitelmasta poiketen mielestämme oleellisia asioita aiheeseen liittyen. Nyt työ on kokonaisuudessaan tiedollisesti kattava, mutta rajattu tarkkaan, jotta se olisi mielekäs ja helppolukuinen.\nOlemme työstäneet tätä opinnäytetyötä kolmen hengen ryhmässä läpi koko projektin.\nJokainen on perehtynyt aiheeseen aidosti kiinnostuneena ja ottanut täyden vastuun\njaetuista osa-alueista. Tietoa on kertynyt paljon ja ideoita työhön on syntynyt jokaiselta\nvuorotellen koko projektin ajan. Jokaisen mielipide on otettu hyvin huomioon ja ryhmän\nyhteisistä pohdinnoista syntyneet ideat ovat rikastuttaneet työtämme todella paljon.\nLoistava ryhmädynamiikka ja innovatiivisuus ryhmämme sisällä ovat mahdollistaneet\nonnistuneen opinnäytetyön, vaikkakin olisimme toivoneet lisää ohjausta.\nMetropolian suunhoidon opetusklinikalla hoidetaan päivittäin kymmeniä potilaita. Potilaita on kaiken ikäisiä ja näin ollen osa hoidettavista on myös hyvin ikääntyneitä. Kuten\naiemmin on jo kerrottu, ovat muistisairaudet yleisiä vanhemmalla väestöllä, mutta niitä\nesiintyy myös nuoremmilla. Muistisairas potilas vaatii hyvin erilaisen lähestymistavan ja\nhoidon toteutuksen ja on todella tärkeää tietää, kuinka kohdata muistisairas potilas ja\nmiten edistää tämän suun terveydenhoitoa.\nSuuhygienistin koulutusohjelma sisältää opintojakson vanhusten suun terveydenhoidosta ja ohjauksesta sekä suppean kurssin gerontologiasta, mutta muistisairauksiin ei\nsen enempää ole paneuduttu. Jotta muistisairaan potilaan hoitoa voitaisiin kehittää,\ntäytyy myös opetuksessa lisätä siitä informaatiota. Tietoa muistisairauksista ei meillä\nopiskelun aikana tullut geriatrian kurssin lisäksi muualta kuin kliinisestä harjoittelusta\nesimerkiksi kotihoidossa. Muistisairaan potilaan hoito voi olla haasteellista ja tuloksetonta, mikäli potilasta ei osata kohdata ja neuvoa oikein. Halusimme tässä opinnäytetyössä kertoa selkeästi yleisimmistä muistisairauksista sekä siitä, kuinka kohdata muistisairas potilas, suunnitella tämän hoitoa ja neuvoa omahoidon ohjauksessa. Tuotoksessa olemme halunneet tuoda esiin oleellisimmat asiat niin, että se olisi selkeä ja helposti ymmärrettävissä. Kehitimme siitä omannäköisen, jotta siinä olevat asiat painuisivat helposti mieleen. Tuotoksen on tarkoitus toimia opetusmateriaalina opiskelijoille ja\nopettajille ja toivomme, että sitä hyödynnetään jatkossa esimerkiksi vanhusten suun\nterveydenhoidon ja ohjauksen kurssilla tai klinikkajaksojen teoriaopetuksessa. Tuotos\non ulkonäöllisesti melko pelkistetty, mutta näin siitä on saatu mahdollisimman lyhyt ja\nytimekäs, jotta sen sisältö olisi helppo muistaa. Opinnäytetyössämme olemme avanneet asiat laajemmin, mutta huolehtineet silti siitä, ettei se ole työläs lukea.\nOlemme kokonaisvaltaisesti tyytyväisiä tekemäämme opinnäytetyöhön ja tuotokseen.\nNe onnistuivat suunnitellulla tavalla ja rakentuvat sisällöltään täysin kehittämistehtävien\nympärille. Uskomme, että tuotoksesta on paljon hyötyä Metropolian suunhoidon opetusklinikalle ja sitä voidaan kehittää jatkossa myös eteenpäin ja hyödyntää myös muualla suun terveydenhuollossa.\nOpinnäytetyön suunnitelmavaiheessa tarkastelimme työmme eettisiä kysymyksiä ja\nluotettavuutta. Toiminnallinen opinnäytetyö edellytti kokonaisuudessaan rehellisyyttä,\nyleistä huolellisuutta ja tarkkuutta tutkitun tiedon arvioinnissa ja tulosten kirjaamisessa.\nTyössä on sovellettu eettisesti kestäviä tutkimus-, tiedonhankinta- ja arviointimenetelmiä ja tuloksien julkaisemisessa on käytetty avoimuutta ja vastuullista viestintää. Muiden tutkijoiden toteuttamat tutkimukset ja käytetyt lähteet ovat merkitty asianmukaisella\ntavalla ja ne ovat esitetty selkeästi sekä tekstissä, että lähdeluettelossa. (Tutkimuseettinen neuvottelukunta. 2012.)\nMetropolian Ammattikorkeakoulussa tehtyjen ja julkaistujen opinnäytetöiden tulee sitoutua tutkimuseettisen neuvottelukunnan laatimiin ohjeisiin ja työssä tulee käyttää\nhyvää tieteellistä käytäntöä. Myös aito kiinnostus tutkittua aihetta kohtaan ja halu toteuttaa uutta informaatiota ovat opinnäytetyön eettisten lähtökohtien tärkeä osa. Tiedon\nvääristely, olennaisten tulosten huomiotta jättäminen, luvaton plagiointi, lähteiden huolimaton merkitseminen tai kokonaan poisjäänti ja muu tiedollinen anastaminen ovat\nloukkauksia hyvälle tieteelliselle käytännölle. Tämä opinnäytetyö on suunniteltu, toteutettu ja raportoitu ohjeistetulla tavalla ja sen luotettavuutta sekä eettisyyttä on pohdittu\ntieteellisen tiedon ohjeistusta tarkastellen. (Hakonen. 2013.)\nOlemme käyttäneet työssä laajasti eri lähteitä sekä tutustuneet useisiin eri tutkimuksiin\nja kirjallisuuteen. Ne tutkimukset, joita lopulta päätimme käyttää, vastasivat sisällöltään\nparhaiten opinnäytetyön kehittämistehtäviin. Olemme käyttäneet sekä suomalaisia, että\nkansainvälisiä tutkimuksia, jotta saisimme työhömme mahdollisimman monipuolisen\nKäypä hoito-suositusten käyttäminen voidaan lukea tutkimuseettisesti luotettaviksi lähteiksi, sillä suositukset ovat tutkimusnäyttöön perustuvia kansallisia hoitosuosituksia.\nTyössä käytetty kirjallisuus on alan asiantuntijoiden kirjoittamaa ja olemme vertailleet\neri asiantuntijoiden julkaisemia teoksia samoista aiheista. Näin olemme voineet tarkastella tietoa laajemmin ja valita työhömme parhaimmat lähteet. Olemme hyödyntäneet\nmyös sosiaali- ja terveydenhuollon alan ammattilaisille tarkoitettua terveysportti sivustoa etsimällä sieltä aiheeseemme liittyviä tietosisältöjä. Suomen Lääkäriseura Duodecim ja Kustannus Oy Duodecim vastaavat sivustolla julkaistusta sisällöstä.\nKokonaisuudessaan työssämme on käytetty hyvää tieteellistä käytäntöä ja olemme\ntodella paneutuneet työmme aiheeseen. Tietoperusta on rakennettu huolellisesti\nasianmukaisia lähteitä käyttäen ja olemme projektin aikana tarkastelleet työn luotettavuutta useaan otteeseen.\nOpinnäytetyön tietoperustaa sekä sen pohjalta laadittua tuotosta voidaan jatkossa hyödyntää opetusmateriaalina suun terveydenhuollon koulutusohjelmassa sekä tätä kautta\nmyös Metropolian suunhoidon opetusklinikalla. Tuotokseen perehtymällä voidaan\nmuistisairaan potilaan hoitoa kehittää ja luoda potilaalle mahdollisimman miellyttävä ja\nonnistunut hoitokokemus. Tietoa voidaan hyödyntää myös omassa työelämässä sekä\nmuussa vuorovaikutuksessa muistisairaan henkilön kanssa.\nTerveydenhuollon työntekijänä suuhygienistiltä odotetaan kokonaisvaltaista terveydentilan tulkitsemista. Hoitoon saapuvalla potilaalla ei välttämättä ole diagnosoitu muistisairautta, mutta hoitoalan ammattilaisena, suuhygienistin tulisi tunnistaa orastavan muistisairauden merkit. Näin voidaan taata onnistunut hoitokokemus sekä mahdollisesti ohjata potilas tarkempiin muistitutkimuksiin.\nToivomme saavamme tuotoksen vähintään Metropolian Ammattikorkeakoulun virtuaaliopetusklinikan sivuille. Tuotoksen voisi lisätä esimerkiksi vanhusten suunterveydenhoidon ja ohjauksen virtuaaliopetusalustalle ja olisi hyvä, jos sen voisi käydä läpi jopa\nkontaktiluennolla. Tuotos on hyvin tiivis ja ei täten vie luennosta kuin hetken. Tämä\nsaattaisi nostaa aiheen paremmin esiin opiskelijoiden keskuudessa ja he voisivat itse\nperehtyä aiheeseen enemmän esimerkiksi tutustumalla tarkemmin tekemämme opinnäytetyöhön.\nTuotosta olisi myös hyvä laajentaa lisäämällä siihen tarkemmin asioita ikääntyneiden\nsuun terveydenhoidosta, sillä usein ikääntyminen ja muistisairaudet kulkevat yhdessä.\nToivomme, että tähän aiheeseen todella perehdytään, sillä kuten aiemmin on jo mainittu, muistisairaudet ovat hyvin yleisiä. Muistisairaus vaikuttaa ratkaisevasti onnistuneeseen hoitotulokseen, joten sen merkitystä ei pidä vähätellä.\nTämän projektin suurimpana antina on ollut oman oppimisen ja aiheeseen liittyvän\nammatillisen tietämyksen syventyminen ja monipuolistuminen. Ryhmän jäsenet ovat\nperehtyneet aiheeseen todella huolellisesti ja jokainen jäsen on osoittanut aitoa kiinnostusta aiheeseen.\nEnnen opinnäytetyön raportin työstämistä, yksi projektin jäsenistä työskenteli kahden\nkesän ajan ikääntyneiden ja muistisairaiden suunhoidon parissa, mikä vahvisti entisestään opinnäytetyön aiheen tärkeyttä. Myös toinen projektin jäsenistä pääsi keväällä\n2016 ennen tämän opinnäytetyön valmistumista viikon erikoissairaanhoidon harjoittelujaksolle sairaalan vuodeosastolle, jossa potilaista suurimmalla osalla oli muistisairaus.\nTämän opinnäytetyön tietoperustan pohjalta opitut tiedot ja taidot edesauttoivat huomattavasti muistisairaan potilaan kohtaamisessa ja suun terveydenhoidon toteutuksessa. Oli hienoa huomata, miten itse etsitty tieto oli todella ymmärretty oikein ja sitä pystyi\nhyödyntämään käytännössä juuri toivotulla tavalla. Myös muun henkilökunnan opastaminen muistisairaan potilaan suun terveydenhoidosta loi vielä varmemman tunteen\nammatillisesta kasvusta ja siitä, että opinnäytetyö kokonaisuudessaan, on ollut hyödyksi tulevaa työuraa varten. Varma osaaminen aiheeseen liittyen näkyi tässä vaiheessa projektia jo hyvin selkeästi ja osoitti, että onnistuneen työn lisäksi myös oma oppimisprosessi on ollut huikea.\nTuotoksen tekeminen tietoperustan pohjalta on vaatinut innovatiivisuutta ja yhteisiä\naivoriihiä. Positiivisuus ja energia ryhmässämme on antanut kaikille mahdollisuuden\nheittää keksimiään ideoita ilmoille ja yhdessä näistä ideoista olemme kasanneet tuotoksen. Olemme saaneet varmuutta omaan osaamiseen, ryhmätyöskentelyyn, kompromissien tekemiseen ja neuvottelutaitoihin.\nLuotettavan tiedonhaun ja lähteiden löytäminen oli aluksi hankalaa, mutta kehittyi koko\najan projektin edetessä. Nyt tiedon löytäminen tuntuu jo helpolta ja eri lähteiden vertailu\non sujuvaa ja vaivatonta. Myös tieteellisen tekstin kirjoittaminen on kehittynyt työn aikana. Opinnäytetyö kokonaisuudessaan on ollut antoisa projekti ja se on kehittänyt\nmeitä niin ammatillisesti kuin myös ryhmän jäseninä. Olemme tyytyväisiä opinnäytetyöhömme ja toivomme, että sitä voidaan jatkossa hyödyntää suun terveydenhuollon\nAivoverenkiertosairauden aiheuttama muistisairaus. Ohje potilaille ja läheisille: Käypä\nhoito-suositus. 27.5.2010. Verkkodokumentti\nAtula, Sari 2015. Terveyskirjasto. Lääkärikirja Duodecim. Lewyn kappale- tauti. Verkkodokumentti.\n22.5.2015. Luettu 30.9.2015.\nErkinjuntti, Timo . Merja Hallikainen. Lääkärin käsikirja. Muistioireet, lievä kognitiivinen\nheikentymä ja dementia. Verkkodokumentti. Päivitetty 3.6.2013. Luettu 1.9.2015\nErkinjuntti, Timo – Rinne, Juha – Soininen, Hilkka. Muistisairaudet. Kustannus Oy\nDuodecim 2010. S. 37, 50, 76-78, 91-95, 121-124, 126-134, 148, 150, 159-160, 172174, 208-211, 232, 259, 331, 338, 356, 448-453, 458, 474, 485-489, 509, 512, 529.\nErkinjuntti, Timo - Alhainen, Kari - Rinne, Juha - Huovinen, Maarit. Muistihäiriöt. Kustannus Oy Duodecim 2004. S. 33, 51-55, 60-65.\nETENE. 2008. Valtakunnallinen terveydenhuollon eettinen neuvottelukunta. Vanhuus ja\nhoidon etiikka. Kirjapaino Keili Oy, Vantaa. s.34.\nFIMEA. Lääkealan turvallisuus ja kehittämiskeskus. Iäkkäiden lääkehoito. Verkkodokumentti. Luettavissa <http://www.fimea.fi/vaestolle/iakkaiden_laakehoito>. Luettu\nHakonen, Pirjo 2012. Metropolia Ammattikorkeakoulu. Kulttuurialan opinnäytetyö. Eettiset kysymykset. Verkkodokumentti.\n<https://wiki.metropolia.fi/display/kaontyo/Eettiset%20kysymykset> Luettu 3.2.2016.\nHelsingin yliopisto 2006. Suu- ja leukasairauksien osasto. Verkkodokumentti. <\nhttp://www.helsinki.fi/hammas/index.html>. Luettu 5.5.2015.\nHonkala, Sisko 2015. Terveyskirjasto. Lääkkeiden vaikutus suun terveyteen.\nHujanen, Erkki. Hampaattoman suun protetiikka. 27.1.2014. Therapia Odontologica.\nJuva, Kati – Nikumaa, Henna 2013. Elämä ei pääty muistisairauden diagnoosiin. Muistiliiton julkaisusarja. Verkkodokumentti.\nJuva, Kati 2015. Terveyskirjasto. Muistihäiriö. Verkkodokumentti.\n1.12.2015. Luettu 10.12.2015.\nKivipelto, Miia – Ngandu, Tiia – Rusanen, Minna 2014. Elintapojen sekä sydän ja\nkeuhkosairauksien yhteys muistisairauksiin. Suomen Lääkärilehti 42/2014 vsk 69.\n>. Luettu 11.12.2015.\nKoskinen, Seppo – Annamari Lundqvist – Noora Ristiluoma 2012. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL). Terveys, toimintakyky ja hyvinvointi Suomessa 2011. Raportti\nKuopio, Anna-Mari 2014. Vastasairastuneen Parkinson-potilaan opas. Suomen Parkinson-liitto ry. Verkkodokumentti.\nKönönen, Eija. Hammasplakki. 11.5.2012. Lääkärikirja Duodecim. Verkkodokumentti.\nKönönen, Eija. Ientulehdus (gingiviitti). 11.5.2012. Lääkärikirja Duodecim. Verkkodokumentti.\nKönönen, Eija. Tietoa potilaalle: hammasimplantit. 11.5.2012. Lääkärikirja Duodecim.\nLaaksonen, Ritva – Rantala, Leena – Eloniemi-Sulkava, Ulla. Ymmärrä – tule ymmärretyksi. Vuorovaikutus dementoituneen kanssa. Dementiapotilaiden hoidon kehittäminen. Julkaisu n:0 6/2002. 2.painos. Suomen dementiayhdistys. Kuopion Liikekirjapaino Oy, 2004. S. 67, 22, 30, 32, 42. Verkkodokumentti.\nLeikas, Jaana. 2008. VTT, Espoo. Ikääntyvät, teknologia ja etiikka. Näkökulmia ihmisen ja teknologian vuorovaikutustutkimukseen ja suunnitteluun. s. 59-65.\nLewyn kappale tauti. Ohje potilaille ja läheisille: Käypä hoito-suositus.\n<http://www.kaypahoito.fi/web/kh/suositukset/suositus?id=nix01604> Luettu 30.9.2015\n<http://www.metropolia.fi/palvelut/yksityishenkiloille/suunhoidon-opetusklinikka/>. Luettu 28.4.2015.\nMetropolia 2013. Suun terveydenhuolto. Verkkodokumentti.\n<http://www.metropolia.fi/haku/koulutustarjonta-nuoret-sosiaali-ja-terveysala/suunterveydenhuolto/>. Luettu 5.5.2015.\nMeurman, Jukka - Murtomaa, Heikki - Le Bell, Yrsa - Autti, Heikki. Useita eri kirjoittajia. Therapia Odontologica. Hammaslääketieteen käsikirja. 2008. s: 102-107, 711,\n714-715, 2019, Academica. Toinen painos.\nMuistiliitto, 2015. Muistisairaudet. Verkkodokumentti.\naudet/>. Päivitetty 9.10.2015. Luettu 14.10.2015.\nMuistisairaudet: Käypä hoito-suositus. 13.08.2015. Verkkodokumentti.\n<http://www.kaypahoito.fi/web/kh/suositukset/suositus?id=hoi50044> Luettu 5.11.2015\nNärhi, Timo - Ainamo, Anja. Kiinteä protetiikka. 1.10.2014. Therapia Odontologica.\nVerkkodokumentti. Luettu 5.1.2016.\nOpinnäytetyön arviointikohteiden tasokuvaukset. Terveys ja hoitoala. 2011. Metropolia\nAmmattikorkeakoulu. Päivitetty 9.3.2011. Verkkodokumentti.\n(frontotemporaalidementia, sujumaton afasia ja semanttinen dementia). Ohje potilaille\nja läheisille: Käypä hoito-suositus. Duodecim.\nVerkkodokumentti. Julkaistu 2010.\n<http://www.kaypahoito.fi/web/kh/suositukset/suositus?id=nix01594>. Luettu 1.9.2015.\nParkinsonin tauti: Käypä hoito-suositus. 29.10.2015. Verkkodokumentti. Luettu\nPatja, Kristiina – Verkkoniemi, Auli. Tupakka, nikotiini ja kognitiiviset toiminnot. Duodecim 2006; 122: 6659. Verkkodokumentti\nPihakari, Antti Rintala, Jaakko Kitti, Uula Könönen, Mauno Linden, Robin Peltola,\nJaakko Santavirta, Seppo Konttinen, Yrjö T. Hammasimplantti ihmisen yleistyvä varaosa. 2004. Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim. Verkkodokumentti. Luettu 5.1.2016.\nRoutasalo, Pirkko - Pitkälä, Kaisu. Omahoidon tukeminen. Opas terveydenhuollon\nammattihenkilöille. 2009. Suomalainen lääkäriseura Duodecim. Verkkodokumentti.\nSalonen, Jonna. B12-vitamiinin tai foolihapon puutos. Lääkärikirja Duodecim.\nSalonen, Kari 2013. Näkökulmia tutkimukselliseen ja toiminnalliseen opinnäytetyöhön.\nOpas opiskelijoille, opettajille ja TKI-henkilöstölle. Turun ammattikorkeakoulun puheenvuoroja 72. Turun ammattikorkeakoulu. s. 5-6. Verkkodokumentti.\n<http://julkaisut.turkuamk.fi/isbn9789522163738.pdf>. Luettu 3.2.2016.\nSiukosaari, Päivi - Nihtilä, Annamari. Vanhusten suun terveys. Lääketieteellinen\nAikakauskirja Duodecim. Verkkodokumentti. Luettu 8.12.2015.\nSuhonen, Jaana – Alhainen, Kari – Sulkava, Ulla – Juhela, Pirjo – Juva, Kati – Löppönen, Minna – Makkonen, Markku – Mäkelä, Matti – Pirttilä, Tuula – Pitkälä, Kaisu –\nRemes, Anne – Sulkava, Raimo – Viramo, Petteri – Erkinjuntti, Timo. Hyvät hoitokäytännöt etenevien muistisairauksien kaikissa vaiheissa. Lääkärilehti\n10/2008 vsk 63. S. 922.Verkkodokumentti.\nSuominen, Merja - Pitkälä, Kaisu. Muistisairaiden erityistarpeet ravitsemuksessa. Geriatria.\nTutkimuseettinen neuvottelukunta. 2012. Hyvä tieteellinen käytäntö. Verkkodokumentti.\nLuettu 3.2.2016. <http://www.tenk.fi/htk-ohje/hyva-tieteellinen-kaytanto>\nVirtanen, Kauko. Osaprotetiikka. 27.1.2014. Therapia Odontologica. Verkkodokumentti.\nVirtanen, Kauko. Peittoproteesit 27.1.2014. Therapia Odontologica. Verkkodokumentti.\nVuori, Ulla - Heimonen, Sirkkaliisa - Juva, Kati - Lotvonen, Heljä - Eloniemi-Sulkava,\nUlla - Vataja, Risto - Lammi, Kati. Tue muistisairaan ihmisen kotona asumista - opas\nammattihenkilöstölle. Suomen muistiasiantuntijat ry 2007. S. 25-27\nVuorma, Sirkka - Matikainen, Kirsi-Marie. Muistihäiriöisen vanhuksen syömisongelma.\n2011. Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim. Verkkodokumentti. Luettu 3.11.2015.\nLiite 1 Opinnäytetyössä hyödynnetyt tutkimukset ja tieteelliset artikkelit\nAlla näkyvissä taulukoissa (taulukko 1 ja taulukko 2) on eriteltynä kaikki opinnäytetyössämme hyödynnetyt tutkimukset ja tieteelliset artikkelit. Olemme avanneet taulukko\n1:seen tutkijan/tutkijat, vuoden ja maan, jossa tutkimus on toteutettu. Lisäksi taulukosta\nlöytyy tutkimuksen tarkoitus, tutkimusjoukko, tutkimusmetodit sekä keskeiset tulokset.\nTaulukko 2:ssa on avattu artikkelin kirjoittaja(t), vuosi, maa ja aihe.\non saada selville,\nvoidaanko monipuolisella elintapaohjelmalla ehkäistä muisti ja\najattelutoimintojen heikkenemistä ikääntyvässä\nryhmään, jossa toiset saivat tavanomaista terveysneuvontaa ja toiset\nmuistihäiriöitä voidaan ehkäistä hallitsemalla\nHenna Nikumaa. 2013\n(REPEAT) kysyttiin ensi kertaa\nSuomessa vastikään diagnosoitujen muistisairaiden ja heidän\nomaistensa kokemuksia sairauden diagnoosista, tiedon saamisesta, avun tarpeesta ja saamisesta sekä subjektiivisista tun-\n290 sairastunutta Kyselyhaasomaisparia\ntattelu, neljästi vuoden aikana\nepäillyt sairautta jo ennen\nvarmentamista, kaksi kolmasosaa 15\nSekä sairastuneille että\ntemuksista ja arjen sujumisesta\nvuotena diagnoosin jälkeen.\nhenkilökohtaisessa kontaktissa. Tutkimus antaa\nkuvan sairastuneiden arjesta ja\nhyvinvoinnista ensimmäisenä vuotena\nvuosi 13 000\nhenkilöä etenevään muistisairauteen.\nkannalta tutkimuksen tulos on selvästi haastava.\nToiveet erilaisten apujen ja tukitoimien saamisesta ovat\nalussa korkealla, mutta\nnämä toteutuvat odotuksia heikommin. Ensitietokurssit ja\nmuut alkuvaiheen kuntouttavat toimenpiteet\nhaasteen tämä antaa\ntää siltä, että\ntuen ja palvelujen piiriin eli\npalveluketjussa on tässä kohden\nkapeikko. Tilannetta todennäköisesti\nja muistihoitajat ohjaisivat nykyistä\nSeppo Koskinen, Annamari\nTerveyden ja hyvinvoinnin laitoksen 10 vuoden\n2000tutk imukseen osallistun\npuhelinhaastattelu ja jälkikysely.\nja hyvinvointi lisääntyneet. mm.\nyhä useampi harjaa hampaansa\n11 vuotta aikaisemmin.\nosuus ihmisistä, jotka\nmelko hyväksi, on kasvanut verrattuna\n2000. Tuloksista on myös\nettä hampaattomuus on\non harvinaisempaa kuin\nHampaattomien osuus väestöstä oli yli\n28,7% ja naisilla 46,7%.\nkäytetään vähemmän kuin\nvuotta täyttäneillä naisilla\nmukaan esiintyi kariesta 23\nJaana Suhonen, Kari\nsuomalaisia asiantuntijoita laatimaan suositusta muistipotilaiden hyvän hoidon tärkeimmistä\nlaatimissa suosituksissa kuvataan muistipotilaan hoitopolku\netenevän prosessin a taudintunnistamisesta\nTässä suosituksessa on\nkuvattu muistipotilaan hoitoketjuun liittyviä vaikuttavaksi osoitettuja hoitoja ja\nTuula Pirttilä, Kaisu\nPitkälä, Anne Remes,\nRaimo Sulkava, Petteri Viramo,\ntoteutuminen tulee varmistaa\nalueellisten hoitoketjujen avulla.\nkanssa työskenteleville ja suomalaisille päättäjille. Suosituksessa kuvataan\nhoitopolku etenevänä prosessina taudin tunnistamisesta\nvaiheeseen ja se\nmuodostuu keskeisistä, hyvää\nsyntyy muistipotilaan katkeamaton hoitoketju.\ndostuu keskeisistä, hyvää hoitoa kuvaavista\nväittämistä, joista syntyy muistipotilaan katkeamaton hoitoketju\nRibeiro, Giselle Rodrigu es, Costa, Jose\nano, Glaucia Maria\nBovi, Garcia, Renata\nTutkimuksen tavoitteena oli kuvata suun terveydentilaa vanhuksilla, joilla on\ntodettu Alzheimerin tauti.\nAlzheimerin tautia (lievä, keskivaikea ja vaikea) sekä 30\nkotona selviämistä ja\nhänen omaisen elämänlaatuun. Näitä\nosaksi alueelliseen muistipotilaan hoito\nja palveluketjuun. Muistipotilaan\nvoidaan vastata etenevien\nmuistisairauksien aiheuttamaan tulevaisuuden\nVertaileva tutkimus. Tutkimuksen osallistuvien suun\ntilanne määritettiin: luonnolliset, vaurioitunee\nhampaat, paikatut hampaat, suun\nindeksin mittaaminen; ir-\nsuun terveydentilasta oli\ntutkimus joukoilla sama.\ntautia sairastavilla oli\nhieman tervettä tutkimusjoukko\nhampaat sekä proteesit ja\nHeillä todettiin myös matalampi koulutustaso se-\nEskola Juhani, Kivipelto Miia,\nTutkia vähentääkö tehostettu terveysneuvonta\n1260 suomalaista henkilöä\nkahteen ryhmään, joista\nsai tavanomaista terveysneuvontaa ja toinen\nryhmä tehostettua sellaista.\njohtaja Kivipelto Miia.\nja verisuonitautien riskitekijöiden ja elintapoihin liittyvien\njotka ovat osallistuneet Kansanterveyslaitoksen aiemmin\ntehtiin kattavat terveydentilan ja\nkä vähemmän omia\njotka sairastavat Alzheimerin\ntodeta huonompi suun\nterveys verrattuna terveisiin vanhuksiin. Vaikka Alzheimerin tautia sairastavien\noma tuntemus suun\nterveydestään oli positiivinen heikensi taudin\nmuistisairauteen. Tehostetulla terveysneuvonnalla tarkoitetaan ravitsemusohjausta,\nmuistiharjoittelua ja tuki\nsydän ja verisuonien hallintaa.\nsydän ja verisuonitautien\ntekijöiden yhteyttä myöhäisiän\ntautiin sekä aivoissa tapahtuviin rakenteellisiin muutoksiin.\nPäätarkoituksena on saada\ntekijät jo keski-iästä lähtien\naltistavat myöhemmän iän\nmuistisairauksille ja toisaalta, mitkä suojaavat niiltä.\nriskiä sairastua myöhäisiän dementiaan ja\nmonilla elintavoilla on\nKirjoittaja ja vuosi\nTapanila Heikki. 2014.\nJuva Kati. 2014.\nMilloin hakeutua muistisairaustesteihin?\nKivipelto Miia. 2015.\nVoidaanko elämäntavoilla vaikuttaa muistiin?\nRusanen Minna, Ngandu Suomi\nElintapojen sekä sydän ja keuhkosairauk-\nTiia, Kivipelto Miia. 2014.\nsien yhteys muistisairauksiin.\nPatja Kristiina, Verk-\nTupakka, nikotiini ja kognitiiviset toi-\nkoniemi Auli. 2006.\nSuhonen Jaana ym.\nJuva Kati, Nikumaa\nHyvät hoitokäytännöt etenevien muistisairauksien kaikissa vaiheissa.\nElämä ei lopu muistisairauden\nLiite 2 Opinnäytetyön tuotos\nAlla löytyy laatimamme opetusmateriaali suuhygienistiopiskelijoiden sekä heidän opettajiensa käyttöön.