Genial -lautapelin arvostelu ＞ Lautapeliopas\nJulkaisupäivämäärä 20.12.2008 (päivitetty 10.9.2020)\n5 kommenttia artikkeliin Genial\nGenialin alkuperäinen saksankielinen nimi Einfach Genial tarkoittaa yksinkertaisen nerokasta. Sitä tämä Reiner Knizian peli todellakin on. Kaikessa yksinkertaisuudessaan peli toimii ja sillä hyvä.\nOn arveltu, että edes pinnallisella teemalla varustettuna Genial olisi voinut tuoda Knizialle ensimmäisen Spiel des Jahresin. Rehellisesti abstrakti peli valittiin onneksi sentään Itävallassa vuoden peliksi.\nGenialissa on klassikon ainesta, niin tyylikäs ja puhdas peli se on. On helppo kuvitella, että peliä pelaisi vielä kymmenen tai kahdenkymmenen vuoden päästä. Näin kävikin: pelistä ilmestyi 2014 kymmenvuotisjuhlajulkaisu. Competo julkaisi tämän uuden laitoksen myös suomeksi.\nAlunperin Mensalle tilaustyönä tehty peli tunnetaan Englannissa nimellä Mensa Connections. Peli voitti sopivasti myös Mensa Select -palkinnon. Genial on tutustumisen arvoinen peli kaikille, aiemmasta lautapelikokemuksesta riippumatta.\nYlläolevalla videolla kurkistetaan Competon julkaiseman Genialin laatikon sisälle.\nPelaajat asettelevat laudalle kahdesta kuusikulmiosta muodostuvia laattoja. Kummassakin kuusikulmiossa on jokin kuudesta erivärisestä kuviosta ja pisteitä saa, jos pelaa samanlaisia kuvioita vierekkäin. Mitä suurempi jono kuvioita vieressä on, sitä enemmän pisteitä kertyy.\nPisteenlasku on lainattu Knizian aikaisemmasta Tigris & Euphrateksesta. Pisteet lasketaan erikseen jokaiselle kuudelle värille ja pelaajan lopullinen pistemäärä on hänen huonoimman värinsä pistearvo.\nTämä tasapainoisen kehityksen vaatimus on tärkeä osa peliä. Jos pelaaja saa jonkun värin pisteet täyteen (18 pistettä), hän saa huutaa “Genial!” ja pelata saman tien uuden vuoron.\nGenial on hyvin elegantti peli. Pelin säännöt ovat helpot oppia ja opettaa, riittää kun näyttää pari esimerkkiä pisteenlaskusta, siinä se. Pelissä riittää kuitenkin paljon pohdittavaa ja mietittävää. Jännityskin säilyy usein loppuun asti, vasta viimeiset siirrot ratkaisevat voittajan.\nPeli toimii mainiosti kaikilla pelaajamäärillä yhdestä neljään. Nelinpeliä voi pelata itsenäisesti tai paripelinä. Soolonelinpeli on herkästi melkoista tungosta, kun taas paripeli tuo mukaan ihan uudet haasteet – kannattaa kokeilla.\nAlkuperäisessä laitoksessa lauta oli suurempi ja laatat muovia. Uudempi punakantinen laitos tulee pienemmässä paketissa ja sen laatat ovat pienempiä ja pahvia. Pienemmät laatat eivät ole suurikaan ongelma, mutta pienemmän laitoksen pisteenlaskulaudat ovat jo epäkäytännöllisen pieniä.\nUuden laitoksen pelilaudassa on näppärät sisäänrakennetut laattatelineet. Kuva: Mikko Saari\nEnsimmäisen laitoksen suomenkielisissä säännöissä on poikkeus muunkielisiin verrattuna. Suomenkielisessä pelissä peli tulee aloittaa siten, että samanlaisia kuvioita ei ole vierekkäin, eli ensimmäisellä laatalla ei saa kerätä pisteitä.\nMuissa laitoksissa sääntö kuuluu siten, että jokaisen on aloitettava omasta nurkastaan, eli toisen pelaajan laatan viereen ei saa ensimmäisellä kierroksella pelata. Pisteitä aloitussiirrosta saa ihan normaalisti. Suurta merkitystä ei ole, pelasi kummin päin vaan.\nGenial on yksinkertaisen tyylikkään näköinen peli. Kuva: Mikko Saari\nYli 15 vuotta siinä meni, mutta lopulta Genial päätyi 50 pelikerran listalle. Valtaosa 50 pelistä on pelattu vuoteen 2006 mennessä, silloin tuli pelattua aika paljon BrettSpielWelt-nettipelipalvelussa. Loppua kohden pelikertoja kertyi lähinnä sinnillä, koska halusin saada pelin 50 pelikertaa täyteen.\nEikä siinä mitään – Genial on hyvä ja toimiva peli, eikä viidenkymmenen pelikerran saaminen kasaan ollut kärsimystä. Toisaalta luulen myös, että Genial on nyt aika lailla nähty ja saa nyt lähteä eteenpäin kokoelmastani. Kiinnostavampiakin lyhyitä abstrakteja kaksinpelejä on, esimerkiksi Oregon tai Attika.\nJulkaisija: Sophisticated Games, Kirjalito (2004), Fantasy Flight Games (2005), Competo (2015)\nMutkikkuus: Pelin säännöt ovat hyvin yksinkertaiset, mutta pelissä on oma jujunsa. Pelaamaan pääsee kuitenkin nopeasti ja pelin opettaa hetkessä.\nOnnen vaikutus: Tuurilla on osansa, kun laattoja nostetaan pussista sattumanvaraisesti ja joskus peli voi kaatua huonoon tuuriin ratkaisevalla hetkellä, mutta taitavampi pelaaja voittaa silti usein.\nVuorovaikutus: Lauta käy pian ahtaaksi. Siirtoja tehdessään on syytä miettiä, miten seuraava pelaaja pääsee hyötymään siirrosta.\nUudelleenpelattavuus: Hyvä. Pelistä ilmestyi kymmenvuotisjuhlapainos ja ihan syystä: Genial on niin yksinkertaisen hyvä, että se kestää aikaa ja kulutusta.\nKieliriippuvuus: Pelissä ei ole sääntöjen lisäksi mitään tekstiä.\nAvainsanat 50 pelikerran jälkeen, Aikuisille sopivat, Kestosuosikit, Mensa Select -voittajat, Paripelit, Perheille sopivat, Satunnaiseen pelailuun, Suomeksi julkaistut\nPelimekaniikat Kädenhallinta, Kiinteä vuorojärjestys, Kilpailulliset pelit, Laattojenasettelupelit, Paras huonoin, Resurssien kuluminen, Tuntematonta tietoa\nHae Genial Lautapelit.fi:stä\nHae Genial Fantasiapeleiltä\nKatso Genial Poromagian sivuilla\n← Lost Cities → Gang of Four\n5 vastausta aiheeseen “Genial”\n24.3.2011, klo 18:39\nMistä voisin ostaa Genial-lautapelin, ei matkaversiota, vaan alkuperäisen suomenkielisen?\n24.3.2011, klo 19:21\nTaitaa olla loppuunmyyty, eli täytyy jahdata käytettyä jostain.\n24.3.2011, klo 21:21\nPikkulinnut visersivät, että tämä olisi tulossa Competolta vielä tämän vuoden aikana uudelleen ulos Suomessa.\n18.12.2011, klo 10:36\nMinua hieman ihmetyttää tämä perhepeleinä arvosteltavien sarjan kärki. Kolme ensimmäistä ovat Crokonile, Genial ja Odin’s Table. Crokonileen kirjoitinkin jo, että onko se lautapeli..? Genialia taas en itse miellä jutun perusteella ollenkaan perhepeli kategoriaan. Eikö perhepelien pitäisi olla sellaisia, että niitä voi pelata myös 7-10+ ikäisten lasten kanssa ja lapsetkin pääsääntöisesti pitäisivät pelistä? Itse en osaa kuvitella, että kovin moni lapsi innostuisi Genialin näköisestä ja tyyppisestä abstraktista pelistä. Pelihän on niiiiin tylsän näköinen, että suurinosa aikuisistakaan ei varmaan jaksaisi peliä edes kokeilla. Heitänpä siis oman mielipiteeni, että Genial on mielestäni väärässä kategoriassa, sillä en usko tämän olevan mikään perheiden suosikkipeli.\nSama mitä Genialiin liittyen kirjoitin pätee osittain myös Odin’s Tableen. Onhan se omalla tavallaan tyylikäs, mutta ei ehkä lasten mielestä. Lisäksi peli on myös aika abstrakti ja vieläpä kaksinpeli. Minun on hieman vaikea mieltää kaksinpeliä ollenkaan perhepeliksi. Millainen perhepeli se on, jota voi pelata kerrallaan vain lapsista kaksi tai toinen vanhempi ja yksi lapsi. Eipä sitä pelaamaan ainakaan koko perhe pysty keräytymään tai sitten on kyse yhden lapsen yksinhuoltajan perheestä.\nHeitän siis pallona sivuston ylläpidolle mietittäväksi, että millaisia ovatkaan perhepelit? Loppuun vielä kommentoin, ettei jää väärää kuvaa, että itse pidän abstrakteistakin peleistä (esim. Odin’s Tablesta pitäisin lähes varmasti).\n18.12.2011, klo 13:46\nJoo, Odin’s Tablen perhepeliluokitus on kyllä virhe. Genial on vähän siinä ja siinä. Voittihan se Golden Geekeissä parhaan perhepelin palkinnon. No joo, Golden Geekien luokitukset varsinkin lasten- ja perhepelien suhteen ovat kyllä hyvin vinoutuneita toisinaan.\nGenial on kuitenkin säännöiltään minusta helppo ja moninpelinäkin perheille sopiva, siinä missä vaikka joku Qwirkle (joka katsottiin sen verran hyväksi perhepeliksi, että se voitti Spiel des Jahresin, joka on nimenomaan perhepelipalkinto). Se, onko se liian tylsä ja abstrakti, on makuasia.\nOmat lapseni ovat sen verran pieniä, että sitä kautta en osaa sanoa, mikä toimii perhepelinä ja mikä ei.\nToinen asia, mikä on hyvä huomata, on se, että parhaiden perhepelien listaa ei ole tehty parhaiden perhepelien listaksi! Se on yleisistä arvosteluista parhaat pelit, joilla on perhepeliluokitus, ja suurin osa arvosteluista on peliharrastajien näkökulmasta. Sitä ei siis kannata ottaa minään Lautapelioppaan valikoituna suosituslistana parhaista perhepeleistä.


Huone on mukava ja on kaikki mitä tarvitset. Emäntä ja erityisesti piikoja olivat hyvin ystävällisiä ja avuliaita. Vaikka sijainti ei ole käytännöllistä, mutta sanoisin kuin turisti, joka haluaa nähdä jalka kulkeva talvi ei ole 100% ihanteellinen.\nJo vastaanotto oli selvä:\nTäällä olen oikeassa!\nRoom (Zi.6) sijaitsee 2. Kerroksessa. Portaikko on kapea, mutta varusteltuina että minun iloni myös lisääntynyt, kun menee ylös. Vaikka huone ei ole kovin suuri, mutta mietitty kaikkea käytettävissä olevaa tilaa tällä tarkoitan monia ongelmia kuljetti pienet asiat voivat levitä ilman rajoittaa itseäni.\nHampuri on uusi painopiste minulle:\nKun Kirsten varata huoneen!\nKaikki minun tavoitteet saavutettiin metrolla muutamassa minuutissa!\nRakastan sinua Kirsten! - "Palaan!


Tien päällä | mish mushkila\n27/03/2017 27/03/2017 / Saiza\nMish Mushkila on ollut reissussa – parin viime viikon sisään olen käynyt Bahrainissa, Omanissa, Arabiemiraateissa, Qatarissa ja nyt olen takaisin Saudeissa. Lähi-idän kierroksesta puuttuu vain Kuwait ja Jemen – ja jälkimmäiseen maahan ei ikävä kyllä tällä hetkellä taida olla syytä mennä. Syy reissaamiseen löytyy tällä kertaa sukulaisista. Vanhempani ja veljeni ja hänen vaimonsa tulivat käymään Omanissa, jossa vietimme yhdessä muutaman päivän. He olivat vuokranneet auton (ja me auton ja kuskin), ja ajoimme koko porukka Muscatista Abu Dhabiin. Qatarissa ja tarkemmin sanoen maan pääkaupungissa kävimme puolestaan tervehtimässä mieheni vanhempia ja viettämässä viikonloppua, ja appivanhempani tulivat vielä kanssamme viikoksi Saudi-Arabiaan lomailemaan. Tänne on yhä yhtä vaikea saada viisumia kuin ennenkin, eli vierailemaan pääsee vain omat tai puolison vanhemmat, ja omat aikuiset lapset jos sellaisia olisi maailmalla. Mieheni vanhemmille sattui Saudireissun ajaksi vielä aika huonot säät, täällä on ollut yhä sateista, pölyistä ja verrattain viileää. Saudeissa oli viime viikolla myös maan pohjois-osissa iso hiekkamyrsky, joka ei onneksi osunut tänne itärannikolle ihan täydellä voimallaan.\nOman on yhä suosikkini näistä naapurimaista. Luonto on upeaa siellä – vuoristoa, rantaa, enemmän vehreyttä kuin vaikkapa täällä Saudien puolella. Muscat on siisti ja yhtenäisesti takennettu kaupunki, josta puuttuu Dubain ökymeininki (ja vastaavasti ehkä myös luksus ja yöelämä, jos sitä etsii – minulle on tällä hetkellä tarpeeksi yöelämää jos kerran puolessa vuodessa valvoo yli puolenyön). Omanilaiset ovat mukavia ja paikallisittain melko moderneja ja juostavia. Saudi-Arabiasta tullessa tosin useimmat maat tuntuvat moderneilta ja joustavilta…! Myös perheeni ihastui ikihyviksi Muscatiin ja Omaniin. Ajomatka Muscatista Abu Dhabiin oli pitkä ja aika uuvuttavakin. Pysähdyimme matkalla\nBahla Fortissa ja meille sattui ajopäivän sääksi kuuma hellepäivä. Aikamme samoiltuamme linnoituksessa olimme kaikki aika naatteja, onneksi meidän kuskimme vei meidät mukavaan ilmastoituun ravintolaan nauttimaan lounasta ja juotavaa. Pysähdyimme myös mm. ihastelemaan kameleita ja autiomaata, veipä oppaamme osan porukasta ajelemaan autiomaahankin. Kaikki autiomaa ei ole hiekka-autiomaata – itse asiassa suurin osa aavikosta täälläkin on kiviautiomaata, joka ei ole ihan niin näyttävän näköistä – mutta hiekkadyynien täyttämä aavikko on kyllä kaunis näky, varsinkin auringon laskiessa jolloin dyynit näyttävät punertavilta. Abu Dhabissa emme ehtineet viettää kuin päivän verran, ja kaupunkina Abu Dhabi ei ole yhtä näyttävä kuin Dubai tai yhtä sympaattinen kuin Muscat. Abu Dhabi on ennemmin businesskaupunki, mutta kyllä sielläkin on nähtävää. Kävimme jälleen Abu Dhabin suuressa moskeijassa, joka on ehdottomasti hienoin moskeija jossa olen koskaan käynyt.\nDohassa olimme käyneet mieheni kanssa kerran aikaisemminkin, mutta tyttäremme oli silloin 10 viikon ikäinen ja minulle sattui sillä(kin) kertaa oksennustauti, joten muistot siitä reissusta ovat hieman hataria. Doha yllätti positiivisesti tällä kertaa. Toki Dohaa vaivaa sama ongelma kuin suurinta osaa Lähi-idän kaupunkeja: Dohassa on vaikea kävellä pitkiä matkoja ja kaupunki on rakennettu autoja silmällä pitäen, ulkona ei ole niin paljon tekemistä (osin ilmaston vuoksi) ja muutenkin mahdollisuudet nähtävyyksien katseluun ovat rajoittuneempia kuin vaikka Keski-Euroopassa. Kävimme kuitenkin Dohassa kaupungin Souqissa eli vanhalla markettipaikalla ja Islamilaisen taiteen\nmuseossa (jälkimmäisessä olimme käyneet jo kerran aiemminkin). Souq oli siinä mielessä miellyttävä kokemus, että siellä ei yritetty kaupata väkisin mitään turisteille (kuten Dubain souqeissa) ja toisaalta myytävä tavara näytti olevan edes jossain määrin paikallista. Esimerkiksi Muscatin souqissa suurin osa tavarasta tulee Intiasta ja lähialueilta, eikä laatu ole aina kaksinen. Toki poikkeuksia löytyy sielläkin. Dohan souqissa näyttivät viihtyvän myös paikalliset istumassa iltaa, ja se on aina hyvä merkki. Islamilaisen taiteen museo oli hieno, aivan kuten viimeksikin kun kävimme siellä. Museo on melko uusi ja arkkitehtuuriltaan erittäin hieno, ja näyttelyt ovat mielenkiintoisia. Esillä on taidetta, vaatteita, tekstiilejä ja kalligrafiaa paitsi Lähi-idästä myös laajemmin muslimimaista. Eipä sillä, kiertelyni museossa oli tälläkin erää aika hätäistä. Puolitoista vuotta sitten minua työllisti vastasyntynyt, nyt puolestaan lähes kaksivuotias touhutaapero, joka yritti mm. juosta satoja vuosia vanhan, mittaamattoman arvokkaan persialaismaton päälle…\naavikko, Arabiemiraatit, Bahla Fort, Bahrain, Islamilaisen taiteen museo, Oman, Qatar, reissu, souq\n← Luonnonvoimien armoilla\nPäiväretki teollisuuskaupunkiin →


Seinäjoen asuntomessujen kiinnostavimmat kohteet | Meillä kotona\nArkkitehti Jyrki Tarpio poimi Seinäjoen asuntomessualueen mielenkiintoisimmat kohteet. Niistä suurin osa on nokkelia esimerkkejä puurakentamisesta.\n1. Hartman Koti Ankkuri\nArkkitehtisuunnittelu: Hannu Hakala/Hartman Koti\nHuoneistoala: Talo A 134 + 30 m², Talo B 129 m²\nNäytteilleasettaja: Hartman Rauta\n"Kiinnostuin tästä kohteesta, koska siinä pientalorakentamisen totunnaisia kaavoja on uudistettu hauskasti. Kohde on paritalo, mutta ei totutussa mielessä.\nKaksi toisilleen tuttua perhettä halusi rakentaa mielenkiintoisen paritalon. Suunnittelija keksi ehdottaa heille, että mitä jos tehdään paritalo juuri päinvastoin kuin yleensä: ei rakenneta taloa keskelle ja omia pihoja sen ympärille, vaan yksi yhteinen piha keskelle ja talot sen reunoille. Perheet tykästyivät ideaan niin, etteivät enää kelpuuttaneet kilpailevia tavallisempia paritalosuunnitelmia.\nRakennukset, jotka sijoittuvat tontin pohjois- ja eteläreunoille, ovat ulkoisesti lähes identtisiä. Sisältä ne ovat samantapaisia, mutta eivät kuitenkaan samanlaisia. Portaikon paikka, keittiöratkaisut ja märkätilat poikkeavat asunnoissa toisistaan. Kun myös sisustuksen tyylit ovat erilaisia, messuvieras pääsee tekemään kiinnostavan tilavertailun.\nPihan perälle sijoittuu sivurakennus, joka ei yllättäen sisälläkään yhteisiä tiloja vaan toiseen asuntoon kuuluvan saunaosaston. Asukkaan mukaan piha-alueesta on tarkoitus tehdä vehreän sijasta pikemminkin melko kivinen, jolloin kookas ankkuri tulee toimimaan katseenvangitsijana. Poikkeuksellinen idea tämäkin, ehkä tästä taloparista tulee alueen urbaanein kokonaisuus?"\nTalon A keittiö on skandinaavisen vaalea ja hillitty.\nTaloon B muuttaa Duudsoneista tuttu HP Parviainen perheineen. Heidän rock-henkisen keittiönsä tehostevärinä on musta.\nArkkitehtisuunnittelu: Kombi Arkkitehdit/Matti Kuittinen\nHuoneistoala: 162 m²\n"Tätä kohdetta kuvailtiin etukäteen rintamamiestalon nykyversioksi. Kun sen nimessä on sana ’nuuka’, kuvittelin, että talossa on nuukailtu rintamamiestalotyyppisesti kaikin tavoin.\nTodellisuudessa nuukuutta tästä talosta löytää miltei pelkästään ulkonäöstä: ikkunat ovat varsin pieniä ja talon olemus on simppeli. Talo on kuitenkin melko tilava, ja rakenneratkaisuissa sekä materiaalivalinnoissa on pyritty ekologisuuteen ja sisäilman terveellisyyteen nuukailematta, lähes fanaattisesti.\nNo, nuukuutta on toki myös se, että talo kuluttaa oletettavasti hyvin vähän lämmitysenergiaa. Sen seinissä on selluvillaeristettä noin 400 mm, alapohjassa 350 mm ja yläpohjassa 600 mm. Talossa on aurinkokeräimet, vesikiertoinen lattialämmitys ja takkauuniin yhdistetty veden lämmitysjärjestelmä. Alapohja on pilareiden päälle toteutettu tuulettuva rossipohja.\nSisätiloissa on työtä – ja luultavasti myös rahaa – säästämättä käytetty puuta. Keittiön kiintokalusteet ovat runkoja myöten massiivipuuta. Lattiat ovat märkätilojen ulkopuolella parkettia ja monet seinäpinnat vahattua paneelia.\nParketti on yllättäen asennettu ennen seinien panelointia ja panelointi on tehty sen verran huolellisesti, ettei lattialistoja ole tarvittu. Osassa seinistä on yllättävä pinnoite: kuitulevyn ja juuttikankaan päälle tehty sävytetty savilaastirappaus. Myös hartsipinnoitteen käyttö märkätiloissa kaakeloinnin asemesta yllättää.\nYleisen nuukailun sijaan talo Nuuka onkin täynnä ekohenkisiä materiaali- ja rakennevalintoja. Asukas kertoi, että talo pyrkii olemaan nuuka luontoa kohtaan erilaisin keinoin: pilariperustuksen ansiosta kallion louhintaa pystyttiin rakennuspaikalla minimoimaan ja talon materiaalivalinnat ovat luonnon kannalta mahdollisimman haitattomia."\nPojan huoneessa on hauska nukkumaparvi, joka ulottuu myös viereisen käytävän katon ylle.\nArkkitehtisuunnittelu: Arkkitehtitoimisto Tapani Takkunen\n"Arkkitehdit ovat viime aikoina keskustelleet vilkkaasti talojen terveellisyydestä ja rakenteiden kosteusherkkyydestä. Yksi koulukunta on vakuuttunut siitä, että massiiviset, miltei yksiaineiset rakenteet ovat vähemmän riskialttiita kuin useista materiaalikerroksista koostuvat.\nTalo Kotola perustuu massiivisiin rakenteisiin. Siinä käytetään ristiinlaminoituja CLT-massiivipuulevyjä asuintalossa käsittääkseni Suomessa ennennäkemättömällä tavalla.\nUutta on se, että ulkoseinät muodostuvat kokonaan CLT-materiaalista – erillistä lauta- tai muuta verhoilua ei 240 millimetriä paksujen CLT-levyjen sisä- eikä ulkopuolella ole. Lämmöneristysvaatimukset ovat täyttyneet, kun ikkunoiksi on valittu talotehtaan edustajan sanoin ”markkinoiden parhaat ikkunat”.\nVieraillessani paikalla talo oli vielä rakenteilla. Tehtaalla vaalealla vahalla valmiiksi pintakäsitellyistä CLT-levyistä oli muodostumassa viimeistellyn näköinen interiööri, jossa ristiinlaminoidut levyrakenteet jäävät paikoittain mukavasti näkyviin.\nTalo Kotolassa on paljon kokeellisia piirteitä, joiden yhteisenä nimittäjänä on tietynlainen suurpiirteinen yksinkertaisuus. Niitä ovat rakenneratkaisun lisäksi talon kompakti koko, paikalla valettavan lattiamateriaalin yhdistyminen muuten puiseen interiööriin ja ikkunakarmien etupinnat sisältä päin kätkevä karmien upottaminen seinärakenteisiin.\nTaloon voidaan toteuttaa useita pohjaratkaisuja. Hämmästyin hieman siitä, että messutalossa ylös muodostuu vain yksi makuuhuoneeksi sopiva läpikuluton tila."\nAlakerta on yhtenäistä tilaa. Kiintokalusteet ovat Ilona-keittiöiden mallistosta.\n4. Honka Markki\nArkkitehtisuunnittelu: Oopeaa/Anssi Lassila, SAFA\nHuoneistoala: 168 + 22 m²\n"Tätä modernin hirsitalotehtaan toteuttamaa ja tunnetun arkkitehdin suunnittelemaa taloa voi pitää kaksikerroksisen hirsirakenteisen pohjalaistalon päivitettynä versiona. Minua kiinnosti se ajatusleikki, pystytäänkö asiakkaan, talotehtaan ja suunnittelijan yhteistyönä toteuttamaan talo, josta löytyy samaa komeutta kuin vanhoista pohjalaistaloista.\nTalo sivurakennuksineen istuu hienosti kiilamaiselle tontille. Kaksikerroksinen asuinrakennus tontin pohjoisreunalla, pitkä yksikerroksinen autokatos-varasto-saunarakennus tontin eteläreunalla, väliin jää länteen päin levenevä piha-alue. Kadulle näkyy matala ja leveä sekä kapea ja korkea pääty ja puunvärinen erkkerimäinen sisäänkäyntikatos. Yksinkertaista sommittelua, joka toimii.\nUlospäin molemmat rakennukset ovat miltei mustia. Talossa on sisäänkäynnin lisäksi toinen puunvärinen uloke, joka sisältää ruokailutilan. Seinät ovat myös sisällä puun värisiä ja päätyseinä on lasinen. Sivuseinät jatkuvat metrin verran tupamaisen valkoisen olohuone-keittiötilan sisään, jolloin uloke tuntuu työntyvän tupaan. Mainio yksinkertainen idea, joka jäsentää tilaa hienosti.\nAlakerran huoneistoala on hieman yli 80 neliötä, yläkerran suurin piirtein saman verran. Yläkertaan saa 3–4 makuuhuonetta, jotka ovat vähintään 10-neliöisiä. Tilan käyttö ei siis ole mennyt pröystäilyksi tässä vähän alle 170 neliöisessä rakennuksessa – tosin sauna löytyy lisukkeena pihan toiselta puolelta.\nTästä talosta löytyy kaivattua komeutta, ja sen ohessa myös tilankäyttö on järkevää. Pieni kritiikki talon pohjoissivun turhan arkisesta ikkuna-aukotuksesta on kuitenkin paikallaan. Ehkä myös pieni huonekorkeuden lisäys alakerrassa olisi tehnyt hyvää tupatilan mittasuhteille."\nRuokapöytä on kauniissa, erkkerimäisessä tilassa, jonka seinissä hirsi pääsee oikeuksiinsa.\nTeksti Jyrki Tarpio, jutun koonnut Titta Kiuru, kuvat Toni Härkönen ja talotehtaat.\nKiipeilyseinä ja temppurata olohuoneessa? Duudson HP:n messutalo yllättää\nTällaisia ovat asuntomessujen tunnelmallisimmat makuuhuoneet\nSuosikkisisustaja yllätti asuntomessuilla: mustaa uudella tavalla


Seuraava autokaupan hyydyttäjä: PHEV | Tuulilasi\nSeuraava autokaupan hyydyttäjä: PHEV\nEli sähköautot jonka akut ladataan halvalla yösähköllä.Vuosi 2009 tulee olemaan monelle autonostajalle odottelun vuosi, kuten minulle. Vuonna 2010 tulee markkinoille suht laaja valikoima malleja. mm. .minä odotan siihen saakka sopivaa PHEV autoa. PHEV antaa myömemmin autokauppaan piristysruiskeen. Patoutunutta kysyntää voidaan silloin purkaa. Kunhan on autoja mitä myydä. Toivottavasti verotuksella ei tapeta hyvää ajatusta.\nVähän epäilen vaikuttaako pluginien tulo noin nopeasti, hinnat ovat alkuun varmaankin melko korkeat.\nJuu. GM:n arvion mukaan Opel Astra -luokan sähköauto maksaa 10.000 euroa enemmän kuin polttomoottoriversio. Ei lupaa kovin nopeaa yleistymistä, vaikka käyttöominaisuuksien ja toiminta-alueen kasvamisen ansiosta varsinkin plug-in-hybridi alkaa sopia jo käyttöautoksi muuhunkin kuin kaupungissa pörräämiseen.http://www.tuulilasi.fi/valokeila/?subarea=trendit&article=152743\n"..halvalla yösähköllä." nykyisin tuntematon käsite.\n> Juu. GM:n arvion mukaan Opel Astra -luokan > sähköauto maksaa 10.000 euroa enemmän kuin > polttomoottoriversio. Ei lupaa kovin nopeaa > yleistymistä, vaikka käyttöominaisuuksien ja > toiminta-alueen kasvamisen ansiosta varsinkin > plug-in-hybridi alkaa sopia jo käyttöautoksi > muuhunkin kuin kaupungissa pörräämiseen.Niin siis tuo on se ero, mitä GM povaa Astran ja Voltin (tai sen Opel muunnoksen) hintaeroksi. En oikein jaksa uskoa, että esim. seuraavan sukupolven Priuksen verkosta ladattava versio maksaisi niin paljon. Kehitys on nopeaa tällä saralla. Honda on kertonut uuden Insignia hybridin olevan saman hintainen kuin perinteisemmällä tekniikalla toteutetut kilpailijat.\n> "..halvalla yösähköllä." nykyisin tuntematon käsite.Onneksi tuolla ei ole juurikaan merkitystä autoiluun. Sähkö on niin olematon menoerä, että isotkaan suhteelliset muutokset sähkönhinnassa ei näy kokonaisuudessa.\nSähkömotti halvempi tehdä kuin polttomotti, siis miksi hinta kalliimpi?\n> Sähkömotti halvempi tehdä kuin polttomotti, siis > miksi hinta kalliimpi?Sähköauton akkupaketti on kalliimpi kuin bensakoneen polttoainesäiliö.\nMites nykyiset kondensaattorit, pitävätkö virran kuinka kauan?Olisivat kait halvempi ratkaisu jos töpselistä irroituksen jäkeen pitävät virran tarpeeksi kauan?\n> Sähkömotti halvempi tehdä kuin polttomotti, siis > miksi hinta kalliimpi?No hybridit tietty kalliimpia kun niissä on molemmat. Kaupunkikäyttöön tarkoitetut autot voisi tehdä aidosti sähköllä käyviksi...Paljos noissa oliskaan käyttövoimavero suomessa? Autovero varmaan aika alhainen kun hiilidioksidipäästöt pyöreä nolla?\n> Mites nykyiset kondensaattorit, pitävätkö virran > kuinka kauan?> Olisivat kait halvempi ratkaisu jos töpselistä > irroituksen jäkeen pitävät virran tarpeeksi kauan?Virta voi pysyä kauankin, mutta kapasiteetti jää olemattomaksi akun rinnalla.\n> Eli sähköautot jonka akut ladataan halvalla yösähköllä.> Vuosi 2009 tulee olemaan monelle autonostajalle Tässähän voi tulevaisuudessa säästää melkoisesti, kun latailee autonsa "yösähköllä"naapurin ulkopistokkeesta. Autojen myynnin lisääntyessä pitkien jatkojohtojen myynti lisääntyy samassa tahdissa. :)\n>> Eli sähköautot jonka akut ladataan halvalla yösähköllä.>> Vuosi 2009 tulee olemaan monelle autonostajalle>> Tässähän voi tulevaisuudessa säästää melkoisesti, > kun latailee autonsa "yösähköllä"> naapurin ulkopistokkeesta. Autojen myynnin > lisääntyessä pitkien jatkojohtojen myynti lisääntyy > samassa tahdissa. :)Tuo on jo kuin Iravin kommentti.:)Jos sähköautot on noin 10.000 euroa kalliimpia kuin perinteisellä tekniikalla, se ei voi johtua yksin akkujen hinnasta. Syy on pikemminkin se että kehitystyö maksatetaan ostajilla ja kun vielä tuotantomäärät ovat alhaisempia, tehdas haluaa taata voitot.Kunhan sähköautoja on myyty muutama vuosi, on se kilpailukykyinen muun tekniikan kanssa. Kyllä niitä kalliinakin ostetaan. Niin on aina kun jotain uutta tulee markkinoille.\nHyi retsi sinua!Vaikka suosinkin "suomalaista" niin en kuitenkaan varastamista!\n> Vaikka suosinkin "suomalaista" niin en kuitenkaan > varastamista!Tarkoitin sitä että Hibernateltakin näköjään irtoaa kevyttä sanailua, jatkuvan purnaamisen asemesta. Se on hyvä merkki.:)Toisaalta Hibernate kirjoitti ihan asiaa. Tulevaisuudessa ulkopistorasioihin on laitettava pomminvarma lukko ettei kukaan varasta "energiaa"! Nesteitä on aika vaikea nykyautojen tankista anastaa. Takavuosina helpompaa.\nTässä yksi mahdollisuus akkujen käyttösäteen kasvamiseen:http://www.autobloggreen.com/2008/10/12/could-future-volts-get-80-mile-batteries/Tuollainen 80 mailin säde riittäisi jo kattamaan hyvin suuren ajoista. Akkujen kehitykseen soisi saatavan enemmän resursseja.


Kuvaaminen – Ultimate.fi\nTo 27.9. viedään ultimatekiekot duuniin!\nBy Ultimate.fi in ARTIKKELIT, Kuvaaminen, MAIN STORIES, Tapahtumat, Ultimate.fi, Uutiset\n19.9.2012 / Torstaina 27.9. vietetään taas Kiekko duuniin -päivää. Ultimate Canadan aloitteesta syntyneessä tempauksessa ideana on ottaa ultimatekiekko mukaan työ- tai opiskelupaikalle ja tuoda näin lajia tunnetuksi uusille ihmisille. Parhaiten viesti menee perille vaikkapa, jos frisbeen täyttää vaahtokarkeilla kuten Markku Pajunen viime vuonna, tai käyttää kiekkoa opetusvälineenä luokan edessä. Vain mielikuvitus on rajana! Ultimate.fi haluaisi …\nUltimaten sisäfinaaleja livenä netissä\nBy Ultimate.fi in ARTIKKELIT, Kuvaaminen, MAIN STORIES, SM-sarja, Tapahtumat, Ultimate.fi, Uutiset\n13.3.2012 / Ultimaten sisä-SM-finaalit pelataan ensi lauantaina 17.3. Tampere-Areenalla. Tapahtumasta ollaan alustavien suunnitelmien mukaan lähettämässä kotikatsojien iloksi pelit myös livestreamina netin kautta. Livestream lähetetään streamauspalvelu Justin.tv:n kautta, ja osoite pronssi- ja finaalipelien katseluun on: http://www.justin.tv/ultimatefi/ Nettilähetyksissä on mahdollisuuksien mukaan mukana myös kommentaattori. Katso myös finaalipäivän – sananmukaisesti – mykäksi vetävä promovideo Youtubesta >> Finaalipäivän ohjelma: …\nKuvakisa: Arvonta, kiekko töihin ja HBU\nBy Ultimate.fi in Kuvaaminen, MAIN STORIES, Tapahtumat, Uutiset\n28.11.2011 / Vuoden ultimatekuva -kisassa arvottiin kaikkien kuvan lähettäneiden kesken pieni Lookflyn tuotepalkinto, ja voittava arpa osui Hanna Juholalle. Hanna lähetti kisaan kuvan Yyteri Beach Ultimate -turnauksesta, jossa Hannan joukkue Hervannan Uho ja Hengästys hoiti alkulämmittelyn erikoisella tavalla. Syksyllä 15.9. oli Bring Your Disc to Work -päivä, jolloin ultimatistit veivät joukolla kiekkoja työpaikoille ja kouluihinsa …\n28.11.2011 / Vuoden Ultimatekuvaksi on valittu Jussi Kitusuon ”Ilmaherruus”. Kuva on otettu EM-kilpailuissa 2011 Slovenian Mariborissa. Kunniamaininta Vuoden fiiliskuvasta meni Suvi Kajamaalle rantaultimaten MM-kisoissa Italiassa otetulla kuvalla ja kunniamaininta Vuoden Pelikuvasta Emöke Csernukselle rantapelissä otetusta kuvasta, jonka Csilla Furka lähetti kilpailuun. Muut kuvakisan tiimoilta palkitut (arvonta, kiekko töihin ja HBU) löytyvät täältä. Vuoden Ultimatekuva -kilpailun …\nWanted: viimeiset ultimatekuvat!\n1.10.2011 / Vuoden ultimatekuva -kilpailun osallistumisaika on päättynyt. Asiantuntijaraati on työssään, ja palkitut kuvat esitellään lokakuun lopussa. Suuret kiitokset kaikille osallistuneille jo tässä vaiheessa. Otoksia voi ihailla täällä. *** Vuoden ultimatekuva -kilpailun osallistumisaikaa on jäljellä vielä YKSI päivä, tämä perjantai 30.9.. NYT on siis aika kaivella kuvakansiot läpi ja lähettää Suomen ultimatekesän parhaat tunnelmat mukaan kilpailuun. Toimi …


Sikainfluenssa riehuu tavallista rajummin | Yle Uutiset | yle.fi\n23.2.2016Päivitetty 23.2.2016 16:03\nInfluenssaepidemia alkoi totuttua aikaisemmin ja voimakkaampana. Virus levisi nopeasti koko maahan.\n– Aikainen alku ja nopea leviäminen johtivat siihen, että vakavia tapauksia tuli kerralla paljon, kertoo THL:n erikoistutkija Niina Ikonen.\nTehohoitoon päätynyt myös nuoria\nTHL:n seurannassa on tällä hetkellä 54 tehohoitoon päätynyttä influenssapotilasta. Suurin osa heistä on ollut alle 65-vuotiaita. Hieman yli kolmanneksella ei ollut mitään pitkäaikaissairautta.\nTavallisesti influenssasta toivutaan parissa viikossa. Osa sairastuneista saa jäkitautina keuhkokuumeen, joutuu sairaalahoitoon ja jopa kuolee.\nKuluvan influenssakauden aikana sairaala- ja tehohoitoa vaativia influenssainfektioita on todettu hyvin runsaasti lyhyessä ajassa. Epideemisenä valtaviruksena on sikainfluenssa, joka voi aiheuttaa vakavia infektioita myös nuorilla ja muuten terveillä aikuisilla.\nLyhyt kausi voisi vähentää kuolemantapauksia\nIkonen ei pysty arvioimaan tautiin menehtyvien määrää.\n– Näyttää siltä, että tartunojen määrä on laskemassa. Toisaalta kausi on ollut tartuntamäärien suhteen tavallista voimakkaampi.\nJos epidemia menee nopeasti ohi, saattaa kuolemantapausten määrä jäädä aikaisempien kausien tasolle. Influenssaan tai sen seurauksiin menehtyvien vuosittaista kokonaismäärää Suomessa ei tiedetä. Kuolemantapauksia todetaan kuitenkin vuosittain.\nRokote puri hyvin\nSuurin osa tutkituista viruksista on ollut samanlaisia kuin tämän kauden rokotevirukset. Lähes kaikki THL:n tietoon tulleista tehohoitopotilaista oli rokottamattomia. Ikonen pitää rokotetta onnistuneena.\n– Tämänkertainen rokote on ollut hyvä influenssa A-viruksen osalta. Rokote on samankaltainen kuin kiertävät virukset.\nTartuntariskiä voi Ikosen mukaan vähentää hyvällä käsihygienialla ja välttämällä paikkoja, joissa on hengitystieinfektioihin sairastuneita.\nterveysKotimaan uutisetinfluenssateho-osastothengitystieinfektiottartuntatauditvirustaudittauditTerveyden ja hyvinvoinnin laitosSairaalat ja terveyskeskukset


Tasavallan presidentti Sauli Niinistön puhe Etyjin parlamentaarisen yleiskokouksen täysistunnossa Helsingissä 6. heinäkuuta 2015 - Presidentti\nEtusivu / Puheet / Tasavallan presidentti Sauli Niinistön puhe Etyjin parlamentaarisen yleiskokouksen täysistunnossa Helsingissä 6. heinäkuuta 2015\nNeljäkymmentä vuotta sitten valtionpäämiehet kokoontuivat Helsinkiin keskustelemaan siitä, olisiko mahdollista luoda Eurooppaan lisää turvallisuutta jatkuvan jännityksen ja epävarmuuden sijaan.\nKeskustelujen seurauksena päästiin sopimukseen. Tuolloin allekirjoitetun Helsingin päätösasiakirjan tarkoituksena oli parantaa lännen ja itäblokin välisiä suhteita. Helsingin sopimus ei ollut kansainvälinen sopimus eikä niin ollen osapuolia oikeudellisesti sitova, mutta se näytti kuitenkin toimivan osapuolten välisenä sillanrakentajana. Ja vaikka monet pitivät sopimusta puutteellisena siksi, että siinä näytettiin vain todettavan olemassa oleva tilanne, se edusti myös todellisia poliittisia ja moraalisia sitoumuksia. Näiden sitoumusten tarkoituksena oli lieventää jännitteitä ja avata uusia yhteydenpidon väyliä idän ja lännen kansojen välille.\nSilloin tuntui siltä, että 30 vuotta epäluottamusta ja jännitteitä sai luvan riittää. Tuolloin alkanut prosessi myötävaikutti lisääntyneeseen yhteisymmärrykseen, joka aikanaan lopetti kylmän sodan. Rauhanomainen muutos, jota Euroopassa aikoinaan pidettiin mahdottomana, tehtiin mahdolliseksi. Tietyssä mielessä tuota kokousta voidaan siis pitää alkuna siirtymävaiheelle kohti suhteellisen pitkää turvallisuuden ja menestyksen aikaa maanosassamme.\nTänään Etyj on jälleen Finlandia-talossa. Ja vaikka nykyinen epäluottamus on vallinnut tuskin kolmea vuotta kolmenkymmenen sijaan, lännen ja Venäjän väliset jännitteet ovat nousseet epämiellyttävän suuriksi. Tilanne on valitettavasti vaikuttanut myös tämänpäiväiseen kokoukseemme. Keskusteluyhteyden säilyttäminen ja vuoropuhelun ylläpitäminen on hyvin tärkeää. Siksi olisi välttämätöntä, jotta Euroopan unioni selventäisi Etyjin parlamentaarisen yleiskokouksen aseman pakotesäädöksissään.\nYhä useammin huomaan pohtivani, onko meillä varaa tuhlata vuosikymmentä tai vielä pidempää aikaa uuteen kylmään kamppailuun vastaamalla aina vain jyrkemmin keinoin toisen osapuolen pyrkimyksiin päästä niskan päälle. Mitä me voimme saavuttaa kummankaan osapuolen kärsimyksellä, jos tuloksena on ihmishenkien menetyksiä tai jos vuosikausia kestävät pakotteet ja vastapakotteet näivettävät kansantalouksiamme?\nVastaus on: emme mitään. Nykyisestä tilanteesta ja tulehtuneista suhteista ei hyödy Eurooppa eikä Venäjä, Ukrainan kansasta puhumattakaan. Meidän on estettävä tilannetta kiristymästä yhtään enempää. Kiireellisin tehtävämme on lopettaa Ukrainan väkivaltaisuudet.\nHelsingin sopimuksessa sekä Moskova että lännen johtajat lupasivat pidättäytyä voiman käytöstä sekä kunnioittaa itsenäisten valtioiden suvereniteettia ja rajojen loukkaamattomuutta. Nämä periaatteet ovat aivan yhtä tärkeitä nyt kuin ne olivat 40 vuotta sitten. Tai itse asiassa ne ovat vieläkin tärkeämpiä nyt, kun niitä on loukattu. Meidän on otettava Helsingin sopimuksen periaatteet ohjenuoraksemme nyt ja vastaisuudessa.\nMinskin rauhansuunnitelma on ainoa olemassa oleva tiekartta Itä-Ukrainan ja Krimin konfliktin rauhanomaiseen ratkaisuun. Meidän tulee kaikkien tukea suunnitelman toteuttamista, ja vielä tärkeämpää on että se toteutetaan kokonaisuudessaan. Venäjän on myöskin kannettava velvollisuutensa rauhan varmistamisessa ja kunnioitettava päätöksiä, joita tehtiin täällä – tässä talossa – vuonna 1975.\nMeidän on jälleen kerran tehtävä työtä yhteisymmärryksen eteen, opittava menneistä virheistämme ja rakennettava tuo silta uudelleen. Jos emme onnistu, joudumme viettämään epäluottamuksen vuosipäivää aivan liian usein.\nEräät väittävät, että Euroopan turvallisuusarkkitehtuurissa on vakavia puutteita ja että Helsingin sopimuksen periaatteet ovat vajavaisia. Toiset taas, joiden joukkoon itsekin kuulun, toteavat että nyt on erityisen tärkeää ja ajankohtaista tukea Euroopan turvallisuuden perustana olevia periaatteita.\nHelsingin sopimuksen periaatteita valvoo Etyj, joka on omalta osaltaan pyrkinyt vaikuttamaan väkivallan lopettamiseen Ukrainassa, ja haluankin tässä yhteydessä kiittää järjestöä sen aktiivisesta toiminnasta. Etyjin kenttätehtäviin lähettämät jäsenvaltioiden edustajat, myös suomalaiset, toimivat henkensä kaupalla oikeaksi tietämänsä asian puolesta: konfliktin rauhanomaisen ratkaisun ja yhteistyön kautta toteutuvan turvallisuuden edistämisen puolesta.\nHelsingin sopimuksen periaatteet ovat kantaneet yli historian käännekohtien, kuten kylmän sodan loppumisen, Balkanin sotien, globalisaation ja suunnattomien teknisten edistysaskelien. Tämän päivän verkostoituneessa maailmassa yhteistyö on vieläkin tärkeämpää kuin 40 vuotta sitten.\nMeidän on nyt päätettävä, onko meillä tahtoa ja tarmoa ylläpitää tätä perintöä. Minusta se ei ole edes kysymys. Varteenotettavia muita vaihtoehtoja ei nimittäin ole.\nMeidän on muistettava, että Etyjin alue ei ole koko maailma. Jatkuva kuohunta Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa on myös vakava haaste Euroopan vakaudelle ja turvallisuudelle. Omien ongelmiemme lisäksi joudumme vastaamaan maailmanlaajuisiin kysymyksiin ja haasteisiin kuten ilmastonmuutokseen.\nEuroopan näkökulmille ja ajatuksille annettu painoarvo tässä globaalissa keskustelussa riippuu muun muassa siitä, kuinka yksimielinen ja yhteistyökykyinen Etyj-alue on. Maailma ei ole ollut Eurooppa-keskeinen enää pitkiin aikoihin, mutta euroatlanttinen yhteisö on edelleen merkittävä maailmanlaajuinen toimija. Emme voi kuitenkaan olettaa vaikutusvaltaamme kovin suureksi, jos emme pysty pitämään omia asioitamme järjestyksessä.\nEtyj on toiminut tehokkaasti ja palvellut meitä hyvin tähän asti, ja toivon sen toimivan tehokkaasti asiamme edistämiseksi vastaisuudessakin. Toivon teille parhainta menestystä vaativassa työssänne. Kiitos.


Amagnus@india.com poisto | Miten poistaa\nPoista Amagnus@india.com Ransomware\nLähettäjä Removal maanantai 9 päivänä tammikuuta 2017\nMiten poistaa Amagnus@india.com Ransomware?\n”Intia” rivi ransomware työkaluja kasvaa numerot. On enemmän ja enemmän ohjelmia popping tyyppi. Ne kaikki noudattavat samaa kaavaa, ja aiheuttaa samaan soppaan. Viimeistään liittyy Amagnus@india.com email. Infektio, liitetty osoite, on muunnos Dharma ransomware. Ja Dharma puolestaan oli muunnos Crysis-infektio. Nyt, että olet kiinni Amagnus työkalu sukuperää, tässä on, miten se toimii. Ohjelma tunkeutuu tietokoneeseen ja sitten turmelee. Se on yksinkertainen periaate. Ransomware salaa kaikki tiedot ja extorts rahaa. Kun se on tehty salaus, näyttää lunnaita merkille. Se on jokaisen kansion, joka sisältää salattuja tietoja. Ja se on model after sinun kassa. Se näyttää perustiedot. Muistiossa todetaan pulmallinen, ja mitä olet odotetaan tekevän. Jos haluat avata tiedostoja, on noudattanut sen vaatimuksia. Oletettavasti voit maksaa ja sitten kokea salauksen avain. Soveltaa sitä, ja tiedostot ovat ilmaisia. Mutta. Tässä on asia. Mitä jos se ei lähetä sinulle yhden? Tai lähettää sinulle väärä? Tai, se on oikea ja se toimii, mutta kaksi tuntia myöhemmin, tietoja saa lukittu taas? Loppujen lopuksi salausavainta poistaa salausta, eikä infektio. Amagnus ransomware edelleen tietokoneeseen, lakko jälleen kerran valmis. Ymmärtää tämän. Kun kyse on ransomware, Kaikki ransomware ei ole mitään takeita. Ainoa asia, joka melko varmasti on, että työkalu double-cross sinulle. Ransomware työkalut ovat epäluotettavuutensa! Amagnus-infektio ei ole erilainen! Se on cyber vitsaus. Ja sinun täytyy tehdä parhaanne, sisältävät sen kolhia. Rajattava ne tietosi vain. Älä anna nastiness levittää! Jos noudatat, uhkaavat yksityisyyttä. Niin älä! Perhe-elämän suojaa millä tiedostot. Se on kova valinta. Mutta se on oikea.\nRansomware ohjelmat käyttävät petos liukua ja huomaamatta. Ja sinulla ei ole aavistustakaan niiden läsnäolo tietokoneeseen. Vasta työkalu toistetaan ja salaa kaiken. Mutta miten luulet se onnistuu hiipiä ohi? No ransomware sovellusten riippuvaisia salakavalia, vaan ja hienous. He kääntyvät vanha mutta gold menetelmiä hyökkäyksen. Suosituin niistä on spam email kiintymys. Ohjelmat piiloutua oikeutettu näköinen sähköpostit. Jos yhtäkkiä, sähköpostia tuntemattomalta lähettäjältä, ole varovainen! Malware yleensä virittämän liitteenä. Jos olet ladannut sen, thats it. Mahdollistaa tartunnan järjestelmään, ja et edes tiedä. Joten, jos sähköpostia lähetetään PayPal, tarkistaa, jos se on todellinen yritys. Paras neuvo noudattaa on avata jokin email pitämänne epäilyttäviä. Ja jos et Avaa, ladata tai avata linkkejä, löytyy se. Ne ovat ongelmia. Amagnus, työkalun avulla voit liukua ja myös freeware ja fake päivitykset. Jos haluat säilyttää tällaisia ikäviä ohjelmia pois järjestelmästä, ole varovainen! Verkkouhilta saalistavat huolimattomuudesta. Siis kaksi kertaa yhtä valppaana työkaluja tai päivityksiä asennettaessa. Jopa hieman ylimääräistä huomiota tänään voi säästää ton kysymyksiä huomenna.\nMiksi onko Amagnus@india.com vaarallista?\nJoten mitä tapahtuu, kun ransomware hiipii PC huomaamatta? No olet onnekas ja on vielä muutama päivä Bliss. Ransomware Waits ja EI potkii muutaman päivän. Mutta onnea tällaista on epätodennäköistä. Mikä on todennäköistä, että sen ohjelma asetetaan pois heti soluttautumisen. Sitten huomaat oli virheen. Yhtäkkiä omalla huolimattomuudellaan seuraukset tulla toisaalle. Kaikki yhteen tiedostoon, voit jättää tietokoneeseen saa lukita. Löydät kunkin lisätyn tunnisteella. Ja ei väliä kuinka monta kertaa voit muuttaa nimen takaisin, tiedosto pysyy lukittuna. Kun Amagnus-työkalu lisää laajennus, thats it. Tietoja ei ole enää käytettävissä. Ainoa tapa purkaa, mikä sai salattu on erityisen avaimen. Ja kuten olen varmaan arvata tähän mennessä, se maksaa sinulle. Puoli Bitcoin, yksi koko Bitcoin, joskus jopa paljon enemmän. Ja koska 1 Bitcoin on noin 600 dollaria, se ei ole äijä muuttaa. Mitä sinun täytyy ymmärtää, että vaikka työkalu halusi yhden dollarin sinulta, voit silti ei pitäisi maksaa. Miksi? No, koska se on ansa. Jos kuulu se, olet niin syvällä, ei paeta. Let’s selvittää. Maksamaan cyber sieppaajat, voit ottaa heihin yhteyttä Amagnus@india.com sähköpostitse. Sitten ne tarjoavat sinulle lisää tietoja maksu. Ja mieti sitä. Tätä varten sinun täytyy antaa henkilökohtaisia ja taloudellisia tietoja. Sitten kohteliaasti magic keyloggers verkkorikollisten saada käsiinsä sitä. He saavat yksityisten tietojen käyttäminen. Ja kun he tekevät, he voivat käyttää parhaaksi katsomallaan. Ja ei ole kuvia, asiakirjoja ja vaikka mitä, kannata tätä riskiä! Siksi asiantuntijat neuvovat kohti EIVÄT täytä! Ei TARVITSE maksaa lunnaita. Hävitä tietosi nimissä yksityisyyttäsi. Yksi on selvästi paljon tärkeämpi kuin muut. Selvittää painopisteet ja toimia sen mukaisesti.\nAmagnus@india.com poisto Ohjeet\nEtsi kaikki epäilyttävät prosessit liittyvät Amagnus@india.com salaus Virus.\nVAIHE 3: Etsi Amagnus@india.com salaus myrkky alku asema\nVaroitus, useita anti-virus skannereita on havaittu mahdollinen haittaohjelma Amagnus@india.com.\nYhteinen Amagnus@india.com käyttäytymistä ja muita tekstin emplaining som info liittyvät käyttäytymistä\nAmagnus@india.com poistaa asettaa arvopaperi pehmo.\nAmagnus@india.com osoittaa kaupalliset ilmoitukset\nAmagnus@india.com yhteys Internetiin ilman lupaa\nAmagnus@india.com suorittaa Windows OS-versiolla\nPoistaa Amagnus@india.com Windows\nPoista Amagnus@india.com Windows XP:\nPoista Amagnus@india.com sinun Windows 7 ja Vista:\nPoista Amagnus@india.com Windows 8 ja 8.1:\nPoista Amagnus@india.com Your selaimilta\nAmagnus@india.com Varastosta Internet Explorer\nPoistaa Amagnus@india.com Mozilla Firefox\nLopettaa Amagnus@india.com Chrome\n« Prestoris.com poisto


Artikkelikokoelma Korkeakoulututkimuksen juhlasymposiumista - PDF\nArtikkelikokoelma Korkeakoulututkimuksen juhlasymposiumista\nDownload "Artikkelikokoelma Korkeakoulututkimuksen juhlasymposiumista 25. 26.8.2008"\n1 T O I M I T T A N E E T T I M O A A R R E V A A R A & T A I N A S A A R I N E N Artikkelikokoelma Korkeakoulututkimuksen juhlasymposiumista\n2 Kilvoittelusta kilpailuun?\n4 Timo Aarrevaara & Taina Saarinen (toim.)\n5 JULKAISUN MYYNTI: Koulutuksen tutkimuslaitos Asiakaspalvelu PL Jyväskylän yliopisto Puh. (014) Faksi (014) Sähköposti: Julkaisu on käynyt läpi referee-arvioinnin Kirjoittajat ja Koulutuksen tutkimuslaitos Yhteistyökumppani: Korkeakoulututkimuksen seura ry. Kansi ja ulkoasu: Martti Minkkinen Taitto: Kaija Mannström ISBN Jyväskylän yliopistopaino Jyväskylä 2009\n6 Sisältö Timo Aarrevaara & Taina Saarinen Kilpailun ja kilvoittelun lataukset korkeakoulutuksessa... 7 Rosemary Deem Kilpaillako vai eikö kilpailla? 2000-luvun yliopistot valintojen edessä Steve Fuller Autonomian hinta? Julkisen ja yksityisen sektorin korkeakoulujen ratkaisut koulutuksen taloustieteessä KORKEAKOULUPOLITIIKAN NÄKÖKULMAT Jarkko Tirronen & Jussi Kivistö Uusi hyödyn aikakausi ja yliopiston kolmas tie Terhi Nokkala Kilpailukykydiskurssi korkeakoulutuksen kansainvälistymispolitiikassa Sakari Ahola Johan on markkinat eli pitäisikö rankinglistat rankata? Heli I. Koskinen Eläinlääketieteen kentän rajat suomalaisessa koulutusjärjestelmässä\n7 KORKEAKOULUPEDAGOGIIKAN NÄKÖKULMAT Anneli Sarja & Sirpa Janhonen Kilpailun luomat jännitteet ja siirtymät ammattikorkeakoulun opetussuunnitelman kehittämistyössä Irma Kakkuri Yliopiston ja yliopisto-opiskelijan lukemisvaikeuspuheen arkeologinen analyysi OPISKELIJAVIRTOJEN NÄKÖKULMAT Satu Merenluoto Nuori ja nopea valmistuja Mitä me etsimme ja mitä saamme? Visa Tuominen, Juhani Rautopuro & Antero Puhakka Varhainen mato linnun nappaa? Opiskeluajan yhteys vastavalmistuneiden maistereiden työmarkkinatilanteeseen Hannu Perho Hakijoiden ammatillisen suuntautumisen ja piirteiden sekä luokanopettajavalintojen yhteydet opettajana pysymiseen, valintatyytyväisyyteen ja työn imuun Kirjoittajat\n8 Timo Aarrevaara ja Taina Saarinen Kilpailun ja kilvoittelun lataukset korkeakoulutuksessa Korkeakoulututkimuksen juhlasymposiumin 2008 teema Kilvoittelusta kilpailuun? esittää kysymyksen siitä, onko akateemisessa maailmassa tapahtunut siirtymä sinnikkääseen ponnisteluun perustuvasta kilvoittelusta kohti voittoon ja muiden ohittamiseen perustuvaa kilpailua (Suomen kielen perussanakirja 2004). Samalla kysymys sisältää implisiittisen olettamuksen siitä, että kilvoittelu ja kilpailu ovat jotenkin olemassa olevia ilmiöitä korkeakoulutuksessa. Arkikokemuksemme korkeakoulutuksen parissa työskentelevinä viittaisi siihen, että kilpailu on pinnalla nykyisessä korkeakoulupolitiikassa. Tämän kirjan artikkelit valottavat omalla tavallaan symposiumin teemaa: mitä latauksia kilpailu ja kilvoittelu saavat jos saavat korkeakoulupolitiikassa, korkeakoulupedagogiikassa sekä opiskeluvirtojen pyörteissä. Asiasanat: kilpailu, säännöt, korkeakoulupolitiikka, korkeakoulutus Kilvoittelu akateemisen ja sivistyksellisen tradition perustana Kilpailua voi lähtökohtaisesti esiintyä vain, jos eri toimijoilla on mahdollisuus menestyä. Siksi kilpailulla on oltava kohde ja pelisäännöt, jotka estävät mielivallan. Jos näitä ei ole, vain vahvin voittaa ja uuden tiedon kehittyminen jää todennäköisesti toteutumatta. Akateeminen yhteisö ei ole kilpailun areenana ongelmaton. Kilpailun sääntöjen tulisi korkeakouluissa taata paljon sellaistakin, mikä ei suoraan 7\n9 Timo Aarrevaara & Taina Saarinen liity kilpailun prosessiin tai lopputulokseen vaan akateemisiin arvoihin. Kilpailun tulisi mahdollistaa tasa-arvon toteutuminen ja tieteen vapaus. Toisaalta korkeakouluinstituutioiden kilpailua mahdollistavat mekanismit ovat myös taloudellisia ja toiminnallisia sitoumuksia, joiden toteutuminen ei ole välttämättä lainkaan sidoksissa akateemisten arvojen toteutumiseen. Akateemisten alojen kannalta kilpailun pelisääntöjen tulisi mahdollistaa korkeakouluissa luontainen vuorovaikutus sekä työnjaon toteuttaminen tieteenalojen, rakenteiden ja yksilöiden välillä. Korkeakoulutusta koskevassa keskustelussa huoli kansainvälisen kilpailukyvyn kasvusta on ilmeinen, mutta se koskee korkeakouluinstituutioita ja niiden toimijoita varsin eri tavoin (Maassen & Olsen 2007, 14). Vakiintuneille toimijoille kansallisen kontekstin syrjäytyminen kansainvälisellä on voinut merkitä aseman heikkenemistä, uusille toimijoille taas mahdollisuutta kilpailla resursseista periaatteessa tasaveroisesti kaikkien toimijoiden välillä. Kansainvälinen kilpailu on kuitenkin merkinnyt Suomessa korostetusti eurooppalaista näkökulmaa, joka kilpailukyvyssä on jäänyt USA:n ja Australian korkeakoulujärjestelmien taakse, oli kyse sitten opiskelijamääristä, opiskelijoiden, opettajien ja tutkijoiden kansainvälisestä liikkuvuudesta tai kansainvälistä ranking-listoista. Myös Australia sekä Aasia, ennen kaikkea Kiina ja Japani, ovat saavuttaneet eurooppalaisten yliopistojen etumatkaa. Tämä on edistänyt kilpailun elementin vahvistumista myös eurooppalaisissa yliopistoissa luvun korkeakoulutuksen trendi on ollut korkeakouluissa tapahtuvan tutkimuksen ja opetuksen kasvu. Trendi on kansainvälinen ja koskee Suomeakin varsin vahvasti. Se on merkinnyt markkinoiden merkityksen korostumista ja korkeakouluinstituutioiden vahvistuvaa vastuuta omista toimintaedellytyksistään. Korkeakouluissa sekä yliopistoissa työskentelevä akateeminen professio kohta yhteiskunnan suostuttelun kilpailun alueille ainakin kolmella teemalla. Nämä ovat relevanssi, kansainvälistyminen ja johtaminen (Kogan & Teichler 2007, 10 11). Relevanssin vaatimus tuotetulle tiedolle ja sen soveltamiselle ei välttämättä synny tieteenalojen omista lähtökohdista. Yhteiskunnan vaatimukset korkeakoulutuksen tuottamille vaikutukselle ovat kasvaneet, mutta yliopistot ovat harvoin areenoja nopeasti osoitettavalle relevanssille. Tutkimuksen ja opetuksen hyödynnettävyys on noussut alueeksi, jolla korkeakouluinstituutiot sekä yksittäiset tutkijat ja opettajat voivat kilpailla. Toinen Koganin ja Teichlerin esille ottama teema on kansainvälistyminen, joka syrjäyttää perinteisiä kansallisia ja sosio-ekonomisia olosuhteita. Korkeakouluinstituutioilta odotetaan kykyä tunnistaa kansainvälisiä trendejä sekä hyödyntää niihin 8\n10 Kilpailun ja kilvoittelun lataukset korkeakoulutuksessa liittyvää tiedontuotantoa ja informaatiovirtoja. Suomalaiseen korkeakoulujen ohjaukseen on rakennettu varsin paljon mekanismeja, joilla tutkijoita ja opettajia ohjataan reagoimaan trendeihin. On luonnollista, että trendeihin tarttumisesta palkitaan jos tarkoituksena on ohjata korkeakouluja reagoimaan yhteiskunnan osoittamiin tiedontuotannon ja koulutuksen tarpeisiin. Kansallisten ohjelmien ja rahoituksen avulla trendeihin tarttuminen muodostaa myös alueen, jolla oikeudenmukainen kilpailu resursseista on mahdollista. Kolmas alue on johtaminen, jonka avulla työn edellytykset ja työnjako määrittyvät. Johtamisen avulla korkeakouluyhteisöt voivat luoda mahdollisuuksia reagoida ympäröivän yhteiskunnan vaatimuksiin. Toisaalta johtaminen voi muodostua kilpailutekijäksi, jolla tutkimuksen ja opetuksen mahdollisuuksia voidaan ylläpitää ja parantaa hyvin erilaisilla ratkaisuilla. Johtaminen on kilpailun alue, joka voi taata tai estää korkeakouluinstituutioiden menestymisen. Suomessa on seurattu saksankielisen yliopistokulttuurin perinnettä, jossa tiede ja opetus on lähtökohtaisesti vapaata rahoittajan ohjauksesta. Tässä lähtökohdassa kilpailu muilla kuin akateemisen kilvoittelun tekijöillä voi näyttäytyä korkeakoulujen itsemääräämisoikeuden rajoittamisena. Toisaalta yhteiskunta on muuttunut ympärillä, eikä laajentunut korkeakoululaitos voi pysyä erillisenä saarekkeena yhteiskunnan kehityksestä. Opetusministeriön tutkijanuratyöryhmän (OPM 2007) mukaan ongelmia tutkijan työuralle aiheuttavat tutkijoiden heikko mahdollisuus liikkuvuuteen sekä ulkopuolisen tutkimusrahoituksen ja urakehityksen yhdistäminen. Tutkimuksen ja opetuksen työssä jättäytyminen vain akateemisen kilvoittelun alueelle voi merkitä marginalisoitumista vain oman tieteenalan kannalta relevantin tiedon tuottamiseen ja rajoitettua kykyä siirtyä työmarkkinoilla korkeakoululaitoksen ulkopuolelle. Donald Light (1974) on korostanut, että akateeminen professio muodostaa yliopistoissa vahvan yhteisön, joka vaikuttaa keskeisesti rekrytointeihin akateemisiin tehtäviin ja niihin valittavien kouluttamiseen, arvioi jäsentensä kelpoisuutta, on vastuussa työn laadusta, omaa korkean arvostuksen ja perustaa toimintansa monimutkaiseen tiedon järjestykseen. Tämän toteutuminen edellyttää akateemisten alojen sisällä melko yhdenmukaista toimintakulttuuria, koska akateemisilla askelmilla ei käytännössä edetä ilman alan yhdenmukaistavaa toimintatapaa. Kyse on David Dillin (1982) tarkoittamasta itseään täydentävän instituution piirteistä. Kilvoittelu näyttäisikin olevan Tony Becherin ja Paul Trowlerin (2001) tarkoittamalla tavalla tieteenalakohtaista. Tieteenalojen sisällä pelataan kunkin alan sosiaalisten 9\n11 Timo Aarrevaara & Taina Saarinen sääntöjen rajoissa sekä oman itsensä kanssa kilvoitellen että muita vastaan kilpaillen. Kilvoittelu ei näytä liittyvän ensisijaisesti rakenteisiin ja virkoihin vaan akateemiselle professiolle ominaisiin toimintatapoihin. Ongelmana on, ettei tämä kilvoittelu näy suoraan korkeakoulupoliittisen kilpailun kentällä. Kilvoittelu ja kilpailu eivät kohtaa, jos sekä pelikenttä että säännöt eroavat toisistaan. Korkeakoulut ovat lunastaneet yhteiskunnassa julkisen hyväksynnän hoitamalla tehtävänsä tunnustetusti. Kilpailu akateemisen edistyksen ja taloudellisen hyvinvoinnin toteuttajana Suomalaisessa hyvinvointiajattelussa valtion suora ohjaus on näyttäytynyt selkeänä toimintamallina, joka sopii laajasti eri osapuolille. Korkeakoulut ovat palvelleet yhteiskuntaa valtion kautta muodostaen orgaanisen kokonaisuuden. Onhan esimerkiksi nykyisessä yliopistolaissa sekä luonnoksessa uudeksi yliopistolaiksi ( , 2 ) yliopistojen tehtäväksi määritelty vapaan tutkimuksen sekä tieteellisen ja taiteellisen sivistyksen edistäminen, tutkimukseen perustuvan ylimmän opetuksen antaminen sekä opiskelijoiden kasvattaminen palvelemaan isänmaata ja ihmiskuntaa. Yliopistoille on näitä tehtäviä hoitaessa määritelty tavoite toimia vuorovaikutuksessa muun yhteiskunnan kanssa sekä edistää tutkimustulosten ja taiteellisen toiminnan yhteiskunnallista vaikuttavuutta luvulta alkanut suomalaisen yhteiskunnan muutos heijastui valtion tahtona arvioida kaikkea julkista toimintaa, ja orgaaninen yhteys valtion ja korkeakoulujen välillä alkoi heikentyä. Suomalaiselle korkeakoulujärjestelmälle alkoi syntyä kilpailukyvyn vaatimus, joka aiemmin oli yhdistetty teollisuuteen ja julkisen hallinnon rakenteisiin. Laajentuvaan korkeakoulutukseen kohdistuivat eurooppalaisen trendin mukaiset vaatimukset, joita voidaan kuvata käsitteillä kilpailu, tehokkuus ja yrittäjyys (Neave 2000, 18). Modernissa yhteiskunnassa kilpailun avulla on mahdollista muuttaa toimijoiden asemaa yhteiskunnassa, ja siten kilpailu on korkeakoulujärjestelmissä välttämätön elementti. Tämä näkyy selvästi akateemisessa imussa, joka mahdollistaa samanaikaisesti koulutuksen laajuuden ja laadunvarmistuksen ratkaisemisen korkeakouluinstituutioiden kilpailun avulla. Kilpailun hyödyt eivät siten ole välttämättä taloudellisia vaan toiminnallisia, ja hyödyt voivat jakautua laajalti parempana laatuna, arvostettuina tutkintoina tai korkeakoulujen parantuneena asemana toimia yhteistyökumppanina tutkimuksen ja koulutuksen alueilla. 10\n12 Kilpailun ja kilvoittelun lataukset korkeakoulutuksessa Eurooppalaisen korkeakoulualueen (EHEA) ja tutkimusalueen (ERA) toteutuminen merkitsee kansallisiin korkeakoulujärjestelmiin kohdistuvia kasvavia kilpailukyvyn vaatimuksia. Suomalaisten korkeakoulujen intressissä on, että niiden olosuhteet ja kilpailun pelisäännöt ovat jokseenkin samanlaiset kuin muualla Euroopassa. Siten suomalaiset korkeakoulut säilyvät haluttuina partnereina tutkimuksessa ja koulutuksessa sekä suosittuna kansainvälisen liikkuvuuden kohteena. Käsitys hyvästä hallinnosta 2000-luvun eurooppalaisessa kontekstissa poikkeaa oleellisesti hyvinvointiparadigmasta luvun suomalaiset yliopistot hakevat kilpailuetua erikoistumalla, tuottamalla hyödyllisiä sidosryhmäsuhteita ja tuomalla selkeästi esille strategiansa. Tavoitteena on tällöin kilpailuedun avulla saavutettava akateemisen vapauden ja institutionaalisen autonomian tukeminen. Koulutuksen kehittämissuunnitelmassa vuosille kilvoittelun näkökulmat eivät näy. Kilpailu sen sijaan mainitaan 16 kertaa erityisesti kansainvälisen kilpailukyvyn tehostamisen, sopeutumisen, menestymisen ja turvaamisen näkökulmissa. Kyse on nimenomaan yliopistojärjestelmän kansainvälisestä kilpailukyvystä; viittaukset tutkimusrahoituksesta kilpailuun taas liikkuivat ehkä yllättävästi kotimaisilla kentillä. Korkeakoulutuksen kansainvälistymisstrategiassa kansainvälinen näkökulma on luonnollisesti myös etusijalla. Kyseessä ei strategialuonnoksessa kuitenkaan ole taloudellinen kilpailu, vaan tutkimuksellinen ja yleinen, määrittelemätön kilpailu. Kiinnostavaa on, mitä tämä tarkemmin määrittelemätön, itsestään selvänä pidetty kilpailu pitää sisällään. Kansainvälistymisstrategiassa keskeisellä sijalla on myös ajatus kansallisista korkeakoulujärjestelmistä kilpailemassa osaajista kansainvälisillä markkinoilla. Kilvoittelu ei tässäkään aineistossa näy. Näyttää siltä, että kilvoittelu ja kilpailu eivät kohtaa toisiaan korkeakoulupolitiikan kentällä. Kilpailuedun hankkiminen voi olla korkeakoululle mahdollista kohdistamalla koulutus rajoitetuille kohderyhmille ja luomalla resurssit tehtävän toteuttamiseksi. Tämän toteutuminen korkeakoulutasoisin omin päätöksin on vaikeaa, koska se edellyttäisi toiminnan fokusoimista strategisin päätöksin ja siten tieteenalakohtaisten kilpailusääntöjen ylittämistä. Kyse ei ole akateemisen kapitalismin hengessä toteutetuista toimintamalleista, vaan syvällisestä korkeakoulujen kulttuurin muutoksesta, jossa korkeakouluinstituutioiden toimintatavat lähenevät yhteiskunnassa esillä olevia toimintatapoja. Burton Clarkiin (1998) yhdistetty yrittäjähenkisen yliopiston idea tuo esille myös sosiaalisia ja taloudellisia innovaatioita edistävät lähtökohdat, kuten institutionaalinen arvostus, taloudelliset resurssit, ja eettisesti kestävä toimintamalli. 11\n13 Timo Aarrevaara & Taina Saarinen Yliopistoille on toki mahdollista pysyä erillään yhteiskunnan kehityksestä ja voimistuvista relevanssin vaatimuksista, ja välttyä vastaamasta esille tuleviin tarpeisiin kattavasti. Huomio voi olla kilvoitteluun perustuvassa tieteenalojen sisäisessä kehityksessä, ja silti korkeakoulutukselle asetetut keskeiset tehtävät voivat tulla hoidetuksi menestyksellisesti ilman vahvaa parlamentaarista tai hallinnolliseen hierarkiaan perustuvaa ohjausta. Tällainen Ruususen uni ei kuitenkaan ole mahdollinen, jos tavoitteena on tiivis yhteys yhteiskuntaan ja sen pelisääntöjen mukaan toimiminen. Rothblattin (1997) ajatusta seuraten tiiviistä yhteiskunnan tarpeisiin vastaamisesta voi olla seurauksena korkeakoulujen ikuinen rauhattomuus, mikä näkyy valintojen tekemisenä tieteen ja yhteiskunnan hyväksynnän välillä. Myös tästä on kysymys kilvoittelun ja kilpailun välillä. Kilvoittelu voi toteutua tieteenalojen omien pelisääntöjen perusteella, mutta kilpailussa korkeakoulut altistuvat yleisemmille laatua ja toimintaprosesseja määrittäville toimintatavoille. Kilpailun ja kilvoittelun teemat tämän kokoelman artikkeleissa Tämän kokoelman artikkelit hakeutuivat luontevasti kolmeen alalukuun, joista ensimmäinen käsittelee kilpailun ja kilvoittelun elementtejä korkeakoulupolitiikassa. Toisen luvun teemana ovat kilpailun ja kilvoittelun elementit korkeakoulupedagogiikassa ja kolmas luku avaa kilpailun ja kilvoittelun elementtejä opiskelijavirtojen liikkeissä. Artikkeleissa näkyy sama ilmiö, jota problematisoimme jo edellä: kilpailu on nykyisellään korkeakoulupolitiikan ilmiö. Kilvoittelu puolestaan liittyy sellaisiin akateemisen elämän ja yhteisön toimiin, joita tarkastelevia artikkeleja ei tähän kokoelmaan edes tarjottu luvun akateemisten yhteisöjen kilvoittelua koskeva keskustelu odottaa siten mahdollisuutta tullakseen käsitellyksi korkeakoulututkimuksen piirissä. Artikkelien painopiste on siis selkeästi kilpailun tematiikassa, ja vielä siten, että kilpailun käsitteistöä pohditaan selkeästi enemmän korkeakoulupolitiikan teksteissä kuin korkeakoulupedagogiikan tai opiskelijavirtojen teemoja käsittelevissä teksteissä. Rosemary Deem jäsentää artikkelissaan Kilpaillako vai eikö kilpailla? 2000-luvun yliopistot valintojen edessä niitä tekijöitä, jotka ovat johtaneet korkeakoulut kiihtyvään kilpailun kierteeseen. Julkisin varoin rahoitettu korkeakoulutus on kasvanut viime 12\n14 Kilpailun ja kilvoittelun lataukset korkeakoulutuksessa vuosikymmeninä rajusti, ja samanaikaisesti myös yksityinen korkeakoulusektori on löytänyt markkinarakonsa korkeakoulutuksen kentällä. Tämän seurauksena korkeakoulutus on alettu enenevästi nähdä markkinahyödykkeenä. Yksilöiden kilpailu akateemisen habituksen metsästyksessä on jo itsestäänselvyys, kun taas yliopistot ja korkeakoulut joutuvat ottamaan kantaa siihen, kilpaillako sijoituksista kansainvälisillä ranking-listoilla, asiakasorientoituneiden opiskelijoiden suosiosta, vai tutkimuksen ja opetuksen kaksoishaasteissa. Vaikka kilpailu onkin syvällä akateemisen elämän luonteessa, Deem väittää kuitenkin, että tutkijat voivat itse vaikuttaa kilpailullisuuden painoarvoon ymmärtämällä ja kontrolloimalla paremmin omaa käyttäytymistään ja toimintaansa ohjaavia arvoja. Steve Fuller korostaa artikkelissaan Autonomian hinta? Julkisen ja yksityisen sektorin korkeakoulujen ratkaisut koulutuksen taloustieteessä, että tiedeyhteisön tehtävistä tiedon luomista ja levittämistä pidetään laajasti itsestäänselvyytenä. Käytännössä yliopistot yrittävät kuitenkin legitimoida olemassaoloaan lyhytaikaisilla hyödyillä, joihin yhteiskunnassa on kysyntää. Tässä kilpailussa luonnontieteet ovat saavuttaneet menestystä jäljittelemällä teollisuudelle ominaisia tuottavuuden toteutusta. Yliopistolaitoksen vahvuudet ovat kuitenkin traditioissa, jotka mahdollistavat hyödyn syntymisen laajasti ja sitomatta sitä tiedon tuottajin tai resurssien luojiin. Fuller esittelee artikkelissaan ajatuksen loputtomasti jakautuvasta anna hyvän kiertää -periaatteesta, joka voi kerrannaisvaikutuksineen olla se laajemmin korkeakoulutuksen pysyvyyttä varmistava tekijä, kuin lyhytaikainen hyödyn tavoittelu. Hyötyjen kohdistuminen välillisesti ja ennustamattomasti oikeuttaa korkeakouluja keräämään resurssejaan pyyteettömin lahjoituksin ja vaikeasti mitattavin henkisin panostuksin. Jarkko Tirronen ja Jussi Kivistö tarkastelevat artikkelissaan Uusi hyödyn aikakausi ja yliopiston kolmas tie yliopistojen ja muun yhteiskunnan suhdetta, sekä sitä, missä määrin tämä suhde on tai ei ole muuttumassa. Heidän artikkelissaan kilpailu näyttäytyy lähinnä modernin tiedeyliopiston kilpailukykynä, uuden hyödyn aikakauden yliopiston toiminnan määrittäjänä. Myös modernin yliopiston tavoitteena on tieteellisesti pätevä tieto joka syntyy tieteen oman normiston sääntelemänä. Kirjoittajat kuvaaavat modernia tiedeyliopistoa akateemisten, markkinavetoisten ja julkisohjautuvien arvojen ja tarpeiden risteymänä, jossa elinkeinoelämä, valtio ja muut intressitahot ovat jatkuvasti läsnä. Yliopistojen autonomia kiteytyy tällöin akateemisen vapauden ja riippumattoman rahoituksen toteutumiseen. Terhi Nokkala tarkastelee artikkelissaan Kilpailukykydiskurssi korkeakoulutuksen kansainvälistymispolitiikassa kilpailukykyä korkeakoulupolitiikan ja erityisesti glo- 13\n15 Timo Aarrevaara & Taina Saarinen baalin markkinatalouden sekä kilpailullisen tietoyhteiskunnan viitekehyksessä. Kansainvälinen kilpailukyky näyttäytyy Nokkalan artikkelissa korkeakoulutuksen kansainvälistymispolitiikan ytimenä ja laajemminkin korkeakoulupolitiikkaa määrittelevänä diskurssina. Kilpailukyky esiintyy korkeakoulupuheessa erityisesti kansallisen tai alueellisen korkeakoulutuksen kansainvälisenä vetovoimana. Diskurssin vaihtoehdottomuus luo vaatimuksen aktiivisesta, joustavasta, kilpailullisesta, kansainvälisestä ja jatkuvasti uutta oppimaan taipuvasta moniosaajasta ja huippusuorittajasta. Kirjoittaja painottaakin korkeakoulututkijoiden vastuuta etsiä vaihtoehtoja tälle dominoivalle diskurssille. Sakari Aholan artikkelissa Johan on markkinat eli pitäisikö rankinglistat rankata? käsitellään kilpailua nimenomaan toisten ohittamisen ja kilpailun voittamisen ja häviämisen merkityksessä. Yliopistot kilpailevat paikasta rankinglistoilla, voitoista ja tappioista, voittajien selviytyessä hengissä lähestulkoon sosiaalidarvinistisessa hengessä. Kirjoittaja ei analysoi yksittäisiä mittareita vaan rankingjärjestyksien muotoutumista. Artikkeli kiinnittää huomiota myös yliopistojen rankkausten käyttökelpoisuuteen eri maissa. Rankinglistoja laaditaan niiden ongelmista huolimatta, koska kilpailu kuuluu ihmisluontoon. Silti rankkausten arviointi on kirjoittajan mukaan mahdollista jättää akateemisen yhteisön harjoittaman normaalin tieteellisen keskustelun ja arvioinnin piiriin. Heli I. Koskisen artikkeli Eläinlääketieteen kentän rajat suomalaisessa koulutusjärjestelmässä puolestaan tarkastelee kilpailua yhden tieteenalan ilmiönä sekä tieteenalan sisäisenä, tieteenalojen välisenä että eri koulutustasojen välisenä taisteluna asemista ja resursseista. Artikkelin aineistona ovat eläinnaturopaattikoulutuksen, agrologikoulutuksen ja eläinlääkärikoulutuksen opetussuunnitelmat, joista etsitään rakenteellisia yhteneväisyyksiä opetettavien asiasisältöjen jäsennystapojen sekä tavoitteiden, toteutuksen ja arvioinnin samankaltaisuuksien osalta. Opetussuunnitelmat muuttuvat samojen yhteiskunnallisten muutosten seurauksena, joilla muuttuu myös eläinlääkäriopiskelijoiden suhde omaan ammattiinsa. Onko samanaikainen menestyminen kilpailun eri kentillä ylipäätään mahdollista? Artikkeli korostaa kilpailua työelämän vaatimusten muutosten arvaamattomuuden näkökulmasta. Anneli Sarja ja Sirpa Janhonen analysoivat artikkelissaan Kilpailun luomat jännitteet ja siirtymät ammattikorkeakoulun opetussuunnitelman kehittämistyössä ikäluokkien pienenemisen aiheuttamaa oppilaitosten välistä kilpailua opiskelijoista, ja tämän kilpailun heijastumia oppilaitosten opetussuunnitelmatyössä. Kilpailu synnyttää oppilaitoksissa tarvetta erottautua muista. Toiminnan teoriaan perustuva tutkimus 14\n16 Kilpailun ja kilvoittelun lataukset korkeakoulutuksessa tuo esille erilaisia jännitteitä, jotka vaikeuttivat oppilaitoksen kehittämistä ja opiskelijoiden osallistumista. Kirjoittajat tuovat esille myös dialogisten oppimisfoorumien näkökulman, jotka voivat luoda vaihtoehtoja kilvoittelulle ja kilpailulle. Työelämän, koulutuksen ja tutkimuksen rajavyöhykkeellä liikkuvassa kehittämistyössä tarvitaan sellaisia oppimistiloja, joissa erilaiset käytänteet ovat sallittuja. Ratkaisevaksi kehittämistyössä osoittautuivat rajanylittäjäpersoonat, jotka olivat valmiita kyseenalaistamaan erilaisia toimintakäytänteitä. Irma Kakkuri tarkastelee artikkelissaan Yliopiston ja yliopisto-opiskelijan lukemisvaikeuspuheen arkeologinen analyysi diskursiivisiin käytäntöihin ja puhetapojen säännönmukaisuuksiin kätkeytyviä tiedon rakenteita ja lukemisvaikeuden kohteen ilmaantumisen esiintymispintoja foucaultilaisista lähtökohdista. Lukemisen vaikeudet hidastavat opiskelua ja haastavat kilpailuun perustuvassa yliopistossa hyvän opiskelijan identiteettiä. Jyväskylän yliopiston asiantuntijoiden ja opiskelijoiden lukemisvaikeuspuheen analyysissa paljastuu jännite, joka purkautuu pedagogiikan, mittaamisen ja tutkinnon polkuina. Näistä jännitteistä Kakkuri johtaa erilaisia pedagogisia kehittämisvaihtoehtoja, joiden toteutus riippuu siitä, minkä polun yliopisto haluaa valita. Satu Merenluoto tuo artikkelissaan Nuori ja nopea valmistuja Mitä me etsimme ja mitä saamme esille opintojen kestoon ja valmistuneiden ikään liittyviä tekijöitä kulttuuripääoman kontekstissa. Kirjoittaja kiinnittää huomiota siihen, että Suomessa korkeakouluista valmistuvat ovat keskimäärin kaksi vuotta vanhempia kuin OECD-maissa keskimäärin, ja heidän työuransakin on vastaavasti lyhyempi. Artikkelin mielenkiintoinen kysymys on, mihin kilpailu nuoresta ja nopeasta valmistujasta johtaa? Kyse on siitä, millaisia kilpailuasetelmia opiskelijoille voidaan tuottaa. Suomalaisen korkeakoulujärjestelmän vahvuutena on pidetty tasa-arvon toteutumista, mutta nuoriin ja nopeisiin valmistujiin panostaminen voi muuttaa tätä lähtökohtaa. Eri edellytykset suosivat eri opiskelijoita, jolloin kyse on pohjimmiltaan siitä, minkälaisten opiskelijoiden halutaan menestyvän opinnoissaan. Visa Tuominen, Juhani Rautopuro ja Antero Puhakka tarkastelevat artikkelissaan Varhainen mato linnun nappaa? Opiskeluajan yhteys vastavalmistuneiden maistereiden työmarkkinatilanteeseen toisen syklin tutkintoa ja siihen käytettyä aikaa suhteessa työmarkkinatilanteeseen. Taustalla ovat sekä Suomessa että maailmalla esiin nousseet vaatimukset joustavan ja uusiutumiskykyisen työvoiman tuottaminen viime kädessä kansainvälisen kilpailukyvyn ylläpitämiseksi. Kirjoittajat pohtivat aineistonsa perusteella nopean ja määrätietoisen opiskelun merkitystä kilpailuteki- 15\n17 Timo Aarrevaara & Taina Saarinen jänä työmarkkinoille sijoittumisessa, ja suhteuttavat samalla tuloksiaan professio generalisti-tutkintojakoon. Tulosten perusteella pitkä opiskeluaika ei näytä parantavan opiskelijan kilpailuasemaa työmarkkinoilla generalistisilla sen paremmin kuin professiotutkinnonkaan aloilla. Nopeasti valmistuneet näyttävät myös menestyneen opinnoissaan paremmin, kuin hitaasti valmistuneet. Työpaikoista kilpailtaessa nopea valmistuminen saattaakin erityisesti generalistien osalta toimia erottavana tekijänä, kun työnantajat yrittävät ymmärtää tutkintojen sisältämää osaamista. Hannu Perho tuo artikkelissaan Hakijoiden ammatillisen suuntautumisen ja piirteiden sekä luokanopettajavalintojen yhteydet opettajana pysymiseen, valintatyytyväisyyteen ja työn imuun esille luokanopettajakoulutuksen kilvoittelun taustatekijöitä tutkimuksella, joka kohdistuu ammatilliseen suuntautumiseen ja alalla pysymiseen. Tutkimus kohdistuu yhdessä yliopistossa luokanopettajiksi valmistuneisiin vuotta opintojen aloittamisen jälkeen. Naisilla valintatyytyväisyyttä ennustivat erityisesti sisäiset motiivit, sosiaalinen suuntautuminen ja kasvatuskiinnostus; miehillä tilanne oli monimutkaisempi. Naisilla työolojen parantaminen esimerkiksi resursseja lisäämällä ja kilpailuilmapiiriä keventämällä saattaisikin lisätä tyytyväisyyttä ja työn imua. Kohderyhmänä oleville luokanopettajille kilpailu näyttäytyy erityisesti pääsykoekarsinnoissa ja 90-luvun puoliväliin asti ulottuneissa opetustaidon arvosanakamppailuissa. Lähteet Becher, T. & Trowler, P Academic tribes and territories. 2 nd revised edition. Buckingham: Society for Research into Higher Education. Clark, B. R Creating entrepreneurial universities. Organizational pathways of transformation. Oxford: Pergamon. Dill, D The structure of the academic profession: Towards a definition of ethical issues. The Journal of Higher Education 53 (3), Kogan, M. & Teichler, U. (toim.) Key challenges to the academic profession. UNESCO Forum on Higher Education Research and Knowledge. Werkstattberichte 65. Kassel: INCHER. Light, D The structure of the academic profession. Sociology of Education 47 (1), Maassen, P. & Olsen, J University dynamics and European integration. Dordrecht: Springer. Neave, G Universities responsibility to society: An historical exploitation of an enduring issue. Teoksessa G. Neave (toim.) The universities responsibilities to society: International perspectives. Oxford: Pergamon. 16\n18 Kilpailun ja kilvoittelun lataukset korkeakoulutuksessa OPM Tutkijanuratyöryhmän loppuraportti. Opetusministeriön työryhmämuistioita ja selvityksiä 2006:13. Helsinki: Opetusministeriö. Rothblatt, S The modern university and its discontents. Cambridge: Cambridge University Press. Suomen kielen perussanakirja Helsinki: Edita. 17\n20 Rosemary Deem Kilpaillako vai eikö kilpailla? 2000-luvun yliopistot valintojen edessä Artikkelissa jäsennetään niitä tekijöitä, jotka ovat johtaneet korkeakoulut kiihtyvään kilpailun kierteeseen, ja niitä tapoja, joilla kilpailua voidaan lieventää tai muuttaa. Korkeakoulutus on alettu enenevästi nähdä markkinahyödykkeenä. Yksilöiden kilpailu akateemisen habituksen metsästyksessä on historiallista ja itsestään selvää, kun taas yliopistot ja korkeakoulut ovat uudenlaisten valintojen edessä päättäessään siitä, kilpaillako sijoituksista kansainvälisillä rankinglistoilla, asiakasorientoituneiden opiskelijoiden suosiosta, vai tutkimuksen ja opetuksen kaksoishaasteissa. Erilaisella yhteistyöllä, kuten esimerkiksi tutkimuskumppanuuksilla, strategisilla yhteenliittymillä ja yhteensulautumisilla yliopistot voivat vaikuttaa kilpailun muotoihin ja voimakkuuteen. Viime kädessä akateeminen yhteisö voi omalla toiminnallaan vaikuttaa kilpailullisuuden painoarvoon ymmärtämällä ja kontrolloimalla paremmin omaa käyttäytymistään ja toimintaansa ohjaavia arvoja. Asiasanat: korkeakoulut, kilpailu, arvot, menestystekijät, tutkimus, opetus Käännös: Taina Saarinen 19\n21 Rosemary Deem Johdanto Tässä artikkelissa tarkastellaan, miten ja miksi kilpailusta on tullut nykykorkeakoulujen keskeinen huolenaihe. Artikkelissa käsitellään myös tämän huolen taustalla olevia arvoja ja kilpailukäyttäytymisen seurauksia yliopistoille luvun yliopistot asemoituvat enenevästi sekä oma-aloitteisesti että muiden aloitteesta globaalin tietotalouden avaintoimijoiksi (Etzkowitz & Leydesdorff 1997; Enders & Fulton 2002; King 2004). Tämän kehityksen taustalla on korkeakoulutuksen massoittuminen korkean tulotason maissa, kansainvälisten opiskelijamarkkinoiden kasvu sekä hallitusten pyrkimykset kansainvälistää yliopistoja ja korkeakouluja (Asmar 2005; Ninnes & Hellsten 2005; Brown & Jones 2007). Akateemisen yhteisön työmarkkinat ovat kansainväliset (Kim 2007; Kenway & Fahey 2008), ja kiinnostus maailman huippuyliopistojen rankkaukseen kasvaa jatkuvasti (Altbach 2004; Marginson 2004; Marginson 2006; Deem, Lucas & Mok 2008). Samanaikaisesti korkeakoulutus on määritelty uudestaan, yhtäällä vastauksena julkisin varoin rahoitetun korkeakoulutuksen kasvulle ja toisaalla yksityisen korkeakoulutuksen kasvun myötä. Tämän vuoksi korkeakoulutus on alettu nähdä yksityisenä pikemminkin kuin julkisena hyödykkeenä (Marginson 2007a). Kaikki tämä johtaa siihen, että yliopistot joutuvat nykyään erilaisten valintojen eteen. Nämä valinnat liittyvät taloudellisen vakauden saavuttamiseen (mikä on erityisen haasteellinen tavoite nykyisessä maailmanlaajuisessa taloustilanteessa), opiskelijoiden houkuttelemiseen ja pitämiseen, ja huippututkijoiden palkkaamiseen ja sitouttamiseen. Muut valinnat liittyvät korkean akateemisen tason sekä korkealaatuisen opetuksen, oppimisen ja arvioinnin varmistamiseen, korkealaatuisesta tutkimuksesta huolehtimiseen, yliopistojen suhteeseen yhtäällä paikallisiin yhteisöihin ja toisaalla kansallisvaltioihin ja maailmanlaajuiseen yhteisöön, sekä aineettomien oikeuksien suojeluun. Kilpailu on useiden näiden kysymysten ytimessä. Se on myös juurtunut syvälle akateemiseen elämään, jossa akateemisen menestyksen tavoittelu on tyypillisesti hyvin yksityistä ja henkilökohtaista, vaikka yhteistyö on kasvanut niilläkin aloilla, joita ei aiemmin ole juuri yhdistetty yhteistyöhön ja tiimityöskentelyyn. Kilpailu ei ole missään nimessä uusi ilmiö korkeakoulutuksessa. Uutta on sen sijaan se, että monet yliopistot ja useimmat niissä työskentelevät ihmiset toimivat maailmanlaajuisesti, monimutkaisten paikallisten, kansallisten ja ylikansallisten valtasuhteiden verkossa (Epstein, Boden, Deem, Rizvi & Wright 2007). Kilpailu ja ne erilaisten suhteiden ja kamppailujen verkostot, joissa sitä käydään, ei ole vain 20


Onko digimarkkinointi sinulle uusi tuttavuus tai haluat kerrata selkokielisen vastauksen, mitä tietty digitaalisessa markkinoinnissa käytetty termi tarkoittaa? Tässä blogikirjoituksessa käydään läpi digimarkkinoinnin yleistä termistöä ja vahvistetaan tietopohjaa tukevalle perustalle.\nYleinen termistö ja tietoutta:\nAnalytiikka = Keino, jonka avulla tehdään analysoivia tutkimuksia, raportteja ja malleja datasta. Data-analytiikkaa tutkitaan usein Google Analyticsin avulla.\nAvainsana = Sana tai muutamien sanojen yhdistelmä, jota käyttäjä hakee hakukoneesta tai palvelusta.\nAvainsana-analyysi = Tässä analyysissä tarkastellaan avainsanoja, niiden hakumääriä ja yrityksen sekä kilpailijoiden sijoituksia etsityissä avainsanoissa. Avainsana-analyysi on oleellinen osa sisällöntuotantoa. On tärkeää, että sivustolta löytyy relevantteja avainsanoja, jotta näillä avainsanoilla voidaan sijoittua hakukoneen tuloksiin.\nB2B-markkinointi = Englanniksi busines-to-business-marketing, eli yritykseltä-yritykselle-markkinointi. Tässä markkinoinnissa tavoitellaan asiakkaiksi toisia yrityksiä.\nChat = Verkkojuttelu, viestintä kirjoittamalla chat-palvelussa. Erinomainen asiakaspalvelun muoto yritysten verkkosivuilla. Chat-laatikko asennetaan yrityksen verkkosivuille ja näin tarjoamaan reaaliaikaista asiakaspalvelua ja neuvontaa myös verkossa asioiville.\nDigitaalinen markkinointi = Yleinen termi, joka käsittää digitaalisissa kanavissa, kuten verkkosivuilla, verkkokaupassa sekä sosiaalisessa mediassa tapahtuvan markkinoinnin toimenpiteet.\nDisplay-mainonta = Erityisesti brändin tunnettuuden kasvattamiseen käytettävä markkinoinnin muoto. Display-mainontaa ovat mm. bannerimainokset, videomainokset ja kuvamainokset.\nGoogle Ads = Tämän Googlen mainonnanhallintatyökalun avulla toteutetaan maksullista mainontaa. Adsin kautta voidaan toteuttaa mm. Display-mainontaa, videomainontaa ja hakusanamainontaa.\nGoogle Analytics = Googlen analytiikkatyökalu, jonka avulla tarkastellaan verkkosivuston analytiikkaa.\nHakukone = Selainpohjainen palvelu, jonka avulla haetaan tietoa internetistä. Yleisin hakukoneista on kaikkien tuntema Google.\nHakukonemainonta = Englanniksi Search Engine Advertising, eli SEA. Hakukonemainonta tai hakusanamainonta on maksullista mainontaa, jonka avulla mainoksia näytetään hakukoneen hakutuloksissa.\nHakukonemarkkinointi = SEA + SEO = SEM, eli hakukonemarkkinointi yhdistää hakukoneoptimoinnin sekä hakukonemainonnan. Hakukonemarkkinoinnissa keskitytään siis maksettuun, että maksuttoman hakukonenäkyvyyden lisäämiseen.\nHakukoneoptimointi = Englanniksi Search Engine Optimization, eli SEO. Hyvän hakukoneoptimoinnin avulla verkkosivusto saadaan näkymään korkealla hakukoneen sijoituksissa. Hakukoneoptimoinnin yleinen tarkoitus on saada sivusto näkymään Googlen ensimmäisellä sivulla ja siellä mahdollisimman ylhäällä.\nInbound-markkinointi = Inbound-markkinointi keskittyy asiakkaisiin ja sisältöön. Tämä markkinoinnin keino on jatkuva prosessi, jonka avulla asiakas tuodaan myyjän luokse. Sisällön rooli ja yrityksen toiminta korostuu tässä markkinoinnin tyylissä.\nKonversio = Konversio on sivustolle määritetty tavoite, kuten osto, uutiskirjeen tilaaminen, yhteydenottolomakkeen lähetys tai puhelinsoitto.\nKonversioanalyysi = Tässä analyysissä tarkastellaan miten sivustolla tehtävät konversiot tapahtuvat, onko konversiolle esteitä ja kuinka konversioiden määrää voidaan lisätä. Tarkastelussa huomioidaan kävijöiden käyttäytyminen sivustolla.\nMetakuvaus = Verkkosivun koodista löytyvä meta description, eli kuvausteksti, jonka avulla voidaan määrittää tieto sivun sisällöstä. Metakuvaus näkyy sivuotsikon alla tekstinpätkänä hakukoneen tuloksissa. Oleellinen hakukoneoptimointia tehtäessä, koska metakuvaus viestii sivun sisällöstä Googlessa.\nOutbound-markkinointi = Outbound-markkinointi keskittyy markkinointikampanjoihin, tuotteisiin ja promootioon. Tällä markkinoinnin tyylillä haetaan myyntiä ja tuloksia nopeasti\nSivuotsikko = Toiselta nimeltään metaotsikko, on tekstiotsikko, joka näkyy sivustolla koodissa sekä hakukoneen hakutuloksissa otsikkona. Sivuotsikoiden optimointi kuuluu oleellisesti hakukoneoptimointiin ja vaikuttaa näkyvyyteen hakukoneessa.\nSisällönhallintajärjestelmä = Eli, CRM. Sisällönhallintajärjestelmän avulla hallitaan verkkosivustoa ja sen sisältöjä ilman pakollista koodin muokkausta. Tunnetuimpia hallintajärjestelmiä ovat mm. Wordpress ja Drupal.\nSisältömarkkinointi = Sisältömarkkinoinnin avulla luodaan kävijöitä kiinnostavaa sisältöä, joka houkuttaa vierailemaan yrityksen verkkosivustolla tai sosiaalisessa mediassa. Sisältömarkkinoinnin kirkkain tavoite on houkutella kävijästä potentiaalinen asiakas sisällön avulla.\nSisältöstrategia = Strateginen toimintasuunnitelma mitä ja minne sisältöä tuotetaan. Digimarkkinoinnin yritys ja asiakas tekevät yhteistyötä luodakseen hyvän sisältöstrategian, jonka avulla sisällöntuottaminen nopeutuu ja on selkeää molemmille osapuolille.\nSosiaalisen median markkinointi = Sosiaalisen median alustassa tehtävää yrityksen markkinointia. Jakautuu usein orgaanisiin julkaisuihin ja maksullisiin mainoksiin.\nSähköpostimarkkinointi = Usein uutiskirjeiden muodossa toteutettavaa markkinointia sähköpostin välityksellä. Uutiskirjeet ovat asiakkaiden ja muiden henkilöiden hyväksymiä sähköposteja.\nTekninen analyysi = Katsaus sivuston tekniseen puoleen. Teknisessä analyysissä tarkastellaan verkkosivustoa erityisesti hakukoneoptimoinnin ja käytettävyyden kannalta.\nPS. Lisää tietoutta ja termistöjä luvassa! Nyt kun sinulla on hallussasi termistö, voit näppärästi tutustua lisää blogitekstissä mainittuihin palveluihimme:


Tanssii tähtien kanssa/Jukka Haapalainen & Sirpa Suutari-Jääskö:\nJoskus vastaan tulee pariskuntia, joista huokuu valtava keskinäinen rakkaus ja säkenöivä energia. Sirpa Suutari-Jääskö ja Jukka Haapalainen ovat sellaisia. Pienet eleet, katseet, kosketukset ja toisen lauseen jatkaminen kertovat kahdesta tiiviisti yhteen hitsatusta ihmisestä, lahjakkaasta tanssijasta, esiintyjästä ja opettajasta.\nKolme vuotta sitten perustettu tanssistudio Haapalainen Suutarijääskö Dance Studios, HSDS , Kaapelitehtaalla Helsingissä huokuu samaa ilmapiiriä; ovet ovat auki ja sieltä täältä kuuluu iloinen puheensorina ja nauru musiikin lomassa.\n– Yksi tavoitteistamme oli saada tänne latinalaiskulttuurin fiilis. Halusimme tästä meidän näköisemme, koko perheen paikan, johon on matala kynnys tulla vaikkei olisi koskaan tanssinut.\n– Meillä on tanssitunteja ihan kaikentasoisille; aivan alkeiden alkeista maailman huippuihin asti. Harrastajat nauttivat saadessaan seurata ulkolaisten vierailijoiden treenaamista ihan läheltä. Täällä ei hyssytellä ovien takana, vaan ovet ovat ennemminkin aina auki.\nTANSSI VETI VOIMAKKAASTI\nOulusta lähtöisin oleva Sirpa ja Lapualta kotoisin oleva Jukka tunsivat jo hyvin nuorena tanssissa olevan jotain erityistä taikaa. Jukan varhaisin muisto lapsuudesta on tv:ssä esitetty elokuva, jossa oli tanssiaiskohtaus.\n– Olin hyvin pieni, ja se kohtaus on jäänyt elävästi mieleen. Olin aivan liekeissä siitä. Jos Lapualla olisi ollut balettikoulu, minut olisi varmasti viety sinne, mutta tuohon aikaan mahdollisuuksia ei juuri ollut.\n– Perheemme oli voimakkaasti kulttuuriin suuntautunut ja olimme nuorisoseuralaisia. Isäni oli erittäin hyvä tanssija, oikein polkkamestari. Äitini oli tuolloin nuorisotoimen vastaavana ja järjesti lopulta nuorisoseuralle kilpatanssikurssin.\nSirpa aloitti klassisen baletin 4-vuotiaana ja nuoresta iästään huolimatta tunsi heti olevansa oikeassa paikassa.\n– Opettaja nosti minut hyvin aikaisin satubaletista aikuisten ryhmään, jossa aloimme treenaamaan ihan kunnolla. En tiedä, mistä hän näki kykyni, ehkä keskityin niin intensiivisesti, en tiedä.\nTelevisio toimi myös Sirpalle innoittajana. Suppeasta tv-tarjonnasta huolimatta silloin tällöin näkyi ohjelmia, jotka liittyivät jollain tavalla tanssiin.\n– Nähdessäni Shirley Templen tv:ssä, ajattelin, että vau! Hän oli niin hyvä ihminenkin kaiken muun lisäksi, vaikka rasavilli myös. Muistan miettineeni, että tuohon samaan pitää pystyä, ja tanssien kaikki asiat hoituvat.\nSirpa pakotti 6-vuotiaana serkkupoikansa kanssaan Oulun Telemark Teamin tanssikurssille.\n– Muistan sen tunteen, kun valssin neliöiden jälkeen alkoi pyörähdysten harjoittelu ja opettaja alkoi minua pyörittää. Se oli jotain ihan uskomatonta ja se tunne on tallella vieläkin tänä päivänä.\nSirpa ja Jukka saavuttivat menestystä tahoillaan jo nuorina, mutta heidän tiensä pariksi ja tanssipartnereiksi kohtasivat vasta myöhemmin.\n– Olimme ihastuneet toisiimme jo nuorena, mutta seurustelimme tahoillamme, emmekä edes ajatelleet asiaa. Vasta kun tuli hetki, että molemmat olivat vapaita, tajusimme, että tässähän tämä on.\nHUIPULLE KOVALLA TYÖLLÄ\nMonet pyysivät Sirpalta ja Jukalta tunteja, Suomen mestareita kun olivat, ja pari keskittyi vain opettamiseen, kilpailut eivät enää tuntuneet kiinnostavilta.\n– Päätimme lähteä Englantiin suorittamaan ammattitutkintoa. Samaan aikaan siellä järjestettiin suuret kansainväliset kilpailut, joita menimme katsomaan. Istuimme yleisössä ja nähdessämme amatööriluokan ajattelimme, että kilpailemista ei enää tarvitse miettiä, keskitymme vain opettamiseen.\n– Seuraavana päivänä vuorossa olivat ammattilaiset. Se jysähti molempiin kuin salama kirkkaalta taivaalta; tiesimme, että pystymme tuohon. Kilpailijoiden varmuus ja aikuismainen ote teki meihin suuren vaikutuksen. Teimme päätöksen, emmekä enää katsoneet taaksepäin.\nSirpa ja Jukka muuttivat Lontooseen ja aloittivat kokopäiväisen harjoittelun. Rahasta oli alkuun tiukkaa, tukiverkkoja ei ollut ja parisuhdekin oli usein koetuksella.\n– Välillä otimme todella kovaa yhteen. Koskaan ei kuitenkaan kadonnut se ajatus, että menemme yhteistä tavoitetta kohden. Meidän oli pakko löytää keinot selviytyä, ei ollut vaihtoehtoja. Pidimme paljon palavereja keskenämme, luimme niitä muutamia selfhelp-kirjoja, joita silloin oli saatavilla ja kirjoitimme paperille viisi pointtia, miksi juuri sinun kanssasi on hyvä tanssia.\n– Olemme nauraneet, että kun tulemme niin könköiksi, ettei kukaan halua meiltä enää tunteja, voimme alkaa lennosta parisuhdeterapeuteiksi.\nSinnikäs ja periksiantamaton työ alkoi kantaa hedelmää, ja pariskunta voitti maailman arvostetuimman ammattilaisten latinalaistanssien British Open -kilpailun Blackpoolissa vuosina 1997, 1998, 1999 ja 2001.\n– Teimme ihan kaiken voitavan tanssin eteen, joka ikisen asian. Nautinnon hetketkin olivat sitä varten, että jaksaisimme taas puurtaa. Koskaan ei kuitenkaan tullut sellainen olo, että työn tekeminen olisi harmittanut, tulimme onnellisiksi siitä kaikesta.\nKovan harjoittelemisen tavoitteena oli saada keho niin hyvään kuntoon, että mitä tahansa kisoissa tapahtuisi, piti pystyä tanssimaan ja yltää parhaaseen tulokseen.\n– Noilta ajoilta välillä kaipaa sitä tunnetta kun kroppa oli niin kovassa kunnossa, että tunsi pystyvänsä mihin vain. Se ei kuitenkaan ollut omahyväistä, vaan sellainen “olen palkintoni ansainnut” -tunne.\nSirpa ja Jukka asettivat uransa varrella itselleen paljon erilaisia tavoitteita ja kun yksi vaativimmista lopulta toteutui, se oli hieno hetki.\n– Jo kauan ennen kuin olimme huipulla, sovimme yhdeksi tavoitteeksemme vapaasta viennistä tanssimisen, eli meidän täytyi pystyä tanssimaan ilman minkäänlaista valmista koreografiaa.\n– Tietysti kilpailuissa on aina koreografia ja on hyvin vaarallista olla noudattamatta sitä, mutta kun se tapahtui ensimmäisen kerran, se oli upea hetki. Olimme treenanneet kehomme aivan huippukuntoon, ja yhtäkkiä kilpailuissa Jukka vain vaihtoi kaiken ja sitten mentiin. Se tunne oli uskomaton, kun huomasi, että kaikki vain toimi, vaikka aivot eivät ehtineet mukaan. Keho teki vaistomaisesti kaiken.\nJukan mielessä on välillä käväissyt ajatus, että pitäisikö tehdä jotain järkevämpää, kuten lukea vaikka lääkäriksi.\n– Mutta toisaalta ihmiset ovat kautta aikojen tukeutuneet hädän hetkellä taiteeseen ja kulttuuriin, se on toiminut selviytymisvälineenä. Sota-aikanakin tanssittiin salaa. Ihmiset tarvitsivat jotain, joka antoi voimaa jaksaa eteenpäin ja uskoa parempaan.\nSirpa puolestaan uskoo, että he ovat lähettiläitä.\n– Minulle tärkeä motivaation lähde on ollut se, että meillä on tehtävä. En ole halunnut ajatella, että tanssin vain itselleni, tai meille – kyllä tällä on suurempi tarkoitus.\nJokin aika sitten Sirpa ja Jukka kävivät geenitesteissä ja saivat kuulla yllättävän seikan, joka on selittänyt monta asiaa.\n– Meiltä molemmilta löytyi sisäisen motivaation geeni, joka oli itse asiassa helpotus, sillä olemme välillä miettineet, miten puskimme aina vain menemään kaikista vastoinkäymisistä huolimatta. Sisäisen motivaation geeni antaa ihmiselle kyvyn nousta kaikista vastoinkäymisistä; ne tiedostetaan ja sen jälkeen niistä hankkiudutaan eroon. Emme tienneet, että sellaista on olemassakaan.\nPariskunta sai paljon kutsuja esiintymään ympäri maailmaa sekä ammattilaisaikana että sen jälkeen. Suomesta tullut pari oli jotain eksoottista, ja he ovat aina pyrkineet tekemään jotain erilaista, eikä vain menemään vanhan kaavan mukaan. Monet järjestäjistä kutsuivat heidät esiintymään yhä uudestaan ja uudestaan.\nViime vuonna vieraillessaan Amerikassa Jukka tapasi Pohjois-Amerikan kilpatanssimaailman isoja vaikuttajia, ja eräs heistä kertoi Jukalle seikan, jota hän vieläkin hämmästelee.\n– Hän sanoi minulle: ”Kun tulitte Amerikkaan, vaikutitte todella isosti lajimme sisällä siihen, miten ihmiset suhtautuvat shown luomiseen. Olitte ensimmäinen pari, joka teki showsta paljon suuremman. Esityksenne ei ollut pelkkä demonstraatio, vaan rakensitte siihen kaikki muut elementit ympärille. Olette vaikuttaneet koko pohjoisamerikkalaisen show-kulttuurin syntymiseen.\n– Olin aivan ällikällä päähän lyöty. Emme me sitä noin olleet ajatelleet. Aloimme vain tehdä asioita siten, koska se tuntui meistä oikealta.\nJukalla ja Sirpalla oli aiemmin ohjelmistossaan numero, josta sittemmin tuli hyvin kuuluisa. Ääninauha sisälsi hiljaisia hetkiä, jolloin ei ollut musiikkia lainkaan. Hiljaisuuden jälkeen musiikki taas jatkui. Ajoituksen oli osuttava täydellisesti, eikä improvisointiin ollut varaa. Lisäksi numerossa kietouduttiin Sirpan mekon helmoihin ja välillä käsiote puuttui kokonaan ja pari oli kosketuksissa toisiinsa vain helman kautta.\n– Emme olleet vielä mestareita siihen aikaan ja esitimme numeron paikassa, jossa kaikki parhaat kilpailijat esiintyivät. Yleisöltä tuli hämmentynyt reaktio ja ajattelimme, että nyt meni pahasti mönkään, mutta ei voinut enää mitään.\nKiersimme maailmaa ja joku yleisö ei ostanut sitä numeroa ollenkaan ja jotkut taas ylistivät taivaisiin asti. Ranskalaiset pitävät aina kaikesta uudesta ja rakastivat tätäkin numeroa, mutta esimerkiksi Japanissa sitä ei ymmärretty lainkaan.\nAjattelimme, että nyt on aika lopettaa sen esittäminen ja vaihdoimme tyyliä perinteisempään.\n– Yhtäkkiä ihmiset alkoivat kysellä numeroa! Tämän pohjoisamerikkalaisen kilpatanssivaikuttajan kommentin jälkeen aloimme vasta miettiä, että niin, mehän käytimme ensimmäisinä vaatetta osana koreografiaa ja meidän jälkeemme muutkin alkoivat tehdä samaa. Olimme yksi edelläkävijöistä siinä, miten showta voi värittää erilaisilla elementeillä.\nMENESTYSTÄ MONELLA MITTARILLA\nTällä hetkellä Sirpa ja Jukka opettavat tanssia sekä Lontoossa että Helsingissä.\n– Meillä on Lontoossa selkeät sesongit, jolloin huiput tulevat sinne valmennettaviksemme, ja muina aikoina opetamme Helsingissä täällä omalla studiollamme.\nTanssilla on useissa tutkimuksissa todettu olevan paljon myönteisiä vaikutuksia ihmisiin, ja näitä vaikutuksia Sirpa ja Jukka saavat todistaa päivittäin studiollaan.\n– Yksi hienoimmista asioista on ollut se, miten ihmiset puhkeavat kukkaan, kun alkavat käydä tanssimassa. Täällä on nähty todella monta tapausta, joissa ihmiset tulevat ensimmäiselle tunnille varovasti ja jopa peloissaan, mutta kun he uskaltautuvat ja huomaavat tykkäävänsä siitä, sitä pulppuavaa iloa ja onnellisuutta on hienoa todistaa.\n– Jo yksi tanssitunti vaikuttaa voimakkaasti ihmisen ryhtiin ja vireyteen; syke nousee hauskalla tavalla ja tulee hiki – muutos näkyy saman tien.\nKilpatanssi porskuttaa Suomessa kovaa vauhtia eteenpäin, 10-tanssin hallitseva Euroopan mestaripari on suomalainen, Jaak Vainomaa ja Tiina Tulikallio. Pari voitti kilpailun ylivoimaisesti.\n– Jaak tuli Eestistä Suomeen kymmenisen vuotta sitten ja on ollut opissamme siitä lähtien. Sekä Jaak että Tiina opettavat täällä meidän salillamme.\nJunioritasolla lahjakkuuksia löytyy useita, mutta kilpatanssi on haastava laji ja osa junioreista lopettaa jossain vaiheessa.\nSirpa ja Jukka tekevät kaikkensa, jotta kaikkein lahjakkaimmat jaksaisivat jatkaa.\n– Junioritasolla parin löytyminen saattaa aiheuttaa ongelmia. Parin täytyy olla oikean ikäinen ja oikean kokoinen ja aina sellaista ei vain löydy. Silloin täytyy vain mennä jonkun kanssa eteenpäin ja luottaa siihen, että oikea pari kyllä jossain vaiheessa tulee vastaan.\n– Meidän opetustyömme on myös kasvatustyötä. Ei kaikista todellakaan tarvitse tulla maailmanmestareita, eikä edes pärjätä millään tavalla. Me ajattelemme kokonaisuutta. On ihanaa opettaa nuoria, ja pystymme antamaan heille paljon muutakin kuin tanssiuran. Se on todella tärkeä osa työtämme.\nTUTTU TUOMARI. Jukka Haapalainen on tuttu kasvo monen vuoden ajalta Tanssi tähtien kanssa -tv-ohjelman tuomaristosta.\nPÄTEVÄT OPPILAAT. 10-tanssin Euroopan mestaripari on suomalainen. Jaak Vainomaa ja Tiina Tulikallio ovat saaneet oppia Sirpalta ja Jukalta.


Luonnontieteellisen tiedekunnan tiedekuntahallitus\nLuonnontieteellisen tiedekunnan tiedekuntahallitusmuokattu 12.10.2021 klo 15.33\nOulun yliopisto - Luonnontieteellinen tiedekunta\nOulun yliopiston johtosäännön mukaan tiedekuntahallituksen tehtävänä on\n1) hyväksyä tiedekunnan strateginen toimenpideohjelma ja määritellä sille tarvittavat resurssit, jotka ovat yliopiston strategian mukaisia; 2) seurata ja tarvittaessa ohjata toimenpideohjelman etenemistä; 3) määritellä tiedekunnan toiminta- ja taloussuunnitelmien perusteet; 4) hyväksyä tiedekunnan toiminta- ja taloussuunnitelma sekä henkilöstösuunnitelma, joka esitetään professuurien osalta rehtorin vahvistettavaksi; 5) seurata tiedekunnan toimintaa ja taloutta; ja 6) seurata ja ohjata tiedekunnan asioiden tiedottamista sekä henkilöstölle että opiskelijoille.\nYliopiston tiedekuntahallitusten opiskelijajäsenten toimikauden pituus on kaksi vuotta ja opiskelijajäsenille maksetaan kokouspalkkiota.\nKerro hakemuksessasi pääaineesi sekä missä vaiheessa opintosi ovat, omista tavoitteistasi hallitustyöskentelyssä, motivaatiostasi sekä siitä, mitkä mielestäsi ovat opiskelijajäsenten tärkeimmät tehtävät tiedekuntahallituksessa.


Tutkija: Todella varhaista sanoa, pitääkö sote-ratkaisu | Kotimaa | Kaleva.fi\nEtusivu Kotimaa Tutkija: Todella varhaista sanoa, pitääkö sote-ratkaisu\nKotimaa 7.11.2015 13:19\nPääministeri Juha Sipilä pelasi äärimmäisen kovaa peliä uhatessaan hallituksen hajoamisella, arvioi Turun yliopiston eduskuntatutkimuksen keskuksen erikoistutkija Erkka Railo. Toisaalta keinoa käytettiin oikeassa tilanteessa, sillä kyseessä on kenties Suomen historian suurin aluehallinnon uudistus.\n– Jos tämä ratkaisu pitää, ja on todella varhaista sanoa, että se pitää, kyseessä on historiallinen saavutus. Sotea on yritetty saada kokoon viisi ja aluehallinnon uudistusta 15 vuotta, Railo luonnehtii.\nLisäksi eduskunnan enemmistö ei todennäköisesti kannattaisi keskustan ajamaa sote-ratkaisua.\n– Keskusta onnistui jyräämään soten tiukalla valtapolitiikalla ja kovalla pelisilmällä.\nSipilän osoittamaa johtajuutta taas voi arvioida hyvin eri tavoilla, näkökulmasta riippuen.\n– Julkisuudessa lausuttujen kommenttien perusteella monet maakuntajohtajat pitivät kahdeksaatoista aluetta tärkeänä tavoitteena. Sipilä sai sen aikaan, Railo muistuttaa.\n– Opposition näkökulmasta Sipilä taas on lopullisesti osoittanut kelvottomuutensa.\nhöpönhöpö hallitus 8.11.2015 09:32\nAi ett pitääkö. Jos vanhat askelmerkit pitää paikkaansa. Niin ei pidä. Yhtään päätöstä ei ole tehty asian pyörtämistä tai jopa perumista.


Tiedotearkisto 2017 - Lahden Talot Oy\nEtusivu > Ajankohtaista > Tiedotearkisto 2017\nLahden Talojen asukkaille 200 lippua Täällä Pohjantähden alla -näytelmään\nLahden Talot muistaa asukkaitaan Suomen 100-vuotisjuhlavuonna jakamalla teatterilippuja Lahden kaupunginteatterin Täällä Pohjantähden alla -näytelmän näytöksiin. Teatterilippujen jakaminen on osa Lahden Talot oy:n Suomi 100 -juhlavuoden tapahtumia. Aiempia kampanjatapahtumia ovat olleet muun muassa lipputankojen viirit, Suomi 100 vuotta, kerro se kukkasin -pihakilpailu sekä syyskuussa toteutettu isojen asuntojen markkinointikampanja.\nAnsio ilmaisista teatterilipuista lankeaa asukasaktiiveille, jotka esittivät asiaa koskevan idean asukastoimikuntien jäsenille tarkoitetulla budjettitorilla syyskuussa.\n- Välitämme asukkaistamme ja haluamme olla heidän kanssaan molemminpuolisessa vuorovaikutuksessa. Kun asukasaktiiveilta tuli hyvä ehdotus, päätimme tietysti toteuttaa sen! Tässä näkyy painotuksemme entistä asiakaslähtöisempään ja yhteisöllisyyttä korostavaan suuntaan. Muitakin toteutuksia on tulossa! sanoo Lahden Talojen vuokrauspäällikkö Jani Mäntynen.\nLahden Talot on varannut yhteensä 200 paikkaa Täällä Pohjantähden alla -näytelmän kahteen loppuvuoden näytökseen, kumpaankin sata paikkaa. Yhtiö on varautunut jakamaan kaksi lippua asukasta kohti, jolloin lippuja riittäisi sadalle asukkaalle. Jos joku asukas ehdottomasti haluaa vain yhden lipun, jaettavaa riittää suuremmallekin joukolle. Lippuja jaetaan vain Lahden Talojen asukkaille, mutta toisella lipulla asukas voi toki tarjota teatterielämyksen kenelle tahansa.\nKeskimääräistä suurempi teatterivaraus\nLahden kaupunginteatterin ryhmämyynnissä 200 paikan varaus on keskimääräistä suurempi. Toki parinsadan hengenkin varauksia tehdään, mutta aivan jokapäiväisiä ne eivät ole. Syksyllä ensi-iltansa saaneen Täällä Pohjantähden alla -näytelmän näytöksiin isoja ryhmävarauksia on tehty, ja näytelmää tullaan katsomaan pitkistäkin matkoista.\nLahden Talojen asukkaille paikat on varattu lauantaina 18.11. kello 13:n näytökseen ja lauantain 2.12. kello 19:n näytökseen. Näytöspäivää teatteriin haluava asukas ei voi itse valita, vaan liput jaetaan satunnaisesti näytösten ja asukkaiden kesken.\nOmat teatterilippunsa asukas saa ilmoittamalla tietonsa sähköpostitse tai puhelimitse Lahden Taloihin. Ilmoittautumisohjeet.\nLiput jaetaan ilmoittautumisjärjestyksessä ja postitetaan asukkaille ilmoittautumisen jälkeen. Koska lippuja voivat saada vain Lahden Talojen asukkaat, yhtiö tarkistaa, että jokainen ilmoittautuja on sen asukas.


Hannelen paratiisi ♥: Uusi taulu linnassani\nUusi taulu linnassani\nTämä riikinkukkotaulu muistuttaa kesän reissusta Skotlantiin.\nEtiketter: Riikinkukko, Skotlanti\nKomiat on linnat.\ntiistaina, 11 syyskuuta, 2012\naimarii, monta riikinkukkoa siellä..\nKomeita lintuja nuo riikinkukot;))\nIhania nuo Sinun linnamatkasi.\nOnpa ihana tapa muistella!\nOnpas hieno teos\nNäenkö kuvassa marjakuusia vai en?\nOstin yhden vahingossa ja se on aika ihana, eikä ruskettunut keväällä. Sen pitäisi kuulua kelttimytoligiaan...\nAnna Amnell, joo, ja kuvistani nautin koko talven.\nRiitta Sinikka, sattumalta tuon taulun löysin.\nZilga, sopii meille :)\nLeena Lumi, juu, marjakuusiakin löytyy tuosta, hyvin helppo muotoleikata.\nHannele, mitä ovat nuo kaksi tummanvihreää linnakuvassa, isot ja kaunismuotoiset? Marjakuusia?\nMarjakuusihan, siis se sortti, jonka tiedän, kasvaa kuin kukkakimppu eli on kaunis leikkaamatta. Minä tarvitsen etupihalle nyt ideaa, sillä aiomme kaataa siitä pois kohta 40 vuotta vanhan hopeakuusen, ei meidän istuttama, joka varjostaa kaikki syyshortensiat ja en pidä hopeakuusista muutenkaan. Mietin nyt siihen kuitenkin havua ja kartiovalkokuusia on jo yli 10, joten jotain muuta.\nLeena Lumi, aivan leikkaamaton marjakuusi kasvaa kuin kukkakimppu, minä suosin kauniisti leikattuna. Se leikattu korostaa sitä villiä. Osta joku talvivihreä siellä kestävä, pikkasen vihjeitä: http://formklippningtopiary.blogspot.se/\nHannele, Paratiisin Valtiatar, minusta se kukkakimppumuoto on kaunis. Kiitos vinkistä! Katson vielä linkin ja sitten töihin eli kirjaa lukemaan.\nTiedän, että tiukka muoto korostaa villiä, siksi minulla on ne sokeritopan malliset kartiovalkokuuset ja niitä on siis jo melkein liikaa.\nLeena Lumi, odotan kymmenen vuotta, sitten alkaa muotoleikkausta löytyä Suomestakin...\nLeena, taikinamarja kestää siellä ja helppo muotoilla vaikka kauniiksi palloiksi. Ruostehappomarja (berberis) on aliarvioitu, se kestävä ja voi muodostaa hienoiksi palloiksi. Hieno tausta vaikka ruusuille.\nkeskiviikkona, 12 syyskuuta, 2012