Elämä ei ole puolen vuoden superdieetti - Fit you too!\nKäytyäni viime viikonloppuna Optimoi lihaskasvu & kehonkoostumus-seminaarissa Tampereella, aloin yhä enemmän kyseenalaistamaan näitä TV-ohjelmia, joissa ihmiset kieli vyön alla toteuttavat ”elämänmuutoksiaan”. Toki kyseessä on viihde ja sen täytyy olla myyvää, eikä ketään kiinnosta Pihtiputaalaisen Pirkon viisi viimeistä kiloa, vaikka ne kuinka tiukassa istuisivatkin. Ihmiset haluavat megaläskejä, isoja muutoksia ja valmentajan, joka piiskaa tuskissaan huutavalta tunnesyöjältä viimeisetkin luulot pois! Juuri alkoi telkkarista suomen Suurin pudottaja ja kyllä se alku oli aikamoinen shokki varmasti monelle kilpailijalle. Kovasti valmentajat rummuttavat uusien elämäntapojen opettamista, mutta… No, jään mielenkiinnolla seuraamaan, mitä näille kilpailijoille tapahtuu. Tämä sarjahan on saanut kovasti rapakon takana kritiikkiä.\nViime viikolla julkaistiin myös uutinen, että Jutta ja puolen vuoden superdieetit hakee taas uusia kisaajia! Lueskelin FItfarmin facebooksivuilta tuota uutisen viestiketjua… Kyllä oli muuten halukkaita jonossa ja suorastaan katkeruutta ilmassa, kun kuvauksia ei voida järjestää ihan joka kyläpahasessa!\nJoku oli kuitenkin kirjoittanut todella nerokkaan kommentin, joka puki omat ajatukseni 100% sanoiksi; Tarvitaanko siihen oikeasti tv-ohjelmaan pääsy, että ihminen voi muuttaa omaa elämäänsä ja elintapojaan? Ovatko nämä Fitfarmin PT:t ainoat PT:t tässä maassa, jotka voivat saada asiakkaiden kanssa tuloksia? Mites nämä ohjelmaan hakeneet ihmiset, jotka eivät pääse ohjelmaan – jäävätkö he kotiin itkemään elämänsä tuhoutumista, kun eivät tulleetkaan valituiksi?\nTuolla lauantain seminaaissa kerrottiin esimerkiksi se karmea fakta (jonka jo itseasiassa olin jo kuullut), että niinkin hurja määrä kuin 2/3 ison laihdutusurakan tehneistä palaa tutkimusten mukaan VUODESSA lähtöpainoonsa ja lopulta jopa 95% näistä ihmisistä!!! Se on mielestäni aivan järkyttävän iso luku, joka kertoo vain ja ainoastaan siitä, että ihmiset haluavat nopeasti tuloksia keinolla millä hyvänsä ja kokeillaan ties mitä vippaskonsteja! Ei ole aikaa opetella uusia tapoja ja ajatusmalleja, on vain aikaa ottaa se ruokavaliolappu käteen ja mitata lautaselle 100g broilerin fileesuikaleita. Itseäni nämä sarjat huolestuttavat myös siitä syystä, että yhä enemmän asiakkaikseni haluavat ajattelevat, että mitä enemmän raippaa, sitä enemmän rahalle vastinetta! Totuus on kuitenkin se, että minä en voi ketään laihduttaa vaikka asiakas maksaisi tonnitolkulla riihikuivaa. Kyllä se on jokaisen se työ itse tehtävä! Mä laitan myös asiakkaan ajattelemaan, että mikä on se syy, että on päästy siihen pisteeseen, että mopo on päässyt moottoritielle ja omaa puputtamistaan ei voi hallita.\nSatuin vahingossa ja ikävä kyllä lukemaan kirjoituksen aina niin iki-ihanalta kaksplus-palstalta jokin aika sitten. Joku nimimerkki siellä valitti, että hänen ystävänsä, joka oli AINAKIN 120kg oli palkannut 3kk sitten PT:n, mutta näkyviä tuloksia ei ollut vielä tullut. Mitä muuten ajattelisitte, jos teidän ”ystävänne” märehtisi keskustelupalstoilla teidän läskeistänne?\nMonella varsinkin todella ylipainoisella se ongelma on nimenomaan henkisellä puolella ja syyt lihomiseen ja syömiseen ovat jotkin aivan muut kuin se, että ”sattuu mäkki maistumaan”. Se, että tälle ihmiselle lyödään seuravan kuuden kuukauden ruokavalio yhdellä A4:lla käteen, ei ainakaan niitä ongelmia ratkaise – ehkä tällä henkilöllä voi ollakkin kova itsekuri sen puoli vuotta päällä, mutta entäs jos mennään ajassa vaikka kaksi vuotta eteenpäin? Kyllä mua harmittaisi, jos mun asiakas sanoisi mulle asiakassuhteen päättymisen jälkeen, että ei jäänyt mitään päähän, mä jatkan varmaan sitten vanhoilla kuvioilla! Ihan aivot narikassa vedin ja hyvät tulokset tuli, kiitos niistä!\nJokaiselta laihduttajalta pitäisikin kysyä projektin alussa; Haluatko oppia ajattelemaan itse vai istutko puoli vuotta jääpuikko persiissä? On kuitenkin ihan varma, että nää puolen vuoden dieettiläiset ei enää kahden vuoden päästä mittaile grammavaa’alla ruokiaan ja katso jostain lapusta mitä tänään syötäisiin.\nToinen asia, josta seminaarissa puhuttiin oli se, kun ns. ”tavalliset ihmiset” lukevat fitnesslehtiä ja ottavat mallia fitnesskilpailijoiden treeneistä ja treenityylistä. Nykyään tuntuu, että mitä monimutkaisempaa, niin sitä parempi! Totuus kuitenkin on, että moni käy lähinnä toiveunissaan siellä salilla sen viisi kertaa viikossa ja treenaa kuten ”pro”. Oishan se toki kiva näyttää ammattilaistason bikinifitnesskisaajalta, mutta mä luulen, että moni ei edelleenkään tajua sinnepäinkään mitä se elämäntyyli vaatii.\nPakataan ensin laturit yhteen sheikkeriin, sitten treenin aikana juotava litku toiseen ja tietysti vielä palkkari kolmanteen ja kuvitellaan, että niitä juomalla on puolet treenistä tehty! Salilla saatetaan tehdä toinen toistaan erikoisempia tekniikoita ja liikkeitä, vaikka todellisuudessa yksijakoinen ohjelma toimisi monella paljon paremmin, kuin ”epäkkäät tänään ja reiden lähentäjät huomenna”-tyyppinen jako. Ja siis tämä ei ole pelkästään naisten ongelma!\nJuha Hulmi, joka on kuitenkin tohtoritason miehiä ja tekee jatkuvasti töitä lihastenkasvatuksen parissa lyttäsi myös melkein suurimman osan lisäravinteista tai lähinnä piti niiden vaikutusta vähäisenä normipulliaisen näkökulmasta.\nTuolla seminaarissa mä sain vahvistusta omille ajatuksilleni ja myös sille, että mun ammattikuntaa tarvitaan. Mun tehtävä on saada ihmiset itse ajattelemaan ja toki mulla on se raippakin varastossa, jota silloin tällöin sujuvasti käyttelen :). Mä haluan saada ihmiset tajuamaan, että asioista ei kannata tehdä liian monimutkaisia, koska se työ täytyy jokatapauksessa tehdä siellä salilla tai lenkkipoluilla, halusi tai ei. SItä työtä ei mikään ”aminohappococktail” voi korvata.\nMillaisia ajatuksia teillä on herännyt näistä ohjelmista ja uskotteko siihen, että nää ihmiset voi oikeasti pysyä normaalipainoisina lopun elämäänsä?\nKuinka kauan teillä on kestänyt pysyvien ja terveellisten elintapojen omaksuminen?\nAvainsanat: Kehitys Lisäravinteet personal training Ruokavalio Tampere Tapahtumat Terveys Työhöpinät\n63 vastausta artikkeliin “Elämä ei ole puolen vuoden superdieetti”\nhuhtikuu 2, 2014 7:47 pm\nItse satuin havahtumaan elämäntapamuutokseen keväällä 2012, kun tämä kaikki buumi oli aluillaan. Aloin lueskella treeniblogeja, joita ei silloin kovin paljon ollut, ja otin elämäni ensimmäisen salikortin. Tästä nyt jo arvaakin sen mihin se johti; totaalihullaantuminen, toisten auttaminen kun kysyttiin että wau, miten teit tuon, sitten vuosi sitten olinkin jo PT-koulussa ja nyt on työelämää puoli vuotta takana. Aika paljon väheksyntää ja silmien pyörittelyä saa osakseen, jos tänä päivänä tituleerataan personal traineriksi – onhan sekin totta että jos jonkinlaista tallaajaa löytyy, mutta kun en minäkään ihan mitään kirjekurssia tähän ole käynyt niin ottaa välillä hermoon se että suhtautuminen on lähinnä ”jaa SÄKI”. Lisää hiiliä pesään lyö se että mitään liikuntataustaa mulla ei ollut ennen vuotta 2012, olen vaan tämmönen reipas puolitoistametrinen känä ja nuoren näköinenkin vielä 😀\nItekin pelkäsin aluksi paljon sitä että asiakas ajattelisi pelkästään personal trainerin palkkaamisen olevan se magic word, joka tekee kaiken, mutta ei ole onneksi semmoisia vastaan tullut. Toki monen kanssa on saanut päätään raapia kun tuntuu että mikään ei tepsi, ja voin rehellisesti sanoa että on toki munkin kokemuksella vaikutusta. Että mitä mä osaan sille asiakkaalle tehdä ja tarjota. Aina ei kuitenkaan asiakas kerro kaikkea ja sitten ei vaan voi mitään.\nMulla on ainakin sellainen linja asiakkaiden kanssa, että pikkuhiljaa opetellaan yhtä pientä tapaa kerrallaan kohti muutosta, ei liikaa kerralla. Sama juttu painonpudotuksen kanssa, maltillisella tahdilla ne kilot pysyykin poissa. Ja kun ne uudet rutiinit esimerkiksi ruoan suhteen on opeteltu pikkuhiljaa siinä samalla. Idea olisi että asiakas alkaisi tosiaan ajattelemaan näitä asioita; ruoan, treenin ja levon merkitystä yksin ja yhdessä, mitä syödä ja milloin ja miten jne, alkaisi pikkuhiljaa hahmottamaan koko kuvan ja siitä tulisi automaattista. Ennen se automaattivaihde vei sohvalle ja sipsipussille, ja kauanhan niin on mahdollisesti tehty – eli uusia tapoja kohti ja kärsivällisesti. Hiljaa hyvä tulee 🙂\nhuhtikuu 2, 2014 9:38 pm\nPersonal trainerina toimiminen on toki nyt aika muodikasta, mutta toisaalta asiakaskuntaakin kyllä riittää. Onneksi alalle jää ne ihmiset, jotka sopivat henkisiltä ominaisuuksiltaan tälle alalle. Asiakaspalvelu kun ei ole pitkässä juoksussa kaikkien juttu.\nEn todellakaan ainakaan itse ajattele, että PT:ksi haluavan täytyisi olla joku huippu urheilija! Minun pätevyyteni mitataan asiakkaideni tuloksista eikä oman hauikseni koossa :D. Toki sporttinen ulkonäkö on aina uskottavampaa ja olen myös sitä mieltä, että täytyy elää kuten opettaa. Muuten ei voi olla oikein uskottava.\nEikä kukaan ole seppä syntyessään, älä huoli. Toi PT-koulutus antaa toki hyvän pohjan mistä ponnistaa, mutta käytännön työtä ei korvaa mikään koulutus!\nhuhtikuu 2, 2014 8:02 pm\nOlipa hyvä teksti! Ehkä suurin syy ohjelmaan hakemiselle on sekin, kun porukka ei olevinaan tiedä miten laihtua. Jokainen osallistuja itkee että on olevinaan kokeillut kaikkea, mutta mikään ei ole tepsinyt. Epäonnistumiseen on varmasti ollu syynä se, että on luovuttanu heti ensimmäiseen ”En mä jaksa” fiilikseen. Ohjelmaan pääsy tuo varmaan niille sen viimesen potkun perseelle.\nJos tyypit tajuaa ton puolen vuoden projektin jälkeenki, että joo se mäkki safka on oikeesti aika paskaa ja lihottavaa.Ja että se on oikeesti elämänmuutos ja ajattelutapa mikä pitää muuttaa, niin kilot pysyykin poissa 🙂\nhuhtikuu 2, 2014 9:41 pm\nKiitos Tiina! Oot ihan oikeassa, että näissä ohjelmissa on aina se epäonnistumisen pelko ja paine päällä, joka ihan varmasti on jopa suurin syy sille minkä takia nää kilpailijat vetää itsensä niin tiukille. Ja eipä me katsojat tiedetä mitä siellä kulisseissa tapahtuu…Että millaisia ”kikkoja” noissa kilpailijoiden loppukireissä käytetään… Hauska sana ”loppukireissä” 😀\nhuhtikuu 2, 2014 8:14 pm\nMoikka. Ihan huippu teksti oli tää! Itse olen tehny elämäntapamuutostanu viimeiset 1,5vuotta. Tiputtanut painoa pikkuhiljaa koittanut löytää sen oikean tien laihtua ja saada terveellinen elämä. Olen aikasemmat 10 vuotta jojoillut painon kanssa kaiken maailman superdietteejjä kokeillen ja aina palannut korkojen kera lähtöpisteeseen. Nyt painoa on tippunut 16kiloa ja elämä on todellakin saanut uuden suunnan. Olen kasvanut henkisesti ja oppinut paljon asiaa, opiskelen itsekin personal traineriksi ja haluankin tulevaisuudessa olla apuna muuttamassa muidenki elämää. En ainoastaan olla piiskaamassa ne 20kiloa pois ja täts it. Voi, mulla olisi niin paljon tähän sanottavaa mutta jätän väliin ettei ihan paasaamiseksi mene 😀\nMun ajatuksia löytyy osoitteesta http//:millonsiitatuli.blogspot.fi\nhuhtikuu 2, 2014 9:43 pm\nKiitos paljon kommentista! Tosi hienoa että olet nyt ns oikealla tiellä ja noin vähän aikaa kuitenkin vasta kulunut. Henkisen puolen työstäminen vie aikaa, ainakin itselläni vei! Mutta kovasti tsemppiä siihen ja työhön!\nKäyn kurkkaamassa blogiisi!\nhuhtikuu 2, 2014 8:18 pm\nHulmin juttuja ”fanittavana” pakko viilata hieman pilkkua, kyseessähän on kuitenkin liikuntatieteiden tohtori eli maisteristason mies jää selkeästi alakanttiin 🙂\nHyviä ajatuksia kuten blogissasi usein muutenkin. Itse suhtaudun noihin tv-ohjelmiin kuten suurimpaan osaan muustakin tarjonnasta, viihteenä. Kyllähän toki aina joku noistakin hyötyy, katsoja saa kipinän omaan elämänmuutokseensa tai osallistuja pystyy ylläpitämään uusia tapoja kameroiden sammuttamisen jälkeenkin. Hieno homma heille. Omassa elämässä suhtautuminen on varsin erilainen ja tuloksetkin toivottavasti pidempiaikaisia.\nhuhtikuu 2, 2014 9:16 pm\nNo tietysti!!! Uh mikä aivopieru…virhe korjattu!!!\nNiin, onneksi nämä ohjelmat saavat monet siellä kotisohvallakin ajattelemaan, pitäisikö jotain tehdä…\nEn minäkään voisi elää jonkun lapun mukaan…Fiilistely on kivempaa, kun on oppinut tekemään sen hallitusti :).\nhuhtikuu 2, 2014 8:34 pm\nPikalaihdutus ja ulkopuolinen piiskurointi voi varmasti toimia joillain ihmisillä tarvittavana aloituspotkuna persauksille, mutta jos ihminen ei oikeasti opi pitämään liikunnan ja ruuan sopivasta suhteesta ja ymmärtämään itse mikä se sopiva suhde on, liu’utaan varmasti ennemmin tai myöhemmin takaisin vanhaan. Ja kuten sanoit, iso merkitys on varmasti sillä, että tunnistaa myös ne syyt miksi syö liikaa/väärin ja liikkuu liian vähän. Paikkaako sillä jotain, mikä pitäisi korjata muuten?\nKauneuteen/laihuuteen/hyväkroppaisuuteen saatetaan myös ladata vääriä odotuksia. Se voi tuoda lisää hyvää oloa, mutta ei se pelkästään tee ketään onnelliseksi. Ihminen vartalon sisällä on koko ajan sama. Onnellisuuden ja tyytyväisyyden itseensä on lähdettävä sieltä sisältä.\nVäitän, että jokaisen ihmisen on mahdollista saavuttaa ja pysyä normaalipainoisena, eikä se tosiaankaan tarkoita salaatin mittaamista puntarilla ja viittä salikertaa viikossa vaan sitä, että opitaan mikä on kohtuus ja hyödynnetään arjen liikuntamahdollisuudet.\nhuhtikuu 2, 2014 9:45 pm\nNo mitä mä voin tähän enää lisätä? AAMEN! Puit kyllä täysin myös omat ajatukseni sanoiksi, aivan 100% samaa mieltä sun kanssa Liisa!\nKauneus on katoavaista… Se on niin totta. Hyppyritakamus ei vielä kenestäkään onnellista ihmistä yksinään tee!\nhuhtikuu 2, 2014 8:40 pm\nAivan mielettömän hyvä kirjoitus, etkä uskokaan miten hyvään saumaan tästä kirjoitit. Mähän olen vetänyt itse viime vuoden tuolla A4-tyylillä. Salilla riehuttiin latarin voimin 4 x viikossa ja kaikki ruoat meni vaa’an kautta. Tuloksia tuli, sitä en kiellä, mutta se puhti loppui noin puolen vuoden jälkeen. Loppu puoli vuotta mentiin sinne päin ja samalla koitettiin sisäistää syömistä ja uusia elämäntapoja. PT:sta oli valtava apu ja hyöty, mutta olen sisäistänyt ne asiat ehkä paremmin vasta nyt, kun aikaa on hieman kulunut ja itsekin opiskelen PT:ksi. Itse en siinä pyörityksessä paljoa miettinyt että miksi tein ja mitä tein.\nMeillä ei ole vielä ollut koulutuksessa tuota ruokavalio-viikonloppua, mutta parina viime päivänä olen tutustunut jo materiaaleihin ja pähkäillyt ruokavalioita mun harjoitusasiakkaille. Ja on muuten itsellekin vielä vaikeaa olla ajattelematta kaloreita… Itse en punnitse (kaikkea) ruokaani, vaan juurikin opettelen kehoni kuutelemista, tutustun superfoodeihin, smoothieihin jne. Tiedän, että meidän koulutuksessakin puhutaan sen puolesta, että kaloreita ei laskettaisi vaan nimenomaan pyritään tuohon ajatusmaailman muutokseen ja opetellaan kuuntelemaan omaa kehoa. Siinä onkin haastetta kerrakseen, että osaa myydä tuon kaiken ihmisille, jotka tosiaan odottavat saavansa näiden suurten firmojen tyyliset grammalleen ohjeistetut ruokavaliot.\nItse uskon, että osa varmasti pystyy pysymään tuloksissa, mutta meidänkin koulutusmateriaaleissa puhutaan samoista prosenteista laihduttamisen pysyvyyden suhteen. Yksi nyt tämän kauden Jutan ”leirillä” olleista asuu samassa kaupungissa kuin minä ja treenit jatkuvat. Käsittääkseni tähtää lavoille. Nyt suurimmassa pudottajassa on yksi henkilö, joka on mun kanssa samassa PT-koulutuksessa ja on tosi simpsakassa kunnossa. Ja kun on koulutukseenkin hakeutunut niin uskoisin, että muutos on pysyvän laatuinen. 🙂 Kaikilla se ei kuitenkaan onnistu. Itse olen siitä hyvä esimerkki ja lähipiirissä on monta muutakin, jotka ovat ottaneet kilonsa takaisin. Laihduttaminen on helppoa, mutta elämäntapojen muuttaminen vaatiikin jo enemmän. 😉\nhuhtikuu 2, 2014 9:49 pm\nTottakai tuloksia tolla ”riehumisella” tulee, ainakin jos hommaa tehdään vielä jonkun järjen rajoissa eikä niin että liikuntaa 20h viikossa ja kaloreita päivässä 1000.\nMissä koulutuksessa muuten olet? MIelenkiinnosta kysyn!\nRuokien punnitseminen asiakkaan kanssa alussa voi olla ihan paikallaan, mutta ei se voi olla yksin mikään keino hallita elämää. Kuitenkin lopulta on kyse siitä kontrollin tunteen menettämisestä syömisessä ja taas mennään pintaa syvemmälle.\nKiva kuulla että sulla on ”inside” tietoa noista muutoksen tehneistä :). Huippua, että tällainen kokemus voi tuoda jopa ammatin, koska nää ihmiset tietää ainakin mistä puhuu (vaikka kaikilla on tietysti eri jutut mitkä toimii…).\nhuhtikuu 2, 2014 11:03 pm\nMä olen Tsempparilla. Jukka Harjun luotsaamassa koulutuksessa. Osallistuminen tähän koulutukseen oli pitkälti kiinni hinnasta, ja epäilytti hieman ennen koulutuksen alkua, koska kyseessä ei ole suuri ja tunnettu firma. Täytyy kyllä sanoa, että hetkeäkään en ole katunut tähän mennessä ja olen jopa saanut kuulla mm. Trainer4U:n koulutuksen käyneeltä, ettei heillä ole ollut sellaisia asioita koko koulutuksessa mitä meillä oli jo ensimmäisenä viikonloppuna. 🙂\nhuhtikuu 2, 2014 11:25 pm\nKiva juttu! Jukka on mun hyvä tuttu ja tehdään yhteistyötä hänen kanssaan. Paljon viisaita juttua oppinut häneltä.\nhuhtikuu 2, 2014 9:24 pm\nMulla ajatus ruokailutottumusten muutoksista alkoi jo yläaste aikoina, kun äitini totesi karun faktan minulle ja siskolleni. Yksinkertaisesti hän vaan sanoi totuuden: suvussamme on useampia reilusti ylipainoisia naisia eli me emme voi pistää suuhun ihan mitä sattuu ellemme halua samaa. Tietenkään en salaman iskusta alkanut elää terveellisesti, mutta kuitenkin tuo ajatus on ollut takaraivossani siitä lähtien. Nuorempana ehkä elin enemmän ”läskikammoisena”, että en halua olla lihava, mutta ei se sillä ajatuksella oikein toiminut. Paastoilin ja diettailin mitä ihmeellisimmin keinoin vaikka ihan normaalipainoinen olinkin. Kuitenkin muutettuani asumaan itsekseen toiselle paikkakunnalle oli pakko ryhdistäytyä ja pienin askelin olen opetellut elämään terveellisemmin jokapäiväisten valintojen avulla. Pakko myöntää, että vasta tällä viikolla havahduin siihen, että tämä vuosien (noin 8-9 vuoden) aivopesuni on pikkuhiljaa tullut oikeasti järkevään muottiin ja olen tyytyväinen siihen mitä olen ja mitä minusta voi tulla. 🙂\nKiitos blogistasi! Ihanan aitoja ja positiivisia kirjoituksia! 🙂\nhuhtikuu 3, 2014 1:34 pm\nMeillä on sama juttu äidin puolen suvussa, eli keskivartalo kerää helposti rasvaa ja tukevoidumme helposti. Tiedän siis mistä puhut! Kiva että alat löytää fiksun tasapainon syömiseen… Uskon, että suurin osa kokeilee ties mitä, mutta lopulta pikkuhiljaa löytää sen itselle sopivimman ruokavalion, joka toimii ”kuin itsestään”.\nKiitos paljon ihanista sanoista! <3\nUskon, että yksi syy näihin ohjelmiin hakeutumiselle on saada oma laihdutus/muutosprojekti mahdollisimman näkyväksi. Että kaikki naapurit ja tutut ja puoli muuta Suomea tietävät, että ”nyt se laihduttaa”. Tämä voi nimittäin kyllä toimia hyvänä motivaation lähteenä saada aikaan muutoksia ja myös pitää ne yllä. Ja jos se jollekin toimii niin sehän on vaan hieno juttu! Ainahan asioista tulee enemmän painetta heti, kun joku muukin tietää 🙂\nhuhtikuu 3, 2014 1:37 pm\nNiinkuin jossain kommentissa taisinkin kirjoittaa, niin onhan se julkisuuden paine iso iso motivaattori. Ja itse kyllä myös kannatan ainakin useissa tapauksissa sitä, että avoimesti kertoo että aikoo esimerkiksi laihduttaa. Jos vain ”yksinään puuhailee” niin helposti sitä myös sitten sortuu, koska se ei sitten kuitenkaan haittaa mitään…\nhuhtikuu 2, 2014 10:01 pm\nHyvä teksti! Pakko kommentoida. 🙂 Itse oon miettinyt aika paljon tuota ” kun tavalliset ihmiset lukevat fitness-blogeja” , kun itse koen olevani juuri se tavallinen, liikun päivittäin koulumatkat pyöräillen + jumpat + sali + uinti ja juoksu siihen päälle sen 3-6 krt viikossa. Eli ” normaali” – liikkujana pidän itseäni. Lukiessani fittness-blogeja tulee mieleen vain, että onkohan tää mun liikkuminen sittenkään tarpeeksi! Syönkö ihan oikein , kun syön juuri lautasmallin mukaan (1-2 lämmintä ateriaa päivässä)? Syönkö juuri oikeisiin kellonaikoihin ? Miten se vaikuttaa mitä syön ennen treeniä ja treenin jälkeen? 😀 Kaikkea tulee mieleen, enkä varmasti syö fittness oppien mukaisesti tarpeeksi enkä välttämättä oikeisiin aikoihin , vaikka säännöllisesti syönkin. Postausidea sinulle, jonkinlainen kirjoitus tavallisen ihmisen terveellisestä elämästä.. 😀 Riittääkö muutaman kerran viikossa liikunta ja suht. terveellinen syöminen? Voiko fitness jossain tapauksessa olla jopa epäterveellistä ainakin pitkällä tähtäimellä, varsinkin jos kisailee… Luultavasti voi olla haittojakin. Kiitos kivasta blogista! 🙂 Ja todella hienon muutoksen olet saanut aikaan! 🙂\nhuhtikuu 3, 2014 1:39 pm\nNo itseasiassa niin kuule minäkin pidän itseäni aivan tavan tallustelijana ja normaaliliikkujana (vaikka tosin myös työkseni sitä teen). Mut ymmärrän myös, että varmasti mietityttää, voisiko sittenkin tehdä enemmän, syödä terveellisemmin ym. SIlloin saattaa helposti kohtuus unohtua ja itseään saattaa helposti jopa syyllistää! Mutta kiitos ehdotuksesta! Ainakin mua kovasti kiinnostas kirjoittaa ortorexiasta, eli siitä kun vetää terveellisyyden överiksi.\nhuhtikuu 3, 2014 11:59 pm\nJoo tuo ortoreksia olisi kyllä todella mielenkiintoinen aihe!! 🙂 Seurailemaan jään kyllä muutenkin blogiasi!:)\nEi nyt ehkä ihan täysin aiheeseen liittyvä, mutta mua huvittaa se että esim. juuri näitä Superdieettien personal trainereita hehkutetaan, on siis osa ihan päteviäkin. Mutta suurinosa, joita nyt näillä kausilla on ollut, ei jaksa/osaa korjata asiakkaidensa virheitä mm. kyykyt tehdään ilman minkäänlaista keskivartalotukea, selät niin kiemurassa että itseänikin sattuu, prässissä polvet niin yliojennettuina että en yhtään ihmettele jos joskus lipeää ja siellä on koivet muussina, tai mave kunnon kissan selällä uh. Ymmärrän että on tv-show ja puhtailla suorituksilla ei taida sen kannalta olla niin väliä, kunhan vaan saadaan kunnon raakaa matskua, mutta tätä kun näkee näillä ”heidän” saleillaan ihan ilman kameroitakin kun he ohjaavat.\nAnteeksi avautuminen, harmittaa vaan kun ei panosteta oikeisiin asioihin ja halutaan vaan nopea painonpudotus tekniikoista viis.\nhuhtikuu 3, 2014 9:31 am\nMä olen kiinnittänyt huomiota ihan samoihin juttuihin. On NIIN riipivää katsoa niitä salipätkiä kun toisinaan ei tullut nähtyä ensimmäistäkään puhdasta tekniikkaa. Kyykytkin vemputettiin järjestäen Smithissä…\nhuhtikuu 3, 2014 1:42 pm\nItseasiassa olen katsonut samaa. Ehkä haetaan liikaa näyttävyyttä isoilla painoilla, joka on toki sen itse treenattavan kannalta tosi paska juttu, kun loukkaantumisriski on niin suuri. Siinä mielessä nämä suurimman pudottajan treeenit (tai siis ne ainakin mitä tähän asti olen nähnyt) vaikuttavat vähän järkevimmältä, kun tehdään paljon kuntopiirityyppistä harjoittelua ja omalla painolla. Toki hirveä tempo on sielläkin, mutta liikkeet ei välttämättä niin riskin näköisiä. Vai oletteko kiinnittäneet samaan asiaan huomiota?\nhuhtikuu 2, 2014 11:02 pm\nHyvä kirjoitus ja loistavia kommentteja! Itse olen ravitsemusterapeuttina huomannut, että ajatustyön tekeminen on ihan äärettömän tärkeää. Aika harvalla painonpudotus kuitenkaan johtuu pelkästään elintarviketietouden puuttumisesta. Oivaltaminen ja pysyvä muutos vaatii aikaa. Ja armollisuutta itseään kohtaan. Siksi nämä tosi-tv-ohjelmat ovat mielestäni todella huonoa esimerkkiä. Toki aikuinen ihminen ymmärtää, että se on viihdettä, mutta silti. Useimmiten vähän ahdistaa niitä katsoessa :/\nhuhtikuu 3, 2014 1:44 pm\nKiitos kommentista, sä varmaan työssäsi näät eritoten tämän puolen kolikosta. Tietoahan tulee siis ihan joka tuutista, mutta sen tiedon suodattaminen on niin vaikeaa ja sen ”oman jutun” löytyminen. Enkä valitettavasti usko että kaikki ymmärtää, että se on viihdettä… jotkut varmasti luulee, että se on ainoa oikea tie onnistuneisiin tuloksiin!\nhuhtikuu 2, 2014 11:06 pm\nMeitsi on se entinen 120+kg muija jonka ekat kuukaudet ei tuottaneet tuloksia kun ruokavalio ei ollut kunnossa. Nyt, hitaasti mutta varmasti, saatu ruokailutottumukset kuntoon ja paino pdonnut sinne satasen kieppeille ja koko ajan putoaa. Reeni mulle on aina maistunut. Oon ihan kauhuissani noista superdieeteist, kyl ihmisen tarttee osata itse tehda ruokavalionsa sellaiseksi, ettei se kiloja takaisin kerryta ilman massaryhmalle tehtya A4-lappusta. Mulla on pt, mutta ruokavalioni teen itse.\nJokaisella on syynsa lihavuuteen, mulla se sattuu oleen toi ”tykkaan ruuasta”, ei mikaan suuri psykologinen tunnustus. Siita huolimatta aion saavuttaa tavoitepainoni ja pysya siina. Taa kirjoitus ei suuresti nostanut fiiliksia, patsi ehka silleen ”perkele, oon yks niist 5%” 😀\nHyva kirjoitus mutta muistakaa, me tavalliset pulliaisetkin luetaan fitnessblogeja ja ehka otetaan jotain niist itteemmekin… 🙂\nhuhtikuu 3, 2014 1:49 pm\nJuu, olet ihan oikeassa että ei siihen läskin kertymiseen välttämättä mitään lapsuuden traumoja tarvita! Itseasiassa lähtötilanteesi on siinä mielessä helpompikin, että et välttämättä täytä jotain aukkoa sillä syömisellä ja sulle riittää vain uusien annoskokojen opettelu ja tietenkin myös oikeanlaisten ruokien valinta! Ja kuten sanoitkin, niin olet itse alkanut löytää ne toimivat jutut, hienoa!\nToivottavasti et negatiivisesti ottanut itseesi, pidän nimittäin itseänikin aivan tavallisena pulliaisena! 🙂\nhuhtikuu 3, 2014 6:37 am\nVoi Katri, tämä postaus tuli kreivin aikaan! Mainostin sua eräälle tuttavalle, joka kaipaa ohjausta elämäntapamuutoksen käynnistämisessä. Kerroin, että olen saanut susta asiantuntevan ja miellyttävän kuvan ja että paneudut varmasti jokaiseen asiakkaaseen perinpohjin. Tämä teksti vain vahvisti sanomaani! Olen täysin samaa mieltä kanssasi ja toivottavasti saat kohta uuden asiakkaan 😉\nhuhtikuu 3, 2014 1:50 pm\nVoi että, onpa ihanaa kuulla! Ilmanmuuta saa mainostaa :)! Kiitos kovasti!!!\nhuhtikuu 3, 2014 8:40 am\nItse aloitin viime kesänä elämäntapa muutoksen ja nyt on omin avuin lähtenyt yli 30kg. Liikunta on jäänyt pysyväksi elämään ja mutta ruokapuoli on niin paljon vaikeampi. Moni asia on muuttunut, mutta vielä on monta opittavana 🙂 Pyrin kaikessa kohtuuteen.\nhuhtikuu 3, 2014 1:51 pm\nOikea asenne ja hurjan työn oletkin jo tehnyt! Ja onneksi on koko loppuelämä aikaa…Läski saattaa lähtee nopeastikkin mutta aivoissa se homma on hitaampaa :). Pystyt kuitenkin siihen!!!\nhuhtikuu 3, 2014 9:32 am\nIhan hyvä pointti tämä kirjoitus, mutta toisaalta en välttämättä koe noiden ”superdieettien” olevan pahasta, ainakaan jokaisen kohdalla. Itse laihduin viime vuonna -10 kg niin sanotusti ”omilla neuvoilla”, kunnes vasta myöhemmin tajusin, kuinka hulluilla. Söin lounaaksi yhden pienen jauhelihapihvin ja kaksi lusikallista vihanneksia + vähän raejuustoa ja hullusti liikuntaa ”jälkkäriksi”. Mulla ei todellakaan ollut mitään hajua, että mitä olin tekemässä. Sitemmin menin osaksi ”a4- touhuihin” ja todellakin mielestäni opin paljon mitä on terveellinen ruoka, miten paljon sitä voi syödä jne. Ja varsinkin liikunnasta ja salilla käynnistä. Ymmärrän tietty, että nämä ohjeet eivät tule kestämään mun loppuelämää enkä niin haluakaan, mutta niistä saan ainakin jonkinnäköisen suunnan kohti parempaa, jota voin myöhemmin soveltaa. Ja todellakin, tossa ”a4” touhussa silti mä itse teen lopulta kaiken homman – syön ja liikun. Sen verran myös tiedän, että terveydestäni aion pitää huolta, jotta en joutuisi samaan lähtötilanteeseen, kuin mistä lähdin. Ja todellakaan TV:tä siihen ei tarvita 😉\nhuhtikuu 3, 2014 10:30 pm\nKiitti kommentista ja hienoa, että olet löytänyt sulla toimivan keinon! Monen kohdalla, varsinkin aluksi hyvinkin tiukka ohjeistus syömisen suhteen voi olla ihan paikallaan, koska aloittelevan laihduttajan voi olla vaikea hahmottaa ateriakokoja ja ylipäätään sitä, mikä on sopiva määrä ruokaa. Toki myös itsesoveltamalla yleensä joku osa ruokavaliossa, esim proteiinin saanti voi jäädä alle vaaditun. Siinä mielessä en nää näitä ”lapputouhuja” pelkästään huonoina asioina. Ja toki lapussa voi olla vain suuntaviivat, eli esim määrät on valmiina mutta sisällön saa päättää itse ja tämä systeemi toimiikin monen kohdalla tosi hyvin!\nhuhtikuu 3, 2014 10:01 am\nAika paljon on nyt tullut vastaan näitä samanlaisia kirjoituksia kuin tämä sinun ja minusta se kertoo tietynlaisesta tervehtymisestä tämän asian suhteen. Muistan kun tähän kisaan haettiin osallistujia ja seurasin silloin Kiloklubin foorumia aktiivisesti. Aikamoinen hypetys oli ohjelman suhteen ja ihmiset toivoivat pääsevänsä kisaan mukaan ja haaveilivat jopa omakustanteisesta ”läskileiristä”, jossa olisi PT:t piiskaamassa heistä ne läskit pois. Nyt kun on mennyt noin vuosi, on jotain tapahtunut. Foorumilla on aikamoisen hiljaista. Tuntuu ettei ohjelma sytytä enää?\nOhjelman tiukasta treenaamisesta tulee kaksijakoinen fiilis. Toisaalta moni kotisohvalla katsoja voi saada sen ”toi pystyy tuohon vaikka on mua 20kg painavampi”-elämyksen ja ryhtyy tekemään itselleen jotain. Tai sitten musertuu valtavan piiskauksen edessä ettei hänestä tosiaankaan ole tuohon. Harva ihminen kuitenkaan valitsee kipua ja väsymystä noin niin kuin ekana matkakumppaneikseen.\nSe että muitakin vaihtoehtoja olisi olemassa, mutta kun ne on niin hitaita. Musta ei esim. hirveitä innostustarinoita lööppeihin saisi… iive laihdutti reilusta ylipainosta normaalipainoon 3 vuodessa! Huh, mikä saavutus 😀\nOikeasti mä kyllä arvostan mun saavutusta, sillä se ei tullut millään jipoilla eikä mun ole tarvinnut kärsiä mitenkään ja tämä muutos ei häviä ikinä enää mihinkään, ainakaan sinne lähtöpainoon 😀\nps. Ja kannustan kaikkia satsaamaan itseensä sen rahan että kokeilisivat edes kerran sitä PT:tä! Nimittäin jos joka päivä ostaa vaikka 3 eurolla karkkia (tuskin riittääkään tää summa), niin jos sen jättäisi tuhlaamatta, niin sillä sais jo kuukaudessa maksettua aika hyvät treenit 😉\nhuhtikuu 3, 2014 10:33 pm\nPuhut kyllä täysin asiaa ja vaikka nyt vedän tietysti vähän kotiinkinpäin, niin kyllä se PT on satsaus omaan itseen ja omaan tulevaisuuteen. Niinkuin itse sanoitkin, niin saattaa se raha kuulostaa isolta mutta sitten moni on valmis satsaamaan esim autoon tonnitolkulla ja sitä arvotetaan jotenkin korkeammalle :D…\nKolmekin vuotta on koko ihmiselämässä tosi lyhyt aika ja olet tajunnut tehdä asiat järjellä ja maltilla. Uskon että tulokset on varmasti pysyviä! 😉\nhuhtikuu 3, 2014 10:45 am\nMä luulen että osa ihmisistä pitää myös PT palveluita kalliina, moni asiakas jättää asian sikseen hinnan kuultuaan. Se maksaa tottakai, kun joku muu tekee sinulle ohjelman ja ohjaa sinua salilla ja auttaa ruokavalion kanssa. Itselläni on ainakin tavoitteena se, että pt:stä päästään myös eroon ja opitaan itse koostamaan ruokailut terveellisellä tavalla. Kellään ole varaa ottaa vuosiksi ruokavaliota toiselta, kun omia aivojakin voi oppia käyttämään sen suhteen. Mutta jos saa ohjelman ilmaiseksi niin seuraako sitä sittenkään??? Ystäville olen tehnyt ilmaista työtä ja kas kas kummaa, tulosta ei tule, kun ei noudateta 2 vk pidempään. Sitten otetaan nettistä maksullinen nettidietti/treeni palvelu ja sanotaan jälkikäteen, että tässä on samanlainen pohja kuin sun tekemässä ruokavaliossa 😀 daa!!!\nperusteet pitää kuitenkin jostain oppia tavalla tai toisella, mutta pitkässä juoksussa ne pitää itse opetella ja hallita. Joskus omaksumiseen menee kauemmin ja toiset pääsee asian ytimeen nopeammin.\nVähän kerrallaan on parempi tapa aloittaa jolloin tekeminen pysyy mielekkäänä, vaikka tulokset tulisivatkin hitaammin niitä kuitenkin tulee. Ei todellakaan tarvitse lähteä 7x viikossa heti aamulenkille ja siihen miljoona salikertaa päälle, jos aloitustaso on lähes nolla. Baby steps.\nhuhtikuu 6, 2014 6:33 pm\nOn totta mitä sanot tuosta PT-palvelujen hinnasta. Mutta kun laskee, mitä jää tuntitaksaksi (paljonhan työstä on myös yhteydenpitoa asiakkaan kanssa joka työtä sekin) niin ei tässä rikastumaan pääse.\nMutta kyllä minäkin pyrin siihen, että ihminen nimenomaan oppii tulevaisuudessa itse päättämään mikä on itselle hyväksi ja mikä ei!\nhuhtikuu 3, 2014 11:38 am\nKiitos tästä kirjoituksesta. Se sai minut ajattelemaan paljonkin sitä millä tavoin haluan omaa painoani hallita. Lainasin muutaman lauseen omaan blogiini, laitoin kyllä myös tiedon että ovat täältä lainattu.\nhuhtikuu 6, 2014 6:34 pm\nEipä mitään saa toki lainailla! 🙂\nhuhtikuu 3, 2014 12:07 pm\nJoka maanantai mä aloitan superdieetin. Viimeistään perjantaina olen sen jo lopettanut. Viikonlopun mätän herkkuja ja taas sunnuntai iltana olen epätoivoinen. Eli konsepti ei mulla ainakaan toimi.\nhuhtikuu 6, 2014 6:36 pm\nNo et ole ainoa jolla laihdutuskuurit eivät kestä montaa päivää kauempaa. Toivottavasti löydät vielä joku päivä sellaisen systeemin, joka toimii sinulle ja pääset tavoitteisiisi!\nhuhtikuu 3, 2014 12:18 pm\nViimeisen vuoden aikana olen kokenut niin suuria ahaa-elämyksiä oman hyvinvoinnin suhteen, enkä malta odottaa, että pääsen auttamaan muita ihmisiä samaan zen-tilaan. Facebook on paljastanut monia ikäviä lieveilmiöitä ”fitness-buumista”, halutaan kaikki heti (no okei, tää on ihmisen perusluonne) tai kuvitellaan, että jos en treenaa kuten pro, en voi sanoa treenavani, tai jopa niin, että mikään muu kuin kuntosali ei ole treenaamista. Ja juuri fitness-kisaajien blogit ja lehdet voivat antaa helposti sellaisen mielikuvan, että onnistuminen vaatii vähintään latausjuoman ja uusimmat mallin Nike Freet. Mutta monesti pitää mennä kantapään kautta. Oma PT:ni aikoinaan laittoi mut, omia sanoja lainatakseni ”tekemään lattialle mummoliikkeitä”, mutta en tajunnut, että sieltä se nyt vaan pitää aloittaa. Nyt olen palannut omasta tahdostani kirjaimellisesti lattiatasolle – kehonpainoharjoitteiden kanssa. 🙂\nTykkään sun blogista kun täällä herää aina paljon ajatuksia ja kommenttiosiokin on niin keskusteleva. 🙂\nhuhtikuu 6, 2014 6:39 pm\nKiitos Sonja! Joo kyllä se niin on, ettei niissä ”mummoliikkeissä” ole mitään vikaa :)! Paljon teen esim omien asiakkaiden kanssa treeniä ihan omalla keholla ja yksinkertaisia liikkeitä.\nToki voi hifistellä sitten kun treenikertoja tulee 5-6 viikkoon ja lihas toki kaipaakin uusia ärsykkeitä!\nhuhtikuu 3, 2014 2:18 pm\nJos (ja kun) 95% lihoo takaisin, niin aika turhaa työtä tekevät laihdutusta tukevat pt:t. 🙁\nMinä uskon, että superdieettiläisiin mahtuu ihan kaikenlaista tallaajaa. Jollakin tavalla se paino on pudotettava, vaikka kuinka olisi oppinut jo terveelliset elämäntavat. Kovin sissi on tietenkin se, joka ”haluaa olla 65-kiloinen joten syö kuin 65-kilonen” eli laihduttaa parikymmentä kiloa parissa vuodessa. Me muut halutaan laihtua vähän nopeammin. Ei se dieetti tai ruokien punnitseminen pois sulje ajatustyötä ja uusien tapojen opettelua. Vaaka auttaa kummasti alkuun, jos oikeat annoskoot on päässyt hämärtymään.\nMinä en kuulu sheikker-kerhoon, banaanin saatan syödä salin päälle ja vettä juon. Mutta tavallaan ymmärrän heitäkin taviksia, jotka eivät fyysisessä mielessä hyödy palautus ym juomista ja jipoista. Minä olen innoissani uusista laitteista ja taulukoista ja systeemeistä. Saatan jopa laittaa tarroja viikkokalenteriin. Olen ihan amatööri salilla ja rustaan muistivihkooni kilomääriä ja sarjoja. Se on kivaa ja jos sen takia käy yhdenkin kerran useammin salilla, niin hyvä niin. Ja mitä sitten, jos punkeron salikäynnistä ei lähde täydet hyödyt, tuskin se haitallisempaa on kuin kotona makaaminen.\nMinulla terveellisten elämäntapojen opettelu on kestänyt koko elämän ja varmasti kestää loppuun asti. Kauas on tultu 17-vuotiaasta 45-kiloisesta joka eli mustalla kahvilla, röökillä ja satunnaisella annoksella makaroonia, olen lopettanut röökinpolton, viinanjuonnin, huumeiden käytön, kahvinjuonnin, einesten syönnin jne. En lähtisi arvostelemaan, että väärin yritetty. Aika monta kertaa pitää väärin yrittää, mutta ainahan sitä voi yhden kerran osua oikeaan ja onnistuakin.\nhuhtikuu 6, 2014 6:44 pm\nKiitos kommentista! Hienoa että olet kuitenkin pystynyt jättämään taakse noin haitalliset elämäntavat – se on jo aika suuri voitto!\nItseasiassa tuossa tutkimuksessa on tutkittu(muistaakseni) juuri vähäkalorisilla ”kitudieeteillä” laihduttaneita. Onhan toki personal trainereitäkin monia, mutta uskon että harva ammattilainen laittaa kuitenkaan asiakkaansa mitään pussikeittoja syömään! Minä en ainakaan :).\nKuten varmaan jo jossain kommentissa kirjoitinkin, niin kyllä ruokien punnitseminen alussa saattaa olla ihan perusteltua, jotta oikeat annoskoot voidaan sisäistää! Mutta siitä vaa’asta ei saa kyllä tulla riippuvaiseksi…\nhuhtikuu 3, 2014 3:14 pm\nOlen omatoimisesti vuosia sitten laihduttanut noin 40 kg/8kk, niin että hiuksetkin tippuivat päästä eli aivan väärin. Olen jumppaillut ryhmäliikuntatunneilla aamusta iltaan ja syönyt välipalakorvikketa. Suuren pudotuksen jälkeen, kiloja hiipi noin 10 takasin parissa vuodessa, mikä on hyvä juttu 🙂 Elämä oli aika taitelua vuosia ruuan kanssa, ei kuitenkaan kärsimystä, koska liikunnan riemu oli löytynyt ja maailma täysi erilaisia jumppatunteja 🙂 Joitain vuosia sitten ystävä näytti minulle GFG:n eli Jutan Go fat Go:n ja siitä se lähti! Henkilökohtaisesti minulle ko A4 oli ahaa-elämys: ymmärsin määrän, laadun ja rytmin (ko rytmi sopi minulle). Ymmärsin myös nostaa annokset miesten annoksille, koska laihtua ei tarvinnut. Kun oli ennalta ”sovittu” aika, ymmärsin ravinnon ja treenin merkityksen kropan muokkauksessa, koska muutoksia tuli 🙂 Tälläkin hetkellä kyseisen haasteen opit ovat minulle punainen lanka omin variaatioin, mistään luopumatta ja olen elämäni kunnossa. Kikkailut on kikkailtu ja nykyään on mennään rennosti vuorotyön ja voimatreenin ehdoilla 🙂\nMutta siis kirjoituksen pointti oli: Joillekkin A4 sopii ja sytyttää lampun päässä 🙂\nPs. Itselläni on PT ollut pitkään, eikä koskaan laihduttamisen takia. Omalajini on voima ja ko treeneissä tarvitsee apua ja tekniikkaseurantaa, jos tavoitteita haluaa saavuttaa/ylläpitää. Suosittelen joskus palkkaamaan pt:n ja pitämään tekniikkakausi omissa treeneissä – mitä kaikkea uutta onkaan mavessa, penkissä, kyykyssä yms 🙂\nhuhtikuu 6, 2014 6:50 pm\nMullakin on ollut PT joskus aikoinaan myös siitä syystä, että salitreeni kiinnosti ja halusin oppia treenaamaan oikein! Treenit PT:n kanssa olivat todella odotettuja ja sain niistä hirveästi motivaatiota eteenpäin.\nhuhtikuu 3, 2014 3:27 pm\nTosi hyvä kirjoitus. Mua on mietityttänyt nimenomaan toi treenijako. Treenaan tavoitteenani ihan vaan vahvempi keho ja parempi mieli. Treenailen salilla n.4 kertaa viikossa, ja oonkin miettinyt että onko 3-jakoinen ohjelma liian ”monimutkainen” vai riittäisikö 2-jakoinen aivan hyvin tällaiselle tavalliselle tallaajalle. Lähinnä palautumisen kannalta mietin, että ehtiikö esimerkiksi jalat palautua kunnolla jos niitä ollaan jo parin päivän päästä treenamassa uudestaan.\nhuhtikuu 6, 2014 6:52 pm\nVarmasti kaksijakoinenkin riittäisi! Varsinkin jos painottaa toisessa treenissä vaikka enemmän etureisiä ja toisessa pakaroita/takareisiä niin kyllä jalat ehtii hyvin palautumaan. Tai sitten voi treenata vaikka yläkropan ja alakropan eri kerroilla!\nhuhtikuu 3, 2014 4:49 pm\nItsellä terveellinen suhtautuminen ruokaan vaati useamman vuoden opettelun ja keskusteluhetkiä psykologin kanssa… ja ehkä nyt, neljä vuotta taistelleena elo poikaystävän kanssa sai minut vasta kokonaan oikeille raiteille. Kärsin siis syömishäiriöstä, näin itseni lihavana vaikka näin ei ole koskaan ollut. Nykypäivänä ruokaa kuluu ihmeellisiä määriä ja kroppa pysyy siitä huolimatta sutjakkana, mitä tuskin olisin uskonut pari vuotta sitte vaikka nuijan kanssa olisi se päähäni taottu.\nItseäni näissä laihdutusohjelmissa huolettaa juurikin se, ettei kuuriluontoiset dieettirykäykset opeta mitään terveellisistä ja pysyvistä elämäntavoista. Miinuskaloreilla ei vain voi jatkuvasti elää ilman ongelmia… saavatko nämä laihdutusohjelmien ihmiset neuvoja, kuinka jatkaa sitä normaalia elämää vai jäävätkö he pähkäilemään sitä yksin? Toinen huolettava piirre on varsinkin Jutan tapa korostaa kauheasti muuttuvaa ulkonäköä. Tuskin kukaan mahamakkaroita haluaa, mutta pitäisi ymmärtää, etteivät ne tai niiden puuttuminen loppupeleissä voi määrittää kenenkään ihmisarvoa. Entisenä laihuushäiriöisenä tuollainenkin itsestäänselvyys on pitänyt opetella kantapään kautta. Eikä ainakaan minulle laihuus tuonut onnea, terveys ja rakkaus toi.\nhuhtikuu 6, 2014 6:56 pm\nKyllä heille varmasti jotain ohjeita annetaan – toivottavasti ainakin!\nHienoa kuulla, että olet löytänyt sulle toimivan tavan syödä eikä se enää hallitse ajatuksia. Se on pitkä tie.\nhuhtikuu 3, 2014 9:43 pm\nLaihdutin 5 vuotta sitten ensin 20 kiloa painonvartijoiden ohjeilla (20 viikkoa) ja kaikista vaikeinta oli löytää se tasapaino, jolla painonpudotus loppui, mutta ei liho. Itse laihduin vielä 5 kiloa laihduttamisen lopettamisen jälkeen. Olen nyt melko tarkkaan sen 20 kiloa pitänyt pois, mutta helppoa se ei ole. Välillä täytyy ottaa tiukempaa kuuria. Oman kokemukseni mukaan ylipainoinen ihminen on maailman paras huiputtamaan itseään ”enhän minä paljoa syö”, mutta kun kirjataan kaikki paperille, löytyykin lapsen ruoan tähteet, nakki ruokaa laittaessa, pari juustosiivua iltapalaa tehdessä ja yhtäkkiä ylimääräisiä kaloreita onkin se 300. Oman toiminnan tiedostaminen on asia, josta pitää lähteä liikkeelle. Miksi minä syön ja miten minä sen muutan. Teknisesti painonpudotus on elppoa, käyttäytymisen muuttaminen on vaikeaa.\nhuhtikuu 6, 2014 6:58 pm\nPuhut ihan asiaa, itseään on helppo huijata. Ja tavallaan se on myös helpompaa, koska itselleen myös antaa helposti anteeksi :). Mutta niinhän ne kaikki sanoo aina, että ”syö vaan vähempi mitä kulutat!”\nhuhtikuu 4, 2014 9:20 pm\nHeippa. Noita puolen vuoden superdiettejä on kyllä tullut mietittyä omaa 4v takaista 20kg painon pudotusta ja kuinka pirun vaikeaa se oli. Itse käytin ateriankorvikkeita ekat 6vko, sitten sekosi pää. Luulin mm. mieheni pettävän minua, vaikka asia ei todellakaan näin ollut. Sitten aloin syödä ”ihan normaalisti”. No paremmin ainakin ja säännöllisesti. Sain siis lopulta noin puolessa vuodessa sen -20kg pois (vaikka ei mulla siis ollut mikään ”superdietti”) paljon piti pään sisäisiä asioita käydä läpi ja niitä käydään läpi edelleen. Aika hyvin sain pari vuotta painon pidettyä kurissa, pari kiloa tuli toki takas -lihaksena… Rupesin itse ohjaamaan spinningiä ja muitakin jumppia. Viime syksynä lisäkouluttauduin taas ja se 6kk oli sen verran haastavaa että painoa tuli likemmäs 10kg ihan yllättäen lisää. Helmikuussa taas ryhdistäydyin, eli palasin takaisin oikeaan syömismalliin. Nyt on jo taas lähes 7kg lähtenyt. Juoksukin maistuu jälleen 🙂 Terkuin Vilma.\nhuhtikuu 6, 2014 7:01 pm\nMoikka Vilma! Etenkin ryhmistä ohjatessa olen huomannut, miten tärkeää on se, että syö tarpeeksi! Itsellä ainakin puhti loppuu, jos on huono tankkaus alla…\nNuo ateriankorvikkeet on niin vähäenergisiä, että ei oo ihme jos ei niillä jaksa painaa keho eikä mieli…\nhuhtikuu 6, 2014 4:19 pm\nOlipa epäammatillinen kirjoitus ja oletko huomioinut, että Pt ei ole ammatti, olet vain yhden nimikkeen omaava, joka kirjoittaa suomalaisista todella alentavasti. Mene sinne bikinikuvien ja muun narsistisen maailmasi piiriin. A- studiossa, et millään tavoin tuonut ammattitaitoa tai osaamistasi esille. Päinvastoin, pinnallinen ja turhanpäiväinen hahmo. Sinun palvelut ovat jopa kyseenalaisia. Me ammattilaiset keskitymme ihmisten ja potilaidemme auttamiseen, ketään halveksimatta. – Erika, lääkäri\nhuhtikuu 6, 2014 7:05 pm\nKiitos kommentista! Kyllä se personal trainer on ammatti siinä missä kaupan kassa tai ydinfyysikkokin. Minulla on muuten muitakin ”nimikkeitä” tuolla plakkarissa, jos ne sinua kiinnostavat.\nKyllä teissä lääkäreissäkin löytyy puoskareita, ihan niinkuin kaikissa ammttikunnissa.\nÄlä suotta enää vaivaa itseäsi tämän blogin lukemisella, jos siitä tulee paha mieli. 🙂\nhuhtikuu 6, 2014 9:51 pm\nHei! Itse koen olevani väliinputoaja. Olen normaalipainoinen (bmi juurikin 22) mutta kunto aivan surkea ja lisäksi niin pihti- kuin impedanssimittareillakin rasvaprossa on 33 hujakoilla. Olen nyt salilla pienen katkon jälkeen alkanut ramppaamaan mutta hermotus ja koordinaatio on täysin nollissa. Siksi kyllä näitä ohjelmia katson kuten myös tekniikkavideoita ja luen niitä fitness blogeja yms. En hyödy kiloklubeista yms.pätkääkään koska tarvetta ei ole painoa pudottaa vaan nostaa kuntoa ja ehkäpä saada ennemmin lihasta kuin jenkkakahvoja lisää. Motivaation lähteinä nuo mulle toimii.\nhuhtikuu 7, 2014 9:08 am\nIhanat noi sun kisahiukset. Koitin etsiä niistä muitakin kuvia, mutta tuolta ajalta ei ole kuvia blogissa.\nOlisiko sinulla lisää kuvia, saisin kampaajalle viedä ideakuvan mukanani 🙂\nhuhtikuu 7, 2014 9:31 am\nVoi kiitos! Joo voin laittaa kuvia, mulla onkin ollut pitkään mielessä hiuspostaus :)!\nhuhtikuu 8, 2014 12:41 am\nHehe, uskon että tää ohjelmiin haku toimii jollain tasolla myös toiseen suuntaan – jos ei pääsekään ohjelmaan niin ei oo pakko alottaa mitään elämäntapamuutosta kun se on niin rankkaa ja vaativaa eikä omaan mentaalivalmentajaankaan oo varaa 😉 Itseä huvittaa etenkin nää ketkä itkee fitfarmin sivuilla ettei voi hakee ohjelmaan ja laihtua kun asuvat muualla. Ilmeisesti siinäkin on hyvä sauma hakea itsesääliä ja taas saa syyn olla tekemättä mitää ku jää odotteleen josko se Jutta tulisi sinne peräkylään pelastamaan yhden ylipainoisen kun itse on syytön eikä itse voi mitään tehdä….\nLisäksi Jutankin ohjelmassa kaikki vaikuttaa todella vaikealta (hypoxit, mentaalivalmentajat jne) jos katsoo ohjelmaa ainoana totuutena. Jos uskoo, että ilman näitä ei voi tulla tuloksia niin aloittamisen kynnys voi olla korkea.\nJa sitten kun sinne ohjelmaan tuleekin valituksi miin harva varmaan silloi kehtaa enää kieltäytyä kun tuodaan valmis ratkaisu nenän eteen… mutta monikohan näistä ohjelmassa olijoista olisi oikeasti aloittanut oman dieetin ilman ohjelmaa…\nKaiken kaikkiaan Jutta tiimeineen tekee hienoa työtä ja puolen vuoden superdieetit on ollut mielenkiintoinen ohjelma! 🙂 Uskon, että ohjelma on kyllä auttanut ja kannustanut monia 🙂\nhuhtikuu 12, 2014 10:09 pm\nNo joo….mitäs tähän kirjoittaisi muuta kun olen samaa mieltä:)\nOlen nyt tehnyt lopullista elämäntapamuutosta syksystä 2012 lähtien. Puolisentoista vuotta meni ruokailujen opettelussa (sain eräältä pt:ltä rungon jota soveltaa) ja vaikka paino ei pudonnut (oli pcos:ssää ja kilppariongelmia) niin ainakin treenasin ja tämä uusi ruokavalio on iskostunut ja se, että tämä on koko loppuelämän ruokavalion runko. Nyt otin superdieetin ja sen sekä lääkitysten kanssa vihdoin painokin alkoi putoamaan. Vähän epäilin, mutta onneksi putoaa. On joutunut hirveästi tekemään töitä pääkopassa, jojoilua on mullakin takana ja olen laihtunut ainakin painoni verran elämäni aikana. Mietin itsekin noita ohjelmia, mutta tavallaan uskon että jos pääkopassa on asiat jo käsitelty niin ihan sama, että miten laihduttaa. Mutta kuten sd:n eräässä ryhmässä eräs lukija kirjoitti ”kun tämä elämäntapamuutos loppuu”, niin isolla osalla se ei ole vielä ihan selvä pääkopassa. Varsinkin pienemmän ylipainon tyypit tuntuu jojoilevan vielä enemmän, me isommat olemme jo enemmän tosissamme. Mutta tosiaan muakin mietityttää näiden ohjelmien ihmiset, mikä on tilanne vuosi dieetin jälkeen? Entä kaksi vuotta..silloin ne tulokset vasta mitataan. Entäs mitä massiivinen jojoilu ja kropan rääkkääminen tekevät elimistölle? Mietin näitäkin joskus blogissani, joka on kylläkin vain yhden pienten lasten äidin blogi, jonka avulla yritän saada elämäni hallintaan kaikilta osin, myös painonhallinnassa:)


Toimari testaa - Hyundai Ioniq Plug-in hybrid - Fleet Innovation\nToimari testaa – Hyundai Ioniq Plug-in hybrid\n20.2.2020 Sakari Viitanen\nTestissä oli Hyundain Ioniq, varustettuna ladattavalla sähköhybridimoottorilla.\nAuto on mielenkiintoinen ennen kaikkea siksi, että se edustaa edullisempaa hybridisegmenttiä. Kokonaishinta jää alle 40 000 euron, jos ei lähde ihan kaikilla mausteilla maustamaan. Yleensä hybridin hankkija saa asettaa käden paljon syvemmälle taskuun. Onneksi hintataso on alentumassa valikoiman kasvaessa ja kilpailun lisääntyessä.\nHyundain ajoon ottamisessa yksi näkökulma on, miten Hyundai pärjää kalliimpiin verrokkeihin nähden, varsinkin teknisesti tarkastellen? Ajomukavuudessa ja kokonaisuudessa vastaavasti piti vähän antaa anteeksi, koska yleensä hybridien hinta on pompannut 50 000 euron yläpuolelle. Mutta kuten mainittu, nyt alkaa edullisempiakin ”plugareita” tulla mm Skodalta, Kialta, Fordilta ja Peugeotilta…\nHyundain ajettavuus oli taajamassa hyvä, heikohko näkyvyys taakse tosin hieman häiritsi. Takaikkuna on jaettu kahteen osaan ja keskellä oleva palkki iski juuri näkökenttään. Toinen takaosaa koskeva pieni miinus oli takaluukun käytettävyydessä, nimittäin painava (ilman sähköä toimiva) luukku räsähti tosi lujaa kiinni. Siihen väliin ei auta jäädä.\nMuuten auton ajo on kevyttä ja mukavaa. Hallintalaitteet pystyi omaksumaan helposti ja turvallisuutta toi lisävarusteena ollut ”safety pack”. Se varoitteli liikenteestä ja kaistojen sisällä pysymisestä sekä auttoi parkkeeratessa.\nIsot plussat hybriditekniikasta. Kylmänä aamuna auto starttasi polttomoottorilla, mutta sen sai haluttaessa manuaalisesti kytkettyä sähkölle pienen ajon jälkeen. Sähköajon kantama oli huikean positiivinen yllätys, täyteen ladattaessa ajoa oli 53 kilometriä, ja se oikeasti piti paikkansa!\nYleisesti hybridien kantama on kaukana mainostetusta, joka on tosi harmillista. Toisin on tämän korealaisen vaihtoehdon kohdalla. Jos haluaa painottaa sähköllä kuljettua matkaa, Hyundai on todellinen vaihtoehto ja tekee minkä lupaa!\nTestiajoni on aina samantyyppinen, Espoo – Hämeenlinna – Espoo välillä kertyy kilometrejä vajaa kolmesataa. Ajo on moottoritietä, taajamaa ja lisäksi kaikkea siltä väliltä. Hyundai teki tähän astisen ennätyksen pihiydessä (jos unohdetaan täyssähköautot), keskikulutus noin 260 km:n ajossani oli 3,6 litraa/100 kilometriä, joka on todella alhainen. Akku oli kahdesti täyteen ladattu ajosuoritteen aikana.\nErittäin hyvä fiilis jäi sähköllä ajosta. Kun kantama on aidosti 50 kilometriä, alkaa polttomoottori olla monen päivittäisajon kannalta aidosti harvinaisempaa. Lue lisää koeajoja. Autamme asiakkaitamme auton valinnassa ja koeajojen toteutuksessa, voit varata koeajon itsellesi täältä.


Kouluratsastaja Stella Hagelstam on tätä kirjoitettaessa ajanut jo hyvän tovin Barcelonasta kohti Lyonia, jossa hän yöpyy hevosineen matkalla Dortmundiin. Eilinen ori Chopin III:n (Contendro I – Almox Prints J) GP special-tulos oli ratsastajalle lievä pettymys, itse suoritus ei. ... Lue lisää... →\nJulkaisija maaliskuu 29th, 2015 | tekijä Margit Ticklén\nMikä munaus, että KWPN-ori Apachen (UB40 – Krack C) ensimmäiset GP-tulokset – kahdesti yli 74 prosenttia – ovat jääneet Horsemail.fi:lta uutisoimatta… Yritetään ottaa virhe takaisin: alla Apachen ratsastajan Emelie Scholtensin haastattelu. Scholtens, 29, on kilpaillut kuluneen ... Lue lisää... →\nEspanjaan tulee harvemmin lähdettyä katsomaan kouluratsastusta. Barcelonassa ensimmäisiä huomioita on, että täältä käyvät ottamassa vauhtia “isot nimet” uusilla tähdillään. Ykkösjuttu kilpailupaikalla on luonnollisesti Espanjan oman tähden, Beatriz Ferrer-Salatin ruuna Delgadon (De Niro – Weltmeyer) onnistunut paluu kolmen ... Lue lisää... →


Heidi Martikainen on Vuoden Tarjoilija 2019 - Vuoden Kokki & Vuoden Tarjoilija\nELO 12.4.2019 18 marraskuun, 2019\nEtusivu » Heidi Martikainen on Vuoden Tarjoilija 2019\nOlen osallistunut kilpailuun kaksi kertaa aikaisemmin, joten osasin odottaa tämän vuoden kilpailuja. Tiedon hausta sain Vuoden Tarjoilija -organisaation somekanavasta. Kilpailussa oli hyvä ryhmähenki kilpailijoiden kesken, tein uusia tuttavuuksia ja pääsin haastamaan itseni. Oli upea tunne voittaa kilpailu! Edustusvuodelta odotan uusia kontakteja alan vaikuttajien ja yhteistyökumppaneiden kanssa.\nOlen ollut alalla 15-vuoden ajan ja alussa työskentelin vanhempieni mukana Fazerilla sekä hotelleissa. Täytettyäni 18-vuotta, kiertelin pitkin pääkaupunkiseutua keikkatyön merkeissä ja nyt viimeisimmät työpaikkani ovat olleet: Ravintola Farang, Ravintola Solna ja Kulosaaren Casino. Tutuiksi ovat tulleet kaikki mahdolliset hommat tiskarin ja keittiöapulaisen tehtävistä aina ravintolapäällikköön saakka. Tällä hetkellä työskentelen sommelierina Ravintola Demossa.\nPäivittäisessä työssäni minulle on tärkeää kohtaamiset erilaisten ihmisten kanssa, niin asiakkaiden kuin työkavereidenkin kanssa. Sosiaaliset tilanteet ovat mielestäni ravintola-alalla parasta ja siksi tämä ala onkin niin koukuttava – parhaimmillaan se ei edes tunnu työnteolta.\nKuvassa Vuoden Tarjoilija 2019 Heidi Martikainen ja E.Ahlströmin ravintola-alan konseptin kehittäjä, myyntijohtaja ja yrittäjä Teija Sääksmäki.\nSeuraa Vuoden Tarjoilijaa Facebookissa tai Instagramissa.\nVuoden Tarjoilija on alan ammattilaisten suomestaruuskilpailu, jota on järjestetty vuodesta 2013 lähtien. Ensimmäisen Vuoden Tarjoilija -kilpailun voitti Maria Suihkonen.\nTarjoilijoiden suomenmestari Heidi Martikainen edustaa voittovuotensa aikana monipuolisesti kilpailun yhteistyökumppaneiden tapahtumissa ja tilaisuuksissa aina seuraavan voittajan valintaan saakka. Kilpailun tarkoituksena on sekä edistää alan huippuosaamista että tuoda esille ammatin vaativuutta ja monipuolisuutta. Vuoden Tarjoilija -ja Vuoden Kokki -kilpailuiden avulla nostetaan alan arvostusta ja korostetaan sitä, että ravintolaelämykset luodaan aina yhdessä.\nVuoden Tarjoilija- ja Vuoden Kokki -suomenmestaruuskilpailuiden järjestäjä on ELO – Suomalaisen ruokakulttuurin edistämissäätiö yhteistyössä laajan kumppaniverkoston kanssa. Vuoden Kokki ja Vuoden Tarjoilija -kilpailutoiminnan pääyhteistyökumppaneita vuonna 2019 ovat HKScan Finland Oy, Messukeskus, Metos Oy Ab, Valio Oy, Viking Line Abp ja Wihuri Oy Aarnio Metro-tukku. Kilpailujen yhteistyökumppaneita ovat myös Ainoa Winery Oy, Arvo Kokkonen Oy, Aromi-lehti, Astiavuokraus Oy Jubilee, Diversey Suomi Oy, E.Ahlström Oy, Fredman Group Oy, MaRa ry, Meira Oy, MTK ry, NORD-T, Pajunen Oy, Perho Liiketalousopisto, Polar Electro Finland Oy, Puljonki Oy, SLC ry, Vingruppen Finland Oy ja Vitriini-lehti.\nPrevious PostKohti suomalaista kestävää ruokakulttuuria – yhdessä\nNext PostMikko Kaukonen on Vuoden Kokki 2019


Kirjaston antitäti hyssyttää: Vuosikasvua\nLähettänyt antitäti klo keskiviikkona, joulukuuta 31, 2008\nOnnea sille tytölle ja pojalle!\nOsuvasti pantu tuo oppinut jännittämään ilman pelkoa. Just niin!\nOlkoon seuraava vuosi vähintään yhtä reppava kuin tämä! T. eräs Pirkkalan kirjastolle ison lohmareen elämästään velkaa oleva tyyppi :-)\nKiitos, Kaura :)! Kirjastoille me kaikki taidamme maksaa velkaa loppuelämämme - tavalla tai toisella!\nAi että juhlit kihlaijaispäivääsi ilman meitä! Ei kun oikeesti paljon onnea pitkätukkaiselle nuorelle parille. Toivottavasti saatte kärsiä yhteistä kakkuanne vielä monta viidentoista vuoden tuomiota.\nMarkku: Pari on leikannut tukkansa, mutta kasvattanut paljon muuta vuosien varrella :). Ja vaikka välillä on vaikeaa kuvitella juhlia ilman teitä, näihin bileisiin riittää kaksi...\n"oppinut jännittämään ilman pelkoa" -on hyvä ilmaus...


Old Toyota Club • katso viestiketjua - paljonko km mittarissa?\npaljonko km mittarissa?\nKirjoittaja Turbob » La Syys 2014 27, 18:09\nHighCast kirjoitti: Mitä tarkoitat käytännössä "kolmossylinteri antautui" eli mitä hajosi? Mäntä, veivit, veivin laakerit vai kannesta jotain?\nMännänrenkaat siitä oli menny muistaakseni. Ostin auton moottoririkkoisena kun edellinen omistaja oli selvittäny vian ja todennut että hän ei mäntää tai kolmatta moottoria ala vaihtamaan. Kävi kolmella ja vei pirusti öljyä, kansipahvi oli kuitenki ehjä niin että nesteet ei menny sekasi. En tuota moottoria koskaan purkanut vaan myin sen semmoisenaan eteenpäin ku vaihdoin toimivan moottorin tilalle. Tulpasta päätellen kolmossylinteriin pääs jostain öljyä tolkuttomia määriä mitä ite asiaa tutkailin ennenku moottori nostettiin pois.\nOli sen verran edukas 4K+K50 paketti tarjolla ettei sitten huvittanut rueta vanhaa kunnostamaan.\nKirjoittaja Hamppi » Ma Joulu 2017 25, 00:43\nKE20:sä näkyy nyt olevan mittarissa 74 220km\nKirjoittaja KOIKKA » Ma Joulu 2017 25, 13:12\nHamppi kirjoitti: KE20:sä näkyy nyt olevan mittarissa 74 220km\nMoneskohan kierros menossa..\nKirjoittaja Hamppi » Ma Joulu 2017 25, 19:36\nNiinpä....Autohan on ostettu toiselta omistajalta. Jolla ollut lähes uudesta asti. Liekö huoltokirja kuitenkin vahingossa lipsahtanut aikojen saatossa saunanpesään...? Entinen Omistaja ei tosiaankaan muista, mutta molemmat veikataan ajomääräksi 274 xxxkm nyt.\nJa "vaihtokonehan" tässä on. Niin mitäs nää 3K-H:t nyt sitten on mahtaneet jaksaa pyöriä niillä 70/80`s öljyillä....?\nKirjoittaja caarna » Ma Syys 2019 23, 15:24\nOmassa Carina II:ssa nyt n. 700tkm mittarissa ja edelleen porskuttaa ilman mitään isompia ongelmia.\nLiittynyt: Ma Syys 2019 23, 15:22\nKirjoittaja gengerli » Ke Heinä 2020 15, 19:29\n200 000 km Toyota Corolla 2006\nHammaslääkärien ja klinikoiden arvostelut https://hammastieto.fi\nLiittynyt: Pe Heinä 2020 10, 23:42\nKirjoittaja S.K. » Ma Heinä 2020 27, 20:53\n1986 Tercel AL25ssa 294tkm\n1979 Hiace LH30ssä 365tkm\nKirjoittaja masa82 » Pe Maalis 2021 12, 21:08\nmasa82 kirjoitti: mulla ollut pari sisäänajettua diesel carinaa,ca60. toisella pyörähti vasta 400tkm mittariin ja toisella 500t. nyt nurkka-ajo/romunkuljetus autonani toimivan diesel-dx:n mittarissa näyttää olevan 646tkm ja hyvin tuo vielä toimii.\nsitten on tuo 72-vuosimallin ke20,jolla nyt ei määrällisesti paljoa ole ajettu (212tkm) mutta konetta ei ole kertaakaan tästä vielä avattu.että kai sen ajan kansipahvit hyvää tekoa on. tämä on varma tieto koska auto ollut ensimmäisellä omistajalla vuoteen 2007 asti\nnoin vuonna 2009.\nnurkka ajossa olleen diesel dexin matka päättyi 2018 kun öljypohja meni kiveen,647242km jäi lukemaksi. sitten tuli purettua osiksi.\ntuo 72 vm ke20 on edelleen mulla ja kilometrejä tullut lisää joskin aika verkkaisesti. nyt on 226tkm taulussa. ei oo tarvinnu vieläkään tehdä ku perus öljynvaihtoja ym.\nkäyttöauton virkaa on nyt 7:ttä vuotta hoitanut vm 82 diesel carina farkku, 617tkm on siinä nyt strategiset.


Kauneus | March 2021\nKauneus - Maaliskuu 2021\nOvatko hiukset kiharat helposti ja et tiedä, miten sitä vältetään? Tarjoamme sinulle yksinkertaisia vinkkejä, jotka ovat erittäin hyödyllisiä sen estämiseksi. Lue Lisää →\nCurly hiukset tai hiukset voivat tulla kauneusongelmaksi, joka on hyvin epämiellyttävä naisille. Mitkä ovat sen syyt? Niiden tunteminen auttaa sinua estämään sitä helpommin. Lue Lisää →\nComfrey on lääkekasvi, jolla on monia etuja iholle. Tutustu hyödyllisiin luonnollisiin korjaustoimenpiteisiin nauttiaksesi niiden ominaisuuksista kauneimmista kauneudesta. Lue Lisää →\nPellavansiemenet hiuksille: edut ja hiusten naamion tekeminen\nHiusten pellavan siementen edut, ihanteellinen luonnollinen tuote hiusten hoitamiseksi luonnollisesti. Tutustu, miten voit tehdä pellavansiemenmaskin. Lue Lisää →\nSekä syksyllä että talvella meidän on huolehdittava ihostamme ja suojeltava sitä kylmältä mahdollisimman paljon. Tarjoamme sinulle hyödyllisiä vinkkejä, joita sinun tulee pitää mielessä näinä kuukausina. Lue Lisää →\nMiten tehdä ravitseva ja luonnollinen seerumi hiuksille\nTutustu, miten ravitset hiuksiasi luonnollisesti 100-prosenttisesti luonnollisilla raaka-aineilla valmistetulla seerumilla ja hiusten ravitsemuksellisilla ominaisuuksilla. Lue Lisää →\nKasvojen ihon säännöllinen puhdistus on erittäin hyödyllistä ja suositeltavaa mustapäiden poistamisessa. Mutta miten se tehdään kotona? Selitämme sen sinulle Lue Lisää →\nTutustu siihen, miten valmistetaan antioksidanttisia etuja sisältävä tonic, joka on ihanteellinen ryppyjen ehkäisemiseksi. Se on erittäin helppoa ja yksinkertaista. Lue Lisää →\nPuhtaan ihon säilyttäminen päivittäin on välttämätöntä, kun halutaan nauttia terveydestä kasvomme ihossa. Miten saada se? Selitämme, miten se tehdään helposti. Lue Lisää →\nHaluatko nauttia suuremmista silmäripset? Tarjoamme sinulle joitakin meikkivinkkejä, jotta voit saada sen helposti ja ilman ammattilaista. Lue Lisää →\nOlitpa aurinkoa ja polttanut itsesi tai ei, näiden luonnollisten korjaustoimenpiteiden avulla voit päivittää ihosi ja huolehtia siitä täysin luonnollisesti. Löydä ne Lue Lisää →\n4 kauneudenhoito, jossa on viinirypäleitä iholle, hiuksille ja huulille\nRypäleillä on hyödyllisiä ominaisuuksia organismillemme sisäisessä kulutuksessa sekä ihon, hiusten ja huulien osalta ulkoiseen käyttöön tarkoitetuissa valmisteissa. Rypäleiden ominaisuuksien joukossa korostamme sen korkeaa antioksidanttien pitoisuutta ja seuraavissa vitamiineissa: C, provitamiini A ja ryhmän B vitamiinit. viinihappo ja omenahappo. LUE LISÄÄ » Lue Lisää →\nJos iho on pois päältä, on joitakin hyödyllisiä kodin korjaustoimenpiteitä sen valaisemiseksi luonnollisesti. Selitämme joitakin parhaista luonnollisista vihjeistä valaistujen kasvojen valaisemiseksi. Lue Lisää →\nTiedätkö, miksi hiukset putoavat syksyllä? Vaikka hiuksemme putoavat joka päivä, totuus on, että syksy vaikuttaa enemmän sen häviöön. Mitä voimme tehdä sen hoitamiseksi ja välttämiseksi? Lue Lisää →\nLaventeliöljy on ihana luonnollinen neste, violetti väri, joka saadaan juuri laventelista. Tutustu sen ominaisuuksiin ja mikä se on Lue Lisää →\nVihreä tee on luonnollinen juoma, joka on täynnä etuja ja ihon uskomattomia ominaisuuksia. Tutustu sen ominaisuuksiin nauttiaksesi luonnon kauneudesta. Lue Lisää →\nHiusten maskit ovat erinomainen luonnollinen tapa hoitaa hiusten terveyttä, elvyttää sitä ja täyttää se energialla. Tutustu 3 upeaan reseptiin, jotka auttavat. Lue Lisää →\nKurkuma on ihanteellinen luonnollinen ainesosa, jolla valmistetaan ihanteellinen naamio, joka heikentää kasvoille muodostuvia hiuksia täysin luonnollisella tavalla. Lue Lisää →\nTiedättekö, että on mahdollista oppia, miten oman depilatorion valmistus tapahtuu? Ehdotamme ihana resepti kauneuden, ihanteellinen tehdä kerma poistaa hiukset luonnollisesti. Lue Lisää →\nOn tavallista sekoittaa jalkojen sienet callussiin, varsinkin siksi, että joskus niiden oireet ovat yleensä samanlaisia. Siksi niiden tärkeimpien erojen tunteminen auttaa toteuttamaan asianmukaiset toimenpiteet. Lue Lisää →\nVulvodynia tai Vulvodyna: vulva-kipu\nKuinka monta kaloria merenelävät antavat?\nOliiviöljyn korjaaminen sitruunalla ja pippurilla: sen terveyshyödyt


Kuinka tuulipuku tuli Suomeen? Lähde tutkimusmatkalle Alvar Aallon suunnittelmaan ja juuri peruskorjattuun Keski-Suomen museoon | Yle Uutiset | yle.fi\nKuinka tuulipuku tuli Suomeen? Lähde tutkimusmatkalle Alvar Aallon suunnittelmaan ja juuri peruskorjattuun Keski-Suomen museoon\nYle Jyväskylä vie kierrokselle uudistettuun Keski-Suomen museoon, joka joutui sulkemaan ovensa koronaepidemian vuoksi heti avajaisten jälkeen.\nYle Jyväskylän opastetulla tutustumiskierroksella esitellään Keski-Suomen museon eli KeMun uuden perusnäyttelyn helmiä.\nMuseolehtori Tuula Vuolio-Vallenius kuljettaa katsojaa rautakauden aarrekätköltä 1980-luvulle, jolloin koko kansan univormu, tuulipuku, tuli Jyväskylän kautta Suomeen.\n1800-luvun savusaunassa tavataan kuppari Amanda Tenhunen työvälineineen: partaveitsineen ja lehmän sarvista tehtyine kuppaussarvineen. Tenhusen linttaan astutut kengät ja miehen karvahattu kertovat omaa tarinaansa kulutustavaroiden saannin vaikeudesta. Kun Keski-Suomesta puuttui kaupunki, kauppaa jouduttiin tekemään kaukana.\nYle Areenassa nähtävällä videolla kerrotaan, kuinka kaupunki lopulta perustetaan ja miten 183-vuotiaan Jyväskylän perustamisaikaisten talojen nimet vaikuttavat kaupungissa nykyään. Sekin paljastuu, mikä meni vikaan kaupungin ensimmäisessä vaakunassa.\nJyväskylän ensimmäinen auto vuonna 1906. Auton omisti kauppias Aleksei Mitro. Kuva: Valokuvaamo Päijänne, KEMU\nKaupungin perustaminen ei taannut mukavia elinoloja kaikille, ja köyhyyttä paettiin sanonnan mukaan “Summassa vaan, niinku karstuset Amerikkaan!“. Lausahduksessa on vinha perä. Keski-Suomesta erityisen innokkaasti leveämmän leivän perään lähdettiin juuri Karstulasta, kun vuosien 1882–1918 välillä siirtolaiseksi lähti paikkakunnalta lähes 4000 ihmistä.\nAmerikasta myös palattiin takaisin kotiin. Petäjävetisen Liisa Jäniksen matka-arkku amerikkalaisine hattuineen ja päivänvarjoineen on nähtävillä vitriinissä kierroksella.\nPaikallisista keksinnöistä KeMun kierroksella esitellään hammaslääkärin tuoli ja vuonna 1926 Jyväskylässä alkunsa saanut Fortuna-peli. Pelistä tuli aikanaan nopeasti suosittu ja sen mainetta kasvattivat sekä filmitähdet että kuninkaalliset. Jussilan leikkikalutehtaalla parhaimmillaan 50 naulapoikaa hakkasi nauloja pelin kuulasieppareihin.\n1960-luvulle tultaessa keskisuomalaisuus otti vaikutteita elokuvista ja musiikista. Jyväskylässä paikalliset pop- ja rockyhtyeet nousivat suosioon. Keikkoja oli niin koulujen konvissa kuin tanssilavoilla.\nKun 1980-luvun nousukausi saapui Suomeen, asettui sen vastavoimaksi punk. Pihtipudas tuli tunnetuksi Ratsia-punkbändin kautta. KeMussa esillä olevat punkkarin kuteet omistaja lahjoitti museolle lähtiessään Israeliin kibbutsille.\nmuseotKeski-SuomiJyväskyläÄänekoskiViitasaariUurainenToivakkaSaarijärviPihtipudasPetäjävesiMuurameMultiaLuhankaLaukaaKyyjärviKuhmoinenKonnevesiKivijärviKinnulaKeuruuKarstulaKannonkoskiJämsäJoutsaHankasalmiKotimaaSuomen museottuulipukuAlvar AaltoYle Areenakulttuurikuppaus


Miksi lentopallotolpat ovat keskellä pulkkamäkeä? – Hämeen Sanomat\nMiksi lentopallotolpat ovat keskellä pulkkamäkeä?\nItsenäisyyspäivänä Ahvenistolla oli paljon mäenlaskijoita ja myös perjantaina pulkkamäessä riitti väkeä. Hämmästystä ja vaaratilanteita aiheuttivat rantalentopallokenttien betoniporsaiden varassa olevat lentopallotolpat, jotka ovat mäen alastulossa sikin sokin.\nMiksi tolpat vielä ovat paikallaan ulkoliikunta-aluemestari Jukka Kuvaja?\n– Minäkin kuulin, että väkeä on ollut paljon. Apparan lentopallokentille vietiin pari viikkoa sitten lisää rantahiekkaa. Siinä vaiheessa tolpat piti siirtää sivuun, mutta se on jäänyt tekemättä. Kyllä ne nyt pitää siirtää.\nMilloin tolpat siirretään?\n– Perjantaina emme ehdi, mutta heti maanantaina se pitää panna työlistalle.\nLunta ja pakkasta riittää. Miten latujen tekeminen sujuu?\n– Talvi tuli hyvissä ajoin. Kaupunkilaisten pitäisi olla tyytyväisiä, että latuja on jo sekä luistelumahdollisuus. Esimerkiksi moottoriradalla pääsee hiihtämään. Ihmiset vain tuntuvat olevan kovin malttamattomia. Virtuaalipolkuun päivitämme ajanmukaista tilannetta laduista ja luisteluradoista. (HäSa)


by mikeful · Published December 1, 2021\nWelcome to Vaasa Hacklab\nVaasa Hacklab on kenelle tahansa avoin työtila, jossa voit toteuttaa itseäsi kiinnostavia käsityöprojekteja. Toimintaan voi tutustua seuraamalla keskustelua chat-palveluiden kautta.\nby marzello526 · Published April 11, 2022\nIsompi projekti – Tamminen ruokapöytä\nPitkään olen miettinyt, että kiinnoistaisi tehdä ns. epoksipöytä/jokipöytä kun valuhartsi tai tutummin vaan epoksi näyttää olevan muodissa nykyään. Ajattelin lähteä kokeilemaan epoksijuttuja vähän kevyemmin harjoitellen ensin, kun löysin sopivan kakkoslaatuista kotimaista tammea joka oli...\nDesign / Laser / One day project / Woodwork\nby marzello526 · Published April 7, 2022 · Last modified April 8, 2022\nMy government asked nice jewellery boxes for the bridesmaids, and I cannot say no if I’m able to do it 🙂 I mainly used elm/jalava and maple/vaahtera. Then added slice of visakoivu/”cultivar of silver...\nby Ville H · Published April 7, 2022\nPilasin muutamia pultteja\nLasten kerrossängystä puuttui osia. Hain pultteja ja tein lisää osia. Ihan toimivia osia tuli.\nHiking / One day project\nby Mikael Kunnari · Published March 23, 2022\nMonenmoista retkiaterinratkaisua on tultu kokeiltua, omasta mielestäni paras oli armeijassa käytössä oleva lusikkahaarukka eli luha. Niitä ei saa ostaa mistään, joten tein itse. Asettelin päällekkäin ihan tavallisen lusikan ja haarukan, joiden läpi porasin reiän...\nElectronics / Practical\nby mikeful · Published February 22, 2022\nDIY low profile ergonominen split-näppäimistö, osa 1\nOlen rakentanut pari näppäimistöä aiemmin (edellinen 4 vuotta käytössä ollut näppäimistö yllä olevassa kuvassa taustalla) ja päätin kokeilla vaihteeksi rakentaa split-näppäimistön, jossa näppäimistö on kahdessa osassa. Ideana on että osat saa sivusuunnassa leveämmälle ja...


https://www.ruohonjuuri.fi/paahdettu-merilevasnack-inkivaari-clears-5021554002567?___store=default 15822 Seaveg paahdettu merileväsnack, inkivääri https://www.ruohonjuuri.fi/media/catalog/product/c/l/clears-5021554002567.jpg 1.45 EUR InStock /Ruoka/Muut/Merilevät ja misot /Ruoka/Herkut/Suolaiset herkut /Ruoka /Ruoka/Herkut /Ruoka/Muut Inkiväärillä ryyditetty merileväsnack on naseva naposteltava!
Iskevällä inkiväärillä ryyditetyt merilevälastut ovat kätevä ja ravitseva suolainen välipala tai pikkuruinen naposteltava.

Clearspring-sarjan norimerilevästä valmistetut lastut on on tehty puhtaista ainesosista ja paistettu erittäin korkeassa lämpötilassa vain muutaman sekunnin.

Ainesosia on vain neljä: Korean rannikon puhtaissa vesissä kasvanut nori-levä, puhdistettu merisuola, inkivääri ja auringonkukkaöljy.

Ole terveellisen kulinarismin edelläkävijä – nappaa nyt trendikkäät, suloisen suolaiset merilevälastut nakerrattavaksesi!

Brittiläisen Clearspringin luomusertifioidut Seaveg Crispies -merileväsnacksit ovat täydellinen kevyt (28 kCal/pakkaus) ja rapea välipala tai loistava ravinnepommi aterian lisukkeena. Levien käyttö ravintona on terveysruokatrendi, vaikka niitä onkin käytetty ravintona eri maailman kolkissa ja vuosituhansia. Nappaa levät ja niiden terveyshyödyt käyttöön ennen muita ja tuo näyttävää visuaalisuutta ja jännittävää makujen korostusta annoksiisi!

Suolaisia, vain muutaman sekunnin ajan paahdettuja nori-leväsnacksejä on nyt saatavilla neljä eri makuvaihtoehtoa; tuttu Original, pikantisti tulinen Chili sekä uusimmat tulokkaat Inkivääri ja Kurkuma. Metkojen merileväsnacksien maku on hienostunut, mutta sopivasti koukuttavan suolainen.

Kätevän pienikokoinen pakkaus kulkee kätevästi mukana ja levälevyn voi murskata kevyesti ja ripottella vaikkapa salaattiin tai riisiin. Tosin vaarana on, että sen sisältö tyhjentyy suoraan suuhun hyvinkin nopeasti.

Tiesitkö, että levissä on muihin ruoka-aineisiin verrattuna erittäin runsaasti ravintoaineita ja mineraaleja – helpossa, tiivistetyssä muodssa. Siksipä niitä on hyvä nautiskella säännöllisesti ja pienissä määrin, aivan kuten meren kasveja ravintonaan käyttäneet kansat ovat aina tehneet. Erityisen tunnettuja monet levät ovat niiden korkeista, luonnollisen jodin pitoisuuksista. Jodin puutos on Suomessakin laajalti tapetilla.Käyttö:
Kevyet, ohuet ja rapeat snack-välipalat maistuvat välipalana sellaisenaan. Voit myös tarjoilla niitä sushin kanssa tai sirotelella salaatteihin. Maista ihastu itsekin!

Nori sisältää keskimäärin jodia 2100mcg/100g kohden.
Jodi edistää normaalia kognitiivista toimintaa, aineenvaihduntaa, hermoston toimintaa ja kilpirauhasen toimintaa. Se auttaa myös ihon pysymisessä normaalina.

 1.45 Clearspring add-to-cart Espoo, Ainoa,Espoo, Iso Omena,Espoo, Sello,Hakaniemi, Helsinki,Itäkeskus, Helsinki,Jumbo, Vantaa,Jyväskylä,Kaari, Helsinki,Kaivopiha, Helsinki,Kamppi, Helsinki,Oulu,Raisio,Redi, Helsinki,Tampere,Tripla, Helsinki,Turku,VERKKIS\nSeaveg paahdettu merileväsnack, inkivääri, 4 g\nTurku Tampere Itäkeskus, Helsinki Oulu Jyväskylä Tripla, Helsinki Espoo, Iso Omena Kaari, Helsinki Espoo, Ainoa Jumbo, Vantaa Kamppi, Helsinki Espoo, Sello Redi, Helsinki City - Kaivopiha, Helsinki Hakaniemi, Helsinki Raisio\nInkiväärillä ryyditetty merileväsnack on naseva naposteltava!\nIskevällä inkiväärillä ryyditetyt merilevälastut ovat kätevä ja ravitseva suolainen välipala tai pikkuruinen naposteltava.\nAinesosia on vain neljä: Korean rannikon puhtaissa vesissä kasvanut nori-levä, puhdistettu merisuola, inkivääri ja auringonkukkaöljy.\nPaahdettu norimerilevä* (62%), auringonkukkaöljy*, merisuola, inkivääri* (2%).


Juusto-seesaminsiemenkeksit, suolamantelit ja viikunahilloke – Isyyspakkaus | Lily\n11.12.2013 Tommi K\nKaupallinen kampanja, yhteistyössä Arla Ingman\nSain Arla Ingmanilta Castello-keskiviikko-haasteen, jossa minua pyydettiin suunnittelemaan oma juustotarjottimeni teemalla ”jotain muuta kuin viinirypäleitä ja keksejä”. No mutta sehän oli helppo homma, sillä minulla oli mielessä juuri sopivat reseptit jouluisen juustotarjottimen kokoamiseen: juusto-seesaminsiemenkeksejä, suolamanteleita ja viikunahilloketta!\nRouva on kehitellyt omaa juustokeksireseptiään jo pitkään. Esittelin edellisen version blogissani loppukesästä, mutta nämä juusto-seesaminsiemenkeksit ovat vieläkin parempia. Ohjeella tulee n. 25 keksiä.\n3 dl voimakasta juustoraastetta (näissä kekseissä Castello Alps Selection Hirten)\nVatkaa huoneenlämpöinen voi, vehnäjauhot ja kaurahiutaleet sekaisin vatkaimella. Pyri vatkaamaan mahdollisimman vähän, etteivät jauhot sitkisty\nLisää kananmuna ja juustoraaste ja jatka vatkaamista\nLisää lopuksi seesaminsiemenet ja pyöräytä taikinaa vatkaimella vain juuri sen verran, että siemenet sekoittuvat taikinaan\nOta taikinasta reilun ruokalusikallisen kokoisia palloja, litistä ne kämmentesi välissä ja aseta uunipellille leivinpaperin päälle. Voit tasoittaa ja muotoilla keksejä pyöreiksi leivinpaperin päällä. Keksit eivät leviä uunissa, eli ne voi laittaa melko lähekkäin\nPaista keksejä 200-asteisessa uunissa n. 10 minuuttia, kunnes ne alkavat ruskistua hieman reunoista.\nSuolamantelit on tehty samalla reseptillä kuin vuosi sitten postaamani suolapähkinät, mutta mausteina on nyt käytetty vain suolaa ja pippuria. Pähkinöitä tulee tällä reseptillä iso satsi, eli ne riittävät hyvin isommallekin porukalle.\nreilu satsi (noin 800 g) kuorimattomia manteleita\nPaahda pähkinöitä 180-asteisessa uunissa noin 20 minuuttia, kunnes ne ovat kullanruskeita. Sekoita pähkinöitä ahkerasti (muutaman minuutin välein) paahtamisen aikana, jotta ne paahtuvat tasaisesti eivätkä pala.\nKokonaisuuden viimeistelee viikunhilloke, joka sopii täydellisesti sekä suolaisten homejuustojen että juustokeksien seuraksi. Ihanan meheviä kuivattuja viikunoita saa esimerkiksi Punnitse & Säästä:stä, jossa niitä voi kauhoa pussiin juuri sen verran kuin tarvitsee. Hilloketta tulee tällä reseptillä iso satsi, joten jos ruokailijoita on vain muutama, puolikas annos riittää.\n1 litra kuivattuja viikunoita\n3/4 – 1 dl hillosokeria\nPilko viikunat pieniksi palasiksi. Se onnistuu helpoiten keittiösaksilla: ensin kova kanta pois ja sitten viikuna silpuksi\nLaita vesi ja viikunat kiehumaan kattilaan miedolla lämmöllä\nKun viikunat ovat jo hetken kiehuneet, lisää hillosokeri ja jatka hillokkeen hauduttamista, kunnes se tuntuu sopivan jähmeältä. Hilloke jähmettyy jäähtyessään hieman, mutta se saa olla kuumanakin melko paksua.\nJuustotarjottimelleni valitsin kolme erityyppistä Castello-juustoa: Castello Blue Luomu -sinihomejuuston, Castello Marquis -puna-valkohomejuuston sekä kovan Castello Alps Selection Hirten -juuston, jota on käytetty myös kekseissä.\nYhteistyöstä: Tämä postaus on osa Arla Ingmanin kampanjaa, ja bloggaaja saa postauksesta rahallisen korvauksen.\nAvainsanat: juusto, juustokeksit, keksit, ruokaohje, suolamantelit, suolapähkinät, viikunahilloke\nNamskis mitä herkkuja täällä! Vinkkasin mainioista resepteistäsi blogissani 🙂\nViikunahilloke porisee padassa, mutta jäin miettimään ovatko määrät ohjeessa ihan oikein, kun kovin on vetistä vielä reilun puolen tunnin keittämisenkin jälkeen? Mitähän olen onnistunut kämmäämään… Vai onko keittoaika lähempänä tuntia kuin kymmentä minuuttia?\nEhdottomasti lähempänä tuntia. Sitä pitää hauduttaa niin pitkään, että kuivatut hedelmät muuttuvat – hmm – hillokkeeksi 🙂


Tutkimusruudukko 500x500 mm, 25 ruutua 514001\nVahvaa muovitettua terästä. Kehikko on jaettu 25 tutkimusruutuun, ruudun koko 100x100 mm.\nMääritysliina sienet NETTO 514132\nMääritysliinat ovat muoville painettuja "sukutauluja" kasveista ja eläimistä. Määritysliinat auttavat tunnistamaan lajikkeita luontoretkillä. Määritysliinoissa asiat on esitetty suomeksi.\nMääritysliina maaeläimet NETTO 514134\nKasvien kuivauspaperi kasvipuristimeen 50 kpl NETTO 514137\nPaperiarkin koko 48x40 cm. Kasvien kuivausta varten paperiarkki taitetaan keskeltä. Kuivattava kasvi laitetaan paperin väliin ja puristimeen.\nAnemometri digitaalinen, lämpömittarilla 518058\nMittaa tuulen nopeuden asteikoilla m/s, borofi sekä solmu. Lämpömittari alueelle -30…+60°C. Näyttää myös tuulen maksiminopeuden ja keskinopeuden. Mukana myös tuulen purevuuden mittaus. Mitat 98 x 39 x 17 mm. Vesitiivis rakenne, suojapussi. Mukana paristo.\nKasviplanktonhaavi heittomalli 518258\nVerkon läpäisy 25 mikrom. Haavipussi 30 cm. Soveltuu kasviplanktonin keräilyyn vesistä; mukaan tulee myös suurempaa eläinplanktonia. Heittoliinan pituus 12 m. Haavi soveltuu planktonin keräämiseen myös talvella kairareiästä. Suojaava kangasrakenne.\nVesieläinhaavi seulalla, haavinvarteen kiinnitettävä 518261\nVesieläinten ja kasvien keräämiseen. Haavin vanne on metallia ja pohjalla metallilankaverkko, jonka silmäkoko 1,0 mm. Halkaisija 26 cm. Pussin syvyys 26 cm. Malli Scan. Sopii haavin varteen 518260 ja 518259.\nPerhoshaavi haavinvarteen kiinnitettävä 518263\nHalkaisija 29 cm, haavipussin syvyys 70 cm. Malli Scan. Sopii haavin varteen 518260 ja 518259.\nPlanktonhaavi haavinvarteen kiinnitettävä 518264\nKasvi- ja eläinplanktonin keräämiseen. Silmäkoko 65 mikrometriä. Haavin pohjassa on suppilo ja hana. Halkaisija 15 cm, haavipussin syvyys 30 cm. Malli Scan. Sopii haavin varteen 518260 ja 518259.\nKenttähaavi haavinvarteen kiinnitettävä 518265\nEsimerkiksi hyönteisten ja kasvinosien keräilyyn heinikosta, pensaista ja puista. Erittäin vahvaa kangasta. Haavin halkaisija 26 cm, syvyys 50 cm. Malli Scan. Sopii haavin varteen 518260 ja 518259.\nYleishaavi vesitutkimuksiin ja hyönteisten keräilyyn 518302\nKiinnitetään haavinvarteen 518300. Vesihaavi, joka sopii myös hyönteishaaviksi, perushaavi, nylonverkkoa. Halkaisija 200 mm, haavipussin syvyys 330 mm, silmäkoko noin 0,8 mm.\nVesieläinhaavi seulalla, haavinvarteen kiinnitettävä 518303\nSeulan raot 1,5 mm, seulaosan halkaisija 260 mm. Soveltuu vesieläinten ja -kasvien keräilyyn ja tarkasteluun. Kiinnitetään haavinvarteen 518300.\nMetallisiivilä, haavinvarteen kiinnitettävä 518304\nVahvistettu ja kestävä reuna, siivilä teräsverkkoa. Muun muassa pohjanäytteiden ottoon. Sopii hyvin vesieläin- ja maaperäseulaksi sekä hyönteisten, kotiloiden, simpukoiden ja kivien keräilyyn rannalta. Kiinnitetään haavinvarteen 518300.\nPlanktonhaavi 65 mikrom., haavinvarteen kiinnitettävä 518305\nHalkaisija 200 mm. Mukana 100 ml:n PE-muovinen keräyspullo. Silmäkoko 65 mikrom., soveltuu mikro- ja mesoplanktonin keräämiseen (kasvi- ja eläinplankton). Kiinnitetään haavinvarteen 518300.\nPlanktonhaavi 105 mikrom., haavinvarteen kiinnitettävä 518306\nHalkaisija 200 mm. Haavissa on keräyspullo hanalla. Halkaisija 15 cm. Silmäkoko 105 µm, soveltuu mm. suurempien piilevien, panssarilevien, rataseläinten, alkueläinten, äyriäisten munien ja toukkien keräilyyn. Kiinnitetään haavinvarteen 518300 tai 518260.\nRaapimishaavi, haavinvarteen kiinnitettävä 518307\nD:n muotoinen raavinosa, ruostumatonta terästä. Verkon silmäkoko 0,8 mm. Soveltuu eläin- ja kasvinäytteiden raapimiseen erilaisilta pinnoilta vedessä ja maalla, esimerkiksi laiturintolpista, kivipinnoilta ja hiekkapohjasta. Kiinnitetään haavinvarteen 518300.\nPullokoura, haavinvarteen kiinnitettävä 518308\nKouraan voi kiinnittää näytteenottoa varten pullon, jonka kaula on 10-80 mm paksu. Kulman voi säätää näyttenottotilanteeseen sopivaksi. Koura kiinnitetään haavinvarteen 518300.\nVedenkerääjä 1000 ml, haavinvarteen kiinnitettävä 518309\nHaavinvarteen kiinnitettävä muovinen näyteastia, kärki säädettävissä oikeaan kulmaan. Kiinnitetään haavinvarteen 518300.\nMutanäytteenottaja 1000 ml, haavinvarteen 518310\nMutanäytteenottaja, haavinvarteen kiinnitettävä alumiininen näyteastia, kärki säädettävissä sopivaan kulmaan. Kiinnitetään haavinvarteen 518300.


Hallituksen muistio paljastaa Uudenmaan eristyksen syyt - muutoin ihmisiä kuolee ja hoitoja joudutaan rajaamaan\nHallituksen taustamuistio paljastaa synkät syyt, joiden vuoksi uusmaalaiset halutaan eristää muusta Suomesta.\nPoliisi Uudenmaan eristyksestä: ”Nyt jokaisen pitäisi noudattaa tätä” Poliisi\n26.03.2020 klo 11:03\nPääministeri Sanna Marinin (sd) johtama hallitus yrittää hillitä poikkeuksellisin toimin koronaviruksen leviämistä. Keskiviikkona hallitus esitti liikkumiskieltoa Uudeltamaalta muuhun Suomeen. Liikkumista on tarkoitus rajoittaa kolmen viikon ajan.\nRajoitukset tulevat voimaan heti, kun eduskunta on hyväksynyt hallituksen esitykset. Tavoitteena on, että liikkumisrajoitukset tulisivat voimaan viimeistään perjantaina.\nPoikkeuksellisten rajoitustoimien taustalla ovat myös poikkeukselliset syyt, kuten se, ettei sairastuneiden ihmisten hoitoon ottamista jouduttaisi voimakkaasti rajaamaan.\nPääministeri Marin perusteli keskiviikkona rajoituksia sillä, että ne ovat ”välttämättömiä ihmisten hengen ja terveyden turvaamiseksi”.\nHallitus haluaa eristää Uudenmaan kolmeksi viikoksi, jottei koronaan sairastuneiden ihmisten hoitoon ottamista jouduttaisi rajaamaan. Karoliina Vuorenmäki\nHallituksen muistion mukaan ilman riittäviä suojaustoimia Suomen väestöstä infektoituu epidemian ensi aallon aikana pahimpien ennusteiden mukaan jopa yli 80 prosenttia ja sairastuu vähintään kolmasosa. Valtaosa todetuista tapauksista on suhteellisen lieviä, mutta noin 15 prosenttia tapauksista on vakavia ja noin 5 prosenttia kriittisiä.\nMuistion mukaan uusi koronavirus muodostaa etenkin ikääntyneille, yli 70-vuotiaille erittäin merkittävän kuoleman riskin. Esimerkiksi laboratoriovarmistettujen tapausten keskuudessa Italian covid-19 epidemiassa oli 70-79–vuotiaiden sairastuneiden kuolemanriski 15.6 prosenttia ja yli 80-vuotiaiden yli 23 prosenttia, kun alle 70-vuotiaiden kuolemanriski oli ikäryhmittäin 0 - 5.2 prosenttia.\nToisin kuin pandemian alussa ajateltiin, koronainfektio on myös osalla nuorempia ikäluokkia erittäin vakava ja aiheuttaa osalle tartunnan saaneista 30-69-vuotiaista henkeä ja terveyttä uhkaavan ja tehohoitoa vaativan keuhkokuumeen. Epidemian keston pidentyessä myös keski-ikäisten osuus vakavista tautitapauksista on yleensä kasvanut.\nKoronavirukseen ei toistaiseksi ole rokotetta, eikä ihmiskunnalla ole vielä vastustuskykyä sitä vastaan. Tartunnan saanut voi levittää pääasiassa pisaratartuntana leviävää virusta jo ennen oireiden alkamista parin vuorokauden ajan. Hallituksen mukaan on perusteltua ja eettisesti oikein, että taudin vakaville muodoille erityisen alttiita henkilöitä suojellaan rajoitustoimin tartunnalta, kunnes epidemia sammuu.\nHallituksen muistion mukaan uusi koronavirus muodostaa etenkin ikääntyneille, yli 70-vuotiaille, erittäin merkittävän kuoleman riskin. Mauri Ratilainen, COM PIC\nKeskiviikkona Suomessa oli 880 varmennettua koronatartuntaa, joista suurin osa oli Uudeltamaalta. Marinin (sd) hallitus ei halua olla tilanteessa, jossa iso joukko uusmaalaisia vie virustaudin mukanaan pienemmille paikkakunnille, muun muassa siksi, että mökkipaikkakuntien terveydenhuoltojärjestelmät eivät rasitusta kestäisi. Esimerkiksi Lapissa on yhteensä vain yhdeksän tehohoitopaikkaa.\nTuoreimmat mallinnukset osoittavat, että epidemia aiheuttaa Suomessa ennennäkemättömän kuormituksen erikoissairaanhoitoon - erityisesti raskaaseen tehohoitoon. Hallituksen muistion mukaan sairaalahoitoon otetuista koronapotilaista jopa kolmannes on otettu muutaman päivän kuluttua tehohoitoon. Hoidon tarve on kohdistunut erityisesti vaikean hengitysvajauksen ja monielinvaurion tehohoitoon, jota ilman potilas pääsääntöisesti menehtyy. Viruksen aiheuttamaan keuhkokuumeeseen liittyvän vaikean hengitysvajauksen tehohoito on myös erittäin vaativaa, paraneminen on hidasta ja tehohoitoajat pitkiä.\nHallituksen muistion mukaan potilaan hengen pelastavan tehohoidon kesto on koronapotilaiden kohdalla normaalia tehohoitoaikaa, noin 8 vuorokautta, pidempi eli 14-21 vuorokautta.\nLisäksi koronapotilaiden tehohoito on teknisesti kaikkein vaativinta ja työläintä. Siinä tarvitaan usein hengityskonetta, keinomunuaishoitoa, verenkierron tukemista ja infektioiden hoitoa, joita normaalioloissa ei tarvita kuin osalle teholla hoidettavista potilaista.\nKuolleisuus tehohoitoon johtaneessa vaikeassa hengitysvajauksessa on keskimäärin noin 30 prosenttia, ja on sitä suurempi mitä korkeampi potilaan ikä on.\nVaikka raskaan tehohoidon kapasiteetti pystytään Suomessa erityistoimin nostamaan lähes kaksinkertaiseksi, aiheuttaa koronavirusepidemian huippu ennusteen mukaan suuren riskin sille, että tarvittavan tehohoidon kapasiteetti ylittyy epidemiahuipun aikana, jos nyt kaavailtuja rajoitustoimia ei tehdä. Käytännössä se tarkoittaa sitä, että tehohoitoon pääsyä jouduttaisiin rajoittamaan sellaisiltakin ihmisiltä, joiden arvioitaisiin normaalioloissa siitä hyötyvän.\nLapissa on yhteensä yhdeksän tehohoitopaikkaa. KAISA SIREN, EPA/AOP\nKoronaepidemiassa riski tehohoidon kapasiteetin ylittymiseen on erityisen suuri Uudenmaan ulkopuolella, missä vakavien tautitapausten ilmaantumistodennäköisyys on väestön ikärakenteen ja perussairastavuuden takia suurempi, keskussairaaloiden teho-osastot ovat pieniä ja etäisyydet yliopistollisiin sairaaloihin pidempiä.\nHallituksen mukaan nyt kaavaillussa Uudenmaan eristämisessä on kyse koko maan tehohoitokapasiteetin turvaamisesta. Lisäksi kaikkein vaikeimpaan tilanteeseen ajautuvat tehohoitopotilaat, kuten elinsiirtoa tarvitsevat, hoidetaan koko Suomen osalta HUS:ssa.\nHallituksen muistiossa todetaan, että on ehdottoman välttämätöntä, että kaikki keinot viruksen valtakunnallisen leviämisen hidastamiseksi otetaan käyttöön, jotta tehohoidon kapasiteetti riittäisi, hoitoon ottamista ei jouduttaisi voimakkaasti rajaamaan ja tartunnan saaneiden sekä muiden tehohoitoa tarvitsevien henki ja terveys eivät vaarantuisi.\nRisto Linturi laski, millä todennäköisyydellä hän kuolee koronaan - ja nyt hän kertoo, miltä maailma näyttää pandemian jälkeen\nUusimaa eristetään - tältä rajalla näyttää nyt\nHallitus eristää Uudenmaan, ravintolat eivät väkisin kiinni vielä viikonloppuna - pääministeri vetoaa ihmisiä palaamaan mökeiltä\nEduskunta keskusteli eristämisestä perjantai-yöhön asti: ”Emme halua Uudestamaasta Italian Lombardiaa”


PTFU: Itsepilkka paras pilkka\nItsepilkka paras pilkka\nInspiroiduin lapsuuteni valokuvista ihan tähän pisteeseen saakka:\nTämä on tosi tarina nelosluokalta :( Se tuli mieleeni, kun luin uutista norjalaispojista, joiden vieraattomista synttäreistä levisi tieto somessa niin pitkälle, että kuvan täysistä karkkikipoista jakoi jopa Norjan pääministeri! Onhan se kurjaa, mutta en tajua tuota isoa haloota. Minulla ei ollut mitään karkkeja vaan olin itse leiponut synttäreilleni vaikka mitä, mutta kun vieraita ei kuulunut, söin pettymykseeni kaikki herkut siskoni kanssa. Siitä kokemuksesta vahvistuin, lakkasin mielistelemästä ärsyttäviä ihmisiä ja hommasin oikeita ystäviä. Jos oisin jäänyt itkemään like a pussy, ei minulla olisi vieläkään kavereita. Mutta kuitenkin, tuo äitini Paintilla taiteilema synttärikutsu oikein huusi tuota meemitekstiä tuohon! :D\nSeuraava kuva oli myös itsestäänselvä meemi. Olkaa hyvä:\nEi hitsi kun nauran näitä :D Haastan teidät, rakkaat lukijat, vähän pilkkaamaan itseänne ja tekemään jostakin lapsuuden kuvastanne meemin! Laittakaa minulle sitten linkki, tykkään tällaisesta hölmöstä huumorista.\nPS. Minut on kidnapattu!! Olen tällä hetkellä Helsinki-Vantaan lentokentällä, enkä tiedä mistään mitään. Epäilen, että tämä liittyynlähestyviin 25-vuotissynttäreihini. Äääääk!\nLähettänyt Miss Ruki Ver klo 6.23\nTunnisteet: IHAN ITE TEIN, Onni ja ilo\nNimetön 17. joulukuuta 2013 klo 10.08\nAhahhahaaaa toi kuva :D Oot kyl paras! Kiitos kun jaoit tuon synttärikokemuksesi, juuri tuo on oikea asenne ja aion opettaa sen myös lapselleni mikäli niin hassusti sattuu käymään että hänen synttäreilleen ei kukaan tule. :) -Juliet\nMiss Ruki Ver 20. joulukuuta 2013 klo 13.46\nKiitos kiitos! :D Kuva on ykkösluokan luokkakuva, serpentiinit ovat äitini käsialaa. Hänellä oli aika mad paint skills joskus tuolloin vuonna 95. Ja olihan se synttärijuttu kurja, mutta minkäs sille voi. Toisten käyttäytymiseen ei voi vaikuttaa, mutta omaan asenteeseen voi :) Toivottavasti lapsellesi ei kuitenkaan käy noin, mutta ehkä jokin pienempi pettymys on ihan hyvä harjoitus elämän kurjuudesta. Tsemppiä kasvatusurakkaan! :)\nSumpu 17. joulukuuta 2013 klo 11.32\nniin lähellä meitä! Käykää kylässä paluumatkalla!\nMiss Ruki Ver 20. joulukuuta 2013 klo 13.47\nHuskyyyy! Tultiin yöllä, ja HM:llä oli töitä tänään :( Mutta tullaan käymään kyllä joululomalla ja tuodaan sitten lahjatkin <3\nValonia 17. joulukuuta 2013 klo 19.44\nHaha, tuttu juttu noi synttärit! Mutta tässä sitä ollaan ilman some-sympatioita, ysärilasten ainoa vaihtoehto oli "JUST DEAL WITH IT". Näin muuten eräänkin MRV:n educariumin lounaalla viime viikolla, mutta olin nössö enkä tullu morjenstamaan.\nMiss Ruki Ver 20. joulukuuta 2013 klo 13.50\nNiinpä! Life is a bitch and then you die :D Eikä, oisit tullut moikkaamaan! Toivottavasti mulla oli hyvä hair day, eikä se päivä ollut esim. haalaripäiväni, jolloin en jaksanut välittää maailmasta :D Olen edulla usein, joten jos uskallat, tule seuraavaksi juttelemaan niin tarjoan vaikka kahvit rohkeudestasi!\nValonia 21. joulukuuta 2013 klo 23.01\nNo perhana! Aika kova tarjous, täytyy ehkä rohkaistua. :D Ihan olit stydisti pukeutunut, eiii huaaano!\n( https://lh5.googleusercontent.com/-_MK53_7FSVI/Unv74XnA9uI/AAAAAAAAByI/hcDcAm4rFJw/s640/blogger-image-607050319.jpg )\nMiss Ruki Ver 23. joulukuuta 2013 klo 13.39\nHaha :D Hyvä sitten! Ja olin ihan tosissani :)\nNimetön 17. joulukuuta 2013 klo 20.10\nKaikki ei valitettavasti ole yhtä vahvoja kuin sinä. Joillekin sitten tulee esim. mielenterveysongelmia tuonkaltaisiin kokemuksiin perustuen.\nMiss Ruki Ver 20. joulukuuta 2013 klo 13.59\nKiusaaminen on aina kurja juttu, eikä sitä pitäisi tapahtua. Mutta ikävä fakta on, että sitä tapahtuu ja kurjia asioita tapahtuu. Olen ehkä julma, mutta asenteeni on se, että deal with it. Kuten yllä sanoin, muiden käytökseen ei voi vaikuttaa, mutta omaan asenteeseen voi. Jos jää itkemään, saa itkeä aina, eikä ketään kiinnosta. Siinä tekee huonon mielen vain itselleen. Sellaisesta asenteesta, että muiden käytös määrittää sinut, kasvaa vain kieroon. Sitten saattaa tulla sellainen olo, että pitää jotenkin näyttää muille, että on selvinnyt tai pahimmassa tapauksessa rangaista muita. Ja tadaa, meillä on kouluampuja. Oma käytöksesi ja asenteesi sinut määrittää, ja ainut henkilö, kenelle pitää näyttää pystyvänsä, olet sinä itse.\nMielestäni ei muuten ole olemassa vahvoiksi syntyneitä ihmisiä, on vain vahvoiksi pakotettuja. Sink or swim :)\nNimetön 18. joulukuuta 2013 klo 22.49\nMitä tarkoittaa meemi?\nMiss Ruki Ver 20. joulukuuta 2013 klo 14.09\nIhan relevantti kysymys, mutta en ymmärrä, miksi ihmiset eivät osaa googlata. Tai siis laitoit tänne tuon kysymyksen, ja sitten odotat, että vastaan siihen, jotta saisit tietää, mikä on meemi? Itse en jaksaisi odottaa vastausta, vaan katsoisin heti vastauksen Googlesta :D Mutta meitä on monenlaisia.\nTässä urbaanin sanakirjan selostus termistä:\n"Meemi, eli internet-meemi, eli internet-ilmiö. Internet-ilmiöksi kutsutaan Internetissä leviävää asiaa, joka saavuttaa toisinaan suuren suosion leviten nopeasti verkossa. Jotkut ilmiöstä ovat lyhytikäisiä, jotkin pysyvät suosiossa vuosikausia. Hyvinkin vähäpätöiseltä vaikuttavat asiat ovat voineet nousta Internetissä arvaamatta hyvin suosituksi, kuten kotitekoiset videoleikkeet.\nMeme(suom. meemi) tarkoittaa myös meemiteoriaa ja meemikäsitystä, joka ei liity internet-meemeihin.\nPedobear on meemi. Olli Hokkanen on meemi suomalaisessa internetkulttuurissa."\nMeemejä ovat mm. troll-face ja erilaiset kuvat, joihin laitetaan hauskan oivaltavia tekstejä aina kuvan "persoonallisuuden" mukaan. Esimerkiksi Socially Awkward Penguin saa osakseen tekstejä kuten "Doesn't want anyone to sit next to him on public transport - gets self conscious when no one sits next to him on public transport". Täällä lisää meemejä: http://knowyourmeme.com/\nHuggyHare 19. joulukuuta 2013 klo 22.00\nIhana postaus ja itseironia on kivaa <3 Ikävä kyllä minulla ei ole koneella lapsuuskuvia ja skanneriakaan ei ole olemassa, joten jää tekemättä :( Omilta synttäreiltä kaikki penskat päättivät yhteistuumin vain lähteä kakun syötyään ja minä jäin huutamaan perään,että ootte kaikki tyhmiä ja idiootteja.\nOnnea 25v synttäreihin!\nMiss Ruki Ver 20. joulukuuta 2013 klo 14.19\nKiitos! Justimusta lainaten: "löytyy karismaa, sarkasmia, itseironiaa mutta eniten Jorma (MRV) sisältää testosteronia" :D Lapset onkin tyhmiä, hyvä kun huusit niille!\nNimetön 9. huhtikuuta 2015 klo 22.08\nKamera, myös kännykamera on puoli-ok scanneri\nMiten järjestät maailman glamööreimmat pippalot\nAhkerat äidin kielen opet\nDiggaa sinäkin itseäsi\nRobinin kanssa Karibialle!\nSerenadi juuri sinulle\nRytkyjä viime viikolta\nMaailman rumimmat vaatteet - kuulemma