Improbatur 4/2017 by Improbatur - Issuu\nNoa Kaskinen ei jaksa enĂ¤Ă¤ ahdistua aknesta. s. 26\nYO-KOKEET EDESSÄ? VERKKOKURSSIT YO-KIRJOITUKSIIN\nKAIKKI KURSSIT -15 % VERKKOKAUPASTA KOODILLA: STUDIA2017 TARJOUS VOIMASSA 14.12.2017 ASTI. PAIKKOJA RAJOITETUSTI. LUE LISÄÄ: WWW.EXIMIA.FI\nValmennuskurssit yliopistoon - 09 2727 130 - www.eximia.fi Abikurssit - AMK Liiketalous - AMK Soteli - AMK Tekniikka - Biologia - Biotieteet - DI-osastot - Englanti - Farmasia - Hallintotieteet Kasvatustieteet - Kauppatieteet - Kulttuurien tutkimus - Liikuntatiede - Logopedia - Lääketiede - Maantiede - Oikeustiede - Politiikan tutkimus Psykologia - Ravitsemustiede - Taiteiden tutkimus - Teologia - Valtiotieteellinen - Yhteiskuntatutkimus Espoo - He ls in k i - J o e n s uu - J y v ä s k y l ä - K u op i o - L a h t i - L a p p e e n r a n t a - O u l u - S e i n ä j o k i - Ta m p e re - Tu r k u - Ve r k k o k u r s s i t\nCanada A World of Possibilities Awaits Un monde de possibilitĂŠs vous attend Interested in studying in Canada? Visit EduCanada.ca to learn more about education in Canada.\nThere is a wide variety of university and college programs across the country to choose from and find the right fit for your objectives.\n”Yksittäistä lehtijuttua ei pidä lukea lopullisena totuutena” Anna-Sofia Nieminen, päätoimittaja anna-sofia.nieminen@lukio.fi\nAiheesta kuin aiheesta voi kirjoittaa jutun, mutta vasta näkökulma tekee siitä journalismia. Kolumneissa ja muissa jutuissa tarkastellaankin usein asioita vain yhdestä, kirjoittajan valitsemasta vinkkelistä. Esimerkiksi Malla Murtomäki kehottaa sivun 45 kolumnissa kaikkia kynnelle kykeneviä matkustamaan, koska matkustelu voi auttaa hälventämään pelkoja vaikka vieraan kielen puhumista tai erilaisia ihmisiä kohtaan. Joel Linnainmäki puolestaan huomauttaa sivulla 15, että me etuoikeutetut eurooppalaiset voimme tehdä maailmalla paljon hyvää, kuten taistella köyhyyttä ja ihmisoikeusrikkomuksia vastaan. Molemmissa kolumneissa puhutaan matkustamisesta, mutta aivan eri tavalla. Samaan aikaan piiloon jää monta muuta näkökulmaa. Olen itse reissannut aika paljon. Aikuistumisen kynnyksellä kiersin Eurooppaa pakettiautolla, reilasin, kävin junalla Pietarissa. Sittemmin reissut ovat suuntautuneet kauemmas. Olen surffannut Australiassa, ihmetellyt Singaporea, jopa lentänyt maailman ympäri. Eurooppalaisiin kaupunkeihin lennän toisinaan vain muutaman päivän minilomille.\nIhan viime aikoina olen alkanut miettiä, pitäisikö palata askel taaksepäin: Berliinin sijaan lähteä viikonlopuksi Turkuun ja kaukomatkan sijaan junailla ympäri Eurooppaa. Ei siksi, ettenkö olisi saanut kaukomatkoilta ihan valtavasti. Vaan siksi, että meidän maapallomme ei kestä, jos kaikki lentäisivät yhtä paljon kuin minä. Ympäristöjärjestö wwf Suomen vuoden 2012 selvityksen mukaan lentämisen päästöt ovat vähintään 15-kertaiset junaan verrattuna. En sano, että kaikkien pitää lopettaa lentäminen. Sanon vain, että asioilla on aina monta puolta. Yksittäistä lehtijuttua ei pidä lukea lopullisena totuutena, vaan yhtenä palasena, joka auttaa rakentamaan kokonaiskuvaa maailmasta. Me Improbaturissa halusimme tehdä kokonaisen juttu sarjan ilmastonmuutoksesta, jotta voimme käsitellä tärkeää ilmiötä monesta vinkkelistä. Ilmastonmuutos tulee määrittämään paitsi matkustamista myös monia, monia muita asioita. Kuten juttusarjan ensimmäisessä osassa sanotaan: Me elämme liian isosti joka tavalla, koska olemme tottuneet, että rahalla saamme kaiken minkä haluamme. Juttusarja julkaistaan verkkolehdessä osoitteessa improbatur.fi. Kaksi osaa on jo ilmestynyt, ja ainakin kolmas on vielä tulossa. 5\nSuru sekoitti lukiovuodet Johannes Roviomaa oli 14-vuotias, kun hänen äitinsä teki itsemurhan. Miten sellaisesta voi selvitä?\nKaksi nuorta aikuista kertoo, miten akne on vaikuttanut heidän elämäänsä.\nOpiskelijavalinnat uudistuvat Tässä jutussa kumotaan uudistukseen liittyviä harhaluuloja. Ei, korkeakouluun päästäkseen ei jatkossakaan tarvitse laudaturin papereita.\n5\t|\tPääkirjoitus 6\t|\tTässä lehdessä\n9\t|\tTekijät esittäytyvät Robert & Anne\n12\t|\tAjassa kiinni 15\t|\tLiitolta Joel Linnainmäen kolumni\nPaineessa-kampanja auttaa psyykkisessä valmistautumisessa yo-kirjoituksiin ja antaa työkaluja opiskelu-stressin hallintaan.\n16\t|\tPaluu lukioon KAUPPATIETEITÄ OPISKELEMAAN! Linda Liukas\nTR EE NI T\n11\t|\tDear Impro & Meistä puhuttua\n40\t|\tKulttuuritentissä Erika Vik\n43\t|\tEka kerta Shawn Huffille kävi nolosti ekalla ajokerralla\n44\t|\tElämästä Kamilla Rajanderin kolumni\n45\t|\tMaailmalta Malla Murtomäen kolumni reppureissulta\nKauppatieteitä opiskelemaan! Bli ekonom!\nOikein edistyksellistä huomenta!\nHakuaika 14.-28.3. 2018 Nu även på svenska!\nKäy Studia-messuilla standillamme. kauppatieteet.fi n ekonomutbildning.fi\nTukenasi tyĂśssĂ¤ ja opinnoissa www.akava.fi/opiskelijat\nImprobatur 4/2017 Aikuistuvien ihmisten asialla – lehti lukiolaisille\nRobert Lönnqvist on 29-vuotias freelance-kuvittaja ja -graafikko, joka kuvitti tähän lehteen sivulta 34 alkavan jutun opiskelijavalinnoista. Piirroksissa ylioppilaat liitelevät lennokeilla lukiosta seuraavaan elämänvaiheeseen. ”Sain idean kuvitukseen samalla tavalla kuin kaikki muutkin ideani – eli ryhtymällä töihin. Se on kaikkein vaikeinta. Joudun yleensä houkuttelemaan itseni työpöydän ääreen kahvilla, mutta kun saan kahlittua itseni, ideoita rupeaa kyllä tulemaan.” Yleensä Robertin töissä näkyy huumori. Hän on paitsi tehnyt kuvituksia eri aikakauslehtiin, myös esimerkiksi kuvittanut MOI! Helsinki -baarin Helsinki-Vantaan lentokentällä. Robert on valmistunut medianomiksi Lahden muotoiluinstituutista ja tekee nyt Aalto-yliopistossa maisterin tutkintoa Visual Communication Design -ohjelmassa. Parhaillaan hän on opiskelijavaihdossa pariisilaisessa yliopistossa. ”Opiskelijavaihto on yksi opiskelun parhaita juttuja. Suosittelen!”\nAnne Hietaharju kirjoitti tämän lehden kansijutun, jossa käsitellään aknea sosiaalisena ongelmana. Oman aknensa hän sai kuriin vasta parin lääkekuurin jälkeen, ja juttua tehdessä esiin nousseet ulkonäköpaineet ovat tulleet tutuiksi. ”Viime kesä oli ensimmäinen kerta kymmeneen vuoteen, kun kehtasin kulkea ihmisten ilmoilla ilman meikkiä. Yleensä meikkaan joka päivä.” Tämä oli Annen ensimmäinen pitkä journalistinen juttu, joten hän oppi paljon omasta kirjoitustyylistään, artikkelin rakentamisesta ja jutun editoimisesta. Koska jutun aihe on hänelle tärkeä, hän halusi tehdä tekstin, joka koskettaa lukijoita. ”Luetutin poikaystävällä eri versioita ja kysyin, koskettiko.” 25-vuotias Anne työskentelee Suomen Lukiolaisten Liiton viestintäkoordinaattorina tämän vuoden loppuun asti. Sitten hän lähtee Etelä-Afrikkaan vaihto-opiskelijaksi. Anne opiskelee valtiotieteitä Helsingin yliopistossa ja valmistui kesällä valtiotieteiden kandidaatiksi.\nTätä lehteä tehdessä Improbatur pääsi Vuoden laatulehti 2017 -kilpailun finaaliin. Googlaa vuoden laatulehti 2017 äänestys ja auta meidät yleisöäänestyksen voittoon!\nAvustajina tässä numerossa Anne Hietaharju, Pauliina Holma, Vesa Laitinen, Robert Lönnqvist, Malla Murtomäki, Kamilla Rajander, Jose Riikonen, Johannes Roviomaa, Erkki Toukolehto, Nick Tulinen, Tuukka Tuomasjukka, Aleksi Tuomola, Mari Uusivirta Kannen kuva Vesa Laitinen Kustantaja: Suomen Lukiolaisten Liitto ry Ilmoitusmyynti: Janni Pellinen Mediatiedot: www.improbatur.fi/ mediatiedot Paino: Forssa Print Oy Improbatur Töölönkatu 35 B, 1. krs. 00260 Helsinki improbatur@lukio.fi etunimi.sukunimi@lukio.fi +358 9 5842 1500 (sll:n vaihde) www.improbatur.fi www.facebook.com/improbatur issn-l 0784-705x issn 0784-705x issn 2341-8923 (improbatur.fi) Tilaukset, peruutukset ja muutokset tilauksiin: www.improbatur.fi/tilaa 31. vuosikerta. Improbatur ilmestyy neljästi vuodessa. Seuraava lehti ilmestyy helmikuussa 2018. Toimitus ei vastaa tilaamatta lähetetystä aineistosta. Lehti postitetaan jäsenetuna Suomen Lukiolaisten Liitto ry:n jäsenille. Jäsenet voivat olla osoitteenmuutoksiin ja muihin tilauksiin liittyvissä asioissa yhteydessä Suomen Lukiolaisten Liiton jäsenpalveluun (toimisto@ lukio.fi tai +358 9 5842 1500). Mikäli et ole liiton jäsen, voit olla vastaavissa asioissa yhteydessä lehden toimitukseen (improbatur@lukio.fi).\n@Nakkalajarvi: Uusi Impro batur ja kannessa mainio @RonjaSalmi. Kiitos taas kiinnostavasta lehdestä! #improbatur #lukiolaiset\nLukiolainen kysyy Saako opettaja vaatia täysi-ikäisen opiskelijan vanhemmilta selvitystä opiskelijan poissaolosta?\nKiitos, kun teette näin ihanaa, inspiroivaa lehteä! :) Jatkakaa samaan malliin! Lisää Ronja Salmen tarinan kaltaisia tarinoita onnistuneesta aikatauluttamisesta ja elämänhallinnasta. -- Mahtava lehti, ainoita lehtiä jonka oikeasti luen lähes kannesta kanteen!\n@IirisPaakkonen: Minä: ”Mun mielestä Improbatur on kyl parantunut siitä, kun mä alotin lukion.” Äiti: ”Oiskohan se sit jo Approbatur?”\n”Laki määrittelee, että lapsen huolto päättyy, kun lapsi täyttää 18 vuotta. Täysi-ikäisen opiskelijan on siis täysivaltaisena henkilönä itse selvitettävä poissaolonsa, eikä vanhempien allekirjoitusta tai selvitystä poissaoloista voida häneltä edellyttää. Kannattaa kuitenkin pitää mielessä, että lukiolaki velvoittaa opiskelijan osallistumaan opetukseen, jollei hänelle ole myönnetty siitä vapautusta. Läsnäolokäytännöt ovat lukion omassa päätösvallassa ja vaihtelevat siten lukiosta toiseen. Yleisperiaatteena on, että opiskelijalle sallitaan kurssia kohden tietty määrä poissaoloja, jotka opiskelijan on selvitettävä. Alaikäisen opiskelijan poissaoloselvityksiin vaaditaan yleensä huoltajan allekirjoitus. Selvittämättömät poissaolot tai poissaolojen suuri määrä ovat riittäviä perusteita kurssisuorituksen hylkäämiseen tai keskeyttämiseen. Hylkäämisen kohdalla opettaja voi edellyttää opiskelijaa suorittamaan ylimääräisiä tehtäviä kurssin läpäisemiseksi. Jos kurssi keskeytetään, se on yleensä aloitettava alusta.” Suomen Lukiolaisten Liitto on Improbaturin julkaisija.\nAnna palautetta ja seuraa somessa Voit antaa meille palautetta vaikka Facebookissa (@improbatur) tai sähköpostilla (improbatur@lukio.fi). Twiitit ja Instagram-kuvat tavoittavat meidät, jos lisäät niihin tunnisteen #improbatur. Kannattaa muuten tykätä Improbaturin Facebook-sivusta, niin pysyt parhaiten kärryillä muun muassa siitä, mitä juttuja improbatur.fissä ilmestyy! Näymme myös Suomen Lukiolaisten Liiton (@Lukiolaiset) Twitterissä ja Instagramissa.\nKeskustelu jatkuu Rakkaat lukijat, Viime lehdessä nuoret eurooppalaiset pohtivat, että eurooppalaisuus merkitsee muun muassa matkustamisen vapautta ja kunnioittavia kohtaamisia. Toisaalta jutussa nousi esiin myös Brexit ja maahanmuuttovastaisuus, jotka ovat muuttaneet käsitystä Euroopan yhtenäisyydestä. Sittemmin meno ei ole ainakaan rauhoittunut. Saksan parlamenttiin nousi äärioikeistolainen puolue, ensimmäistä kertaa sitten toisen maailmansodan. Itävallan vaaleissa pärjäsivät konservatiivit ja äärioikeistolaiset. Tšekin parlamenttivaalit voitti epäilevästi EU:hun ja euroon suhtautuva populistipuolue. Siis: populismi, kansallismielisyys ja maahanmuuttovastaisuus ovat saaneet lisää jalansijaa. Syksyn suuria puheenaiheita on ollut Espanjan itsehallintoalue Katalonia, joka äänesti itsenäistymisestään. Espanja yritti väkivalloin estää äänestyksen. Myöhemmin Katalonia antoi yksipuolisen itsenäisyysjulistuksen, ja Espanja erotti Katalonian hallituksen. Tämän lehden mennessä painoon tilanne oli epäselvä. Nyt jos koskaan on tärkeää tuoda esiin, että moni eurooppalainen nuori arvostaa vapautta, avoimuutta ja erilaisuutta. Kuten viime lehdessä todettiin: Olemme kasvaneet yhdessä, joten ymmärrämme toisiamme paremmin kuin Euroopan nykyiset päättäjät. Terkuin, lehden toimitus 11\nalo ne n\nKeskustellessa ei tarvitse olla idiootti\nToimittaja Johannes Roviomaa suosittelee\nKuntonyrkkeily. Olen pimahtanut lajiin ihan täysin. Se on todella hyvää kehon ja mielen hallintaa. Nyrkkeilytreenit rytmittävät kivasti arkea: tietää, että pääsee päästelemään höyryjä pari kertaa viikossa. On meditatiivista lyödä säkkiä tai ilmaa, ja monipuolinen laji tekee hyvää koko kropalle. Yleiset saunat. Saunominen on rentouttavaa, kiireetöntä ajanviettoa, ja yleisissä saunoissa kuulee hyviä juttuja. On arpapeliä, ketä milloinkin sattuu olemaan lauteilla. Siitä tulee kiva satunnaisuuden tuntu. Olen tykästynyt erityisesti Rajaporttiin Tampereella ja Arlaan sekä Kotiharjuun Helsingissä. Nathan For You -sarja. En tiedä parempaa komediaa kuin tämä nerokas Comedy Centralin sarja, jossa päähenkilö Nathan yrittää pelastaa erilaisia firmoja omalaatuisella tavalla. Sarjassa on viiltävää yhteiskuntakritiikkiä. YouTubesta löytyy ilmaisia klippejä, mutta ei valitettavasti koko sarjaa.\nKaksi ilmiötä on puhuttanut viime viikkoina sosiaalisessa ja vanhassa mediassa: Kulttuurinen omiminen tarkoittaa, että yhdestä kulttuurista tuleva lainaa toisen kulttuurin symboleita tai tapoja ilman lupaa, usein loukkaavasti ja ymmärtämättä niiden merkitystä. Viimeisin kohu Suomessa syntyi, kun Amerikan alkuperäiskansojen sulkapäähinettä jäljittelevä asuste nähtiin ensin missien ja sitten tv-juontajan päässä. #metoo-kampanjassa valtava määrä seksuaalisen häirinnän kohteeksi joutuneita naisia on päivittänyt someen Me too. Se on tehnyt näkyväksi, kuinka paljon häirintää on. Muun muassa Euroopan parlamentista on paljastunut rehottava seksuaalisen häirinnän kulttuuri. Keskustelut aiheista jatkuvat yhä, ja hyvä niin. Jo nyt puhutusta voi kuitenkin ottaa opikseen ja noudattaa näitä kultaisen käytöksen sääntöjä niin keskustelussa kuin elämässä: 1. Muita ihmisiä voi kohdella kunnioittavasti. Se on jopa suotavaa. 2. Jos joku sanoo, että toimintasi tai sanomisesi häiritsee tai loukkaa häntä, lopeta. Tarvittaessa pyydä anteeksi ja vähintään toimi tulevaisuudessa toisin.\n-- lukutaito ei ole sama asia kuin kielioppi. Lukutaitoa on kaikissa kulttuurisissa tilanteissa.” – toimittaja Aleksis Salusjärvi Imagessa 10/2017\nJohannes Roviomaan kirjoittama juttu alkaa sivulta 20.\nAlkaa olla joulukalenterien aika! Tässä Improbaturin luukut:\nalkaa joululoma, ah. Enää 35 päivää, ja syyslukukausi on rämmitty läpi. Sitten on suklaan, villasukkien ja vapaan vuoro.\nkoittaa ilon päivä: vanhempien tulot lakkaavat vaikuttamasta 18–19-vuotiaiden, itsenäisesti asuvien opintorahaan. Vihdoin!\nmennessä tarvitaan 50 000 allekirjoitusta, jotta kansalaisaloite maksuttomasta toisesta asteesta etenee eduskuntaan. Hop hop!\njo puolet 25–34-vuotiaista suorittaa korkeakoulu tutkinnon. Tai näin ainakin opetus- ja kulttuuriministeriö visioi.\nTerveisiä tädeiltä! Improbatur onnittelee 100-vuotiasta Suomea! Juhlavuoden kunniaksi päästämme ääneen neljä suomalaista naista, jotka ovat rikkoneet lasikattoja ja muuttaneet omalta osaltaan yhteiskuntaamme entistä paremmaksi. Tässä heidän neuvonsa elämään:\nÄlä koskaan aliarvioi omaa osaamistasi. Pystyt paljon enempään kuin luulet. Lähde uusiin haasteisiin, vaikka ne tuntuisivat villeiltä – ei maailma kaadu epäonnistumisiin. Ja muista antaa aikaa ilolle! Elisabeth Rehn on ensimmäinen nainen maailmassa, joka työskenteli täysipäiväisenä puolustusministerinä. Nykyään hän on eläkkeellä, mutta luennoi yhä naisista ja rauhasta.\nKannattaa aina tehdä parhaansa. Se riittää niin pitkälle kuin riittää, eikä jää harmittamaan, ettei edes yrittänyt. Melkeinpä mahdotonkin on saavutettavissa, jos on tarpeeksi halua. Sari Rautiala on ensimmäinen Pelastusopistoon päässyt ja sieltä valmistunut nainen. Hän on työskennellyt pelastajana yli 20 vuotta.\nNuoruudessa parasta on etsimisen ja oppimisen ilo. Sama pätee koko elämään. Tieto ja taito – sekä tahto ja rohkeus käyttää niitä – ovat niin yksilön kuin yhteisönkin menestyksen avain. Pauliine Koskelo on ensimmäinen nainen, joka toimi Suomen korkeimman oikeuden presidenttinä. Nykyään hän työskentelee Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomarina.\nÄlä vähättele unelmiasi. Niitä kannattaa kuunnella, sillä niihin kätkeytyy salaisuus, joka ohjaa askeleitasi oikeaan suuntaan. Unelmissa saattaa myös kuiskia Jumala. Irja Askola on ensimmäinen piispaksi valittu nainen Suomessa. Hän jäi eläkkeelle marraskuun alussa.\nLuo uutta. Muuta maailmaa. Opiskele diplomi-insinööriksi tai arkkitehdiksi Suomen siisteimmässä tiedeyhteisössä! Tutustu koulutusaloihimme ja Tampereen teekkareihin osoitteessa tut.fi Haku 14.3. alkaen. TUT.FI\nOlemme 28. - 29.11.2017 Studia-messuilla osastolla 4d49. Tule käymään!\n• AMK-tutkinnot päivä- ja monimuotototeutuksena • Ylemmät AMK-tutkinnot • Opinnot avoimessa AMKissa Haku englanninkielisiin koulutuksiin 9. – 24.1.2018 Haku suomenkielisiin ja englanninkielisiin koulutuksiin 14.3. – 28.3.2018 Katso haussa olevat koulutukset osoitteesta lapinamk.fi/yhteishaku2018\nMaailman ongelmat ovat meidänkin ongelmia Joel Linnainmäki\nIrakilaisen ystäväni jokapäiväiset haasteet ja surut kulkeutuvat välittömästi Suomeen asti. Ja kun thaimaalainen toimittajakaverini kirjoitti uutistoimisto Reutersille kotimaansa ongelmista, myös minä pelkäsin, joutuuko hän ongelmiin poliisin kanssa. Matkustamisen helpottuessa maailma on jatkuvasti pienentynyt. Samalla globalisaation takia ihmisoikeusrikkomukset, köyhyys ja ilmastonmuutos koskettavat tavalla tai toisella meitä kaikkia, kotimaasta riippumatta. Viime kesänä olin järjestämässä vapaaehtoisen nuorisojärjestöporukan matkaa Eritreaan Sawan sotilasleirille. Halusimme kuulla paikallisilta nuorilta, millaista heidän elämänsä on. Eritrea on yksi maailman suljetuimmista valtioista, joissa pakollinen asepalvelus voi kestää kaksikymmentä vuotta. Tapasimme nuoria, joiden unelma oli saada vapaasti valita koulutuksensa ja työnsä. Ensimmäisenä aamuna meille tuntematon mies osoitti horisontissa seisovaa vuoririvistöä ja totesi, että tuolla päin on Sudan. Ymmärsin yskän. Moni eritrealainen nuori loikkaa maasta juuri Sudanin kautta ja lähtee etsimään parempaa elämää. Monilla meillä eurooppalaisilla on mahdollisuus valita, mitä haluamme elämällämme tehdä. Suurimmalla osalla maailman\nihmisistä ei tätä mahdollisuutta ole. Siksikin on tärkeää, että teemme parhaamme ihmisoikeusrikkomusten, köyhyyden ja ilmastonmuutoksen kaltaisten katastrofien kitkemiseksi. Me nuoret ja nuorisojärjestöt teemme maailmalla jo nyt tärkeää työtä. Ovi on avoin kaikille mukaan haluaville. Hyviä mahdollisuuksia aloittaa vapaaehtoistyö kestävämmän maailman puolesta ovat esimerkiksi Suomen Lukiolaisten Liiton kansainvälinen toiminta, Suomen Punainen Risti tai Suomen Nuorisoyhteistyö Allianssin kansainvälisen nuorisopolitiikan ryhmä. Tai sitten voi tehdä jotain yhtä räväkkää kuin hollantilainen ystäväni: hän päätti pyöräillä Amsterdamista Kapkaupunkiin kerätäkseen nuorten ajatuksia kestävästä kehityksestä. Pidin häntä hieman tärähtäneenä, mutta pyöräily jätti jälkeensä nuorisoverkostoja yli 20 maahan. Verkossa kampanja toi yhteen 15 miljoonaa ihmistä, jotka pohtivat maailman suurimpien ongelmien ratkaisemista. Ystävälläni oli visio, ja hän päätti jääräpäisesti toteuttaa sen. Siinä on hieno esimerkki meille kaikille. Kolumnin kirjoittaja Joel Linnainmäki on Suomen Lukiolaisten Liiton (SLL) projektikoordinaattori, joka vetää Turvapaikanhakijanuoret-hanketta. SLL on Improbaturin julkaisija. 15\nLöytöretkiä, ei pakettimatkoja Jose Riikonen\ninda Liukas oli hyvä ja tunnollinen oppilas ala-asteella. Samoin hän oli hyvä ja tunnollinen oppilas yläasteella. Hän ei sekoillut vapaa-ajalla. Hänellä oli hyvä perhe, kavereita ja harrastuksia. Hän halusi oppia uusia asioita. ”Olin aika koulunörtti”, Liukas sanoo. Hän olisi voinut mennä melkein mihin lukioon tahansa. Kun lukio olisi käyty, hän olisi voinut mennä kiinnostuksen kohteidensa mukaan vaikka Teknilliseen korkeakouluun, suorittaa sen nopeasti alta pois ja jatkaa putkessa eteenpäin hyviin töihin hyvämaineiseen yritykseen. Tällaisen kapean putken sijaan Liukas lähti kuitenkin umpihumanistiseen seikkailuun Helsingin normaalilyseoon eli Norssiin. Miksi teknologia-asioista kiinnostunut\nLiukas halusi painaa reset-nappulaa – keksiä itsensä uudestaan uusissa ympyröissä. KUKA? Helsingissä asuva Linda Liukas (s. 1986) on yrittäjä, ohjelmoija ja lastenkirjailija, joka kirjoittaa teknologia-aiheista. Vuonna 2014 Liukas sai lastenkulttuurin valtionpalkinnon, ja 2015 Liukkaalle myönnettiin Suomalaisen koodin edistäjä -palkinto. Vuonna 2017 hän sai Hello Ruby -kirjasta kiinalaisen, 130 000 euron DIA Gold -palkinnon.\noppilas ei valinnut selkeää matemaattis-luonnontieteellistä reittiä, vaan eksyi Norssiin keskustelemaan Ludwig Wittgensteinin filosofiasta? Liukas sanoo, että hänellä oli eräs tärkeä kriteeri sille, miten valitsi lukionsa: hän halusi lukioon Helsingin keskustaan. Kotina pysyi kuitenkin Espoon Haukilahti. ”Minulla oli romanttinen ajatus siitä, että kaupunki edustaa kaikkea uutta ja aikuista. Käydään Stockan Herkussa ostamassa suklaahippukorvapuusteja ja Kapteeninkadulla pitsalla.” Liukas halusi painaa reset-nappulaa – keksiä itsensä uudestaan uusissa ympyröissä. Hän halusi saada elämäänsä uusia ajatuksia, uusia ihmisiä ja uuden koulumatkan. Todellisuudessa hänestä ei tullut stadilaista, vaan elämä jakautui kahtia. Suurin osa sosiaalisesta piiristä oli edelleen Espoossa. Lukio taas edusti tiedon ihmemaata, jossa sai seikkailla ja tutkia vapaasti. ”Oli ihanaa valita aina syksyisin uusia kursseja.” Noina aikoina tuntui, että kaikki oli auki. Liukas keräsi tietoa, sivisti itseään ja rakensi identiteettiään pienistä palasista sieltä täältä sen sijaan, että olisi jo suuntautunut selkeästi jollekin uralle. Norssissa ei kuulemma tarvinnut häpeillä sitä, että oli vähän koulunörtti, ja sekin oli Liukkaan mielestä mukavaa. Tuntui, että oli lupa innostua asioista, ja niihin asioihin sai upota ohi pakollisten lukiokirjojen. Esimerkiksi äidinkielen tunnilla Liukas teki kerran kirjallisuuskeittokirjan, joka oli taitettu oikean kirjan näköiseksi. ”Sai antaa itsestään täyden panoksen, ja siihen kannustettiin. Ei tarvinnut pienentää itseään.” Aina lukion päättymiseen asti Liukas selvisi aika helpolla. Hän pärjäsi koulussa hyvin, ja hänellä oli kavereita ja ne kaksi omanlaistaan elämää. Siksi hänelle tuli pienoinen romahdus, kun asiat eivät lukion jälkeen\nsujuneet toivotulla tavalla. ”Olin suunnitellut sen: hyvä peruskoulu, hyvä lukio ja sitten Helsingin Kauppakorkeakoulu. Vanhempanikin olivat käyneet kauppakorkeakoulun.” Mutta Liukas ei päässytkään sisään. ”Se oli koulunörtille kauhea juttu. Itketti ihan hirveästi.” Liukas meni kakkosvaihtoehtonaan olleeseen Turun Kauppakorkeakouluun ja kaipasi koko ajan takaisin kotiin. Hän ei sopeutunut ensinkään Turun opiskelijapiireihin. ”Tämä on ihan kauhea yleistys, mutta tällaiselta minusta silloin tuntui: että kaikki käyvät jumpassa ja lakkaavat kynsiään, enkä minä ollut yhtään sellainen.” Hän oli eksyksissä. Turku oli seikkailu, kuten Norssi aikoinaan, mutta jos Norssin seikkailu oli miellyttävä reissu uusiin maailmoihin, Turun seikkailu oli paljon synkempi. Silti se kannatti tehdä. Liukas ei usko, että olisi muuten myöhemmin tutustunut Aalto-yliopistossa niihin ihmisiin, jotka päätyivät muuttamaan hänen elämänsä. Kahden Turussa vietetyn vuoden jälkeen Liukas muutti takaisin Helsinkiin ja teki sivuaineen Taideteollisessa korkeakoulussa visuaalisesta journalismista. Aalto-yliopisto oli juuri perustettu, ja visuaalisen journalismin kautta hän päätyi Aaltoes-yrityshautomoon. Suomalainen startup-kulttuuri teki tuloaan, ja Liukas liittyi porukkaan. Tätä kautta hän päätyi lopulta perustamaan oman yrityksen, jossa hän nykyään tehtailee teknologiasta kertovia lastenkirjoja. Löytöretkellä oli siis onnellinen loppu. Vähän aikaa sitten Liukas katseli ylioppilasainettaan. Se oli runoanalyysi siitä, miten Kolumbus kuvitteli löytäneensä Amerikan. Sen otsikko oli Löytöretkiä, ei pakettimatkoja. ”Uusimmassa kirjassani on sama idea siitä, kuinka lasten täytyisi saada tehdä löytöretkiä teknologian parissa. Ne ajatukset, joita minulla oli 12 vuotta sitten, näkyvät siis edelleen vahvasti.” ▪ 17\n% opiskelup aikan saa n eista kävi Ekon omivalme nnuksen valmennu skurssin\nYli 640 valmennuskurssilaisistamme sai opiskelupaikan keväällä 2017 Sisäänpääsy valintakokeella vaikeutuu keväällä 2018. Noin 90% hakijoista osallistuu edelleen valintakokeeseen. Aikaisempien vuosien tulosten perusteella Ekonomivalmennuksen valmennuskurssille osallistuminen parantaa merkittävästi mahdollisuuksia saada haluamasi opiskelupaikka.\nVoita ilmainen ylioppilaslakki tai rahat takaisin jo tilatusta lakista.\nYLIOPPILASLAKKI 2018 Osallistu osoitteessa www.clseifert.com/studia. Osallistujien kesken arvomme 4 ilmaista ylioppilaslakkia Studia-messuilla 28.-29.11. Messuilla meidät löytää ständiltä 5k21.\nC.L. Seifert – info@clseifert.fi – 09 315 77077 – www.clseifert.fi\nSURU SEKOITTI LUKIOVUODET Suomessa on noin 14 000 alaikäistä, jotka ovat menettäneet ainakin toisen vanhempansa. Minä menetin äitini. Suru vie voimia, usein paljon pidempään kuin osaamme kuvitella.\nJohannes Roviomaa Pauliina Holma\nlen vuosien varrella osallistunut lukemattomia kertoja keskusteluun, jonka muoto menee kutakuinkin näin: ”Mun äiti on ammatiltaan se ja se. Entä sun äiti?” ”Äiti oli lastentarhanopettaja. Hän kuoli, kun olin neljätoista.” ”Ai kamala. Anteeksi. Saanko mä kysyä, miten sun äiti kuoli?” Huokaisen syvään ja pidän tauon. Lausun sanat, joita nyt 26-vuotiaana pelkään edelleen: ”Äiti teki itsemurhan.” Tästä seuraa useimmiten hiljaisuus, ja käyn rikkonaisia muistoja läpi mielessäni. En halua asettaa keskusteluun osallistuvaa ihmistä kiusalliseen tilanteeseen. En tahdo pakottaa ihmistä löytämään hetkessä oikeita sanoja ja myötäelämisen taitoa. Olen kyllästynyt puhumaan äidistäni ensisijaisesti ihmisenä, joka on kuollut – ja vielä hirvittävällä tavalla. Yritän usein johdatella keskustelua pois kipeästä, johonkin kepeämpään. ”Siitä nyt on aikaa. Otetaanko vielä toiset?” En olisi koskaan uskonut, että äitini työuupumus ja masennus johtaisivat kaikista pahimpaan.\npoteroonsa oikeastaan vasta, kun äitini kuoli. Olin tuolloin kahdeksannen luokan lopulla. Muistikuvani peruskoulun viimeiseltä luokalta ovat hyvin hauraat. Lukiossa sain vihdoin olla rauhassa pahan oloni kanssa.\nidin kuoleman jälkeen tukiverkkoni seisoivat hataralla pohjalla. Jouduin käsittelemään traumaattisia kokemuksiani miltei yksin. En vieläkään tiedä, millä tavoin surraan oikeaoppisesti. Perheemme keskinäinen dynamiikka jähmettyi vuosiksi. Emme osanneet juuri puhua kuolemasta. Meillä oli yhteinen ymmärrys siitä, että sanat eivät auttaisi kaaoksen keskellä. Pelkkä isän ja siskon läsnäolokin riitti. Vanhempi siskoni asui Lontoossa, toinen onneksi kotona. Sosiaalityöntekijät vierailivat luonamme kerran tai kaksi, en muista tarkkaan. Kokemukseni kertovat pienen paikkakunnan henkisten ja maantieteellisten rajojen ahtaudesta, suomalaisen yhteiskunnan voimattomuudesta ja kouluyhteisön passiivisuudesta. Aika ei ylipäätään ollut helppo suomalaiselle kouluyhteisölle. Äitini kuoli keväällä 2006, ja seuraavina vuosina suomalainen yhteiskunta joutui todistamaan hirvittäviä tapahtumia: Jokelan ja Kauhajoen koulusurmat 2007 ja 2008. Kaksikymmentä ihmistä kuoli silmittömään väkivaltaan, mukaan lukien tekijät. Minuutin mittaiset hiljaisuudet hoidettiin keskusradiosta käsin. Muutaman oppitunnin ohjelmaa vaihdettiin. Minusta näytti siltä, että kaikkialla oli vain kuolemantanssia, jota yhteiskunta seurasi passiivisena sivusta. Se ei osannut käsitellä kokemaansa. Vain viikko äitini itsemurhan jälkeen olin jo koulussa. Omaa luokkaani lukuun ottamatta muille oppilaille ei kerrottu, mitä oli tapahtunut. Kukaan ei tiennyt, miten äitini oli kuollut. ”Kato, Johannes! Missäs sä oot ollut?” ”Mun äiti kuoli.” “Oho, mitä vittua? Ihan paskaa...” Ne oppilaat, joilla oli ennen äidin kuolemaa valtavasti sanottavaa minulle, jähmettyivät paikoilleen. Äidinkielenopettajani pysäytti minut käytävällä, pahoitteli menetystäni ja kysyi, onnistuisiko minulta esseen palautus vielä samalla viikolla. Yleisyydestään huolimatta itsemurhasta puhuminen on suomalaisessa yhteiskunnassa edelleen tabu. Vuonna 2015 Suomessa tehtiin 731 itsemurhaa. Vertailun vuoksi: samana vuonna tieliikenteessä kuoli 270 henkilöä. Itsemurhien määrä oli suurimmillaan vuonna 1990, jolloin yli 1 500 suomalaista surmasi itsensä. Maailmanlaajuinen luku on käsittämättömän suuri. Maailman terveysjärjestö who:n arvion\nVain viikko äitini itsemurhan jälkeen olin jo koulussa.\nidin kuolema muodosti elämälleni jakolinjan: aika äidin kanssa ja aika ilman äitiä. Lapsuuteni oli rakkautta ja myötätuntoa täynnä, elämäni onnellisinta aikaa. Silti koulutaipaleeni oli jo ennen äidin kuolemaa raskas. Koulukiusaaminen ja ulkopuolisuuden tunne seurasivat minua ala-asteen käytäviltä yläkoulun pihalle. Oli minulla myös kavereita. He vain eivät voineet olla puolustamassa minua koko ajan. Vanhemmat oppilaat heittelivät käytävillä, kasvoilleni syljettiin, tavaroitani rikottiin. Välillä tuntui, että ainoastaan opettajat kutsuivat minua oikealla nimelläni. Tiedän, että olin helppo kohde kiusaajille. Olin pitkä, hoikka, ihoni ei ollut mikään täydellinen, ja hammasraudat täyttivät suuni. Isäni opetti samassa rakennuksessa fysiikkaa, kemiaa ja matematiikkaa – aineita, jotka olivat monelle murrosikäiselle kaikista haastavimpia. Minä olin ennen äidin kuolemaa lahjakas oppilas ja opettajien suosiossa. Koulumenestykseni ärsytti erityisesti vanhempia oppilaita. Kylän nuorilla oli tapana antaa uutenavuotena kuluvasta vuodesta palautetta perheellemme: postilaatikkomme räjäytettiin ja talomme ikkunaan ammuttiin raketteja. Välillä oli vaikea hahmottaa, oliko kiusanteko tarkoitettu minulle vai opettajaisälleni vai meille molemmille. Osa tähän eriskummalliseen riittiin osallistuneista oli jo täysi-ikäisiä. Koulukiusaajien kuoro hiljeni ja piiloutui omaan\nmukaan noin miljoona ihmistä tekee vuosittain itsemurhan. Itsemurha herättää loputtoman kysymysten ja pelon tulvan. Surun käsittely on vaikeaa silloin, kun kuolemaan liittyy ristiriitoja, ratkaisemattomia kysymyksiä ja häpeää. Itsemurhaa on vaikea hyväksyä, siksi surun ja muiden tunteiden käsittely vie vuosien ajaksi voimat.\naailma on pullollaan lasten ja nuorten surua koskevia uskomuksia. Yksi yleinen harhaluulo aikuisten keskuudessa on se, etteivät lapset sure. Toinen harhaluulo on, että kiire auttaa selviytymisprosessissa, koska kiire vie ajatukset muualle. Aikuiset eivät uskalla astua surun reviirille, sillä se koetaan hyvin henkilökohtaiseksi. Opettajia, kasvatustieteen ammattilaisia, ei kouluteta tarpeeksi kohtaamaan traumaattisia nuoria. Sama koskee liikunnanohjaajia, valmentajia, kerhonvetäjiä ja muita aikuisia, jotka työskentelevät eri elämäntilanteissa olevien nuorten kanssa päivittäin. En minäkään koulussa tai harrastuksissa itkenyt tai sanonut ääneen, mitä todella sisimmässäni tunsin.\nHuomattava joukko nuorista tarvitsee tukea päästäkseen kiinni yhteiskuntaan. Lähes 29 prosenttia nykypäivän kolmekymppisistä on saanut 25 vuoden ikään mennessä psykiatrista erikoissairaanhoitoa tai lääkitystä mielenterveysongelmiin. Minut olisi pitänyt ohjata terapiaan välittömästi äitini kuoleman jälkeen, ei vasta vuosien päästä. Olisin tarvinnut enemmän aikuisten ja ammattilaisten tukea trauman käsittelyyn ja opintoihin. On helpompaa pitää huolta jokseenkin ehjistä nuorista kuin korjata täysin rikkinäisiä aikuisia. Varsinkaan kouluyhteisö ei osannut auttaa minua tarpeeksi, ei yläasteella eikä lukiossa. En ollut laiska, tyhmä tai saamaton. Minulla ei yksinkertaisesti ollut voimia suorittaa kotitehtäviä ja kokeita samassa tahdissa muiden oppilaiden kanssa. Jouduin silti korvaamaan poissaoloja istumalla ylimääräisiä tunteja opettajien seurana luokassa. Opettajien suhtautuminen suruuni vaihteli. Osa opettajista keskusteli kanssani säännöllisin väliajoin, osoitti empatiakykyään ja jaksoi ymmärtää, kuinka hankalaa minun oli olla päivästä toiseen oppitunneilla. Parhaimmat opettajat kävivät hakemassa minut lukion oppitunneille taukotilan sohvalta, jossa nukuin, sillä minulla oli suuria vai23\nOlen oppinut muovaamaan kivuliasta surua terveeksi ikäväksi ja haikeudeksi.\nkeuksia saada unta öisin. Näin hirvittäviä painajaisia ja pelkäsin nukahtamista. Oireiluni johti uupumukseen ja paikoitellen häiriökäyttäytymiseen. Lintsasin paljon ja otin tämän tästä sanallisesti yhteen henkilökunnan ja oppilaiden kanssa. Arvosanani laskivat roimasti. Alkoholista tuli nopeasti ohituskaista pelon ja surun käsittelyyn. Edesvastuuton päihteidenkäyttö johdatti putkaan, terveyskeskukseen, perheriitoihin. Tuntui, että kaikki muut lukiolaiset tiesivät, mitä elämältään halusivat. Minä olin varma, että lopettaisin lukion, syöksyisin päihdekierteeseen ja menehtyisin nuorena epämääräisissä olosuhteissa. En osannut haaveilla mielekkäästä työstä, opiskelupaikasta, seurustelukumppanista. Ajatus siitä, että saisin elämäni raiteilleen, oli täysin absurdi.\nähitellen aloin löytää elämälleni suunnan. Sain uusia kavereita ja löysin tyttöystävän. Se oli vaikea ja pitkä tie. Tarvitsin pakopaikan tunteilta, joiden käsittelyyn auttoi vain aika. Löysin useita erilaisia paikkoja. Kirjat, elokuvat ja pelit tarjosivat näyttämön, joka kuului vain minulle. Internetissä minulle avautui mahdollisuuksien avaruus. Löysin ystäviä ympäri maailmaa. Kirjoitin traumaattisista kokemuksista anonyymisti ja sain myötätuntoa täysin tuntemattomilta. Osaan heistä ystävyys on säilynyt edelleen. Roolipelien avulla pääsin aidosti omia ajatuksiani karkuun hetkeksi. Koin olevani osa suurempaa yhteisöä. Projisoin pelkojani virtuaalimaailmassa, jossa kaikki oli mahdollista. Taide ja kirjallisuus ovat opettaneet minut hyväksymään kuoleman ja katoavaisuuden, ainakin osittain. Ne ovat olleet peili omaan sielunmaisemaan, mutta ikkuna maailmaan. Kun muut tankkasivat Aleksis Kiven Seitsemää Veljestä ja Molièren Saituria, minä luin luokan perällä salaa Émile Durkheimin Itsemurha-teosta. Unettomia öitä vietin usein Monty Pythonin sketsejä katsellen. Absurdi, älykäs ja musta komedia sytytti sisälläni kauan kadoksissa olleen humoristin. Kiinnostuin yhteiskunnallisista asioista, politiikasta, filosofiasta ja tähtitieteestä. Opinto-ohjaajien, opettajien, ystävien, perheen ja psykoterapeutin tuella onnistuin lopulta\nkuin ihmeen kaupalla kirjoittamaan ylioppilaaksi. Suoritin siviilipalveluksen sairaalassa, kohtasin elämän kauneudet ja kauheudet. Ymmärsin kuoleman universaalisuuden. Lopulta yliopiston ovetkin aukenivat ja pääsin opiskelemaan viestintää Tampereen yliopistoon. Suurin saavutukseni on silti kyynisestä elämänasenteesta luopuminen. Omien kokemuksien sijasta suuntasin katseeni maailman ilmiöihin: globaaliin eriarvoisuuteen, ympäristöön, ilmastonmuutokseen, politiikkaan ja sotiin. Olen löytänyt työn, josta haaveilin pikkulapsesta saakka. Toimittajana voin tutkia yhteiskuntaa ja pyrkiä vaikuttamaan siihen.\nn tiedä, olisiko kaikki elämässäni paremmin, jos äitini olisi yhä täällä. Ajatus tuntuu myös hyvin itsepäiseltä ja väärältä. Ikään kuin ainoastaan minun tunteeni merkitsevät. Äiti kuitenkin kuoli, kun olin vielä teini-ikäinen. Kun menetin äidin, menetin samalla näköyhteyden ihmiseen, joka olisi saattanut johdattaa minut onnellisempaan elämään. On vaikeaa tunnustaa tämä näin monta vuotta myöhemmin, mutta en ole koskaan tavannut ketään, jonka rakkaus olisi ollut niin puhdasta ja aitoa kuin äitini rakkaus oli. Nyt yksitoista vuotta myöhemmin olen hyväksynyt, että en koskaan tule toipumaan täysin äitini kuolemasta. Olen harjoitellut hyväksymään kärsimyksen, kuoleman, rakkauden, menetyksen, vihan. Hyvin usein sekä hyvät että huonot asiat tapahtuvat elämässä samanaikaisesti. En ymmärtänyt sitä vuosiin. Näin vain pahaa, kaikkialla pahaa ja vaikeaa. Olen käsitellyt suruani hyvin monella tavalla: suljettujen ovien takana, kirjoittamalla, puhumalla, pelaamalla, näyttelemällä, alkoholilla, huumorin keinoin. Mikään näistä työkaluista ei ole ohituskaista eheytymiseen. Surun arkeologiaa ei määrittele järjestelmällisyys. Olen kuitenkin ymmärtänyt, että myös minulla on oikeus tavoitella hyvää elämää. Olen varma, että myös äiti haluaisi sitä. Olen oppinut muovaamaan kivuliasta surua terveeksi ikäväksi ja haikeudeksi. Ne seuraavat minua loppuelämäni ajan ja ovat tehneet minusta sellaisen ihmisen, joka nyt olen. ▪\nAKNE Kivuliaat finnit eivät monestikaan ole aknesta kärsivän suurin ongelma. Pahempaa on se, miten akne vaikuttaa pään sisällä ja sosiaalisissa tilanteissa.\naikilla on joskus päiviä, jolloin oma ulkonäkö lähinnä harmittaa, eikä ihmisten ilmoille lähteminen nappaa. Akne ei ainakaan helpota asiaa. Päinvastoin, vaikea akne saattaa tehdä tavallisesta arjesta todella ahdistavaa. ”Anna aralle pojalle tosi vaikeat finnit, niin lopputulos on, että hän jättää aina välillä menemättä paikkoihin”, Noa Kaskinen toteaa. 21-vuotias Kaskinen tietää, mistä puhuu. Hänellä on ollut aggressiivisesti tulehtuneita finnejä seiskaluokalta asti. Kun Kaskinen kävi ensimmäistä vuotta lukiota, äiti patisti hänet finnien takia lääkäriin. Lääkärin määräämän antibioottikuurin syöminen jäi kuitenkin kesken, kun lääkkeiden ottaminen tiettyyn kellonaikaan ensin unohtui välillä ja lopulta jäi kokonaan. Teinipoika ei osannut ajatella, kuinka tärkeää kuuri olisi syödä loppuun. Juuri lukioiässä iho-ongelmat tuntuivat kaikkein pahimmalta. Kaskinen jätti jopa joitain tapahtumia väliin, kun fiilis omasta ulkonäöstä oli huono. ”Olen jättänyt menemättä esimerkiksi niinä hetkinä, kun joku iso tulehtuma on\näitynyt jättimäiseksi patiksi. Silloin, kun on näyttänyt siltä, että minulla on kasvain otsassa.” Harva kulkee koko elämänsä läpi ilman yhtäkään finniä. Ei ole olemassa mitään yksiselitteistä rajaa siihen, mikä määrä finnejä voidaan katsoa kuuluvaksi normaaliin puberteettiin ja milloin puhutaan aknesta sairautena. Joka tapauksessa suurella osalla nuorista on aknea murrosiän loppupuolella. Siitä kärsivät ihmiset sukupuoleen katsomatta. Moniin sairauksiin verrattuna aknesta tekee poikkeuksellisen sen näkyvyys. Aknea saattaa esiintyä selässä, rinnassa ja olkavarsissa, mutta kaikista tavallisin se on hartioissa ja kasvoilla. Yritä siinä sitten peittää sairautta, kun se sijaitsee ainoassa ruumiinosassa, joka on jopa Suomen ilmastossa koko ajan esillä. Monille kivuliaita finnejä pahempaa onkin, millä tavalla akne vaikuttaa pään sisällä. Siksi esimerkiksi Käypä hoito -suosituksissa eli kansallisissa hoitosuosituksissa todetaan, että aknen vaikeusasteeseen vaikuttaa se, miten vaikeaksi potilas itse\nkokee sairauden. Tämä tulee ottaa hoidossa huomioon. Vaikka akne näyttäisi ulkopuolisen silmissä vähäiseltä, se voi tuntua hyvin hankalalta. Erityisen suureksi ongelmaksi se saattaa muodostua, jos potilaalla on muutenkin vaikeaa: masentuneelle tai alhaisesta itsetunnosta kärsivälle se on yksi pahan olon lähde lisää. Ja vaikka elämässä olisikin palikat kohdallaan, akne voi silti tuntua taakalta. Se vetää huomiota puoleensa silloin, kun ei haluaisi erottua joukosta. Tuntuu pahalta, kun yrittää jutella jonkun kanssa ja huomaa, ettei vastapuoli katso silmiin vaan tuijottaa ihoa. Aknesta kärsivä kyllä tietää, että maailmassa on isompiakin ongelmia kuin naamaa koristavat tulehtuneet ihohuokoset. Mieluiten omaa ulkonäköä olisi ajattelematta. Se ei vain välttämättä onnistu.\nAkne vetää huomiota puoleensa silloin, kun ei haluaisi erottua joukosta.\nMökki oli niitä harvoja paikkoja, joissa teini-ikäinen Liisa Heinonen ei meikannut. Täysin aknea ei tosin pystynyt oman perheen seurassa mökilläkään unohtamaan, äidillä kun on tapana räpsiä reissuilla yhteiskuvia perheestä. Myöhemmin Heinonen on katsonut äidin ottamia yhteiskuvia. Ilme on kuvissa kiusaantunut. Koska akne on koko ajan esillä, sitä on vaikea unohtaa hetkeksikään. Näkymättömyysviitan puuttuessa vaatteet ja meikki voivat muodostua tärkeäksi suojakuoreksi, joita ilman on tukala olla. ”On uskomatonta, miten hyvältä tuntuu löytää peitevoide, joka pysyy edes vähäsen. Se on tosi iso juttu”, nyt 25-vuotias Heinonen sanoo. Hänellä akne alkoi yläasteella ja ehti kestää lähes kymmenen vuotta, ennen kuin päättyi. Näppylöitä oli olkapäissä, rintakehässä, selässä ja naamassa. Kasvojen finnit häiritsivät eniten. Meikkaaminen alkoi yläasteella maltillisesti, mutta lukioon mennessä käytössä oli jo teatterimaskiin riittävä määrä peittäviä tuotteita. Välitunneilla oli pakko käydä vessassa taputtelemassa helposti rasvoittuvaa naamaa. Akne pysyi yhtä pahana yläasteen ja lukion ajan, mutta lukiossa asia alkoi vaivata aiempaa enemmän. Monilla muilla iho-ongelmat olivat jääneet yläasteelle. Tilannetta ei helpottanut se, että Heinonen muutti yläasteen jälkeen Mäntsälästä Helsinkiin, ja uudessa lukiossa kaikki tuntuivat olevan ”tosi fashion”. Hän ei tuntenut olevansa yhtä hyvä kuin muut. ”Ajattelin, että minun roolini on olla tyyppi, jolla on akne ja joka on vähän kiusallinen. Se tuntui pahalta.” 29\nMoni ehtii turhautua pahasti yrittäessään päästä aknesta eroon.\nHeinonen koki tilanteen epäreiluksi. Miksi hänellä piti olla akne, kun ei muillakaan ollut? Aknesta puhuttaessa tulee väistämättä esille isotretinoiini-niminen lääke. Sitä käytetään usein vaikeimpien ja sitkeimpien aknen muotojen hoitoon. Lääkkeellä on paljon sivuvaikutuksia, joista osa on hyvinkin vakavia, joten siitä liikkuu netin keskustelupalstoilla paljon huhuja. Pelottelut hurjista sivuvaikutuksista olivat myös syynä siihen, että Heinonen torjui idean, kun lääkäri ehdotti hänelle ensimmäisen kerran isotretinoiinin kokeilemista. ”Lääkäri totesi, että minulla on sen verran paha akne, että vahvasta lääkkeestä voisi olla oikeasti hyötyä. En kuitenkaan uskaltanut vielä silloin kokeilla sitä.” Moni ehtii turhautua pahasti yrittäessään päästä aknesta eroon. Se on pitkälti krooninen ja voi jatkua iloisesti vuosia ennen hellittämisen merkkejä. Sen hoito vaatii pitkäjänteisyyttä ja kärsivällisyyttä. Niiden kaivaminen itsestä esille saattaa olla työn ja tuskan takana, kun toiveet lääkkeen tehoamisesta ovat jo pari kertaa osoittautuneet turhiksi. Myös tuttujen ja tuntemattomien kommentit tuskastuttavat. Osa ei ymmärrä, kuinka rajallisesti kotikonsteilla voi vaikuttaa akneen. Akne yhdistetään mielikuvissa helposti puutteelliseen hygieniaan ja likaisuuteen, vaikka usein aknesta kärsivät käyttävät hirveästi aikaa ihostaan huolehtimiseen. Heinonen ehti ravata vuosia useilla lääkäreillä, syödä monta antibioottikuuria ja käyttää paljon rahaa mainosten esittelemiin kosmetiikkatuotteisiin, ennen kuin kävi selväksi, että hänelle ei olisi apua mistään muusta kuin isotretinoiinista. ”Kun menin ensimmäistä kertaa lääkä-\nrille hakemaan apua, en ollut täysin epätoivoinen. Mutta kun olin vuosikausia kokeillut kaikkea, olisin ollut valmis tekemään ihan mitä vain päästäkseni aknesta eroon.” Tuoteselosteessa mainitaan isotretinoiinin mahdollisina haittavaikutuksista muun muassa masennus. On kuitenkin viitteitä myös siitä, että aknen helpottaminen lääkekuurin myötä on vähentänyt potilaan masennusta – aknesta tuleva henkinen kuormitus on sen verran merkittävä. Heinosella pahin isotretinoiinin sivuvaikutus oli ihon kuivuminen. Se ei hänestä ollut hinta eikä mikään siitä, että finnit katosivat. Lääke auttoi. Kesällä 2016 Noa Kaskinen lähti armeijaan. Hän tottui heräämään kymmenen muun alokkaan kanssa samasta tuvasta. Kaikkien hiukset sojottivat mihin sattuivat, ja suihkussa käytiin, jos jaksettiin. Yleensä oltiin hikisiä ja haistiin pahalta. Ulkonäöllä ei ollut väliä. Riitti, että näytti asialliselta. Vuosi opetti tervettä välinpitämättömyyttä. ”Länsimaisessa kouluympäristössä ulkonäkö on hirveän tärkeää, kouluun mennään näyttäytymään. Intissä ei ole samalla tavalla ulkonäköpaineita.” Armeija ja aikuistuminen nostivat aknesta kärsivän Kaskisen itsetuntoa. Finnit aiheuttavat edelleen satunnaista kuumotusta, mutta sitten ne taas unohtuvat pariksi viikoksi. Yläasteella ja lukiossa akne tuntui paljon pahemmalta ongelmalta. Kaskinen on havainnut akneen liittyvän stressikäyrän kulkevan myös parisuhdestatuksen mukaan. Hän seurusteli pitkään, ja parisuhteen aikana ihmisten ilmoille lähtiessä ulkonäköä ei tullut juuri mietittyä. Seurustellessa akne oli enemmän käytännön ongelma, jota yritettiin yhdessä hoitaa. 31\nSinkkuna peiliin tulee katsottua useammin. Kaverit ovat kommentoineet, että Kaskinen on välillä kovin kriittinen omaa ulkonäköään kohtaan. Hän itse ajattelee olevansa realisti. Kovia paineita ulkonäöstä ei kuitenkaan enää synny. Ystävien kannustuksella on ollut valtava vaikutus. Kaskista ei ole ikinä kiusattu finneistä, ja kaveripiirissä on aina ollut joku, jonka kanssa asiasta on voinut jutella. Kaverit ovat myös tsempanneet silloin, kun hän on mollannut omaa ulkonäköään. Perustavanlaatuinen luotto ihmisten kykyyn olla helliä ulkonäköpaineista kärsivää kohtaan on siksi korkealla. ”Ihan niin varma en ulkonäön suhteen itsestäni kuitenkaan ole, että olisin joka aamu peilin edessä silleen, että vitsi kun olen kuuma.” Enimmäkseen Kaskinen ei vain ajattele 32\nfinnejä. Hän ei myöskään ole vaivautunut niiden takia lääkäriin toista kertaa. Liisa Heinosen vuosikausia jatkunut akne on puolestaan nyt ohi. Kun hän pääsi finneistä eroon, vaikutus oli niin valtava, että hän kuvailee olotilaa euforiseksi. Jokapäiväiseen ulkonäöstä johtuvaan ahdistukseen ja stressiin oli jo niin tottunut, että asian tajusi kunnolla vasta, kun näppylät olivat kadonneet. ”Ennen naama oli tosi isosti hallitseva juttu. Vaikka olisi ollut miten nätit vaatteet päällä, sillä ei olisi ollut väliä.” Jos Heinonen saisi nyt tehdä jotain uudestaan, hän hakisi akneen apua aikaisemmin. Finnien kanssa tuli sinniteltyä tarpeettoman pitkään – hän kun ei halunnut olla ihminen, joka ”välittää naamastaan niin paljon”. Kesti pitkään myöntää, että aknella oli valtava vaikutus omaan hyvinvointiin.\nAihe tuntuu edelleen vaikealta, vaikka ei enää ahdista ihan niin paljon. Silti vanhojen kuvien katsominen nolostuttaa edelleen, ja jokaisen ison näppylän ilmestyminen kasvoihin saa Heinosen flippaamaan. Syy on selvä: aknen palaaminen pelottaa. Kun on jo päässyt maistamaan elämää ilman ahdistusta ihosta, pelottaa, että finnejä alkaa taas ilmestyä. Tästä syystä Heinonen ei esimerkiksi suostu käyttämään ehkäisyvalmistetta, joissa on mahdollisena sivuvaikutuksena akne. ”Olen vain sanonut, että no way. Olen kestänyt tätä nyt niin pitkään, että ihan sama mikä muu lääke, mutta tätä en halua.” Juttuun on haastateltu myös yths:n ihotautilääkäri Johanna Försteriä. Kirjallisina lähteinä on käytetty Duodecim-terveyskirjaston Tavallinen akne -artikkelia sekä useita ulkomaisia artikkeleita. ▪\n1. Kääk, kaikki muuttuu! Pääsy kokeista luovutaan kokonaan. Ei pidä paikkaansa. Korkeakouluista on viestitty vahvasti, että pääsykokeita järjestetään myös sen jälkeen, kun meneillään oleva opiskelijavalintauudistus on saatu tehtyä. Opetus- ja kulttuuriministeriön mukaan korkeakoulujen kanssa on sovittu, että vuoteen 2020 mennessä todistusvalinta on pääasiallinen väylä korkeakoulutukseen. Yleisesti ottaen tämän on nähty tarkoittavan, että vähintään puolet opiskelijoista valitaan pelkästään toisen asteen todistuksen perusteella. Jo tähän asti ylioppilaskokeiden hyvillä arvosanoilla on ollut merkitystä korkeakoulujen opiskelijavalinnoissa. Esimerkiksi yliopistojen yhteishaussa 2016 opiskelijoista vain noin kolmasosa valittiin pelkän pääsykokeen perusteella, noin puolet todistuksen ja pääsykokeen yhteispisteillä ja 15 prosenttia pelkällä todistuksella. Ammattikorkeakouluissa on perinteisesti ollut vähän pelkkään todistukseen perustuvaa valintaa, mutta sielläkin on hyödynnetty yhteispistevalintaa. Uudistuksessa yhteispistevalinnasta luovutaan, ja se korvattaneen suoralla todistusvalinnalla. Toisen asteen todistuksen merkitys siis kasvaa, mutta pääsykokeet säilyvät edelleen väylänä korkeakouluihin. Samalla pääsykokeet muuttuvat paljon. Ministeriö on ohjeistanut, että kevään 2018 yhteishaussa pääsykokeet eivät saa enää edellyttää mittavaa valmistautumista. ”Jos osaaminen on osoitettu jo toisella asteella, sen pitäisi riittää”, opetusneuvos Birgitta Vuorinen sanoo. Ammattikorkeakouluissa pääsykokeet eivät nykyäänkään vaadi pitkäkestoista valmistautumista, ja monilla aloilla on jo käytössä valtakunnallisia pääsykokeita. Ammattikorkeakoulujen opiskelijavalintoja kehitetään ja yhtenäistetään ammattikorkeakoulu Metropolian koordinoimassa hankkeessa. Yksi sen tavoitteista on kehittää uusi digitaalisesti toteutettava valtakunnallinen pääsykoe. Yhdellä kokeella voisi siis tulevaisuudessa hakea niin sosiaalialalle kuin tekniikan opintoihin. Tarvittaessa uudessa kokeessa voidaan painottaa alakohtaisesti joitakin osa-alueita.\n2. Hyvästi, korkeakouluhaaveet? Vain laudaturin papereilla pääsee sisään. Ei pidä paikkaansa. Vuosittain kevään yhteishaussa on jaossa noin 50 000 korkeakoulujen aloituspaikkaa. Keväällä 2016 ylioppilastutkinnon suoritti noin 27 000 opiskelijaa. Heistä 3 274 kirjoitti tasan yhden laudaturin. 501 kirjoitti neljä laudaturia tai enemmän. Opiskelupaikkoja riittää siis muillekin kuin laudaturin opiskelijoille. ”Paljon puhutaan yliopistosektorin tietyistä hakupainealoista ja siitä, kuinka vaikea niihin on päästä. Niiden aloituspaikkojen ja hakijoiden määrät ovat kuitenkin vain pieni osa kokonaisuutta”, Marko Borodavkin Metropoliasta sanoo. Hän on projektipäällikkö ammattikorkeakoulujen opiskelijavalintojen kehittämishankkeessa. Nyt korkeakouluissa pähkäillään, miten ylioppilastut-\nkinnon arvosanoja voidaan pisteyttää mahdollisimman reilusti. Yksi ongelma on, että opiskelijoita ei haluta valita sadasosien eroilla. Siksi pitää miettiä, miten ja mitä arvosanoja kussakin tutkinto-ohjelmassa pisteytetään. Sari Lindblom, Helsingin yliopiston vararehtori ja valtakunnallisen valintakokeiden kehittämisprojektin puheenjohtaja, puhuu neljän–kuuden aineen huomioimisesta. Lindblomin mukaan tavoitteena on pitää auki mahdollisimman monta hyvin toimivaa ja järkevää väylää yliopistoon. Tämä on paitsi reilua opiskelijoita kohtaan myös yliopistoille mahdollisuus saada lahjakkuudet opiskelijoiksi. Keskiarvoa katsoessa pärjäävät ne, jotka suoriutuvat tasaisen hyvin monista aineista. Siksi ongelma korostuu erityisesti hakupainealoilla. ”Supermatemaatikko voi pärjätä opinnoissa ja hänestä voi tulla erittäin hyvä asiantuntija, vaikka hän olisi vähän heikompi äidinkielessä ja englannissa”, Lindblom sanoo.\n3. Jo lukion aluksi täytyy osata päättää, mihin aikoo hakea. Pitää ja ei pidä paikkaansa. On alakohtaista, kuinka paljon lukion ensimmäisenä vuonna tehtävillä kurssivalinnoilla on merkitystä korkeakouluun hakiessa. Korkeakoulut määrittelevät erikseen kunkin tutkinto-ohjelman valinnassa huomioon otettavat aineet ja niiden pisteytyksen. Monissa aineissa ylioppilaskokeeseen vaadittavat kurssit ehtii hyvin suorittaa vielä toisena opiskeluvuonna tai jopa myöhemmin. Hyvä uutinen on se, että vuodesta 2018 alkaen korkeakoulujen pitää tiedottaa valintakriteereistään hyvissä ajoin. Kriteerien on tarkoitus olla toisen asteen opiskelijan tiedossa heti, kun tämä aloittaa opintonsa. Nyt lukiossa olevat joutuvat kuitenkin hakemaan korkeakouluihin osittain tai kokonaan uusilla kriteereillä. Lindblomin mukaan uudistus pyritään tekemään niin, että nykyisille lukiolaisille tulee mahdollisimman vähän yllätyksiä. Koska toisen asteen opinnoilla on opiskelijavalinnoissa yhä enemmän merkitystä, ministeriön tavoitteissa on myös lisätä korkeakoulujen ja toisen asteen 35\noppilaitosten yhteistyötä niin, että hakijoilla olisi yhä parempi käsitys jatko-opiskeluista. Ammattikorkeakoulujen kehityshankkeen yhtenä osana mietitäänkin sitä, miten kehittää viestintää toisen asteen suuntaan ja hakijoiden ohjausta. Joka tapauksessa korkeakouluihin tulee edelleen olemaan myös muita väyliä kuin pelkkä todistus, joten väärät kurssivalinnat eivät sinetöi kohtaloa.\n4. Apua! Kaikki on menetetty, jos lukio ei suju tai mokaa ylppäreissä. Ei pidä paikkaansa. Vaikka todistuksia painotetaan entistä enemmän, pääsykokeista ei luovuta tyystin. Tarkoitus on myös lisätä ja kehittää muita väyliä korkeakouluihin. Useisiin opinto-ohjelmiin on jo pitkään voinut hakea niin sanottua avointa väylää pitkin eli suorittamalla ha36\nluamansa aineen opintoja avoimen yliopiston kursseilla. Näitä opintoja voi sisällyttää tutkintoon, jos pääsee opiskelemaan korkeakouluun. Joissakin korkeakouluissa on avoimen yliopiston lisäksi käytössä kaikille avointen verkkokurssien väylä. Esimerkiksi Helsingin yliopiston tietojenkäsittelytieteen kandiohjelmaan pystyi pääsemään vuoden 2017 yhteishaussa opiskelemalla ensin alan opintoja verkkokurssilla. Verkkokurssin suoritettuaan voi osallistua näyttökokeeseen, ja jos sen läpäisee kiitettävin arvosanoin, voi hakea yhteishaussa opiskelupaikkaa verkkokurssiväylän kautta. ”Näillä kursseilla pääsee tutustumaan alaan ja näkee, onko se itseä varten. Suoritukset voi sisällyttää myös toisen alan tutkintoon, jos päätyy hakemaan muualle”, Lindblom sanoo. Nyt ylioppilastutkinnon kokeiden hyväksyttyjä arvosanoja voi korottaa kerran ja hylättyjä kahdesti. Tutkintoa voi myös täydentää myöhemmin. Ylioppilastutkintoa uudistettaessa uusimismahdollisuuksia on tarkoitus lisätä.\n5. Mitä ihmettä, ylioppilaat eivät voi osallistua pääsykokeisiin. Ei vielä tietoa. Vielä ei ole varmaa, miten asia on uudistuksen jälkeen, mutta ainakaan Helsingin yliopistossa matemaattisten tieteiden kandiohjelman pääsykokeeseen ei Opintopolun ohjeiden mukaan saanut kutsua viime kevään yhteishaussa, jos oli suorittanut suomalaisen ylioppilastutkinnon. Sama käytäntö on kevään 2018 yhteishaussa. Ministeriön uudistusta koskevassa muistiossa asia jää tulkinnanvaraiseksi. Asiasta todetaan, että todistusvalinnan lisäksi järjestetään valintakokeita niille, joita ei voida valita todistuksen perusteella. Yliopistoissa tästäkin asiasta keskustellaan paraikaa. ”Tästä on erilaisia näkemyksiä, sillä muistiossa asia on ehkä vähän monitulkintainen. Helsingin yliopistossa ajatellaan, että ylioppilailla pitäisi olla mahdollisuus hakea muutenkin kuin todistusvalinnan kautta”, Lindblom sanoo. Lindblomin mukaan pääsykoeväylä olisi ainakin tietyillä aloilla auki vain hyvin pienelle joukolle, jos ylioppilaat eivät saisi osallistua kokeisiin. Myös opetusneuvos Vuorisen mukaan pääsykoeväylä korkeakouluihin on tarkoitus pitää auki kaikille. ”Pääsykoe on tarkoitettu niille, jotka eivät pysty todistuksella osoittamaan osaamistaan, eli niille, joilla todistusta ei ole tai joiden todistus on niin heikko, ettei sillä voi tulla valituksi. Se toimii myös second chance -väylänä”, Vuorinen sanoo. Metropolian Borodavkin kertoo, että mahdollisuus osallistua ammattikorkeakoulun valintakokeeseen säi-\nlyy edelleen hakijoilla, jotka eivät saa opiskelupaikkaa todistusvalinnan kautta. Samoin se säilyy hakijoilla, joilla ei ole sellaista tutkintoa, että he voisivat olla mukana todistusvalinnassa.\n6. Alan vaihtamisesta tehdään aina vain vaikeampaa. Todennäköisesti ei pidä paikkaansa. Jo aiemmin on sovittu, että ensimmäistä korkeakoulupaikkaansa hakeville varataan yhä enemmän aloituspaikkoja yhteishaussa. Myös todistuksen perusteella valittavista valtaosa on ensikertalaisia. Jo nyt ainakin joillain aloilla ensikertalaiskiintiö on suuri myös muissa väylissä, eikä ole tiedossa, miten suuria kiintiöt tulevat olemaan uudistuksen jälkeen. Opetusneuvos Vuorinen kertoo, että korkeakoulut päättävät väylistä ja niiden kiintiöistä. Oleellista hänen mukaansa on se, että niin ensikertalaisilla kuin muilla hakijoilla on tosiasialliset mahdollisuudet hakea ja päästä koulutukseen. Ministeriö painottaakin muistiossaan, että jo korkeakoulututkintoa opiskeleville tai sen suorittaneille tulee lisätä muita reittejä. Kohdassa neljä mainittujen kaikille avointen verkkokurssien ja avoimen yliopiston opintojen lisäksi ministeriö velvoittaa korkeakouluja kehittämään siirto-opiskelijoiden valintaa. Siirto-opiskelijat ovat jo korkeakouluissa opiskelevia, jotka haluavat vaihtaa alaa tai korkeakoulua. ▪\nMuutokset tapahtuvat asteittain Korkeakouluihin valitaan jo ensi keväänä opiskelijoita osin opetus- ja kulttuuriministeriön uusien suositusten mukaisilla kriteereillä. Moni käytännön asia korkeakoulujen opiskelijavalintauudistuksessa on vielä avoinna, sillä ministeriö on sopinut korkeakoulujen kanssa vasta suurista linjoista. Tarkoitus on kuitenkin yhtenäistää käytäntöjä ja tehdä niistä selkeämmät. Pääsykokeet eivät saa enää olla pitkää valmistautumista vaativia, ja valinnassa painotetaan toisen asteen todistusta. Joillakin aloilla voidaan tarvittaessa järjestää soveltuvuuskokeita. Opetusneuvos Birgitta Vuorisen mukaan kaikki korkeakoulut ovat sitoutuneet uudistuksen tavoitteisiin. Muutokset pääsykokeissa eivät kuitenkaan ole samanlaisia ja tapahdu kaikilla aloilla yhtä aikaa. Muutokset näkyvät osin kevään 2018 hauissa ja isossa mittakaavassa keväällä 2020. Vuoden 2020 valintaperusteista saadaan tieto viimeistään elokuussa 2018. Samalla kuultaneen myös kevään 2019 valintaperusteet.\nKorkeakoulujen kevään 2018 yhteishaussa olevat koulutukset julkaistiin loka-marraskuun vaihteessa. Esimerkiksi kauppatieteellisen alan yhteisvalinnassa valitaan ensi keväänä 60 prosenttia opiskelijoista todistusten ja 40 prosenttia pääsykokeen perusteella. Ensimmäistä korkeakoulupaikkaansa hakeville varataan 70 prosenttia opiskelupaikoista. Pääsykokeeseen ei enää pidä lukea erillistä kirjallisuutta, vaan koe perustuu lukion kursseihin ja mahdollisesti kokeessa jaettavaan aineistoon. Kauppatieteen alalla yliopistot järjestävät yhteisvalinnan, jossa kaikilla kouluilla on samat valintaperusteet ja koe. Ministeriön mukaan opiskelijavalintauudistuksen tavoitteena on vähentää välivuosia ja aikaistaa opintojen aloitusta. Siksi kokeisiin valmistautumista helpotetaan, ja todistusvalinnassa valtaosa paikoista varataan ensikertalaisille. Uudistus ei koske taide-, kulttuuri- ja liikunta-aloja. 37\nKASVATUS- JA TAIDEALALLE Steinerpedagoginen luova ja elävä koulutustie\nYleisopinnot / Steinerpedaogiikan perusopinnot 60 op Steinerpedagogiset yleisopinnot työn ohella 60 op Steinerkoulun luokanopettajaopinnot 280 op Steinerpäiväkodin varhaiskasvattajaopinnot 240 op Steinerpedagogisen kuvataiteen aineenopettajaopinnot 300 op Goetheanistiset kuvataideopinnot 60-240 op Puhe- ja draamataideopinnot 240 op\nMerellinen ympäristö ja oman keittiön luomukasvisruoka\nAinoa vaihtoehtopedagogista opettajakoulutusta tarjoava oppilaitos Suomessa\nAVOIN YLIOPISTO OPPIMINEN TEKEE HYVÄÄ. Helsingin yliopisto on yksi maailman parhaista. Avoimessa yliopistossa pääset opiskelemaan sen koulutusohjelmien opintoja mm. ympäristötieteistä politiikkaan ja viestintään, taiteiden tutkimuksesta kasvatustieteisiin, psykologiasta fysikaalisiin tieteisiin. Tule Avoimeen tutustumaan yliopisto-opintoihin ja etsimään omaa alaasi vaikka välivuoden aikana. Kerro myös kaverille!\nSUOMEN SUOSITUIN KANSANOPISTO. Arkkitehtuuri ja muotoilu\nTule opiskelemaan Metropoliaan Osaamista ja oivallusta tulevaisuuden tekemiseen! Tutustu Suomen laajimpaan koulutustarjontaan ja löydä oma opintopolkusi yli 65 tutkinto-ohjelmasta. Tekniikan, sosiaali- ja terveysalan, liiketalouden ja kulttuurin aloilla tarjotaan erilaisia opintoja nuorille ja aikuisille, suomeksi ja englanniksi. Yhteishaku 2018 Englanninkieliset AMK- ja ylemmät AMK-tutkinnot 9.–24.1.2018 Suomenkieliset AMK- ja ylemmät AMK-tutkinnot 14.–28.3.2018\n”Meille käy huonosti, jos keskitymme vain kyräilemään” Tuukka Tuomasjukka Liisa Valonen / Gummerus\nHei Erika! Olet 35-vuotias graafinen suunnittelija ja kuvittaja. Kuinka päädyit kirjailijaksi? Teininä olin parin vuoden ajan fantasiakirjojen suurkuluttaja, minkä lisäksi kirjoitin paljon kaikenlaista: pakinoita, nuorisokuvauksia ja runoja. Tuolloin minulla oli tarve luoda jotain kokonaan omaa, sillä yksikään kirja ei ollut juuri sitä, mitä olisin halunnut lukea. Kaksosauringot alkoi luontevasti syntyä fantasiakertomukseksi. Palasin tarinani pariin aikuisiällä, kun vuonna 2007 innostuin vuosien tauon jälkeen fantasiakirjailija Ursula Le Guinin kerrontatavasta. Se herätti jälleen rakkauteni sanoihin ja kirjoittamiseen. Miksi kirjojen tyyliksi valikoitui juuri fantasia? Olisin voinut alkaa työstää jotain realistisemmista teksteistäni, mutta tuo tarina oli pisimmällä ja myös se, jonka kanssa olin viettänyt eniten aikaa teininä. Lisäksi todellinen maailma ei ole riittänyt minulle oikeastaan koskaan: olen aina hakenut tarinoihini ihmeen tuntua. Koen fantasian omimmaksi keinokseni tulkita maailmaa ja miettiä niitä asioita, joiden toivoisin olevan toisin. 40\nKaksosauringot-trilogian kahdessa ensimmäisessä osassa – Hän sanoi nimekseen Aleia ja Seleesien näkijä – sivutaan muun muassa muukalaisuutta ja toiseuden pelkoa. Kuinka nämä teemat valikoituivat mukaan? Kun teokseni ensimmäinen versio oli hylätty kustantamoissa ja kirjoitin sitä uudestaan, pakolaisasiat tulivat jälleen ajankohtaisiksi ja uusia vastaanottokeskuksia alettiin perustaa myös Suomeen. Muukalaisvastaisuuden teemat olivat olleet tarinassani läsnä aina, mutta tuolloin tajusin, mistä haluan kertoa tässä maailman tilanteessa. Uskon, että ihmiskunnan suurin haaste tällä hetkellä on ilmastonmuutos. Meille käy hyvin huonosti, jos keskitymme vain kyräilemään toisiamme ja rakentamaan uusia muureja, jolloin tärkeät ratkaisut saattavat jäädä tekemättä. Ilmastonmuutos on meidän kaikkien yhteinen asia, kansallisuudesta riippumatta. Millä tavalla olet käsitellyt tätä ihmisten keskinäistä kyräilyä? Olen luonut kirjoihini ihmisten rinnalle hyvin demonisen oloisen lajin, seleesit, joille\n”Fantasiaa erehdytään usein luulemaan pelkäksi satuiluksi.”\nolen tahallisesti kehittänyt pahuuteen liitettäviä piirteitä, kuten eläimelliset aistit ja pimeässä kiiluvat silmät. Tarinan toisen päähenkilön, seleesi Corildonin kautta yritän ymmärtää sitä, miltä tuntuu olla vihattu ja pelätty muukalainen ulkonäkönsä perusteella. Kun tunteista tulee faktoja, mitä se tekee yksilön arjelle? Kirjoissani on ennakkoluulojen lisäksi ongelmana puolueettoman tiedon vähyys, kuten niin usein myös meidän maailmassamme. Olet luonut kirjan fantasiamaailmaa myös verkkosivuillesi, jossa siitä voi esittää lisäkysymyksiä. Miksi? Yritän hajauttaa sinne taustatietoa. Jotkut lukijat ovat kaivanneet kirjoihin lisää fantasiamaailman selitystä, mutta kerron niissä vain sen, mitä 42\nheidän tarvitsee tietää. Fantasiassa pidän kaikkein vähiten siitä, että kirjassa selitetään juoneen liittymättömiä asioita, kuten jännän niminen eläinlaji tai se, kuka on sotinut ketäkin vastaan. Kaiken tuollaisen voi laittaa verkkoon. Fantasian sijaan käytät kirjoistasi itse ilmausta spekulatiivinen fiktio. Minkä takia? Trilogiani on genrecocktail, jossa on hyvin monenlaisia elementtejä: se on toki yliluonnollista high fantasya, mutta vähän myös weird west -kirjallisuutta ja steampunkia. Pari kohtausta voisi edustaa kauhua, ja jotkut asiat livahtavat scifin puolelle. Spekulatiivinen fiktio on kattokäsite näille kaikille. Fantasian ongelma on vahvasti\nkärjistettynä se, että sitä erehdytään usein luulemaan pelkäksi satuiluksi. Sitä ei välttämättä pidetä myöskään kovin älyllisenä kirjallisuutena, toisin kuin vaikkapa tieteestä ammentavaa scifiä. Milloin trilogian viimeinen osa ilmestyy ja mitä aiot tehdä sen jälkeen? Kolmas osa ilmestyy todennäköisesti alkusyksystä 2018. Sen näkee sitten, mitä teen sen jälkeen. Trilogian maailmasta riittää tarinoita, mutta en vielä tiedä, tuleeko niistä kirjoja vaiko pienempiä kokonaisuuksia, jotka laitan verkkoon vapaasti luettavaksi. Tällä hetkellä kaksi agentuuria vie kirjojani ulkomaille. Saattaa olla, että sieltä tulee käännössopimuksia ja sitä kautta jotain muuta. ▪\nShawn Huffille kävi nolosti ekalla ajokerralla Anna-Sofia Nieminen Oma Design / Koripalloliitto\n”Ajoin ajokortin suunnilleen kuukausi sen jälkeen, kun täytin 18. Se oli kesää 2002. Autokoulu ja inssi sujuivat hyvin, eikä ajamisessa ollut mitään ongelmaa, mutta oli vähän liikaa itseluottamusta ratin takana. Ekalla ajokerralla kortin saamisen jälkeen en päässyt parkkipaikkaa pidemmälle, kun olin jo ehtinyt naarmuttaa naapurin pysäköityä autoa. Siihen jäi pienet jäljet, mutta ei sen kummempaa. Mun vanhempien autoon ei oikeastaan tullut naarmuja. Mä totta kai jätin naapurille lapun, jotta asia saatiin selvitettyä myöhemmin. Sitten lähdin ajamaan. Se oli varmaan joku parinkymmenen minuutin matka, ajoin tapaamaan kaveria. Matka sujui ongelmitta, mutta kun lähdin ajamaan takaisin, auto ei vain kulkenut kunnolla. Ajoin ehkä 200 tai 300 metriä, mutta en päässyt kakkosta pidemmälle vaihteissa. Pysäytin ja soitin jollekin, en muista kenelle. Hän kysyi, onko sulla käsijarru päällä. Katsoin, niin tosiaan olin ajanut käsijarru päällä. Ei ihme, että auto ei kulkenut.\nNämä oli mun ekat kaksi kertaa ratissa, saman päivän aikana. Eihän siinä hirveän hyvä fiilis ollut, mutta auttoi, että mulla oli ymmärtäväiset vanhemmat. Ei tarvinnut piilotella heiltä mitään. Isä ei osannut vahingosta suuttua, painotti vain varovaisuutta. Että kunhan ei tule mitään henkilövahinkoja, se on tärkeintä. Varmaan isä ymmärsi, että juuri kortin ajaneena ei välttämättä taidot ole ihan kohdillaan. Ajamisessa tarvitsee harjoituskertoja. Mutta kyllä se nolotti aika paljon silloin 18-vuotiaana. Jälkeenpäin ei enää nolota. Tietää jo, että noita nyt sattuu. Myöhemmin urheilu-uran aikana olen elänyt Välimeren maissa ja ajanut kaikenlaisissa vilkkaissa kaupungeissa. Sanoisin, että ajaminen on nyt aika eri tasoa kuin 18-vuotiaana.” Shawn Huff (s. 1984) on suomalainen koripalloilija, joka on ollut kesästä 2015 saakka Suomen koripallomaajoukkueen eli Susijengin kapteeni. Hän pelaa Saksan Bundesliigassa frankfurtilaisen Fraport Skylinersin riveissä. 43\nNeljä pientä oivallusta auttoi vähentämään stressiä Kamilla Rajander\nKokous, toinen kokous, deadline, esitelmä, iltakurssi, ainejärjestön tapahtuman pitäminen. Kun katson alkuvuoden täyttä kalenteriani, en voi kuin ihmetellä, miten olen ehtinyt kaiken. Olen lukioajoista lähtien tykännyt olla monessa mukana ja nautin aidosti siitä, että on tekemistä. Tänäkin syksynä kalenterini täyttyi, mutta vihdoin 21-vuotiaana korkeakouluopiskelijana olen silti saanut vähennettyä stressiä. Siihen on riittänyt pari pientä mutta merkittävää oivallusta: 1. Terveys ensin. Keväällä viisaudenhampaani oireili kurjasti. Muistan ajatelleeni, etten millään ehtisi ravata lääkärissä, jos kipu pahenisi. Syksylläkin mietin kahdesti, viitsinkö lähteä työharjoittelusta aiemmin kotiin kuumeen takia. Ymmärsin kuitenkin, että oma terveys on kaiken perusta. Mieluummin parantelen itseni kuntoon kuin työskentelen puolikuntoisena tehden huonoa jälkeä. 2. Yöunista ei tingitä. Ennen paha tapani oli valvoa esimerkiksi koulutehtävien parissa myöhään. Vasta nyt olen opetellut käymään nukkumaan niin, että saan riittävästi unta. Herätys puoli seitsemältä tarkoittaa pään painamista tyynyyn kello 22. Muuten pilaan päiväni väsymyksellä, nukun alkuillasta liian pitkät päikkärit enkä saa illalla unta. Koulujututkin sujuvat parhaiten pirteänä koulun jälkeen. 44\n3. Ihmissuhteet arvoon. Mottoni on, että aina on aikaa kivoille tyypeille. Vaikeat hetket ovat saaneet huomaamaan, että minulla on paljon ystäviä, jotka välittävät minusta ja joista haluan pitää kiinni. Vaikka kalenteri olisi miten täynnä, pyrin järjestämään aikaa kuulumisten vaihtamiseen heidän kanssaan. 4. Aamupala on tärkeä. Kliseistä, mutta totta. Silti opin vasta tänä syksynä syömään aamiaista. Ennen minulla ei muka ollut aikaa kuin kahviin, ja vatsa alkoi kurnia nopeasti. Syksyn alussa otin tavakseni hakea lähes päivittäin aamiaissämpylän harjoittelupaikan kahvilasta. Kun aamupalarutiini oli näin syntynyt, aloin tehdä edellisenä iltana valmiiksi leivät, jotka mussutan aamun kahvitauolla. Välillä tulee niitä päiviä, jolloin Netflix vie voiton kunnon yöunista tai jolloin aamupalan virkaa toimittaa pelkkä kahvi, eivätkä ne maailmaa kaada. Silti jonkinlaiset rutiinit ja omaan jaksamiseen panostaminen tuottavat ainakin minulla kaikista eniten hedelmää. Olisinpa tajunnut tämän jo lukiossa. Kolumnin kirjoittaja Kamilla Rajander on journalismin opiskelija Haaga-Heliassa ja vapaa toimittaja. Syksyllä hän oli viestintäharjoittelijana Maanpuolustuskorkeakoulussa.\nMatkustaminen on yksi parhaista lääkkeistä pelkoja vastaan Malla Murtomäki\nMyönnän: olen paskahousu. Pienenä pelkäsin muun muassa porakoneen ääntä, parrakkaita miehiä ja Pikku Kakkosen loppumista. Teini-iässä aloin kammota toden teolla pimeää ja elokuvissa näkemiäni demoneita. Myöhemmin olen keskittynyt erilaisten sairauksien pelkäämiseen. Makaan tällä hetkellä riippumatossa yhdellä Sumatran pienistä paratiisisaarista, kahden tunnin laivamatkan päässä sivistyksestä. Bungalowini takaa alkaa villi viidakko, jossa asustelee muun muassa kuningaskobria. Alueella on tavattu niin denguekuumetta kuin malariaakin. Aamulla vessassa tuli vastaan kämmenen kokoinen hämähäkki. Ötököistä ja taudeista huolimatta pää tuntuu kevyeltä, hartiat rennoilta ja ajatukset vapailta. Katselen bungalowin terassilta turkoosina kimmeltävää merta. Viisi kuukautta sitten irtisanouduin vakityöstäni, luovuin vuokra-asunnostani Helsingissä ja myin suuren osan omaisuudestani. Pakkasin tavarani rinkkaan ja lähdin kiertämään maailmaa. Lentokentällä minua pelotti enemmän kuin koskaan, mutta hiljensin sisälläni huutavan paskahousun ja nousin koneeseen. Tyhjän päälle hyppääminen on osoittautunut elämäni parhaaksi päätökseksi. Olen huomannut, että kehittyvissä maissa ihmisillä on usko-\nmaton kyky elää hetkessä ja olla murehtimatta turhan paljon sitä, mitä tulevaisuus tuo tullessaan. Tänään paistaa aurinko, nautitaan siis lämmöstä, he ajattelevat. Tässä maailmankolkassa ihmisillä ei ole varaa pelätä. Ehkä juuri siksi monet heistä ovat sitä mieltä, että pelot estävät elämästä nauttimisen ja aidon vapauden. Kuten eräs paikallinen kiteytti: pelkäämällä pahinta ihminen unohtaa elää. Olen saanut todeta, että matkustaminen on yksi parhaista lääkkeistä pelkoja vastaan, pelkäsipä sitten hämähäkkejä, erilaisia ihmisiä tai vieraalla kielellä puhumista. Kun pelkäämänsä asiat kohtaa silmästä silmään, saa lähes poikkeuksetta huomata pelänneensä turhaan. Jos sinulla on mahdollisuus, matkusta. Matkusta! Minä olen viiden reissukuukauden aikana joutunut bangkokilaiseen sairaalaan, sairastunut rajuun ripuliin ja korkeaan kuumeeseen, saanut useampia dengue-hyttysen puremia kuin osaan laskea ja ollut hiuskarvan varassa joutua vakavaan mopokolariin Balilla. Monet peloistani ovat toteutuneet, mutta tässä sitä yhä porskutetaan, vahvempana ja vapaampana kuin koskaan – ja puhtain housuin. Kolumnin kirjoittaja Malla Murtomäki on toimittaja ja bloggaaja, joka lähti toukokuussa maailmalle ilman paluulippua. 45\nLukutaito ei ole itsest채채nselvyys Janette Sivula\nVuonna 2003 Suomi oli vielä maailman lukutaitoi- rastus. Kuinka poikia voitaisiin sitten innostaa lukemaan? sin maa. Vuoden 2015 Pisa-tutkimuksessa kuitenkin selSukupuoleen katsomatta olisi tärkeää tarjota nuorilvisi, että suomalaisten nuorten lukutaito on heikentynyt, le enemmän heidän mielenkiinnon kohteisiinsa sopivaa sillä Suomi oli tippunut neljännelle sijalle. Vaikka tulos ei kirjallisuutta, jotta lukeminen tuntuisi mielekkäämmältä. ollutkaan huonontunut merkittävästi, lukutaitoon pitäisi Halu lukea pitäisi lähteä nuoresta itsestään, eikä lukemisen mielestäni kiinnittää entistä enemmän huomiota niin ko- motiivina saisi olla se, että äidinkielen opettaja pakottaa. tona, koulussa kuin koko yhteiskunnassa. Nuorilla tulisi olla mahdollisuus lukea oman taitotason Itse olen sitä mieltä, että lukutaito on yksi tärkeimmistä mukaisia kirjoja, sillä liian vaikealukuinen teksti aiheuttaa taidoistamme. Vain lukemalla opimme käsittelemään tietoa helposti turhautumista ja motivaation laskemista. loogisesti, kognitiivisesti ja analyyttisesti. Pelkkä tekninen Itse sain kipinän lukemiseen viidennellä luokalla luet lukutaito ei riitä, vaan sen ohella on osattava tulkita, ana- tuani Arthur Conan Doylen kirjoittaman Baskervillen lysoida sekä ymmärtää luettua tekstiä. Erityisesti tällainen koira -romaanin. Mielenkiintoinen juoni ja tarpeeksi helpsujuva ja syvällinen lukutaito on rappeutunut viime vuosien polukuinen teksti innostivat minua. aikana, sillä nuoret lukevat entistä vähemmän kirjallisuutLukemiseen pitäisi suhtautua positiivisella asenteella, ta vapaa-ajallaan. Lukemisen taito ei ole itsestäänselvyys. ja sille pitäisi mielestäni varata enemmän aikaa koulun Usein älypuhelimia ja sosiaalista mediaa osoitetaan oppitunneilla, jotta se ei jäisi pelkästään vapaa-ajalle. Lusyyttävällä sormella, kun puhutaan lasten ja nuorten luku- kemisen taidon heikkenemistä voitaisiin yrittää ehkäistaidon heikkenemisestä. Itse en kuitenkaan näe sosiaalista tä puuttumalla ongelmiin mahdollisimman varhain. Erimediaa lukutaitoa heikentävänä, vaan parhaimmillaan sitä tyisopetuksella pitää olla tarpeeksi resursseja. Huomiota edistävänä tekijänä. Eikö nykyaikana pystyttäisi kehittä- pitää kiinnittää ala- ja yläkoulun lisäksi myös toisen asteen mään jonkinlaista sovellusta tai peliä, joka kannustaisi oppilaitoksiin, sillä lukutaidon rapistuminen näkyy kainuoria lukemaan enemmän? killa opintoasteilla. Sosiaalisessa mediassa tieto myös kulkee nopeasti ja Koulun lisäksi myös kotitausta vaikuttaa lukutaitoon. tavoittaa yleensä useita ihmisiä. Jos ihailtu julkisuuden Tutkimusten mukaan huono-osaisten ja matalasti kouluhenkilö päivittää Instagramiin lukeneensa jonkin tietyn tettujen perheiden lapset lukevat heikommin kuin muut. romaanin, sana leviää, ja parhaassa tapauksessa joku muuJos perheessä ei ole lukevan aikuisen roolimallia, on kin innostuu lukemaan saman teoksen. todennäköistä, että perheen lapsikaan ei lue kirjallisuutta. Pisan lukutaitotutkimuksesta vastaava yliopistotutki- Positiivisilla roolimalleilla on suuri merkitys, sillä lapset ja Inga Arffman Jyväskylän yliopiston Koulutuksen tut- ja nuoret ottavat usein mallia lähipiiristään ja ympäristöskimuslaitoksesta kertoi vuonna 2015, että kaunokirjalli- tään. Erityisesti lukeva isä olisi esimerkillinen roolimalli suuden lukeminen edistää laajempien kokonaisuuksien pojalle. Vanhempien pitäisi kannustaa lapsiaan lukemaan ja merkitysten ymmärtämistä paremmin kuin verkkoteks- riippumatta siitä, lukevatko he itse. Kotiväen asenteella on tien lukeminen, minkä vuoksi kaunokirjallisten tekstien nimittäin suuri vaikutus lapsen lukumotivaatioon. lukeminen on erityisen hyödyllistä. Kaikesta huolimatta Loppujen lopuksi tärkeintä ei mielestäni ole se, mitä lukeminen missä tahansa muodossa on aina eduksi. luetaan, vaan se, että ylipäänsä luetaan. Jokainen luettu Omasta mielestäni verkkotekstit eivät ole uhka vaan teksti – oli se sitten romaani tai verkkouutinen – on askel pikemminkin mahdollisuus: digitalisaation ja sosiaalisen kohti sujuvampaa lukemista. median aikakaudella tekstit ovat huomattavasti helpommin saatavilla, koska älypuhelin on mukana kaikkialla. Äidinkielen kursseilla kirjoitetaan paljon, mutta tekstit harPisa-tutkimusten mukaan myös erot tyttöjen ja poikien voin päätyvät mihinkään. Siksi julkaisemme tässä sarjassa lukutaidossa ovat Suomessa suurimmat koko maailmassa. lukiossa kirjoitettuja esseitä. Tämän tekstin kirjoittaja Janette Lukutaidoltaan heikoista yli kolme neljäsosaa on poikia. Sivula opiskelee kolmatta vuotta Turun klassillisessa lukiossa. Olisi tasa-arvonkin kannalta tärkeää, että sukupuolten välisiä eroja saataisiin tasoitettua. Julkaisua varten voit toimittaa meille oman tekstisi sähköPojat lukevat vähemmän, ja siihen vaikuttaa varmasti postitse osoitteeseen improbatur@lukio.fi. Toimitus pidättää myös mielikuva siitä, että lukeminen olisi vain tyttöjen har- itsellään oikeuden julkaistavan tekstin muutoksiin. 47\nOikein edistyksellistä huomenta! Nyt onkin jännät paikat! Eilen saimme jo vihiä meidän lukion uusista tuulista, ja nyt voin kertoa teille lisää. Eli koska yo-kokeissa siirrytään sähköisiin kokeisiin, meidänkin kokeet siirtyvät sinne digiin. Eikö vaan olekin hieno homma! Ensi koeviikosta alkaen kokeet tehdään niillä teidän tablet-minikoneilla, ja suullisissa kokeissa käytetään sitä Kypeä niin, että opettaja on naapuriluokassa kyselemässä. Ja sitten vielä – jahah no niin, meille tulikin Kemppaisen Roope oppilaskunnasta tähän. Kerrohan Roope, mikä näissä muutoksissa on parasta. ”Siis nythän ollaan valtakunnallisesti uudistamassa paitsi yo-kokeita, myös koko lukiota ja korkeakoulujen opiskelijavalintoja. Tämä on jo stressaavaa, ja että vielä meidän koulun koe järjestelmä uusittaisiin...” Niinpä, vierivä kivi ei sammaloidu! ”Ei kun nimenomaan yritin sanoa, että tässä on aika vaikea pysyä perässä...” Siksi aiomme muuttaa myös meidän arvostelusysteemin! Ajatus on, että arvosanat olisivat\nmiinus neljästä plus kolmeen ja puoleen. ”Siis hetkinen.” Ai niin! Melkein unohdinkin, haluamme vähentää myös istumista. Sehän tappaa. Ruotsinmaikka ehdotti, että hänen tuntinsa alettaisiin pitää kylänraitilla reippaillen. Tulisi hiki pintaan ja luonnollisia vuorovaikutustilanteita, kun vastaantulijoille praatattaisiin lite svenskaa. Miltäs tämä Roope kuulostaa? ”Meillä on jo jumppapalloja ja tuolittomia torstaita, niin on minusta jo tarpee-” Aivan, onpas meillä tosiaan edistyksellistä! Olemme rehtorin, Toivasen Pirkon kanssa puhuneet myös, että korvattaisiin koulukirjat Wikipedia-artikkeleilla! Siinä samalla oppii sähköistä tiedonhankintaa, kun pitää korjata niitä artikkeleiden virheitä. ”Ööö… MITÄ?” Kappas, meillä alkaakin aika loppua! Kiitos Roope. Pannaanpa vielä soittaen Scorpionsin Wind of Change. Hyvää päivänjatkoa teille huomisen lapsille! Heh heh.\nTulevaisuus on täällä! Juuri nyt kaikki katsovat eteenpäin ja puhuvat koulusta ja sen muutoksesta. Upeaa! Päivänavaaja poimi rohkeimmat keskustelunavaukset: 1. Koska kaikki ovat olleet koulussa, jokaisen on helppo arvostella koulua. (Suomen Kuvalehti 38/2017) 48\n2. Rehtori kertoo monen hämmästyneen, kun koulu ei näytäkään samalta kuin omassa lapsuudessa. (Yle 10.8.2017)\n3. Nykypäivän koulu ei näytä enää paljoakaan siltä, mitä koulu oli 50 vuotta sitten. (It-firma Atean blogi 5.10.2017)\nUUDET JA KÄYTETYT OPPIKIRJAT EDULLISEMMIN!\n@jameraoppikirjat asiakaspalvelu@jamera.net www.jamera.net\n• Lukiokirjat • Pääsykoekirjat • Opiskelutarvikkeet VERKKOKAUPPA www.jamera.net HELSINKI\nulapland.f i hakijapalvelut@ulapland.fi | 040 485 6583\nTervetuloa tutustumaan Raja- ja merivartiokouluun Studia-messuilla!\nYlioppilas, tule opiskelemaan ammattiin MERCURIAan! Valmistut merkonomiksi jopa vuodessa! Liiketoiminnan perustutkinnon työelämälähtöinen opiskelu tarjoaa upeita ammatillisia urapolkuja sekä loistavia jatko-opintomahdollisuuksia.\nOta yhteyttä koulutusjohtaja Ritva Hirvoseen p. 040 719 5719, ritva.hirvonen@mercuria.fi ja lue lisää mercuria.fi\nUusia etuja Frank Appissa! frank.fi/lataa Frank loves Adidas! Nyt on hyvä aika päivittää syystyyli sporttisemmaksi. Marraskuun ajan saat Adidaksen verkkokaupasta 20 % alennuksen kaikista normaalihintaisista tuotteista, jos olet Frank Appin käyttäjä. Myös Adlibris tarjoaa kaikista kirjoista 10 % alen. Tsekkaa kaikki huikeat opiskelijaedut Frank Appista!\nP, R Palvelualojen ammattiliitto PAM ry, Servicefacket PAM rf 5k17\nPoliisi auto ja moottoripyörä\nRichmond the American International University in London 4a68 Rovaniemen kaupunki\nT Tafe Queensland International\nTampereen Urheiluhierojakoulu Oy 5h19\nSatakunnan ammattikorkeakoulu Oy 5f41\nTampereen ammattikorkeakoulu Oy 4c41\nSastamalan koulutuskuntayhtymä 5h29\nSavonia-ammattikorkeakoulu Oy SEG - SWISS HOTEL MANAGEMENT SCHOOLS\nMessuoppaan tiedot perustuvat näytteilleasettajien 13.10.2017 mennessä jättämiin tietoihin. Messukeskus ei vastaa virheellisyyksistä. Katso ajantasainen näytteilleasettajalista: studiamessut.fi\nTampereen Yliopisto TTY-säätiö sr Tampereen teknillinen yliopisto Turun ammattikorkeakoulu Oy\n4c41 4c41 4b51\nTurun korkeakoulut / Opiskelijakaupunki Turku Työväen Akatemian Kannatusosakeyhtiö\nU, V, W 4a61\nUudenmaan työ- ja elinkeinotoimisto 5k19 Oy Vaasan ammattikorkeakoulu Vasa yrkeshögskola Ab 4e51\nVantaan kaupunki WinNova merenkulku\nAlkio-opiston kannatusyhdistys ry 5g24 Arcada University of Applied Sciences 4c61 4c70\nL Laajasalon opisto Lapin ammattikorkeakoulu Oy Lapin Yliopisto\n5f21 4d49 4d49\nK Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulu - Xamk\nMetropolia Ammattikorkeakoulu Oy 5f40 Middlesex University London 5f49\nKajaanin Ammattikorkeakoulu Oy 5g41 KANNUSTIN\nLVI ja Talotekniikka-ala\nJyväskylän yliopisto / Kielikampus 4a40 4d71\nKellosepäntaidon Edistämissäätiö 5f20\nMatkailualan tutkimus- ja koulutusinstituutti - MTI 4d49\nJyväskylän Ammattikorkeakoulu Oy 4b39 Jyväskylän yliopisto\nEmbassy of Germany Espoon seudun koulutuskuntayhtymä Omnia\nGlion Institute of Higher Education & Les Roches 4c73 GoXplore Finland\nKokoomuksen Nuorten Liitto ry,\nKY Dealing Oy\nSamlingspartiets Ungdomsförbund rf\n5n 38 39\n5m Studentum 51\n5g 26 24 25 23\n5n 18 14\nTyöelämä, liitot ja järjestöt\n69 61 70 72 71\n70 72 73 71\n70 71 OPOklinikka\nen Kuva: Henri Juvon\nSuomen katsotuin tubettaja Roni Back\nisuutesi löydä tuleva erroksille ja kiolaisten astetuille ki Suomen Lu Osallistu op ille tapahtuu tiistaina htö kierroks set lähtevät suunta! Lä 48). Kierrok ltä (osasto 4a Liiton ständi na aikoina: na seuraavi ja keskiviikko en alat ja liiketaloud ppatieteiden 12:30 Kau ihtoehdot ivuoden va 13:00 Väl n alat ja terveyde etieteiden 13:30 Lääk esta ilmalle Suom 14:00 Maa tieteet yttäytymis vatus- ja kä 14:30 Kas\nkertoo oman tarinansa siitä miten hänen vapaa-ajan harrastuksesta opiskelujen ohella tuli täyspäiväinen ammatti. Biitsi-lavalla keskiviikkona 29.11. klo 11:30.\nTutustu Suom en Lukiolaisten L iittoon\nSuomen Lu kio la ist en Liitto (SLL) edist ää, valvoo ja lukiolaisten pu et uj ol a. us Lii taa tto on lukiolaisista varten. SLL:n jä lähtöisin ja lukio se nk laisia or tti to im ii vir al lis en ja tarjoaa luku a opiskelijakortt isia valtakunn ina allisia ja paika tarkemm llisia et in uj : w a. w Tu w .lu tu kio st u .fi. Suomen Lu kio Studiassa-mes la ist en Liitto esittäyty suilla osastolla y 4a48. Tervetul oa!\nS t u d i a m essut p u h e l i m eesi\nMessuk eskus-s ovelluks sisä e n lt ö a ö v n u ll jo a ennakko voit tutu on. Lata stua me ja merkit a ilmain ssujen se su o e s ik n e a ik p p si juuri s yritykse i älypuh t ja ravin inua kiin elimeesi to n o la s ta t. laitteille v S at ohjelm ovellus o . n a tä s a rpit, a ta vissa iOS - ja And roid-\nlä pendeil iolaissti villa luk ia, jotka in jaetta lukiolais Vuositta eet ituneita elviytyn n ansio a ovat s palkitaa olimatt n sista hu innallaa vaikeuk at toim ttä. v o isöllisyy taan tai a ja yhte opinnois invointi oa eet hyv dien jak edistän n stipen 11.45. raamaa 8.11 klo 2 ö. Tule seu tiistaina ssusääti valle ja men Me Biitsi-la taa Suo it lahjoit Stipend\nOHJELMA Uusi ura -lava Tiistai 28.11. MERCURIA – Kiitorata työelämään\nKuuntele liiketoiminnan perustutkinnon suorittamisesta joustavasti MERCURIAn mallilla. Meillä jokainen opiskelija kohdataan yksilönä, jolle laaditaan oma, yksilöllinen oppimissuunnitelma. Tiina Immonen, rehtori ja Jarno Westerholm, apulaisrehtori, MERCURIA\n10.30 11.00 11.30\nAalto-yliopisto, Hanken, Helsingin yliopisto, Taideyliopisto\nRakenna haluamasi opintopolku – opiskelijoiden vapaa liikkuvuus pääkaupunkiseudun ammattikorkeakouluissa Haaga-Helia, Laurea ja Metropolia\nKeskiviikko 29.11. Poliisiksi!\nOnnistu pääsykokeissa Eximia Mitä muuta yliopistoelämä tarjoaa kuin opiskelua?\nValintakoe – näin menestyt!\nIdeasta menestykseen: Case Abi Goes Tallinn\nKolmen turkulaisnuoren huonosta matkakokemuksesta sai alkunsa yli 6000 abin vuosittainen elämys Tallinnaan. A8 Entertainment Finland Oy\nAtt studera på svenska i Helsingfors\nKokonaisen korkeakoulututkinnon suorittaminen kiinnostaa vuosi vuodelta enemmän suomalaisia. Tule kuuntelemaan minne suomalaiset suuntaavat ja miksi. Saat myös vinkkejä, miten päästä alkuun, jos kiinnostut ulkomailla opiskelusta. Tervetuloa! Ilmari Nokkonen, Opetushallitus\nValintakoe – näin menestyt! Valmennuskeskus\nTulevaisuuden työelämässä kaivataan osaamista, jota ei välttämättä vielä ole edes olemassa. Yhteisiin globaaleihin haasteisiin voidaan etsiä ratkaisuja tekniikan ja kauppatieteiden avulla. LUT:n opiskelijat kertovat, miksi he päätyivät opiskelemaan paremman huomisen puolesta. Liity meidän uteliaiden joukkoon. Lappeenrannan teknillinen yliopisto (LUT)\nOpiskelu yliopistossa – mitä opinnot tuovat tullessaan?\nOHJELMA Biitsi Tiistai 28.11. Ulkomaille opiskelemaan!\nSuomen Messusäätiö ja Suomen Lukiolaisten Liitto jakavat yhteensä 4000 euron arvosta stipendejä ansioituneille lukiolaisille.\nKeskiviikko 29.11. Yrittäjyys teemana opiskelussa - case esittelyt\nLaajasalon opisto – median ja taiteen talo\nLaajasalon opiston entisiä ja nykyisiä opiskelijoita\nMitä mieltä presidenttiehdokkaat ovat nuorille tärkeistä asioista?\nTule kuulemaan ja haastamaan pressaehdokkaita lukiolaisten omaan presidentinvaalipaneeliin! Suomen Lukiolaisten Liitto\nTubettaminen - miten harrastuksesta tuli ammatti?\nSuomen katsotuin tubettaja Roni Back kertoo oman tarinansa siitä miten hänen vapaa-ajan harrastuksesta opiskelujen ohella tuli täyspäiväinen ammatti\nStressaako ylppärit, väsyttääkö opiskelu? Et ole yksin!\nYhteistyössä: Suomen Lukiolaisten Liitto, Yle Abitreenit, Mielenterveyden keskusliitto, Helsingin kaupungin toisen asteen psykologit, Helsingin kaupungin lukioiden erityisopettajat\nJuontajana Oona Laine 11:45\nTeemme yhdessä hyvää! Lukiolaiset ja turvapaikanhakijanuoret\nNuoret haluavat tehdä hyvää. Eri puolilla Suomea lukiolaiset ja nuoret turvapaikanhakijat ovat tutustuneet toisiinsa harrastusten äärellä. Nyt kuulemme mitä he ovat yhdessä keksineet ja tehneet. Suomen Lukiolaisten Liitto\nTulevaisuuden työelämässä kaivataan osaamista, jota ei välttämättä vielä ole edes olemassa. Yhteisiin globaaleihin haasteisiin voidaan etsiä ratkaisuja tekniikan ja kauppatieteiden avulla. LUT:n opiskelijat kertovat, miksi he päätyivät opiskelemaan paremman huomisen puolesta. Liity meidän uteliaiden joukkoon. Lappeenrannan teknillinen yliopisto (LUT).\nMitä teen lukion jälkeen?\nSignmark Kuva: Emmi Virtanen\nSignmark – unelmista totta!\nRap-artisti Signmark teki mahdottomasta unelmastaan totta ja on maailman ensimmäinen kuuro artisti, joka levyttää kansainväliselle levy-yhtiölle.\nUlkomaille? Studia tarjoaa runsaasti tietoa opiskelusta, vaihto-opiskelusta ja välivuodesta ulkomailla. Mukana on näytteilleasettajia Australiasta, Gibraltarilta, Iso-Britanniasta, Kyprokselta, Latviasta, Ruotsista, Saksasta ja Virosta. Biitsi ja Ura –lavojen ohjelmassa on useita puheenvuoroja ulkomaille lähtemisestä. Aiheeseen liittyvien näytteilleasettajien sijainnin näet messualueen kartasta.\naur a m i e t i n näs\nMarko V u o ri kuuro hip heimo eli Signm ark on hop-a rt is ti 30 maas , jo ka on ke sa. Hän ikkail t s lu a mäisenä in yli v u onna 2 ku 0 0 9 e n simsopimuk urona rap-artis tina le sen v y ty shuikea ta . Tule kuulemaa n Marko rina! n\nVarus m ie s s o ittokunn Biitsi-la an sh w v o a ll miespalv a ja kuulet myös band esiintyy eluksen miten v v o soittoku i s u o rittaa Va arusnnassa. rusmies -\na n kohtaamispaikk – opinto-ohjaajie ta ä hetken ja tava sa 5 voit levähtä Opo Caféssa hallis na kahvia kaikille lla on päivän aika okollegoitasi. Tarjo myös mukaasi Op Kahvilasta saat ä. opinto-ohjaajille. asettajien esitteit koottu näytteille kassin, johon on\ny ller , Ga\nlä tie ise\nEteläinen sisäänkäynti Southern Entrance Holiday Inn Jär\nnv äg a sm nn ag ata n\nsinä messuoppaan lukija! Kukkakauppias, toimitusjohtaja, leipuri, lentäjä. Siinä pari esimerkkiä asioista, joita olen jossain elämäni vaiheessa ajatellut tekeväni isona tai halunnut kokeilla. Juuri nuo unelmat eivät (ainakaan vielä) ole toteutuneet, mutta moni muu onneksi on. Vaihtoehtoja oman tulevaisuuden to do -listan täytteeksi löytyy Suomesta ja ulkomailta vaikka kuinka. Miten valita just ne oikeat, joita haluaa tosissaan lähteä tavoittelemaan?\npäätöksiä tulevaisuudesta. Yksi ajelehtii ja tarttuu eteen osuvista mahdollisuuksista sillä hetkellä houkuttelevimpaan, toinen kahlaa systemaattisesti eri vaihtoehtoja ja taulukoi niiden hyviä ja huonoja puolia, kolmas päätyy sattuman kautta aivan yllättävälle polulle, neljännellä on ollut jo vuosia selvät sävelet. Näiltä messuilta löytyy onneksi eväitä joka tilanteeseen.\n”Nyt on juuri hyvä hetki ryhtyä tekemään hulluiltakin tuntuvista unelmista totta.”\nStudia-messuille on koottu saman katon alle iso liuta erilaisia vaihtoehtoja lukion jälkeiseen elämään. Juuri Sinua on tullut tapaamaan toista sataa näytteilleasettajaa, joiden joukosta löydät varmasti kiinnostavia juttuja - olipa oma mielenkiinnon kohteesi sitten ruoka, terveys, tekniikka, vapaaehtoistyö ulkomailla tai jotain ihan muuta. Jokaisella on oma tapansa tehdä\nAvoinna: ti klo 9–17, ke klo 9–16 Paikka: Messukeskus, Helsinki, Pasila, Messuaukio 1 Sisäänpääsy Ilmainen sisäänpääsy Suomen Lukiolaisten Liiton jäsenkortilla, varus- ja siviilipalvelusmiehet palvelutodistuksella sekä opinto-ohjaajat, rehtorit, opettajat ja ryhmien vetäjät. HUOM! Maksuton sisäänpääsy edellyttää rekisteröitymisen kävijäksi. Rekisteröidy ennakkoon Studia-messujen nettisivulla studiamessut.fi ja tulosta rintamerkki mukaasi messuille. Esitä sisään tullessa rintamerkki ja SLL:n jäsenkortti. Työttömät pääsevät maksutta Studia-messuille esittämällä kassalla riittävän todisteen työttömyydestä. Pääsyliput: ovelta 12 € 2 €:n ale Frankin korttilla Frankin digitaalisella opiskelijakortilla saat 2 euron alennuksen normaalihintaisesta 12 euron pääsylipusta. Esitä etu Messukeskuksen kassalla lippua ostaessasi.\nUuden äärellä olo voi olla epävarma. Varmaa onkin vain se, että aika harvoin elämästä selviää ilman sattuman puuttumista peliin. Siksi omien valintojen ei tarvitse - tai aina kannatakaan - olla liian viimeisen päälle suunniteltuja. Nyt on juuri hyvä hetki ryhtyä tekemään hulluiltakin tuntuvista unelmista totta. Saara Hyrkkö Suomen Lukiolaisten Liitto ry Pääsihteeri\nVieraile myös Sijoitus-Invest -tapahtumassa keskiviikkona 29.11. Messukeskuksessa järjestetään Studian kanssa samaan aikaan Sijoitus-Invest -tapahtuma hallissa 3. Studian näytteilleasettajat ja kävijät pääsevät vierailemaan Sijoitus-Invest -tapahtumassa veloituksetta rekisteröitymällä tapahtumaan joko etukäteen netissä tai Messukeskuksen sisäänkäynneillä. Saapuminen Messukeskukseen on helppo tulla kauempaakin. Kaikki junat pysähtyvät Pasilan asemalla, josta on noin 5 minuutin kävelymatka Messukeskukseen. Helsingin keskustasta perille pääsee kätevästi myös raitiovaunuilla 7 ja 9. Yhteisellä bussikuljetuksella tultaessa Tilausbusseille on varattu oma bussiparkkialue, johon pysäköinninvalvojat ohjaavat. Tilausbussinkuljettajat ottavat sisään ajettaessa pysäköintilipukkeen, jonka he voivat vaihtaa pysäköinninvalvojalta maksuttomaan poistumiseen oikeuttavaan lipukkeeseen.\nMessukeskus Helsinki Avoinna: ti klo 9–17 ja ke klo 9–16


elämän ei hänen lisäkseen mahdu yhtän mitän muuta& Se vetoaa huomattavasti vähemmän. Miehet pitävät parhaina vaimoehdokkaina juuri naisia, jotka vakavassakin suhteessa säilyttävät itsenäisyytensä. Hän ei halua elä symbioosissa, vaan haluaa pitä selkeästi oman identiteettinsä vahvana ja toteuttaa itseän niillä tavoin, kuten parhaaksi näkee. Ei ole pelkästän me, vaan löytyy myös vahvasti hän. 10 asiaa sinusta, jotka mies haluaa kuollakseen Tällaisen miehen neitsytnainen (.) haluaa Elämä on haastanut häntä kohtaamaan omat varjonsa, ja täten hän pystyy näkemän myös minun varjoni. Halukas nainen haluaa ja vaatii seksiä, ei anna tai suostu siihen. Ole olleet pelkkiä nettideittailijoita, osa on hakenut miestä live-elämänkin puolelta. Mutta vain niin kauan, kuin nainen haluaa miehen parasta, eikä yritä muuttaa häntä. Myös neitsyen ja kalojen suhteen onnistuminen riippuu pitkälti siitä, että kumpikin osaa tulla toista puolitiehen vastaan. Morsiameni järjestä itselleen ja minulle kahdenkeskistä aikaa, mutta hänellä on myös oma elämänsä. Älä prameile tai yritä tehdä neitsytnaiseen vaikutusta kalliilla lahjoilla tai tuomalla omaa menestystäsi ilmi. (Alaska the Last Frontier, tosi-tv, USA, 2014).20 Alaska: Viimeinen rintama. Syvälliset ja simuloivat keskustelut voivat saada miehen hulluksi ihastuksesta, sillä miehet pitävät älykkäistä naisista. Tällainen mies on neitsytnaisen makuun: Hillitty. Millaisen naisen mies haluaa suomi parisuhde Tekstiviesti Treffit Millaisen Naisen Mies Haluaa Seksikuvat Alastonkuvat Seksihierontaa Millaisen naisen mies haluaa porno seksi videot. Siitä huolimatta on tehnyt perheelleen selväksi, että hän on minun puolellani. Minä taas voisin heittä vaimolleni haasteen harrastaa kanssani seksiä julkisella paikalla., jamie. Keskelle villiä ja karua Appalakkien vuoristoa pätyneet Eugene Runkis ja Spencer Bolejack ratkaisevat arjen ongelmia apunaan pelkkä nokkeluutensa. Sen sijaan hän haluaa hillityn ja vaatimattoman mutta älykkän ja loogisen miehen, jolla on silmä yksityiskohdille. Striptease joensuu tasuta eesti porno Omakanta espoo olivia escort, kuopion huorat porno sivustoja Porno nett fkk artemis Seksiseuraa naiselle tallinna yökerhot. Alan,. Tunnet varmasti vähintän yhden pitkän seurustelleen pariskunnan, jonka häitä ehdit jo odottaa, mutta yllättäen pari pätyikin eroon. (Alaska the Last Frontier Specials, tosi-tv, USA, 2014).10 Perähikiän sankarit, kausi 3, osa. He kumpikin keskittyvät elämässä märän sijaan laatuun, minkä ansiosta suhde voi olla todella toimiva. Mistä tässä ilmiössä on kysymys? Rob,. Vyborg escort millaisen naisen mies haluaa - Angiina Tarttuvuus Escort.\nPimppi Sex Millaisen: Millaisen naisen mies haluaa minu porno\nmillaisen naisen mies haluaa minu porno 392\nYökerho ystävä niellä lähellä saarijärvi 586\nE kontakti fi kirjaudu ilmaista pornoa Ilmainen seksichat czech escort\nmillaisen naisen mies haluaa minu porno Millaisen naisen mies haluaa meeme escort Tällaisen naisen mies haluaa horoskooppimerkin mukaan Millaisen Naisen Mies Haluaa Porno Seksi Videot / Tytöt Millaisen naisen mies haluaa meeme escort - TV-opas Tällä kertaa hän suuntaa eteläiseen Afrikkaan Kalaharin autiomaahan etsimän tarunhohtoista kadonnutta kaupunkia. Mies, toimi neitsytnaisen kanssa näin, ole hillitty ja vaatimaton. Katsoja on suorastaan pakotettu seuraamaan sarjaa myös ensi kaudella, sillä hän janoaa vastauksia kysymyksiinsä. Mies toki nauttii siitä, että hän merkitsee naiselle todella paljon, mutta jos naisen elämän ei hänen lisäkseen mahdu yhtän mitän muuta Se vetoaa huomattavasti vähemmän. Skorpionimies vaatii sitoutumista, sillä hän odottaa suhteen jatkuvan yhtä voimakkaana kuin se alkaa.\nMillaisen naisen mies haluaa minu porno 811\nMillaisen Naisen Mies Haluaa: Millaisen naisen mies haluaa minu porno\nAran kaurismiehen nappaaminen on vaikeaa. Mikseivät miehet valitse toisten naisten mielestä heille täydellistä vaimoa, vaan aivan jonkun muun? Kahden neitsyen suhde toimii, jos kumpikin osaa tehdä kompromisseja eikä aina yritä tehdä asioita ainoalla oikealla eli omalla tavallaan. Päosissa nähdän, eddie Redmayne, Katherine Waterston, Dan Fogler, Alison Sudol, Ezra Miller, Colin Farrell, Carmen Ejogo ja, johnny Depp. Charles,. Tämä tuskin yllättä: Miehet eivät pidä sängystä toiseen pomppivista naisista, mutta oman kullan kanssa mieluusti vällyjen väliin hyppävä neitoa he jumaloivat. Lue myös: Pariskunnan häkuvasta löytyi härski yllätys - katso otos hät naimisiinmeno suomen suurimmat hät. Tyttöystäväni tiesi, että olisin vyborg escort millaisen naisen mies haluaa katunut tulehtunutta isäsuhdettani ennemmin tai myöhemmin. Kuten sanottu, miehet pitävät naisista, joilla on oma elämä.\n0 vastaus “Millaisen naisen mies haluaa minu porno”


Kaupunki vesistön syleilyssä - Ylläty ja ilahdu Pirkanmaalla\nKaupunki vesistön syleilyssä\nJulkaistu 10.6. klo 13:40\nKokemäenjoki ja Rautaveden kansallismaisema antavat Sastamalalle oman, kauniin ilmeensä. Maisemista voi nauttia esimerkiksi lounastamalla veden äärellä sijaitsevassa Laiturikahvilassa Sastamalan keskustassa tai vain kulkemalla rantakaduilla. Sastamalaan tullessaan mukaan kannattaa pakata myös uimapuku ja pyyhe uintipulahduksen varalta.\nMatkailija pääsee halutessaan ihailemaan seutua myös vesillä liikkuen. Sastamarine järjestää kalastusretkiä ja venekuljetuksia tilauksesta. Windecs Oy:n taksivene- ja vesiurheilupalvelut kuljettaa niin turisteja kuin hääpareja, lisäksi yritys tarjoaa myös vesihiihto-, wakeboard- ja vesituubielämyksiä. Vaparetket järjestää opastettuja kalastusretkiä ja Melontapaja melonta-, lintu- ja luontoretkiä. Melontapajan toimintaan kuuluu myös avokanoottien ja kajakkiyksikköjen vuokraus sekä monipuolinen kurssitarjonta. Kanootinvuokraus Osumat Oy puolestaan järjestää esimerkiksi jättikanoottiretkiä ja tyky- ja tyhyretkiä yrityksille.\nVesistöllä on tärkeä merkitys myös harrastajille. Jokasyksyinen Rautaveden maraton kerää satoja juoksijoita ja hölkkääjiä vaihtelevalle ja luonnonkauniille yhdenkierroksen reitille. Rautavesi on tuttu monille kirkkovenesoutajille ja Kalaneuvoksen kuhauisteluun osallistuneille. Luonnosta kutsuu nauttimaan myös Puurijärven ja Isosuon kansallispuistoalue, jonka monipuolinen linnusto on oiva päiväretkikohde.


Pois työpöydältä: Surullisten laulujen sinfonia\nPuolalaisen avantgardesäveltäjä Henryk Góreckin (1933-2010) kolmas sinfonia (Op. 36, lisänimeltään Surullisten laulujen sinfonia) on musiikkiteollisuuden yllättäviä listahittejä ja myyntimenestyksiä. Alkujaan vuonna 1976 valmistunut teos ei herättänyt juurikaan mielenkiintoa. Pikemmin päinvastoin. Górecki oli ottanut sävellystyössään askeleita klassisismin ja melodisuuden suuntaan, musiikki oli uutta mutta siinä oli selkeitä muistumia vanhasta.\nEilen Oulun Sinfonia esitti teoksen Anna-Maria Helsingin johdolla, solistinaan sopraano Anna-Kristiina Kaappola. Vajaan tunnin mittainen teos oli illan ainoa. Jälkikäteen ajatellen ohjelmistovalinta oli perusteltu ja onnistunut. Ei tähän alkusoittoja ja väliajan jälkeistä toista kappaletta tarvittu.\nSurullisten laulujen sinfoniassa on kolme hidasta osaa. Kaksi takarivin kontrabasistia aloittivat teoksen, ja pikku hiljaa toiset kontrabassot liittyivät mukaan, sitten sellot, alttoviulut ja lopulta viulut. Viimeisenä jousensa nosti konserttimestari.\nEnsimmäisen osan synkeät sävyt toivat mieleen David Bowien Low - Heroes - Lodger -albumitrilogian. Musiikki on surullista, mutta samalla lohduttavan tuudittavaa. Sinfoniaorkesterissa on tosin huomattavasti enemmän sävyjä ja syvyyttä kuin rock-kokoonpanon syntetisaattorissa.\n1980-luvulla Góreckin teosta soitettiin teollisuusrock-bändien keikoilla, lisäksi se päätyi Maurice Pialatin Police-elokuvan (1985) lopputekstien musiikiksi. Kappale heräsi uudelleen henkiin, ja pääsi muun muassa London Sinfoniettan ohjelmistoon ja levytykseksi 1991. Tämä levytys ei ensimmäisellä julkaisukerralla herättänyt huomiota. Kun se julkaistiin uudelleen seuraavana vuonna, se alkoi myydä. Ja kauppa kävi sellaista tahtia, että David Zinmanin johtama Kolmas sinfonia, solistinaan Dawn Upshaw, päätyi brittien myydyimpien levyjen listalla sijalle kuusi, kaikkien pop-renkutusten sekaan. Yhdysvalloissa levy oli Billboardin klassisen musiikin listan kärjessä 38 viikkoa, listalla yhteensä 138 viikkoa.\nTuoreemmasta kiinnostuksesta kertovat Youtuben klikkaukset. Toista osaa on katsottu ja kuunneltu liki 700,000 kertaa.\nSäveltäjäkin oli hämillään menestyksestä. Harva nykytaidemusiikin tekijä voi sanoa myyneensä yli miljoona levyä.\nTeoksen lähtökohtana ovat olleet kolme äidin ja kuolevan lapsen välisestä suhteesta kertovaa tekstiä. Englanninkielisessä wikipediassa kerrotaan kolmannen osan innoittajana olleen myös Akseli Gallen-Kallelan Lemminkäisen äiti (1897), vaikka varsinainen teksti on Sleesian kansannoususta 1919-20 kertovan kansanlaulu.\nOulun Sinfonian esityksen myötä voi ymmärtää, että tällainen "taideambient" voi oikeasti vedota levyjä ostavan "suuren yleisön" tunteisiin. Ettei kyseessä ollut vain satunnainen, julkiseksi tullut mahdollisuus osoittaa solidaarisuuttaa puolalaisille levykaupassa.