Kirjaneidon tornihuone: toukokuuta 2015\nLähettänyt Kirjaneito klo 16.51.00 20 kommenttia:\nBecky Albertallin esikoisromaani Simon vs. the Homo Sapiens Agenda ilmestyi vasta huhtikuussa, mutta jo nyt kirjalla on fanikunta ja kaikki rakastavat sitä oikealla ja vasemmalla. Kirjaa markkinoidaan etukannessa sanoilla "The love child of John Green and Rainbow Rowell" ja olen kuullut kirjaa suositeltavan myös Will Grayson, Will Grayson -romaanin ystäville. Koska pidän kovasti Greenistä ja Rowellista ja rakastan Will Grayson, Will Grayson -kirjaa, oli myyntipuhe siis toimiva ja vastoin taannoisen lakkoni sääntöjä päädyin ostoksille Akateemisessa kirjakaupassa. Sunnuntai-iltana aika tuntui otolliselta kirjan aloittamiseen ja maanantaina sain loppuun. Sillä voi pojat, miten ihana kirja onkaan kyseessä! Oi että. Oi että. (Kuten huomannette, tästä on nyt tulossa hypetysarvostelu.)\nSimon Spierin elämä ei ollut mutkatonta aikaisemmin, mutta nyt asiat ovat menossa pahasti väärään suuntaan. Simon on sähköpostitse kirjeenvaihdossa salaperäisen Bluen kanssa ja heidän välillään kaikki tuntuu loksahtavan paikoilleen. Kumpikaan pojista ei ole vielä avoin homoseksuaalisuutensa kanssa, mutta keskustelut tuntuvat sytyttävän kummassakin rohkeuden kipinää ja halua kertoa. Sähköpostit kuitenkin päätyvät vääriin käsiin ja Simon tajuaa joutuneensa kiristyksen kohteeksi. Jos hän ei auta kiristäjäänsä, Martinia, luokan pelleä, lähestymään parasta ystäväänsä Abbya, Martin uhkaa julkaista sähköpostit. Simon on varsin sinut seksuaalisuutensa kanssa, mutta Martinin uhkaus ei ole ihan ideaalinen tapa tulla kaapista ulos. Simon ei myöskään halua satuttaa Blueta, jonka hän tietää olevan samassa koulussa kanssaan. Poikien välinen viestittely jatkuu ja Simon tajuaa ihastuneensa vakavasti poikaan, jonka todellista henkilöllisyyttä hän ei tiedä. Vielä.\nTiedättekö sen tunteen, kun kirja saa hymyilemään typerästi? Kun tanssahtelee lähikauppaan ihan vain siksi, että luki juuri ihan ylisöpön kohtauksen? Kun tekee mieli halata kirjaa ja peitellä se nukkumaan? (Okei, tiedän olevani outo.) Sillä sellainen tunne minulla oli kun luin tätä. Simon vs. the Homo Sapiens Agenda on suloinen, hervottoman hauska, ihastuttava, viihdyttävä, kaunis ja kaikin puolin ihana kirja. Se on täydellistä luettavaa, jos haluaa jotakin, jonka jälkeen hymyilee varmasti.\nKirjan juoni saattaa kuulostaa tiivistelmänä vähän hassulta. Myönnän itsekin olleeni hiukan epäileväinen ja aina kun olen selittänyt kirjan ideaa kaverille, olen saanut vastaukseksi kulmien kohotuksen. Simon vs. the Homo Sapiens Agenda on niitä kirjoja, joita ei vain täysin voi tavoittaa lyhyeen juonikuvaukseen. Kirja on niin elämänmakuinen, että tuntuu typerältä selostaa jotain alkuasetelmasta. Myös sana kiristys saattaa tuntua kummalliselta, mutta Simonin kertojanääni tekee oikeutta arjen komiikalle ja poika tajuaa itsekin tilanteensa olevansa naurettavassa tilanteessa.\nKirjan ehdottomasti paras puoli olikin minusta päähenkilö Simon. Voi että. Voisiko fiktiiviset hahmot muuttaa todellisiksi? Sillä minä tahdon Simon Spierin kaverikseni. Simon on suloinen, hauska, huumorintajuinen ja Potter-fani. (Viimeinen on tärkeä seikka.) Hän tuntuu todelliselta henkilöltä ja hänessä on jotain aivan vastustamatonta. Hän on juuri sitä tyyppiä, jonka oikeasti haluaisi ystäväkseen, hauska, rento, välittävä ja fiksu. Täytyy myös sanoa, että paitsi että pidin Simonista, huomasin myös samaistuvani Simoniin, hänen elämänasenteeseensa ja itsensä etsimiseen.\nHahmot olivat muutenkin kirjan parasta antia. Simonin perhe on mieletön, täysin kaheli ja ihastuttava. Perheeseen mahtuu paljon ristiriitoja, mutta myös paljon rakkautta ja yhteishenkeä. Simon perheineen skypettää Simonin collegessa opiskelevalle isosiskolle keskustellakseen tosi-tv-sarjan viimeisestä jaksosta, kilpailee siitä, kuka löytää nopeiten asioita Facebookista ja paljon paljon muuta. Isä heittää huonoa läppää ja äiti nostaa ison metelin lastensa jokaisesta elämäntapahtumasta. Mukana on sopivasti erimielisyyksiä ja epätäydellisyyttä, jotta perhe tuntuu todelliselta, mutta kaiken takaa aistii kuitenkin sen aidon välittämisen. Lisäksi minä rakastan kaheleita perheitä joilla on kummallisia traditioita ja hauskaa yhdessä, sillä voin ilokseni sanoa kuuluvani itse sellaiseen.\nMyös Simonin ystäväpiiri hurmasi minut. Simonilla on ihania ystäviä ja kirjaan mahtuu myös välienselvittelyä ja satuttamistakin, mutta kaiken taustalla on ystävyydessäkin lämpöä. Rakastin oikeasti melkein joka ikistä hahmoa tässä kirjassa. Sivuhahmot erottuvat toisistaan heti kun saa kirjasta kiinni, kaikki tuntuvat aidoilta ja kirja yksinkertaisesti sädehtii. Niin paljon rakkautta.\nSimon vs. the Homo Sapiens Agenda on myös hulvattoman hauska kirja. Nauroin kirjaa lukiessani ääneen monta kertaa, sillä mukana on niin paljon komiikkaa ja huumoria. Simon on loistava kertoja, hän tuo kaikkeen mukaan jotain hauskaa ja hänen elämänmakuiset sutkautuksensa tuovat väriä kaikkeen. Samaistuin myös vahvasti moniin tilanteisiin, hyvänä esimerkkinä seuraava:\nOi voi, olen itse käynyt vastaavan tilanteen läpi niin monta kertaa, en siskojeni kanssa, mutta vanhempieni kyllä.\nBecky Albertalli onnistuu myös mielestäni todella hyvin tavoittamaan nuorten maailman ja ilmiöt. Simon ja Blue tapaavat alun perin Tumbrlin kautta ja muutenkin kirjailija tuntuu tietävän mistä puhuu ja olevan ajan hermolla. Huomaa, että kirja on aivan vasta julkaistu.\nSanoin tekstin alussa, että Simon vs. the Homo Sapiens Agenda on vaikea kirja tiivistää. Syytä löytyy varmasti siitä, että kirja ei keskitys yksipuolisesti vain perhesuhteisiin, kavereihin tai Blueen, vaan siitä löytyy niitä kaikkia. Kirjan parissa nauraa, söpöilee ja vähän surettaakin. Sitä huomaa myös lukevansa kuin dekkaria, sillä Bluen henkilöllisyyttä saa arvuutella toden teolla. Iloisena ja ylpeänä voin sanoa arvanneeni oikein. Hah.\nKirjan vahvuus onkin mielestäni sen kyky herättää niin monia tunteita, aivan laidasta laitaan. Luettuani minulla oli vain niin ihana tunne, sydän täynnä rakkautta koko maailmaa ja etenkin kirjaa kohtaan. Olenkin ollut koko loppuviikon enemmän tai vähemmän lukujumin kourissa, sillä mikään ei tunnu miltään ihanan kirjan jälkeen.\nJos nyt jotain negatiivista pitäisi keksiä, niin kirja loppui liian aikaisin. En tarkoita todellakaan sitä, että asiat olisivat jääneet kesken tai en olisi pitänyt lukemastani, mutta olisin oikeasti voinut vain jatkaa kirjan parissa. Aloinkin melkein samoin tien selata kirjasta lempikohtiani ja lukea niitä uudelleen. En vain tahtonut päästää irti.\nSuosittelenkin kirjaa todella lämpimästi kaikille, jotka etsivät suloista ja hauskaa kesälukemista, jossa on kuitenkin sisältöäkin. Simon vs. the Homo Sapiens Agenda on kaikkea tuota, ihastuttava, pakahduttava, suorastaan ihastuttavan pakahduttava teos. Uusi lemppari.\nHaasteet: Kirjankansibingo: Punainen\nLähettänyt Kirjaneito klo 9.00.00 4 kommenttia:\nTunnisteet: ♣♣♣♣♣, Albertalli Becky, englanti, kirjankansibingo, nuortenkirjallisuus, omistetut kirjat, Penguin\nLabyrinttitaistelu on neljäs osa Percy Jackson -sarjassa, joten tämä bloggaus sisältänee spoilereita edellisistä osista.\nMuutama viikko takaperin luin uudelleen Percy Jackson -sarjan kolmannen osan, Titaanien kirous. Kirja oli taattua Riordanin laatua ja minun teki mieleni aloittaa Labyrinttitaistelu melkein samoin tein. Ihan niin ei tapahtunut, mutta pian tartuin kuitenkin Percy Jacksonien neljänteen ja toiseksi viimeiseen osaan.\nLabyrinttitaistelu on selvästi lopun alkua sarjalle ja kirjassa aletaan toden teolla pohjustaa viimeistä osaa. Percy vanhenee koko ajan ja kun hänen 16-vuotissyntymäpäivänsä on hetki hetkeltä lähempänä, niin on myös ennustus. Kronos vahvistuu, Luke ei osoita merkkejä katumuksesta, puolijumalat kääntyvät vanhempiaan vastaan ja vanhat viholliset versovat esiin. Percyn ystävineen on kohdattava tähän astisista haasteista suurin.\nKreikkalaisessa mytologiasta muistan jo pienenä lukeneeni ensimmäisestä historiankirjastani Minotauroksen labyrintista, sekä Ariadnesta ja Theseuksesta. Pidin tarinasta valtavasti, joskin loppu järkytti minua hiukan, Theseus kun ei ole se kaikista ihanin kuitenkaan ja niin kuin antiikin taruissa aina, asiat eivät pääty ihan niin mukavasti. Siksi olenkin aina pitänyt Labyrinttitaistelusta, sillä Daidaloksen rakentama, mystinen ja alati kasvava labyrintti on mielettömän kiehtova miljöö. Myönnettäköön, että kiehtovuuteen sisältyy aina kohdallani hitunen inhoa, sillä maanalaisissa tunneleissa harhailu ei niin sanotusti kuulu unelmapuuhiini. Mutta silti. Labyrintti. Siistiä.\nTämä Percy Jacksonien uudelleenluku on ollut täynnä nostalgiaa ja rakkaiden tarinoiden elämistä uudelleen. Labyrinttitaistelua lukiessani pääsin myös pitkästä aikaa siihen ihanaan mielentilaan, jolloin en ihan oikeasti tarkalleen muistanut, mitä seuraavaksi tapahtuukaan. Edellisestä lukukerrasta on vierähtänyt niin paljon aikaa. Oi että, se oli hauskaa.\nNostalgisten tunteideni lumoissa juuri Labyrinttitaistelu olikin ihanaa luettavaa. Percyn ja Annabethin ystävyys alkaa kehittyä romanttisempaan suuntaan ja minun pieni sydämeni läpättää innosta. Oi Percy ja Annabeth. Niin paljon rakkautta molempia kohtaan. Tosin etenkin Percyä, joka on niin armottoman ihana.\nKun tartuin Labyrinttitaisteluun, en muistanut, kuinka traaginenkin kirjan loppu on. Kirja toki vasta pohjustaa Jumalten sotaa (joka muuten on mielestäni parhaita päätösosia ikinä), mutta vähän samaan tapaan, kuin Puoliverisessä prinssissä, taistelulta ei vältytä ja Titaanien kirouksessa synkennyt sarja jatkaa samalla linjalla.\nLabyrinttitaistelun parhaita puolia on kuitenkin edelleen Riordanin huumori, tarinan seikkailullisuus, viihdyttävyys ja nappaavuus. Percyn parissa aika lentää ja kirja on ohi yhdessä hujauksessa. Labyrinttitaistelu on ehdottomia suosikkejani sarjassa ja nyt vain odottelen sopivaa hetkeä tarttua Jumalten sotaan, sarjasta viimeiseen. (Lasken Olympoksen sankarit omaksi sarjakseen.) Vähän haikeaakin, että pian on taas Percyn seikkailut seikkailtu.\nAlkuperäisteos: The Battle of the Labyrinth\nSarja: Percy Jackson, #4\nJulkaisuvuosi: 2010 (alkuperäisteos 2008)\nHaasteet: Kirjankansibingo: Piirroskuva\nLähettänyt Kirjaneito klo 8.30.00 4 kommenttia:\nLähettänyt Kirjaneito klo 20.34.00 8 kommenttia:\nEhtikö jo tulla ikävä? Olen edelleen kirjojen ostolakossa (tai ainakin ehkä, en minä enää tiedä), mutta poistokirjojen myyntitori pidettiin taas lauantaina Siivouspäivän kunniaksi ja eihän sinne voi jättää menemättä. (Ja myönetään, rikoin lakkoa muutenkin.) Edellisen kerran myyntitori pidettiin helmikuussa, saaliini sieltä täällä.\nGeorge R.R. Martin: Korppien kestit (Tulen ja jään laulu, #4)\nItsehillintään kykenemättömän bloggaajan ostos Akateemisesta:\nSimon vs. the Homo Sapiens Agenda on Akateemisen harharetkeni tulos parin viikon takaa. Olin kuullut kirjasta paljon loistavia asioita ja sitä kaupataan samanhenkisenä kuin John Greenin ja David Levithanin Will Grayson, Will Grayson -romaania ja lisäksi vielä Greenin ja Rainbow Rowellin nimi etukannessa. Will Grayson, Will Grayson on yksi suosikkikirjojani ja viime vuoden parhaita, samoin Rainbow Rowellin teokset, joten myyntipuhe tepsi. Minulla oli kuitenkin lahjakortti, joten kyllähän tämän voi laskea lakon sallimaksi ostokseksi? Sain kirjan tänään loppuun ja oli joka tapauksessa joka pennin arvoinen, joten en kadu. Tästä lisää myöhemmin, mutta aivan ihanan ihastuttava, hurmaava, hauska ja koskettavakin kirja.\nPoistokirjojen myyntitori taas on tapahtuma jota en jätä väliin jos yhtään rahaa taskun pohjalla pyörii. Kirjoja lähtee todella halvalla (Tamperella hinnat ovat yleensä 1€ tai 2€) ja jokin siinä vain vetoaa. Minulla on tapana mennä paikalle heti kymmeneksi jos suinkin mahdollista, sillä silloin liikkeellä ovat kaikki muutkin kahelit ja parhaat viedään päältä. Olin taas revetä nauruun ovien aukeamista odottaessani, sillä sateisessa kevätsäässä odottelevat jonottajat kyräilivät toisiaan ja näyttivät olevan valmiita ihan mihin vain, jotta saisivat kirjat jotka haluavat. Onneksi pientä tungosta lukuun ottamatta kaikki sujui kuitenkin mukavasti.\nScifi ja fantasia -hylly oli mielestäni tällä kertaa todella korkeatasoinen. Tarjolla oli mm. Rothfussin Tuulen nimi hintaan 2€ ja jos en olisi kirjaa jo omistanut, olisin pyörtynyt onnesta. Heti kirja ei ainakaan kadonnut, mutta toivottavasti joku onnekas korjasi sen mukaansa jossain vaiheessa. Itse hypin kuitenkin onnesta, kun tarjolla oli Martinia ja nappasin välittömästi mukaani Korppien kestit ja nyt on Tulen ja jään laulu -kokoelmani täydellinen. Kyllä hymyilytti loppupäivän, kirjakaupassa olisin pulittanut itseni kipeäksi, nyt hintaa se 2€.\nLoput myyntitorilta löydetyt kirjat pistän tunnelman piikkiin, parilla eurolla on niin kiva nappailla mukaan kirjoja ihan vain koska tuntuu siltä. Chevalierin romaanin olen joitakin vuosia sitten lukenut ja muistan pitäneeni siitä silloin valtavasti. Puhdistus on roikkunut lukulistalla ikuisuuden ja Alastalon salissa kiehtoo ihan vain siksi, että voisin sanoa lukeneeni sen.\nSiinäpä se kirjaostoksista. En tiedä kuinka lakkoni tulevaisuudessa käy, saa nyt nähdä. Yritystä oli, mutta olen iloinen joka tapauksessa. Kesälomaa on enää muutama päivä, mutta vielä on kaksi koetta ja motivaatio vähän alamaissa. No, huomisesta enkusta kyllä selvitään, keskiviikon yhteiskuntaoppi vähän hirvittää, mutta huomenna otetaan vain kirja kauniiseen käteen ja luetaan. Perjantaina olisi vielä autokoulun teoriakoe, josta tietenkin toivon pääseväni läpi ensi yrittämällä, sillä autokoulu on kallista lystiä eikä viitsisi hirveän monta kertaa yrittää. Tänään taidan kuitenkin vain loikoilla.\n(Pakko muuten sanoa, että tv-sarja-koukkuni ei ole yhtään parempaan päin. Olipa kerran toinen tuotantokausi on vienyt mennessään, etupäässä syystä nimeltään Captain Hook. I'm in love. Joo, eipä siitä varmaan tarvitse enempää sanoa.)\nIhanaa kevättä ja lähestyvää kesää!\nLähettänyt Kirjaneito klo 19.49.00 14 kommenttia:\nThe One on kolmas osa The Selection -sarjassa, joten tämä bloggaus saattaa sisältää spoilereita edellisistä osista.\nHuhtikuun lopussa luin Kiera Cassin The Selection -sarjan avausosan, The Selection. Kirja ei erityisemmin hurmannut minua, mutta koukutti mukavasti ja päätin jatkaa sarjan parissa. Toukokuun alussa luin sarjan toisen osan, The Elite ja vaikka kirja ärsytti minua välillä suunnattomasti, oli se kuitenkin viihdyttävä tapaus. Kauaa minun ei onneksi tätä sarjan viimeistäkään (tai ei oikeastaan viimeistä, mutta palataan siihen kohta) osaa odotella ja heti kun varaus saapui noudettavaksi, aloitin kirjan. The One ei mielestäni ole mikään huikaiseva parannus edellisiin osiin nähden, mutta meni alas nopeasti.\nThe Selection on lopuillaan, tyttöjä on jäljellä enää vähän ja tunnelma kiristyy. Taistelu prinssi Maxonin sydämestä käy kiivaana, eikä kukaan halua hävitä. America tietää nyt viimein mitä haluaa, mutta hän ei ole valmistautunut siihen, miten vaikeaa se on saada. Hän pelkää häviävänsä ja tytön ja Maxonin välit rakoilevat. Ratkaisu lähestyy ja myös tragedia vaanii kaiken taustalla.\nThe One oli ihan mukiinmenevä päätösosa. Joiltain osin se oli mielestäni selkeästi parempi kuin edeltäjänsä, mutta osittain samat ärsytyksen aiheet sen kuin pahenivat tässä viimeisessä osassa. Olen silti tyytyväinen että luin, olihan The Selection -sarja mukava välipala.\nEniten tässä sarjassa edelleenkin tökkii arvoisa päähenkilömme America Singer. Hän on suorastaan raivostuttavan päättämätön nurisija, joka on kuitenkin olevinaan niin ihastuttava ja vilkas ja idealistinen ja upea. Americalla ei tunnu riittävän ymmärrystä muille kuin itselleen. Eniten minua nyppii se, että vaikka America tiedostaa selkeästi valinneensa Maxonin, hän kuitenkin pitää Aspenia edelleen varalla, ihan vain siltä varalta, että jos juttu ei prinssin kanssa päätykään häihin, niin hän ei jää tyhjän päälle. America ei myöskään kykene tunnustamaan tunteitaan tunteitaan Maxonille edellä mainitusta syystä ja koska America ei puhu niin Maxonkaan ei ja noidankehä on valmis.\nMaxonin ja American välinen draama jatkuukin kirjassa entistäkin rasittavampana, kaikki menee aina pieleen ja matkaan tulee aina vielä yksi mutka. Minä aloin tässä kirjassa pikku hiljaa jo todella kyllästyä samaan jankkaamiseen kun mikään ei tuntunut etenevän minnekään. Kirjasta myös puuttui jotain edellisten kirjojen viihdyttävyydestä, vaikka se oli nopeaa luettavaa, niin ei yhtä nappaavaa ja junnasi enemmän paikallaan.\nThe One oli kuitenkin selkeä parannus, mitä tulee tyttöjen välisiin suhteisiin. Edellisissä kirjoissa osa on ollut ystäviä, mutta mukaan on mahtunut jos jonkinlaista kissatappelua ja draamailua. Nyt tytöt alkavat todella ystävystyä kaiken keskellä ja ainakin minä pidin käänteestä valtavasti.\nKirja loppui kuten odotinkin, mutta mukana on myös traagisia sävyjä, mitä en ollut odottanut. Muutaman hahmon perään jään ehdottomasti suremaan. Myös taustalla ollut poliittisempi aspekti kapinallisten ja George Illéan todellisen luonteen kanssa oli isommassa osassa kuin odotin. America ei mielestäni edelleenkään oikein istu taistelevan dystopiasankarittaren, esim. Katniss tai Tris, saappaisiin enkä siis kauheasti lämmennyt tälle puolelle kirjasta. Ihan mukiinmenevää settiä kuitenkin.\nThe One lopettaa alkuperäisen The Selection -trilogian. American tarina saakin loppunsa tässä, mutta sarja kuitenkaan ei. Kirjailija on sittemmin jatkanut sarjaansa ja nyt on jo ilmestynyt neljäs osa, The Heir, joka kertoo American tyttärestä. (Enempää en spoilereiden takia viitsi sanoa.) Ainakin viides osa on vielä tiedossa. Minusta tämä olisi voinut jäädä trilogiaksi, mutta koska The Selection tarjoaa viihdettä koko rahan edessä, uskon tarttuvani myös seuraaviin osiin. Tämä on vähän turha, teennäinen ja pahvinen sarja, mutta mikäs siinä. Joskus sitä kaipaa sellaista.\nTeos: The One\nSarja: The Selection, #3\nHaasteet: Kirjankansibingo: nainen\nLähettänyt Kirjaneito klo 17.45.00 10 kommenttia:\nTunnisteet: ♣♣, Cass Kiera, dystopia, englanti, Harper Collins, kirjankansibingo, kirjastolaina, nuortenkirjallisuus, romantiikka, The Selection\nLähettänyt Kirjaneito klo 13.14.00 8 kommenttia:\nLähettänyt Kirjaneito klo 13.32.00 8 kommenttia:\nLähettänyt Kirjaneito klo 17.22.00 6 kommenttia:\nViime kesänä blogimaailma puhisi lukuintoa ja voitontahtoa Le Masque Rouge -blogin järjestämän kirjabingo-haasteen myötä. (Oma aloituspostaukseni ja koontini.) Tänä vuonna tuumasta toimeen on tarttunut Jonna Kirjakaapin kummitus -blogista joka on järjestänyt meille viime kesäistä bingoa muistuttavan kirjankansibingon.\nKuva luvallisesti ryövätty Kirjakaapin kummitus -blogista.\nHaaste alkaa tänään 15.5.2015 ja päättyy 15.8.2015. Tarkoituksena on nimen mukaisesti lukea kirjoja ja ruksia ruutuja kun kansi sopii joihinkin niistä. Bingon saa vaaka-, pysty-, tai vinoittaisesta viiden ruudun rivistä. Käy lukemassa alkuperäinen infopostaus täällä.\nViime kesäinen bingoilu oli kerrassaan hauskaa, joten olen ehdottomasti mukana tänäkin vuonna. Paljon muitakin bloggaajia on jo ilmoittautunut osallistuvansa, joten eiköhän tästä saada vielä hauskat kolmisen kuukautta.\nSitten postauksen toiseen osioon, eli kuulumishöpötyksiin. Minusta tuntuu, etten ole vähään aikaan kirjoitellut mistään vähemmän kirjoihin liittyvästä ja koska minulla on taas ollut tapahtumarikkaat pari viikkoa, alkaa sormia jo vähän kihelmöidä.\nMusiikki on viime aikoina soinut kuulokkeissa paljon. Eniten Imagine Dragons ja Les Miserablesin musiikit. Kuulostaa ehkä hiukan ristitiitaiselta musiikkimaulta, mutta tykkään molemmista. Imagine Dragonsia on nyt tavallistakin ihanampaa kuunnella, sillä bändi saapuu tammikuussa Suomeen ja minulla ja rakkaalla kaveriporukallani on liput. ♥ Enpä malttaisi millään odotella... Enää 258 päivää.\nLukeminen maistuu edelleen, mutta juuri nyt olen taas tv-sarjakoukussa... Paitsi, että katsoin tänään ensimmäisen jakson YLE:llä käyntiin pyörähtänyttä Outlander-tv-sarjaa (ihan kelpo ensimmäinen jakso, mahtavat musiikit), olen viimeisen viikon aikana hurahtanu Olipa kerran -tv-sarjaan. Vasta ensimmäisessä tuotantokaudessa mennään (eli se joka spoilaa minut saa tuta hurjan kostoni) ja vaikkeivat ensimmäiset jaksot ihan vakuuttaneet, nyt olen täydellisesti koukussa.\nKirjoista kesken ovat ikuisuusprojektiksi muodostunut Täällä Pohjantähden alla, pahasti tökkivä Norwegian Wood ja viimeisimpänä Anthony Doerrin Kaikki se valo jota emme näe. Ei siis paha tilanne ollenkaan ja Doerrista nautin tällä hetkellä kovasti.\nJääkiekkoa on tullut katsottua innokkasti, vaikkakin Suomen matka eilen päättyikin. Juuri eilistä peliä en tosin nähnyt, sillä olin kaverini synttäreitä viettämässä ja ilta sujui muissa merkeissä syöden ja aamuyöhön saakka jutellen. Tänään onkin sitten ollut vähän masentunut fiilis paitsi pienen univelan vuoksi, myös jääkiekkotulos on iskeytynyt tajuntaan. Tuomariraivoisten artikkeleiden ja päivitysten perustella taidan toisaalta olla ihan iloinenkin, etten peliä katsonut, sillä jo Venäjä-pelissä teki useaan otteeseen mieli lyödä jotakin ja suusta pääsi sensuroitavaa settiä. (Ihan kuriositeettina, kiroilen yleisesti todella harvoin, mutta jääkiekko on sellainen asia, joka saa kielenkannat heltymään... :D). Mutta ei kai tässä auta kun niellä pettymys ja odottaa ensi vuotta.\nKesälomakin kolkuttelee jo ovelle, joskin minun ja sen välissä on vielä koeviikko, eikä motivaatio ole tällä hetkellä huipussaan. Autokoulun teoriakokeeseenkin pitäisi pikku hiljaa alkaa lukea, jotta pääsisi siitäkin eroon.\nTällaista siis, kesä lähestyy ja elämä rullaa. Löytyykö täältä muita kirjankansibingoilijoita? Mitä kirjoja kesken? Mitä kuuluu?\nLähettänyt Kirjaneito klo 21.14.00 22 kommenttia:\nTunnisteet: haaste, höpötystä, kirjankansibingo, kuulumisia\nLähettänyt Kirjaneito klo 15.36.00 12 kommenttia:\nMustan huumorin ja verbaalisen huumorin sävyttämä kulttikirja\nTämä raju fantasia- ja science fiction -parodia sai loistavan vastaanoton ilmestyessään ensimmäisen kerran vuonna 1979, ja pian Adamsin piti rakentaa idean ympärille kuunnelma- ja tv-sarjat ja kaksi lp-levyä.\nSuuri ilveily käynnistyy, kun Hyper-avaruuden suunnittelutoimiston edustaja ilmoittaa Maan asukkaille aikomuksesta rakentaa aurinkokunnan halki avaruuden pikatie. Edustaja puhuu rauhallisesti:\n"Valitettavasti planeettanne on raivattava rakennustöiden tieltä. Toimitus kestää hieman alle kaksi minuuttia. Kiitos."\nEloon planeettamme possauksesta jää ainoastaan Arthur Dent, joka pääsee huimalle matkalle pitkin Linnunrataa. Linnunradan työntekijän Ford Prefectin kanssa Arthur tutustuu avaruuden hallintaan, maisemiin ja tapoihin.\nLinnunradan käsikirja liftareille on hauska ja omalaatuinen tarina, jota ei voi tosikoille suositella, heille voi vain tyynesti ilmoittaa:\n"Älä hätäile, kun vieraan planeetan topparoikka koputtaa ovellesi. Se tekee vain laillista työtään. Edessä saattaa olla pieni askel yhdelle ihmiselle, mutta kunnon rysäys ihmiskunnalle."\nDouglas Adamsin Linnunradan käsikirja liftareille kuuluu jälleen kerran niihin kirjoihin, jotka minun on pitänyt lukea jo ikuisuuden ajan. Kirja löytyy listoiltani, mutta olin muutenkin kuullut siitä paljon hyvää. Esimerkkinä mainittakoon Celestine, joka aina säännöllisin väliajoin hypettää Douglas Adamsia ja on henkisesti painostanut minua lukemaan tämän vaikka kuinka pitkään. Lauantaina rahtasin aivan järjettömän määrän kirjastonkirjoja takaisin (Kaksi painavaa kassillista. Pyörällä. Oli tuskaista.) ja palautuksen jälkeisessä helpottuneessa tunnelmassa, lainailin, kuinkas muutenkaan, lisää kirjoja. (Tosin huomattavasti vähemmän kuin vein takaisin, joten mission complete.) Linnunradan käsikirja liftareille oli hyllyssä, se oli ihanan pieni läpyskä ja nappasin sen mukaani. Illalla kun olin saanut Oliver Twistin luettua, aika tuntui otolliselta jollekin nopealle ja aloin lukea tätä Douglas Adamsin Linnunrata-sarjan aloitusosaa.\nLinnunradan käsikirja liftareille on hervoton scifi-parodia, jossa tuiki tavallinen mies nimeltä Arthur Dent temmataan mukaan päättömään hurjasteluun ympäri avaruutta. Maapallo räjäytetään atomeiksi, sillä se sattuu sijaitsemaan rakenteilla olevan avaruuden halki kulkevan pikatien varrella ja posauksesta selviää elossa vain Arthur Dent ystävänsä Ford Prefectin kanssa. Ford paljastuu joksikin aivan muuksi kuin tavalliseksi tallaajaksi ja ystävysten matkalle mahtuu jos jonkinlaista sattumusta ja kummallista härveliä.\nLinnunradan käsikirja liftareille on täysin aivoton, outo ja päätön kirja. Hyvällä tavalla. Kirjassa ei totta puhuen ole päätä eikä häntää tai ainakin hyvin sinne tänne poukkoileva juoni, mutta se onnistuu olemaan mielettömän hauska ja upealla tavalla omalaatuinen. Kirjaa lukiessa nauraa useaan otteeseen.\nMinusta kirjan parasta antia olikin ehdottomasti sen päätön huumori. Nauroin ääneen jo ensimmäisellä sivulla ja samoissa tunnelmissa mentiin suurin osa kirjasta. Esimerkiksi kirjan alkuosan tilanne, jossa Arthur Dent makaa mutalammikossa estääkseen puskutraktoreita jyräämästä taloaan, on kirjoitettu niin tragikoomisesti, että repeilin koko ajan. Lueskelin kirjasta myös pätkiä ääneen perheelleni, esimerkkinä mainittakoon esimerkiksi pätkä jossa puhutaan vogonien runoudesta.\n"Kuten tunnettua vogonien runous on maailmankaikkeuden kolmanneksi huonointa. Toiseksi huonointa runoutta kirjoittivat Krian azgothit. Mestarirunoilija Grunthos Mahtipontisen lausuessa runoaan 'Oodi pienelle vihreälle möykylle jonka löysin kainalostani juhannuspäivän aamuna' neljä kuulijaa menehtyi sisäiseen verenvuotoon, ja ainoa keino jolla Keski-Linnunradan taiteilijoiden liiton vilunkilautakunnan puheenjohtajan onnistui selvitä hengissä oli järsiä toinen jalkansa poikki."\nLinnunradan käsikirja liftareille on todella lyhyt kirja ja siten nopeaa luettavaa, mutta muuten en pitänyt kirjaa erityisen nopeasti sulavana. Kirjan paras osuus on mielestäni ehdottomasti sen alku, silloin rakastin kirjaa täydestä sydämestäni, mutta loppua kohti mielestäni vähän laimeni. Kirjassa on välillä vähän tylsiäkin osuuksia ja kun koko ajan pitää miettiä mitä helkuttia seuraavaksi tapahtuukaan, oli lukukokemus vähän hajanainen. Toisaalta omalaatuisuus ja päättömyys on juuri ideana Linnunradan käsikirjassa liftareille, enkä siis varsinaisesti lähtisi mutkia suoristelemaan.\nKirja ei siis varsinaisesti lumonnut minua, vaikka siitä kovasti nautinkin. Adams on onnistunut kirjoittamaan loistavan ja viihdyttävän scifi-parodian, mutta minulle henkilökohtaisesti kirja ei ollut mitään sen enempää. Linnunradan käsikirja liftareille aloittaa kuitenkin viisiosaisen sarjan ja saatanpa joskus siihen paremmin tutustua jos satun innostumaan.\nTeos: Linnunradan käsikirja liftareille\nAlkuperäisteos: The Hitchhiker's Guide to the Galaxy\nKirjailja: Douglas Adams\nKääntäjä: Pekka Markkula\nSarja: Linnunrata, #1\nJulkaisuvuosi: 2005 (alkuperäisteos 1979, ensimmäinen suomenkielinen painos 1981)\nHaasteet: Kirjallisen sivistyksen projekti, 2015 lukuhaaste, "A book a friend recommended"\nLähettänyt Kirjaneito klo 8.00.00 6 kommenttia:\nTunnisteet: ♣♣♣½, Adams Douglas, huumori, Kirjallisen sivistyksen projekti, kirjastolaina, Linnunrata, Loisto, scifi, suomi, ulkomainen kirjallisuus\nLähettänyt Kirjaneito klo 8.00.00 10 kommenttia:\nLähettänyt Kirjaneito klo 9.00.00 2 kommenttia:\nJen Campbell - Kummallisia kysymyksiä kirjakaupassa\nASIAKAS: Onko teillä kirjaa, jossa olisi luettelo ammateista? Haluaisin antaa tyttärelleni vähän inspiraatiota.\nKAUPPIAS: Aa, onko hän hakemassa yliopistoon?\nASIAKAS: Oi ei, ei vielä. Hän on tuolla. Kulta! (Nelivuotias tyttö saapuu paikalle.)\nASIAKAS: No niin juttele tälle mukavalle tädille. Käyn sillä aikaa etsimässä sinulle kirjan jossa kerrotaan, kuinka tulla lääkäriksi tai tiedemieheksi. Miltä kuulostaa?\n(Tyttö ei sano mitään.)\nASIAKAS (kauppiaalle): Menee vain hetki.\nKAUPPIAS: Mikä sinun nimesi on?\nKAUPPIAS: Sarah? Se on kaunis nimi.\nKAUPPIAS: No, Sarah, mikä sinusta tulee isona?\nKAUPPIAS: Hyvä valinta!\nJen Campbell on runoilija ja novellisti, joka työskentelee edinburghilaisessa kirjakaupassa. Hän on koonnut vuosien ajan kirjakaupoissa käytyjä absurdeja keskusteluja.\nKummallisia kysymyksiä kirjakaupassa on ollut lukulistallani jo kauan. BookTubessa tätä on hypetetty jo jonkin aikaa ja mainittakoon, että myös kirjailija ja kirjakauppayrittäjä Campbellilla on oma kanavansa. (linkki) Kirjan lukeminen on kuitenkin jäänyt, sillä en yksinkertaisesti ole muistanut lainata sitä kirjastosta. Torstaina kirja kuitenkin äkkiä muistui kirjastossa mieleeni ja säntäsin heti nappaamaan sen hyllystä. Aloitin lukemisen heti ja luin kirjan samana iltapäivänä makeasti nauraen.\nKummallisia kysymyksiä kirjakaupassa on Campbellin kokoama pieni kirjanen kaikista niistä kummallisuuksista mitä asiakkaat ovat kirjakaupoissa suustaan päästelleet. Kirja saa epäilemään ihmisten tervejärkisyyttä ja kirvoitti ainakin minusta monta naurahdusta.\nSillä herranjestas kuinka kummallisia harhaluuloja ihmisillä on. Kuka luulee Anne Frankin päiväkirjaa fiktiiviseksi teokseksi, kuka yrittää ostaa kaupasta huumeita, kenen on mahdotonta hyväksyä se, että Aamunkoi on kaupasta loppu ja kuka haluaa ostaa juuri sentilleen tietyn kokoisen kirjan. En muista, että olisin pitkään aikaan nauranut näin paljon kirjaa lukiessani. Luin kirjasta otteita perheelle ja kavereille ja kirja tuntui uppoavan myös heihin. (Tai ainakin äiti nauroi vedet silmissä.)\nKummallisia kysymyksiä kirjakaupassa onkin ehdoton must-read kaikille kirjojen ystäville. Kirjasta saa makoisat naurut kun seuraa ei niin lukemisesta innostuneiden ihmisten toilailuja ja myös niiden lukemisesta pitävien päättömiä ajatuksia. Monessa kohdassa tulee sellainen olo, voiko kaikki olla edes totta. Toisaalta taas allekirjoittanut samaistui huolestuttavissa määrin siihen naiseen, joka vaipui epätoivoon, kun Aamunkoi oli kaupasta loppu eikä sitä voinut lukea heti. (En siis Aamunkoin osalta, mutta noin fanityttöilijänä yleensä.)\nSanonkin, että kävelette onnenne ohitse, jos ette tähän tartu. Siksi halusin blogata kirjasta, vaikkei minulla siitä montaa ajatusta ollutkaan, ihan vain, että saisin tämän mahdollisimman monen tietoon. Kummallisia kysymyksiä kirjakaupassa on nopeaa luettavaa ja takaa päivän naurut. Vaihtoehtoinen nimi teokselle voisi olla "Maailmassa on typeriä ihmisiä, tässä todiste." Suosittelen niin paljon kun kirjaa voi suositella.\nAlkuperäisteos: Weird Things Customers Say in Bookshops\nKääntäjä: Aino Partanen\nJulkaisuvuosi: 2012 (alkuperäisteos 2012)\nLähettänyt Kirjaneito klo 16.04.00 10 kommenttia:\nTunnisteet: ♣♣♣♣♣, Campbell Jen, huumori, kirjastolaina, Nemo, suomi, ulkomainen kirjallisuus\nMinne nämä kuukaudet oikein katoavat? Tuntuu, että uutta kuukausikoostetta saa aina olla tekemässä... Kohtahan on jo vuosi 2016. (No ei nyt sentään ihan vielä, mutta kesä ainakin.)\nLukemisen ulkopuolella huhtikuu oli hyvin jännittävä kuukausi. Tein sellaisia asioita joita en koskaan ennen ollut, kuten äänestin eduskuntavaaleissa ja aloitin autokoulun. Käyttäydin äänestyspaikalla niin kuin pitikin, enkä ole vielä aiheuttanut liikenneonnettomuutta, joten kaikki on mallillaan. Lisäksi sain ihan loppukuusta kesätöitä, mikä pudotti kiven sydämeltäni. Tämän kesän suunnitelmissa on siis vähemmän mökkeilyä ja kaunokirjallisuutta ja enemmän töitä ja yo-kirjoituksiin lukemista. Palkka on kyllä kiva asia, sillä sillähän voi ostaa vaikka kirjoja, vaikka juuri huhtikuussa julistauduinkin kirjojen ostolakkoon... Huhtikuussa juhlittiin myös blogin kaksivuotissynttäreitä ja vastailin kinkkisiin kysymyksiin.\nMutta sitten huhtikuun luettuihin.\nSarah J. Maas: Crown of Midnight (Throne of Glass, #2)\nRick Riordan: Salamavaras (Percy Jackson, #1) (uusinta)\nMelina Marchetta: Finnikin of the Rock (Lumatere Chronicles, #1) (uusinta, linkki vanhaan bloggaukseen)\nL.M Montgomery: Annan perhe (Anna, #6) (uusinta)\nRick Riordan: Hirviöidenmeri (Percy Jackson, #2) (uusinta)\nKiera Cass: The Selection (The Selection, #1)\nYhteensä: 10 kirjaa / 4071 sivua\nHuhtikuu oli oikein mainio lukukuukausi. Kolme kirjaa enemmän kuin maaliskuussa, vaikka kiirettä on tässäkin kuussa pitänyt.\nLuin paljon hyviä kirjoja, joista ehkä päälimmäisinä mieleen jäivät Percy Jacksonit uudelleenluettuina, Sherlock Holmesin seikkailut ja eilen lukaisemani Jen Campbellin Kummallisia kysymyksiä kirjakaupassa. Ikuisuusprojekteista loppuun sain yhden, nimittäin Oscar Wilden De Profundiksen. Tästä on hyvä jatkaa eteenpäin.\nLukemattomia kirjastolainoja on nimittäin aivan järjetön pino. Sitä olisi toki kiva pienentää lukemalla, mutta luulenpa vieväni ainakin osan huomenna kirjastoon. Jos jonkin lainan on viisi kertaa uusinut, niin ei varmaan tule vähään aikaan luettua, vai mitä?\nKesken on edelleen muutama ikuisuusprojekti, mutta Oliver Twististä olen kuluneella viikolla taas innostunut, joten eiköhän se tule pian luettua.\nMuuten toukokuulle on luvassa koulua, autokoulua ja ihan tavallista elämää. Pitkästä aikaa sellainen olo, että ei ole kymmentä projektia horisontissa häämöttämässä. Kesä tulee ja ainakin Tampereella on ollut nättejä ilmoja. (Jos ei lasketa keskiviikkoa. Pyöräilin jäisessä räntäsateessa.) Tänään alkavat myös jääkiekon MM-kisat ja pikku hiljaa alkaa kisahuuma laskeutua.\nMutta millainen oli teidän huhtikuunne? Jotain kivaa edessä toukokuussa? Ja lopuksi vielä iloista vappua kaikille!\nLähettänyt Kirjaneito klo 16.29.00 6 kommenttia:


Avainsana: Holika Holika BB\nPublished heinäkuu 19, 2014\nLuvassa olisi taas niitä vanhempia meikkejä! Ehdin jo tehdä uusia, ihania juttuja ja vilautella niistä teaser-kuvia Instagramissa asti, mutta yritän säästellä niitä sen verran että saadaan vanhat pois alta. Mutta voi kuulkaa, kivoja asioita olisi luvassa!\nNyt kuitenkin palataan vielä niihin vanhempiin meikkeihin. Tämäkin on parin viikon takaa, ja tehty Guerlainin Les Tenders-paletilla. Käytin kaikkia sävyjä pastellisinistä lukuunottamatta, sillä halusin pitää meikin suht neutraalina. Paletin muut sävyt ovat varsin violettipainoitteisia, ja niillä sai aikaan ihanan, luonnollisen arkimeikin.\nKoko luomella oli paletin taupe sävy, varjostuksena tumma violetti ja sisänurkassa pastellinen vaaleanpunainen. Poskilla oli Chanelin luottopuna Vivacité, ja huulilla MACin ihana, aivan liian vähälle käytölle jäänyt Heavenly Hybrid. Yritin pitää koko meikin värimaailman mahdollisimman kylmänä, joten reilusti violettiin taittava huulipuna oli luonnollinen vaihtoehto. Vivacité ja Heavenly Hybrid ovat muuten lähes samansävyisiä kun niitä vertaa vierekkäin! Pitääkin ottaa niistä joskus vertailukuva- olin aika onnessani kun tajusin tämän!\nMeikkipohjana toimi Holika Holikan luotettava Essentials BB-voide Make Up Storen Dual Foundationin kanssa.\nSain muuten tapella läppärini kanssa koko eilisen illan- taas. (edellisen kerran avauduin kyseisistä ongelmista täällä) Nyt on kone tyhjennetty, tiedostot tallennettu ulkoiselle kovolle ja koko kone formatoitu. Nyt uskallan jo ajatella että ollaan menossa parempaa kohti, mutta PIRU VIE että osaa olla vaikeaa. Onneksi rakas mieheni on kunnon tietokonevelho, herra jaksoi näpertää koneen kanssa eilen tuntikausia ja vielä tehdä omia 3D-suunnitelmia siinä sivussa. Palkkioksi lupasin maskeerata herrasta viikingin. (okei, lupasin muutakin)\nMitä pidätte ensimmäisestä omasta Les Tendres-meikistä?\n-Guerlain Les Tendres


* ⃣ Ashley Madison Adult Dating Review Arvostelu I Bonus ✔\nLiityin Ashley Madisoniin ja olen löytänyt tyydytyksen, jota tarvitsen palatakseni mieheni puoleen tyytyväisenä kumppanina. Se on täysin poistanut ahdistuksen avioliitostamme. "Nainen, 20-vuotias, Iso-Britannia." Yhteyden muodostaminen toisen kulttuurin miehen tai jonkun pitemmän tai paljon vanhemman kanssa - mikä mieheni ei koskaan tule olemaan, kaikki on kunnossa. "Nainen, 40- vuotiaat\n, Kanada" Nämä ovat kaksi suosittua kuumasta online-treffisivustosta - AshleyMadison. AshleyMadison on aikuisten seksi treffialusta ja voit käyttää sitä, jos sinulla on vakaa internetyhteys ja älylaite . Sivusto on myös mobiiliystävällinen. Täältä löydät unelmakaveri tai -hahmon huomaamaton seksuaalinenkohtaaminen ja hyvä uutinen on, että voit rekisteröityä tämän sivuston ilman mitään vastinetta. Jotta voit nauttia kaikista sen eduista, sinun on ostettava luottopaketit sivustolta. Mutta päästäksesi tähän mahtavaan cyber dating -alustaan sinun on rekisteröidyttävä jäseneksi.\nRekisteröintiprosessi on ilmainen ja kestää vain muutaman minuutin. Kirjoita sukupuolivalintasi (etsitpä miestä tai naista), käyttäjätunnus, salasana, osoite, postinumero, syntymäaika, etnisyys ja voimassa oleva sähköpostiosoite. Profiilisi täyttämisen aikana sinun on annettava lisätietoja, kuten tervehdys, sinusta -osio sekä potentiaalisen seksikumppanisi pituus ja paino . Kuinka navigoida verkkosivustolla\nAshleyMadisonilla on erittäin hieno käyttöliittymä ja sen läpi liikkuminen on palan kakkua. Kun olet laskeutunut sen kotisivulle, näet tyylikkään ja hyvin järjestetyn kotisivun, joka sisältää eri jäsenten profiilikuvia ja kuvakkeissaan useita kuvakkeita. Jokaisessa näytössä näet heidän nimensä, kuvakkeen, joka osoittaa, onko hän online-tilassa vai offline, viestikuvakkeen, hänen ikänsä ja asuinpaikkansa. Kaikki nämä kuvakkeet paljastavat tärkeitä tietoja jokaisesta jäsenestä, mikä lopulta auttaa sinua valitsemaan haluamasi sukupuolen päivämäärän. Valikkorivi on yksinkertainen ja sisältää neljä toimintoa eli viestejä, löydä,Osta hyvityksiä -vaihtoehto ja linkki profiiliisi. Hinnoittelu Rekisteröityminen tälle alustalle on ilmaista, mutta täällä sinun on ostettava hyvityksiä viestien lähettämiseen ja päivämäärän vahvistamiseen kenen tahansa jäsenen kanssa.\nSivustolta voit ostaa minkä tahansa seuraavista kolmesta luottopaketista : 100 opintopisteen peruspaketti 0,59 USD / luotto (yhteensä 59 $) Klassinen 500 krediittihyväksyntä 0,34 USD / luotto ( yhteensä 169 $) Elite-luottokortti, 1000 krediittiä, hintaan 0,29 USD / luotto (yhteensä 289 $) Ensimmäisen ilmoittautumisen yhteydessä voit käyttää tarjousta saada kaksoisluottoja ostamalla mikä tahansa yllä olevista luottopaketeista 10 päivän sisällä minuuttia kirjautumisesta (voit saada 200 krediittiä maksamalla 59 $). Plussat\nAshleyMadison on hämmästyttävä aikuisten seksi treffialusta, jolla on seuraavat yläpuolet. Online Treffit Platform: AshleyMadison ei ole vain seksitreffailualusta, vaan myös online-tapaamispaikka, josta voit palkata ammattimaisen seksityöntekijän tai tavoittaa tavalliset ihmiset elämään seksuaalisia fantasiasi. Edullinen sivusto: AshleyMadison on myös edullinen foorumi, jossa jäsenyys on maksutonta ja voit ostaa luottopaketteja vain silloin, kun tarvitset niitä, eikä maksaa jäsenmaksuja kerralla. Suojattu verkkosivusto: Edullisuuden lisäksi AshleyMadison on turvallinen aikuisten sukupuolen treffisivusto, koska sillä on voimassa oleva SSL-varmenne ja tiedonvaihto on salattu, kun se käyttää HTTPS-protokollaa. Turvallinen verkkosivusto:Turvallisuuden lisäksi AshleyMadison on myös turvallinen paikka etsiä todellisia seksikumppaneita, koska alustalla on yksityiskohtainen tietosuojakäytäntö ja tiukka lastensuojelumekanismi. Haittoja Tällä alustalla on kuitenkin myös seuraavat haittapuolet. Tietosuojaongelmat: Rekisteröitymällä sivustolle sinun on toimitettava henkilökohtaiset ja taloudelliset tiedot, jotka ovat yksityishenkilöiden kannalta huolestuttavia. Henkilökohtainen kompromissi:\nSivustolla on valtava määrä tavallisia ihmisiä, jotka ovat allekirjoittaneet alustan jäseniksi, ja on suuri mahdollisuus, että seksuaalinen elämäsi saattaa altistua jollekin sukulaiselle tai naapurille, mutta tämä voi olla kunnossa, koska kyseisellä henkilöllä voi olla sama huomaamaton seksielämä, joten tilanne voi muuttua mielenkiintoiseksi sen sijaan, että olisi kiusallista.\nViimeinen sana Jos olet rento seksiä varten, tämä foorumi on hyvä paikka aloittaa.\nff0000; "> Sandran bonus: Ilmainen Jäsenyys alla olevan linkin kautta\n✔ Helppo tro-navigointi\n- Jotkut henkilöt ovat huijauksia (mutta missä ei?) 😋\nKWDS: aikuinen; rakastella; romanssi; wooing; aikuisten päivämäärä; paras aikuisten treffisivusto;\nalkaen 123118 ääntä\nViimeisin päivitys: 2021. 09. 17.\nFisterTwister Extreme Fistin PornSite Virallinen arvostelu Kun kyseessä on omistettu kapealla pornosivusto, tuskin löydämme omistettuja pornosivustoja. Fistertwister on yksi harvoista omistetuista pornosivustoista . Tältä omistetulta sivustolta löydät äärimmäisen lesbo nyrkkinainti ja kiertyminen. Jos olet lesbojen rakastaja ja nautit katsomasta kuumimpia lapsia, jotka repivät pilluaan äärimmäisen nyrkkinainnin kautta, fistertwister on ihanteellinen sivusto sinulle....


200203170 - Taloussanomat - Ilta-Sanomat\nSonera-Telia-fuusion lopullinen hintaselvinnee Ratan kannan jälkeen\nJulkaistu: 19.7.2002 16:52\nTelian osakkeen arvon määrittäminen ratkaisee Soneran omistajien kaupasta saaman hyödyn\nAlustavasti sovitun Soneran ja Telian yhdistymisen lopullinen hinta Telialle selvinnee Suomen Rahoitustarkastuksen kerrottua kantansa telefuusioon. Toistaiseksi on ollut epäselvää, miten määritellään kaupassa käytettävä Telian osakkeen arvo, jonka perusteella määräytyy Soneran osakkeenomistajien kaupasta saama hyöty. Rata aikoo kertoa kantansa ”hyvissä ajoin”. Soneran ja Telian osakevaihdon on tarkoitus alkaa elokuun alkupuolella.\nArvopaperimarkkinalaki kertoo perusteet vain lunastettavan yhtiön eli Soneran osakkeen arvon laskemiselle. Arvo määritellään käyttämällä muun muassa painotettua vuoden keskiarvokurssia. Telian arvon määrittämisestä arvopaperimarkkinalaki ei anna ohjetta, ja tähän Ratalta kaivataan tulkintaa.\nSoneran ja Telian yhdistyminen on sovittu tehtäväksi siten, että yhdellä Soneran osakkeella saa noin puolitoista Teliaa. Tämän lisäksi Telia on valmis uhraamaan yhdistymiseen 300 miljoonaa euroa käteistä.\nArvopaperimarkkinalain mukaan Telia joutuu tekemään lunastustarjouksen Soneran kaikista osakkeista, kun se on saanut tarjousajan päätyttyä haltuunsa kaksi kolmasosaa Soneran äänivallasta. Fuusioehdoissa kuitenkin todetaan, että ellei Telia saa haltuunsa yli 90:tä prosenttia osakkeista, se voi perua tarjouksensa.\nArvopaperimarkkinalakimahdollistaa eri tulkinnat\nArvopaperimarkkinalaki mahdollistaa useita eri tulkintoja Telian arvon määrittämiseksi. Telian arvo voidaan laskea Soneran lailla käyttämällä yhtenä keskeisenä arvon määrityksen perusteena painotettuna 12 kuukauden keskiarvoa.\nKaksi teoreettista esimerkkitapausta kertoo, miten Telian arvon määritys vaikuttaa Soneran osakkeenomistajien kaupasta saamaan hyötyyn.\nPainotettu hinta on hankala laskea, mutta esimerkiksi torstaina laskettu Soneran ei-painotettu vuoden keskiarvo on 4,7 euroa ja Telian 40,1 kruunua. Kun Telian hinta muutetaan euromääräiseksi, saadaan Telian hinnaksi euron keskiviikkoisella kruunukurssilla 4,3 euroa. Tämä on puolitoistakertaisena 6,45 euroa.\nJos vaihtoehtoisesti Telian arvo määritellään yksinkertaisesti vaikkapa eilisen kurssin perusteella, Telian puolitoistakertainen arvo jää noin 4,27 euroon.\nTelian varaama 300 miljoonaa euroa käteistä tietää 27 senttiä per Sonera-osake. Kun Soneran arvoksi on määritelty 4,7 euroa, Soneran osakkeenomistaja häviäisi tässä esimerkissä 16 senttiä per osake, sillä 27 senttiä käteistä per Soneran osake ja Telian kurssi puolitoistakertaisena on 4,54 euroa.\nJos tämä esimerkin tilanne toteutuisi, Telialla olisi kaksi vaihtoehtoa: joko se laittaisi käteispottiin lisää rahaa tai peräytyisi kaupasta kokonaan.\nArvon voi määritelläusealla eri tavalla\nPelkästään yhden kaupankäyntipäivän kurssin perustella tehty arvon määritys ei välttämättä anna oikeaa kuvaa osakkeen arvosta. Osakeyhtiölain mukaisessa, laajemmassa arvon määrityksessä voidaan huomioida ainakin osakkeen substanssi- eli tasearvo ja osakkeen voitontuottamiskyky. Osakkeen pörssikurssi saattaa olla huomattavastikin tämän arvon alapuolella.\nArvopaperimarkkinalain mukaisessa arvon määrityksessä taas voidaan yhden kaupankäyntipäivän sijasta käyttää jonkinlaista painotettua keskiarvoa osakkeen arvon määrittelyyn. Koska Telian osakkeella käydään paljon kauppaa, markkina-arviota voi pitää kuta kuinkin tehokkaana.


V2.fi | Arvostelu | Diablo Silver Horizon\nDiablo: Silver Horizon\n30.09.2015 klo 14.11 | Luettu: 6578 kertaa | Teksti: Vieras\nDiablon edellinen studioalbumi Icaros julkaistiin vuonna 2008 ja siinä missä sen nimikkobiisi tavoitteli taivaita kreikkalaisen mytologian tarun mukaisesti, ottaa uusi konseptilevy kunnianhimoisemman suunnan kohti ääretöntä avaruutta. Silvër Horizon on melodista metallia takovan yhtyeen kuudes albumi, jonka scifi-teema pohjautuu Aniara- tieteiskertomukseen. Tarinasta enempiä paljastamatta voi sanoa sen kertovan avaruusaluksesta, joka joutuu pois reitiltään. Tästä alkaa matka, joka vie kuulijan linnunratamme taa.\nJo ensitahdeilta kuulee, että Silvër Horizon on tuttua Diabloa. Välillä yhtye tarjoilee pirullisen tarttuvia melodisia riffikiemuroita ja rauhallisempaa tunnelmointia, toisaalla taas paukutetaan eteenpäin niin että rytmi pakottaa nyökkäilemään mukana. Yhtye on aina osannut yhdistellä näitä kahta piirrettä musiikissaan, eikä uusi levy tuo tähän poikkeusta. Scifi-teema näyttäytyy levyllä lyriikoiden muodossa, mutta myös koskettimien osuutta on lisätty. Ei levyllä kuitenkaan suurempaa avaruus-progeilua tarjota, vaan syntikat maalailevat enemminkin tunnelmaa kappaleisiin ja antavat lisämausteen muuten tutulle ilmaisulle. Tietyin osin syntikka-osuudet ovat hyvinkin komeaa kuultavaa ja luovat levylle teemaan sopivan ilmapiirin.\nKappaleet ovat suurimmalta osin erinomaisia. Kovimpia tykkiraitoja ovat monipuolista vokalisointia tarjoava Isolation, kauniisti takova Into the Void sekä nimikkobiisi Silver Horizon, jonka raskas jyystäminen saa sormet hakeutumaan ilmakitaran kielille. Corium Black lukeutuu myös yhdeksi albumin kohokohdista, erityisesti komean kertosäkeensä ansiosta. Levyltä on vaikea nostaa esille huonoja kappaleita, sillä jokainen raita istuu hienosti kokonaisuuteen. Joissain kohdin levy tuntuu aavistuksen tasapaksulta, sillä tietyin osin sävellykset eivät nostata suurempaa hurmiota. Nämä hetket ovat kuitenkin vähissä, sillä vain muutama kappale tuntuu keskinkertaiselta.\nSilvër Horizon on yhtyeeltä väkevä paluu levytyskantaan. Se on kokonaisuutena tasavahva albumi, jossa ainoat virheet ovat muutamien kappaleiden hengettömyys. Vastapainoksi yhtye kuitenkin lataa tärykalvoille niin laadukasta musiikkia, että pienet puutteet on helppo antaa anteeksi. Uskon vahvasti, että suuri osa levyn kappaleista tulee löytymään yhtyeen live-setistä myös tulevaisuudessa, sillä levyn anti ei häpeile millään osa-alueella yhtyeen aiempien levytysten rinnalla. Silvër Horizon on levy, joka tarinansa vastakohtaisesti on onnistunut matka: lähtötelineistä noustuaan se vain kiihdyttää vauhtiaan ja räjäyttää kuulijan suoraan horisonttiin.\n< Napapiirin sankarit ...\tMarnie - tyttö ikkun... >\n01.10.2015 klo 11.41\t6\nOn kyllä kova levy hienoa että Diablo on taas jaloillaan johan tätä saikin odotella.


Vuosi Turkissa opetti kärsivällisyyttä - RIL\nVuosi Turkissa opetti kärsivällisyyttä\nma 25. syyskuuta 2017 13.27.00\nPäätin lähteä vuodeksi (lukuvuosi 2015–2016) ERASMUS+ vaihtoon Turkkiin, sillä olin tavannut todella mukavia turkkilaisia opiskelijoita Tampereella, eikä monikaan TTY:läinen ollut aiemmin valinnut vaihtokohteekseen samaa maata. Opiskelijaviisumin saaminen Suomessa oli helppoa, mutta maassaololuvan saaminen Ankarassa oli melko turhauttava ja vaivalloinen prosessi. Virastossa täytyi vierailla muutamiakin kertoja, sillä sen työntekijät keksivät välillä omia sääntöjään. Ne koskivat vain yksittäistä henkilöä pakottaen jonottamaan virastossa uudelleen toisena päivänä. Jotkut paikalliset tutorit jopa luopuivat tehtävästään maassaololuvan saamisen vaikeuden takia.\nOpiskelin ankaralaisessa Middle East Technical Universityssä (METU), jossa kaikkien kurssien opetus pitäisi olla periaatteessa englanniksi. Joidenkin turkkilaisten oppilaiden englanninkielen taito on kuitenkin niin huono, että he eivät osaa puhua sitä ollenkaan. Vain muutamissa maan yliopistoissa kaikki opetus on englanniksi ja niissä ensimmäinen opiskeluvuosi onkin yleensä pelkkää englannin kielen opettelua.\nItse opiskelin suurimmaksi osaksi diplomi-insinöörivaiheen kursseja, joissa opiskelijoiden kielitaidon taso oli jo huomattavasti parempi ja opettajatkin puhuivat pääosin vain englantia. Kuulin vaihtokavereiltani, että turkin kieli aiheutti ongelmia kandivaiheen kursseissa. Oppilaat kysyivät ja opettajat vastasivat turkiksi, jolloin opetuksen kieli saattoi välillä vaihtua kokonaan.\nMETU on Turkissa tunnettu sadasta eri kerhostaan ja järjestöstään sekä niiden aktiivisesta toiminnasta. Paikalliset oppilaat ottavat harrastuksensa tosissaan: esimerkkinä METUn vuorikiipeilykerho, joka on järjestänyt excun Everestin huipulle. Itse liityin suunnistuskerhoon, suoritin myös muutaman tenniskurssin ja liityin paikalliseen kuoroon, koska halusin kokeilla jotain aivan uutta. Siellä tapasi myös turkkilaisia opiskelijoita.\nYliopistolla on myös paljon poliittisesti aktiivisia opiskelijoita, jotka järjestävät mielenosoituksia aina silloin tällöin. Muutaman kerran eri aatteiden kannattajat ottivat melko pahastikin yhteen kampuksella, jolloin poliisi tuli paikalle vesitykkeineen. Muuten kampus oli hyvin rauhallinen ja kaunis kampuskoirineen kaikkineen.\nYliopistolla on useita asuntoloita, joiden taso ja hinta vaihtelevat paljon. Vaihto-oppilaat ovat etusijalla, joten melkein kaikki vaihto-oppilaat saivatkin haluamansa asunnon. Itse asuin syksyn asuntolassa kampuksella ja keväällä muutin tuttavan asuntoon kampuksen viereen.\nAsuntola oli välillä kuin päiväkoti. Asuntolan työntekijät esimerkiksi soittivat paikallisten oppilaiden vanhemmille, jos opiskelijat tulivat liian myöhään asuntoonsa. Tämän ja monen muun syyn takia yliopiston kampuksen ulkopuolelle oli muodostunut opiskelijoiden suosima asuinalue, josta oli mahdollista saada asunto jopa halvemmalla kuin kampukselta.\nKampuksen ulkopuolisessa vanhassa talossa syntyi ongelmia muun muassa veden ja sähkön katkeilun johdosta. Talossa oli myös huono lämmöneristys, jonka vuoksi siellä oli talvella jatkuvasti kylmä. Siellä asuessani sain kuitenkin paljon paremman kuvan turkkilaisesta elämästä – hyvässä ja pahassa.\nAsuntoni lähellä oli paikallinen tori, joka oli auki kahdesti viikossa. Vaikka siellä tulikin huijatuksi joka toinen kerta, niin palasin torin hedelmäpyramidien ja vihanneskekojen äärelle sen tunnelman vuoksi kerta toisensa jälkeen.\nMETUssa oli vaihto-opiskelijoita monista maista. Ensimmäisellä lukukaudella heistä suurin osa tuli Saksasta, sillä osalla oli turkkilainen tausta. Toisella lukukaudella saksalaisia ei ollut montaakaan, joka saattoi osaksi johtua Istanbulissa tapahtuneesta, saksalaiseen turistiryhmään kohdistuneesta pommi-iskusta. Ankarassakin sattui kolme isoa pommi-iskua vuoden sisällä, jotka kyllä muuttivat kaupungin tunnelmaa joksikin aikaa.\nTurkissa kaikki onnistuu melko hitaasti ja bussit tulevat silloin kuin tulevat. Itse olin tottunut Suomessa hahmottelemaan päivän aikatauluni tarkemmin etukäteen, mutta Turkissa suunnitelmat menivät aina sekaisin, syystä tai toisesta.\nTurkissa kulttuurishokki on edessä melkein väistämättä. Sen yli pääsee, kunhan vain muistaa ottaa turkkilaisittain rennosti: istahtaa alas missä vain ja juoda teekupposen. Suosittelenkin vaihtoon lähtemistä kaikille, erityisesti koko lukuvuodeksi. Vuodessa ehtii paremmin kierrellä ympäri Turkkia, jossa on todella paljon kulttuuria ja monimuotoista luontoa nähtävänä ja koettavana. Vaihtovuosi kannattaa ja kasvattaa.”\nLaurin suorittamat kurssit\nCE 534 - Fluid Transients in Closed Conduits\nKurssin harjoitustöissä käytettiin Fortran ohjelmointikieltä, koska opettaja oli suunnitellut harjoitustyöt yli 30 vuotta sitten. Vaikka Fortran onkin ohjelmointikielenä melko vanhentunut, oli hyvin opettavaista koodata vesiaiheiseen asiaan liittyen. Opettaja oli yksi parhaista yliopistoissa kohtaamistani opettajista.\nENVE 506 - Advances in Water Supply Engineering\nKurssi perustui WaterCAD-ohjelmiston opetteluun. Sen avulla voidaan suunnitella ja mallintaa vesijohtoverkoston toimintaa tekemällä erilaisia energiankäytön, vedenlaadun tai vaikka paloveden riittävyyden tarkastelumallinnusta. Ohjelman oppiminen olisi ollut paljon helpompaa, jos luennot olisi pidetty tietokoneluokassa. Nyt opettaja vain nauhoitti luennot ja laittoi ne myöhemmin saataville.\nKaikkiaan METUssa on panostettu vesihuollon opettamiseen. Tämä ilmeni mielenkiintoisina kursseina aiheista, joita TTY:llä ei tarjota ollenkaan.\nTeksti: Lauri Rantala\nKuva: Can Ergin


Chatroulette Angatuba. Chat ilmaiseksi satunnainen vieras hetkessä Angatuba.\nTervetuloa Chatroulette AngatubaYhdistä sattumanvaraisiksi henkilölle missä tahansa maailmassa. Kanssa Chatroulette Angatuba voit valita seuraavista vaihtoehdoista:- Chat ilmaiseksi kaikenlaisia ihmisiä Angatuba. Voit määrittää sen, mene "Asetukset".- Keskustele webcam "video"-tilassa.- Keskustele mikrofoni "mikro"-tilassa.- Chat nimettömästi ilman mikro eikä videon "teksti"-tilassa.- Spy muut keskustelut nimettömänä jos on sallittua.- Jos et halua olla vakoilla muuttaa sitä "Asetukset".Aloita painamalla "F2" tai klikkaa "start".\nLuettelo kaupungeista Angatuba:


Lentolippujen maailmanlaajuisen keskimääräisen hinnan odotetaan laskevan huhtikuuhun mennessä\nEtusivu » Lentoyhtiön uutiset » Lentolippujen maailmanlaajuisen keskimääräisen hinnan odotetaan laskevan huhtikuuhun mennessä\nCWT Solutions Group ennustaa lentolippujen maailmanlaajuisten keskimääräisten lippuhintojen (ATP) laskevan noin 673 dollariin huhtikuuhun, mikä on hieman yli 4% vähemmän kuin helmikuussa, kun julkaistut hinnat oikaisevat vuoden kahden ensimmäisen kuukauden aikana tapahtuneesta jyrkästä noususta.\nMaailmanlaajuinen ATP nousi noin 6% kuukaudesta tammikuussa ja sitten vielä 3% helmikuussa saavuttaen 702 dollaria. Tämä johtui suurelta osin siitä, että lentoyhtiöt ympäri maailmaa toteuttivat uusia kauppapolitiikkoja ja tulojenhallintamalleja, jotka nostivat lentoliput.\nNämä havainnot julkaistaan kahden kuukauden välein julkaistavassa Air Trends Report -raportissa, joka käyttää patentoitua algoritmia muutosten ennustamiseen.\n"Ennakoimme jatkuvan nousun keskimääräisessä lippuhinnassa vuoteen 2019 mennessä", sanoi CWT Solutions Groupin varapääjohtaja Christophe Renard. "Yksi syy on se, että useammat lentoyhtiöt haluavat ottaa käyttöön IATA: n uuden jakelukapasiteetin (NDC) standardin keinona tuottaa enemmän liitännäistuloja, kuten istuinten valinta ja matkatavaramaksut. Varauksen jälkeiset hintaseurantatyökalut voivat olla yrityksille tehokas tapa optimoida kalliiden lippujen hinta ennen tulevia lähtöjä. "\nSamaan aikaan verkkovaraustyökalujen (OBT) käyttö lisääntyy asteittain, kun tärkeimmät OBT-palveluntarjoajat parantavat edelleen käyttökokemusta erityisesti mobiilisovelluksissa. Näiden kanavien kautta saatavaa sisältöä pyritään myös parantamaan. Samalla yritysmatkojen hallintaryhmät kannustavat matkustajiaan tekemään varauksia OBT: n ja mobiilisovellusten kautta.\nOBT: n käyttö pysyi vakaana noin 48 prosentissa maailmanlaajuisesti tammi- ja helmikuussa 6 prosentin kasvun jälkeen lokakuusta joulukuuhun. Sen ennustetaan nousevan jälleen maaliskuussa ja huhtikuussa, ja yli 50% kaikista varauksista odotetaan tekevän OBT: n kautta ensimmäistä kertaa koskaan.\nRaportissa ennustetaan myös, että matkustajien ennakkokäyttäytyminen huononee seuraavien kahden kuukauden aikana. Matkustuspolitiikkojen tiukempi täytäntöönpano vuoden lopun budjettinäkökohtien ja vyön kiristämisen seurauksena paransi ennakkomyyntiä joulukuussa, ja tämä siirtyi tammikuuhun ja helmikuuhun - noin 47% lipuista oli varattu yli 14 päivää ennen lähtöä. Kun yritykset lieventävät nyt matkarajoituksia, sen odotetaan laskevan 43 prosenttiin maaliskuussa ja huhtikuussa.\n"Kustannusten hallitsemiseksi matkanjärjestäjiä kehotetaan korostamaan varauksen merkitys etukäteen joko viestinä OBT: ssä tai kohdennetun viestinnän kautta yksittäisille matkustajille", Renard sanoi. "On myös tärkeää varmistaa, että OBT: t on asetettu asianmukaisesti vastaamaan organisaation matkakäytäntöä, tai määrittää nämä työkalut räätälöityjen asetusten mukaan kullekin markkinalle."\nSharjah houkuttelee venäläisiä turisteja Moskovan kansainväliseen matka- ja matkailunäyttelyyn\nJamaikan matkailuministeri ilmaisee surunvalittelun Ocho Riosissa kuolleille turisteille


"Päivääkään en ole katunut, että lähdin mukaan teollisuusdemareiden ryhmätoimintaan" - Teollisuusdemarit\n”Päivääkään en ole katunut, että lähdin mukaan teollisuusdemareiden ryhmätoimintaan”\nJarmo Mäkinen toimii luottamusmiehenä vantaalaisessa Neles Finland Oy:ssä ja on liiton valtuuston varajäsen.\n”Ensi kosketukseni sain Teollisuusdemareihin jo Metalliliiton ajoilta. Vuonna 2012 minut houkuteltiin mukaan liittokokousvaaleihin ja siitä lähti ay-aktiivin ura räjähtäen nousuun. Ei tavinnut kuin kysyä.. 😊\nNiistä ajoista aktiivit ryhmässämme eivät ole vähentyneet. Aktiiveja on tullut koko ajan lisää liittofuusionkin johdosta, mikä vahvistaa ajatustani siitä, että aktiivisuutta tarvitaan palkansaajakentällä.\nTukea teollisuusdemareiden ryhmästä olen saanut aina. Ryhmästämme löytyi nopeasti kokeneet luottohenkilöt, joihin on voinut ottaa yhteyttä asiassa kuin asiassa ja melkeinpä milloin vain.\nTeollisuusdemarina olen saanut paljon erilaista koulutusta, mikä auttaa toimimaan vahvempana edunvalvojana omalla työpaikallani sekä kunnassani. Pystyn nyt myös tukemaan ja neuvomaan muita. Koulutuksista on hyötynyt itseni lisäksi edustettavani työpaikalla.\nOlen tyytyväinen, että ryhmätoiminnasta voidaan taas puhua avoimesti, eikä sitä tarvitse piilotella tai suhmuroida taustalla. Avoimuus on yksi avaintekijä kohti vahvempaa edunvalvontaa.\nPäivääkään en ole katunut, että lähdin mukaan teollisuusdemareiden ryhmätoimintaan. Aktiivisuuteni on kuitenkin vielä noususuunnassa ja vain taivas on rajana.”


Kuiskannut Bloody Mari 2 kommenttia:\nViime viikolla bongasin aivan ihanasti toteutetun hääkutsuidean.\nKouluajoilta tuttu animaattoriksi valmistunut facebook-kaverini oli toteuttanut ystävänsä hääkutsut maalaamalla korttien kansiin kuvan tanssivasta hääparista. Yksittäisten korttien kuvat muodostavat kuvasarjan, jossa pari herää eloon pyöriessään romanttisesti tanssilattialla.\nWedding Waltz by Hopeasisko on DeviantArt\nKortteihin piilotettu animaatio on herttainen idea, ja loistava tapa tekijältä tuoda omaa osaamistaan esille. Työn jälki on mielestäni mainion lennokasta ja herkkää! Olen aina ihaillut tämän neidon lahjoja. Suosittelen että käytte katsomassa taitelijan muitakin töitä hänen DeviantArtistaan, sieltä löytyy kaikkea upeaa.\nMitä olet mieltä? Olisiko uniikki hääanimaatio sinun juttusi?\nKuiskannut Bloody Mari 1 kommentti:\nTägit: animaatio, DIY, hääkutsut, taide\n"Hoi on velli, veitoseni, kuule kullan kaunoseni, tekkä myö sula sovinto, tekkä myö liitto, lintuseni, sala kauppa, kaunoseni"\nNäin tuossa jonkin aikaa sitten mielenkiintoisen uutisen, jossa kerrottiin Suomenuskoisen Karhun kansan saaneen luvan vihkiä hääpari avioon muinaisia perinteitä noudattaen. Häitä ollaan juhlimassa tänä syksynä. Rituaaliin kuuluu muun muassa hääparin karhuntaljalle polvistuminen, sekä kirveellä suojelevan ringin lyöminen maahan. Linkki uutiseen\nJään innolla odottamaan tuleeko moisista perinteistä uusi ilmiö suomalaiseen hääkulttuuriin. Itseäni aihe alkoikin kiehtomaan sen verran, että päätin lähteä tutkimaan suomalaisia hääperinteitä laajemminkin. Ja niitähän löytyi niin rutkasti että tämä tuskin jää ainoaksi päivityksekseni aiheesta.\nAvaan ensin vähän uutisessa mainitun rituaalin peruja:\nKarhuntalja on viittaus shamanismikulttuuriin. Karhu on kaikkein merkittävin eläin suomalaisessa muinaisuskossa. Kun pari on noussut taljan päältä, tapana oli piiskata taljaa käyttämällä nuoria neitoja, jotta naimaonni ja lempi tarttuisivat. Lempi tarkoittaa eräänlaista luontaista taikavoimaa. Se on ulkonäöstä ja luonteesta riippumaton tekijä, joka määrittelee henkilön viehättävyyttä, ikäänkuin yksilön romanttinen "potenssi".\nKirves on taikakalu, jota vanhan kansan tietäjät käyttivät loihdintarituaaleissaan. Se on symbolinen vastike suomalaisen muinaisuskon pääjumalan Ukon kirveelle, joka on verrattavissa vaikkapa norjalaisen mytologian Thorin vasaraan.\nHäissä on ennen vanhaan ollut tapana suojata eli varata hääpari kateiden (=noitien) pahalta silmältä, sekä haltijoiden ja pahojen henkien vaikutukselta. Varaamisen suoritti tietäjä, ja muu hääväki edisti omilla toimillaan parin tulevaa avio-onnea.\nAlle olen koonnut pienen listauksen erilaisista perinteistä ja uskomuksista häihin liittyen.\n20 muinaissuomalaista häärituaalia ja -uskomusta:\nKaikkiin neljään ilmansuuntaan kumartaminen ja täten kunnioituksen osoittaminen\nHääparin kolmesti kiertäminen viikatteen, tulisen päreen, ja veden kanssa suojakeinona\nHääparin vaatteiden yhdistäminen luuneuloilla (olkapäistä, vyötäröltä ja jaloista, "että joutuvat lähelle toisiaan"), jota seuraa parin kävelyttäminen kahden tulen välistä\nMorsiamen itketys, on itkettävä "oikein sydämmensä kyllyydestä" avio-onnen varmistamiseksi\nMorsiamen ja sulhasen hiusten yhteenletitys, tai anopin hiuksilla morsiamen hiusten letitys\nMorsiamen tuli koskettaa uunia uuteen kotiinsa saapuessaan, jotta viihtyisi siellä\nHunajalla sivellyn leivänkannikan uhraaminen esivanhemmille\nHäävuoteen alle kivien (niin monta kuin haluttiin lapsia), tai koivunhalkojen laittaminen (suojaamaan hääparia)\nSuojelevan vaikutuksen omaavan punaisen värin käyttö häävaatteissa (lakki, huivi, paidan kirjailut), ja myös hääkulkueen reitti, häävuode, sekä häälahjat suojattiin punaisella narulla\nAlastoman lapsen nostaminen hääparin pään päälle vihtomaan parille hyvää lapsionnea\nMorsiamen veden luokse matkaaminen, ja ruokalahjojen laskeminen Veen emolle (näillä povattiin terveyttä ja jälkikasvua) ja veden äärellä tanssiminen\nMorsiamen kukkaseppele tehtiin vahasta valmistetuista appelsiininkukista ja/tai myrtistä (appelsiininkukat symboloivat hedelmällisyyttä ja myrtti siveyttä sekä ikuista rakkautta)\nMorsiamella saattoi seppeleen sijasta olla hääkruunu, joka oli koristeltu helmin tai peilein, sekä sisälsi suojaavia yrttejä\nHääparin onnea oli tapana ennustaa eri tavoin: hääpäivän säästä (pouta=onnea, sade=riitoja), laitetusta juomasta (makea tarkoittaa hyvää onnea), tai hääpäivän aikana poltetuista kynttilöistä\nTalon kuistilta morsiamen korun heittäminen heinikkoon, löytäjälle oli tietenkin luvassa naimaonnea\nUutta- ja kasvavaa kuuta sekä pihlajanmarjojen aikaa pidetään suotuisina häiden järjestämiseen\nHääkulkue suojataan asettamalla maahan kolme kiveä joiden päälle pari astuu oikealla jalalla (päiden tulee koskettaa toisiaan), kiertämällä pari kolmasti palavan päreen ja kirveen kanssa (kirveenterällä maata piirtäen), nostamalla päreet parin päälle ja hajottamalla päreet pihamaalle\nSulhasen valmisteluihin kuuluu tulusten tai kekäleiden laittaminen kenkiin ("tunge tulta sukkiheis, kekäleitä kenkiheis") ja villaisten samana päivänä valmistettujen kintaiden ripustaminen kaulaan\nSulhanen suojataan pujottamalla tämä päreistä tehdyn kolmion lävitse tai laittamalla tämän vasempaan pohkeeseen höyhen\nHäämatka symbolisoi taianomaista siirtymistä yhdestä elämänvaiheesta toiseen: Häämatkan tapoihin kuuluu matkaan lähteminen äänekkäästi huutaen ja jalkoja tömistellen ("mitä suurempi melu sen iloisempi elämä"), matkan taittaminen kiirehtien ("ettei sulhanen lähtisi kävelemään neljällä jalalla" eli muuttuisi sudeksi), esteiden rakentaminen kulkueen tielle (sidotaan yhteen puiden latvoja, vedetään tielle lehvin ja kukkasin koristeltuja köysiä), tulien sytyttäminen kulkueen reitille ja tulien yli hyppiminen\nOsa näistä ja paljon muita löytyy täältä.\nItse voisin nähdä näistä soveltavani ainakin tuota punaisen värin käyttöä (kun se niin täydellisesti Vampyyri-teemamme sointuu), hääkruunua joka on mielestäni aivan ihana (etenkin modernimmat pitsiset kruunut viehättävät), ja tietenkin pihlajamarjojen aikaa, onhan meillä syyshäät suunnitteilla.\nMitä suomalaisia perinteitä teidän häissänne aijotaan noudattaa/on noudatettu?\nKuiskannut Bloody Mari Ei kommentteja:\nTägit: hääkorut, hääkruunu, hääkukat, hääohjelmaa, hääperinteitä, kukkaiskieli, muinaisuskonto, suomalaisia hääperinteitä, symboliikka\nViime viikolla CHANEL esitteli uutta kokoelmaansa, Les Talismans de CHANEL, joka saa nimensä suojaavia ominaisuuksia ja onnea tuottavista amuleteista, talismaaneista. Koska osa meille nykyaikoihin säilyneistä hääperinteistä juontaa juurensa antiikin Roomaan ja sen ajan uskomuksiin, joissa etenkin morsio tuli suojata pahoilta hengiltä, mielestäni talismaani-korut ovat täydellinen tapa suojautua epäonnelta omana juhlapäivänä - tyylillä.\nCHANEL on tunnettu moninaisten symbolien ja mystiikan hyödyntämisestä korujensa suunnittelussa. Kokoelma koostuu yhteensä viidestäkymmenestä korusta, jotka on jaettu yhteentoista eri teemaan. Teemat kulkevat nimillä “Magnétique”, “Envoûtante”, “Secrète”, “Attirante”, “Mystérieuse”, “Solaire”, “Fascinante”, “Charismatique”, “Hypnotique”, “Particulière” ja “Les Talismans de Madmoiselle”. Oleellisin motiiffi korukokoelmassa on quatrefoil, eli neliapila, jonka hyvää onnea tuottava ominaisuus on varmasti kaikille tuttu. Korujen tyylissä on byzanttilaista henkeä, timantteja, japanilaisia helmiä, safiireita (jotain sinistä!), sekä lakkaa ja enamelia kauniissa väreissä.\nLinkin takaa löydät lisää kuvia näistä ihanuuksista, esittelen tässä vain maistiasina omia lemppareitani.\nTägit: CHANEL, hääkorut, hääperinteitä, symboliikka\nMuuten haikeaa aamuani piristi tänään tämmöinen ihana löytö!\nSiis aivan tajuton! Rakastan valkoisen ja harmaan leikkiä mekon pinnalla, se tuo kankaan laskokset täydellisesti esiin. Vähän jotain saman henkistä ja hiukan gootihtavaa olen haaveillut omaan häämekkooni. Arda Wigs loi tämän taiteellisen asun The Labyrinth of Jareth Masquerade Ball -nimistä tapahtumaa varten. Upea organzamekko sai uuden ilmeen kynäruiskun avulla. Koska olen koulutukseltani kuva-artesaani, ei kynäruiskun käsittely ole minullekaan vieras juttu. Tämä esimerkki pistää mieleni vilisemään täynnä kaikenlaisia ihania ideoita siitä miten voisin tuunata omaa mekkoani sitten tulevaisuudessa.\nOletko itse tuunaillut tai ajatellut tuunaavasi omaa häämekkoasi jotenkin?\nTägit: DIY, gootti, goth, häämekko, häämekon tuunaus\nJo itse ajatus naimisiinmenosta ja omasta hääseremoniasta nostaa sydämen kurkkuun.\nMoni varmasti käy mielessään läpi erilaisia unelma- ja kauhuskenaarioita omiin häihinsä liittyen. Yleistä on myös joko sulhasen, tai ystävien seurassa leikkiä tällaista niin kutsuttua mielikuvitusleikkiä, jossa hupsutellaan tulevien häiden tapahtumia arvailemalla. Tämä on minusta tärkeä rituaali, joka omalla tavallaan valmistelee ihmistä siihen mitä tuleman pitää.\nOlen tässä kesän aikana pohtinut, kuinka voisin itse valmistella sydäntäni tuleviin häihini. Olisi ihanaa, jos koko suorituksesta voisi pitää ensin ns. kenraaliharjoittelun, aivan kuin näytelmän ensiesitykseen varauduttaessa. Äkilliset muutokset ja yllätykset tuppaavat aiheuttamaan sielussani ahdinkoa, joten harjoittelemalla voisi sitten ehtiä oppia virheistään ennen tositoimia. Käytännössä tämä tietenkin olisi todella vaivaannuttavaa, ja saattaisi jopa hieman latistaa oikean seremonian fiiliksiä. Mikä siis avuksi?\nRakas harrastukseni, roolipelit! Edellä mainitsemani unelmointi sekä teatteri yhdistyvät mielestäni täydellisesti roolipelauksessa. Jos et vielä tiedä mistä on kyse, tässä lyhyt lainaus Wikipediasta:\n"Roolipeli on vuorovaikutteisen kerronnan muoto, jossa osallistujat eläytyvät kuvitteellisten hahmojen rooleihin. Niin sanotuissa pöytäroolipeleissä pelaaminen tapahtuu lähinnä keskustelun muodossa, live-roolipeleissä eli ”larppauksessa” näytellen. Pelien juoni muotoutuu ja kehittyy osallistujien välisessä vuorovaikutuksessa eräänlaisena improvisaationa. Ennalta määrätyn käsikirjoituksen osuus rajoittuu roolipeleissä kertomuksen tausta-asetelmiin ja lähtökohtiin."\nMitä apua roolipelaamisesta sitten on häihin valmistautumisessa?\nKuvittele, että sinulla on hahmo, jonka sielunelämän ja kamppailut olet tuonut osaksi eeppistä tarinaa. Kun toverusten voimalla saavutetaan älyttömiä juttuja, joudutaan vaaroihin, ja ehkä pelastetaan maailmakin siinä sivussa, ei ole ihme jos romanttiset tunteet puhkeavat kukkimaan roolihahmojen välillä. Ja mikä sen täydellisempi lopetus tuolle tarinalle, kuin se, että rakastavaiset saavat vihdoinkin toisensa. Muistele nuoruudestasi vaikka kaikkia niitä satuja ja Disney-elokuvia, jotka päättyvät onnellisiin häihin. Mikäli pelin maailma sisältää fansiaelementtejä, näissä häissä voi tapahtua vaikka mitä, kurpitsavaunut ja lentävä matto ovat vain jäävuoren huippu!\nPelin aikana roolihahmo tulee läheiseksi. Väitti kuka mitä tahansa, siinä on aina pieni palanen sinua. Tämä hahmo on samalla jotain erilaista kuin sinä itse, mutta kuitenkin jotain tuttua. Käsittelemällä hahmon omia tuntemuksia, pelkoja, unelmia, rakkautta ja sitoomusta on helppoa päästää irti omasta stressistä ja huolista hetkeksi. Itsestä irtautumisen ohella omaan hahmoonsa kuitenkin myös samaistuu helposti, ja näin roolipelatuista mielikuvitushäistä voi ammentaa itsevarmuutta ja onnistumisen tunteita.\nOmassa pelipöydässäni on tällä hetkellä meneillään kaksi eri roolipelikampanjaa, jotka lähenevät loppuaan. Molemmissa peleissä olisi tarkoitus pitää häät hahmoilleni. Pääsen siis arkielämän hääsuunnittelun lisäksi vielä suunnittelemaan kahdet mielikuvitushäät! Odotankin molempia innolla, ja ehkä raportoin lopputuloksista tänne kunhan sen aika koittaa.\nKiinnostuitko roolipeleistä? Lähes kaikissa isommissa Suomen kaupungeista löytyy paikallinen seura, joka järjestää mahdollisuuksia kokeilla roolipelaamista. Suosittelen sitä ihan kaikille, se on aivan mahtava harrastus!\nOletko kenties jo pelaaja? Onko niissä peleissä joihin olet ottanut osaa koskaan juhlittu häitä?\nTägit: geek, harrastukset, häihin valmistautuminen, roolipelit, stressin lievitys\nKaipaatko jotain synkempää kimppuusi, tai haluatko tuoda kaunista kontrastia parilla voimakkaan värisellä katseenvangitsijalla?\nKoska olen tämmöinen synkkissielu ja koska se sopii häidemme teemaan, olen koonnut lyhyen listauksen ihanista tummanpuhuvista kukkasista ja niiden merkityksistä hanakotoban (japanilaisen kukkaiskielen) mukaan. Kaikista ei löydy suoraan merkitystä mustalle, mutta oikeasti mustat kukat ovat useinmiten todellisuudessa niin syvänvärisiä punaisia tai purppuroita, että ne vain näyttävät mustilta.\nSymbolisoi: myötämielisyyttä, myötätuntoa, rakkauden julistusta, rakkauden tunnustusta (punainen), salaista rakkautta (keltainen), tosirakkautta (pinkki), kuolematonta rakkautta (purppura), "odotin sinua pitkään" (valkoinen), kauniita silmiä (monivärinen)\nSyntymäkukka päiville: 07/01 (valkoinen), 10/04, 26/04\nSymbolisoi: muistoa, mielenrauhaa, skandaalia, sekä toiselle annettuna viestittää "hälvennä huoleni"\nSyntymäkukka päiville: 06/03, 20/12\nSymbolisoi: rakkautta, kauneutta, kainoutta, erinomaisuutta, hurmaavuutta, innovaatiota, intohimoa ja uskollista rakkautta (punainen), mustasukkaisuutta (keltainen), kunnioitusta, lupausten pitämistä ja siveyttä (valkoinen), eleganssia, arvokkuutta, lämminsydämisyyttä ja rakkauden valaa (pinkki), kiintymystä (syvän punainen ja laventeli), terveyttä, hurmaavuutta, luottamusta ja siteitä (oranssi), viattomuutta, raikkautta (vaalea oranssi), ihmeitä, unelmien toteutumista, taivaallista siunausta (sininen), rakkaudentunnustusta (nuppu), lopuntonta rakkautta ja erityisiä saavutuksia (miniruusut), sekä toiselle annettuna viestittää "rakastan sinua"\nLisäksi ruusun lehdet merkitsevät toivoa ja piikit naamioitunutta siunausta.\nSyntymäkukka päiville: (punainen) 10/02, 01/06, 25/12, (oranssi) 11/04, (vaalea oranssi) 15/12, (valkoinen) 19/01, 07/05, 14/05, 17/07 (pinkki) 26/03, 17/06, (keltainen) 04/06, 23/09, (syvän punainen) 03/08, (laventeli) 26/09\nSymbolisoi: upeaa kauneutta, siisteyttä, naisellisuutta, unenomaista kauneutta, intohimoa (värilliset)\nSyntymäkukka päiville: 31/05, 31/10, 02/11, (värilliset) 22/10\nSymbolisoi: arvokkuutta, viattomuutta, puhtautta, turhamaisuutta (punainen/pinkki), herttaisuutta (keltainen), erinomaisuutta ja hauskuutta (oranssi), majesteteettisuutta ja ylpeyttä (tiikerililja), siveyttä ja häikäisevää kauneutta (casablanca)\nSyntymäkukka päiville: 31/07, 12/03, 28/04, 27/06, 30/06, 21/07, 30/08, 04/10, 12/10, 06/11\nSymbolisoi: mietteliäisyyttä, rauhallista mieltä, vilpitöntä rakkautta, luottamusta, lojaaliutta, ajatusta (purppura), huomaavaisuutta (valkoinen), vaisuutta (keltainen), vaatimatonta onnellisuutta (oranssi)\nSyntymäkukka päiville: 09/01, 18/01, 02/02, 08/02, 15/03, 25/05, 11/11\nSymbolisoi: kapinallisuutta, päätöstä, syvää ystävyyttä, sekä toiselle annettuna viestittää "hyväksyn sinut sellaisena kuin olet"\nSyntymäkukka päiville: 25/04, 22/06\nSymbolisoi: oikullisuutta, erinomaisuutta, eleganssia, arvokkuutta\nSyntymäkukka päiville: 12/07, 29/07, 13/08, 22/10\nSymbolisoi: salaista kohtaamista, intohimoista rakkautta, salaista rakkaussuhdetta, voittoa, sekä toiselle annettuna viestittää "valmistaudu huolella"\nSyntymäkukka päiville: 10/11\nSymbolisoi: kaipuuta, jumalointia, kiihkeää rakkautta, kirkkautta, ihailua, sekä toiselle annettuna viestittää "silmäni katsovat vain sinua"\nSyntymäkukka päiville: 05/08, 15/08, 17/08\nSymbolisoi: kaunista muotoa, kestävää rakkautta, hiipumatonta rakkautta, onnen koettelemia rakastavaisia, sekä toiselle annettuna viestittää "en unohda sinua"\nSyntymäkukka päiville: 14/05, 17/05\nSymbolisoi: vilpitömästi rakastavaa neitoa, siveyttä (pinkki), harmoniaa ja kiintymystä (punainen), kaunista, siveellistä ja viehkeää (valkoinen), rakkauden muistoja, odottamatonta mielenmuutosta (suklaa eli musta)\nSyntymäkukka päiville: 27/09, 09/10, 31/10\nSymbolisoi: rakkauden siunausta, tyylitajua, urheutta, sielukkuutta, leskeyttä\nSyntymäkukka päiville: 01/10\nSymbolisoi: onnistumista, kirkasta mieltä, mahtiponttisuutta, sekä toiselle annettuna viestittää "annan sinulle anteeksi"\nSyntymäkukka päiville: 28/01, 21/02, 24/04, 30/04\nSymbolisoi: kuninkaallisuutta, vaurautta, häveliäisyyttä, ylväyttä, mahtiponttisuutta\nSyntymäkukka päiville: 03/05, 07/05\nTiedot on vapaasti käännetty täältä.\nItse yllätyin auringoonkukkien intohimoisesta merkityksestä, mutta koska se on nimetty itsensä auringon mukaan on helppo nähdä miksi se on valittu edustamaan tulista rakkautta. Tiedän, ettei moni varmaankaan jaksa välittää valitsemiensa kukkien symboliikasta, mutta minulle se on aina ollut "se juttu" mikä sai minut innostumaan kukista.\nJotkin listaamistani kukista sisälsivät myös negatiivia merkityksiä, esimerkiksi tuo leskeyttä kuvaava törmänkukka. Vaikka se onkin hyvin kaunis niin tuo merkitys tekee kyllä mielestäni siitä hiukan epäsopivan hääkimppuun, mikä on harmi. Vielä kun siihen yhdistetään länsimaalainen symboliikka mustasta hautausten teemavärinä on mielikuva jo vähän turhan lähellä kuolemaa. Mutta todelliselle synkistelijälle tämä voi olla keihtova elementti, kestäähän avioliittokin vain sen aikaa "kunnes kuolema meidät erottaa".\nMitä värejä teillä oli/tulee olemaan kimpuissanne? Oletko miettinyt värien ja kukkaislajien merkityksiä valintaa tehdessäsi?\nIlokseni sain huomata, että kosmoskukka ja kallalilja ovat molemmat syntymäkukkia Halloweenin aikaan! Ne olisivat siis täydellisiä teemakukkia meidän häihimme.\nOsuiko jokin näistä kukista syntymäkukaksesi?\nKuiskannut Bloody Mari 3 kommenttia:\nTägit: hääkimppu, hääkukat, inspiraatio, kukkaiskieli, symboliikka


Talo terassilla viehättävässä pikku kylässä Balagne - Lavatoggio\nMajoitustilan nro 545570a\nLavatoggio, Haute-Corse, Ranska\nKivitalo täysin remontoitu 2 hengelle.\nVuokraan sisältyy liesi, pakastin, jääkaappi, pesukone, mikroaaltouuni, kahvinkeitin, leivänpaahdin. Terassi on varustettu puutarhakalusteilla, kahdella nojatuoli; , Pyyhkeitä ei anneta.\nJulkaistu 5. heinäk. 2016\nMeri: 7 km\nKylä sijaitsee yhtä kaukana Calvin ja Ile Rousse (12 km)\nLähellä kauniita pikkukivirantoja ja hienoa hiekkaa. Ensimmäinen ranta on 15 minuutin päässä (Lumiu tai Sant'Ambrogiu)\nBalagne tarjoaa myös vuoristovaelluksia, kuuluisan GR 20: n lähtö on Calinzanasta (enivron 15 km)\nVoit myös uida joessa (UFangu)


Testissä: Guppyfriend-pesupussi mikromuoveja vastaan | Puutalobaby\nMikromuovi-aaaa-ahdistus. Ja tiedän, että en ole ainoa. Suomalaiset ovat heränneet mikromuoviongelmaan ja hyvä niin.\nVaatepuolella fleece on nimetty syntipukiksi ylitse muiden, mutta sama ongelma koskee muitakin keinokuituja: teknisiä vaatteita, pörrösukkia, sekoiteneuleita… Pienenpienet mikromuovipalaset eivät jää vedenpuhdistuslaitosten suodattimiin vaan päätyvät vesistöihin. Auts.\nMutta mitä nyt sitten? Pitääkö heittää kaikki omat vanhat fleecet ja tekokuituneuleet roskiin? Ei kuulosta kovin ekologiselta sekään.\nYksi yksittäinen pienenpienen ihmisen pienenpieni hätäapuratkaisu voi ehkä olla tämä: pesupussi, joka nappaa talteen vaatteista mahdollisesti irtoavat mikromuovit.\nMikromuovien pesupussi-idean taustalla on saksalainen voittoa tavoittelematon liike Stop Micro Waste, joka myös ohjaa pussien myynnistä saatavat varat mikromuovien vastaiseen tutkimus- ja valistustoimintaan.\nPussin nimi on Guppyfriend, ja Reima otti sen myyntiin muutama viikko sitten verkkokauppaansa sekä myymälöihinsä.\nJa minä sain pussin Reimalta testiin!\nPesupussin käyttäminen on tosi yksinkertaista: vaatteet pussiin normaaliin tapaan värilajiteltuna, pussi maksimissaan puolilleen. Ja sitten vaan koneeseen muun pyykin kanssa. Muu pyykki voi siis olla tavallisesti siellä pussin ulkopuolella.\nPesun jälkeen vaatteet ulos pussista – ja tuohon nauhaan tai pussin saumoihin on jäänyt kiinni vaatteista mahdollisesti irronneet mikromuovit.\n…ja tässä vaiheessa: älä missään tapauksessa heitä irronnutta muoviaineista vessanpönttöön! Tämä on tässä se ”for dummies” -testikohta :D Mutta siis: irronneet muovit asianmukaiseen roskikseen, esimerkiksi muovinkeräykseen/poltettavaan tai miten nyt sitten ko. paikkakunnalla jätteiden lajittelu on tehty.\nNo, miten se pussi sitten toimi? Aito testivideo mun kahdesta ensimmäisestä koneellisesta täällä:\nTestivideota tehdessä (juurikin tuossa nauruunromahduskohdassa) mä ensin ajattelin, että no tämähän nyt epäonnistui. Ei irronnut mitään = fail?\nMutta sitten vaihdoin viestiä Reiman ”ekoasiagurun” kanssa ja tajusin: tämä tulos siis kertoo siitä, että pestyt vaatteet ovat hyvälaatuisia ja vielä hyvässä kunnossa. Näkyvää muovia ei niistä irronnut. Eli tämähän oli hyvä juttu! Sen kyllä huomaa, kun sitä mikromuovia sitten irtoaa.\nKuulemma vaikka jos pehmolelut laittaisi pesuun.\nSamalla pussi toimii myös toiseen suuntaan: se suojaa sitä vaatetta niin, että sitä mikromuovia ei irtoakaan niin paljon.\nLisäys: myös Guppyfriendin sivuilla vastataan tähän kysymykseen, että ”mitä teen väärin, kun en näe mitään kuituja” – täällä vastaus.\nPesupussi: hitti vai huti?\nItse ajattelen, että yksittäisen ihmisen vaatteista lähtevät mikromuovit ovat tietysti vain miniminiminikärpäsenkakkaosuus isosta ongelmasta: suurin mikromuovien aiheuttaja on käsittääkseni liikenne.\nMutta vaateasia on yksi niistä jutuista, jonka yksittäinen ihminen voi tehdä vähän paremmin. Siksi se ei ole mitenkään yhdentekevä!\nPesupussi ei ratkaise maailman mikromuoviongelmaa. Mutta ajattelen, että ehkä yksittäiselle ihmiselle se voi ratkaista sen henkilökohtaisen tuskan, että ”mitä hemmettiä näille jo-hankituille vaatteille nyt tehdään”.\nJoten kyllä: Guppyfriend-pesupussi jää meillä ihan ehdottomasti käyttöön. Pesen siinä jatkossakin ainakin fleecet, tekokuituvaatteet ja tekniset ulkovaatteet.\nJa lasten pehmolelut sitten, kun/jos niiden pesun aika on.\nPS. Lisää linkkejä kiinnostuneille:\nTäällä lisää tietoja Guppyfriend-pesupussista, ja pussi on myynnissä Reiman nettikaupassa täällä.\nGuppyfriendin omat englanninkieliset nettisivut täällä.\nStop Micro Waste -liikkeen sivut täällä.\nMikromuoveista voi lukea (englanniksi) mm. täältä.\n10.4.2018 at 16:51\nMietin vain, että jos mikromuovi on mikroskooppista, näkyykö se edes pieninä määrinä paljaalle silmälle? Eli vähän epäilen Reiman laatuvastausta…\n10.4.2018 at 17:00\nTätä mäkin mietin alkuun – ja sain vinkin, että Guppyfriendin sivulla usein kysytyissä kysymyksissä on näistä! Täällä: http://guppyfriend.com/en/testseite/warum-funktionierts-erklaerungen\nSuoria linkkejä täällä (minkä kokoisia ovat rikkoutuvat mikromuovit?): http://guppyfriend.com/en/testseite/warum-funktionierts-erklaerungen/effizienz/wir-gross-sind-die-mikrofasern-die-waehrend-des-waschens-abbrechen ja täällä (miten pienimmät pysyvät pussissa?): http://guppyfriend.com/en/testseite/warum-funktionierts-erklaerungen/effizienz/warum-kann-der-guppyfriend-sogar-fasern-auffangen-die-kleiner-sind-als-seine-oeffnungen\nJa täällä vielä yksi osuva: ”En meinaa löytää kuituja pussista, mitä teen väärin?” Vastaus: http://guppyfriend.com/en/testseite/warum-funktionierts-erklaerungen/anwendung/ich-kann-kaum-fasern-im-beutel-finden-was-mache-ich-falsch\nTarkennan vielä tuota omaa tekstiäni, että laatupäättely ei missään nimessä tullut Reimalta silleen ”meidän tuotteet on niin hyviä” -kehuna, vaan se oli yhteistä pohdintaa, miksi näistä kahdesta koneellisesta (joista toinen ei ollut Reimaa vaan mun vanhaa fleeceä) ei irronnut mitään näkyvää – vaikka selvästikin muiden käyttäjien kokemuksia/videoita lukiessa/katsoessa sen huomaa kyllä, että joistain vaatteista irtoaa ihan silminnähtävääkin muovia. Mutta näistä ei sattunut irtoamaan mitään silminnähtävää. Toisaalta tosiaan myös pussi suojaa vaatetta.\n10.4.2018 at 18:00\nGuppyfriendiä löytyy myös Partioaitasta, Scandinavian Outdoorsista ja Intersportista.\nKosmetiikan mikromuoviin kannattaa myös kiinnittää huomiota.\n10.4.2018 at 18:25\nToivottavasti jossain vaiheessa ihan marketeistakin, jotta tuollaisen ostaminen ois mahdollisimman helposti monen ulottuvilla! :)\n10.4.2018 at 21:20\nJos/kun aijot joskus noi tyttöjen pehmolelut pestä niin hihkaise ihmeessä tuloksista, josko niistä mikromuovia sitten irtoaisi! Kiinnostaa nimittäin :D\nHieno tuote ja mahtavaa että tälläisiäkin luodaan nykymarkkinoille. Eihän tämä mitään maailmaa pelasta mutta kuten sanoitkin niin ainakin helpottaa omaa omantunnontuskaa kiitettävästi!\n10.4.2018 at 21:25\nJoo, kerron sitten! Mä veikkaan, että laitan koneellisen pesuun sitten, kun palataan Suomeen :)\nJa kyllä, just tämä! Mikromuoviongelmiin tarvitsee paljon isompia ratkaisuita, mutta omalta kohdalta tällä voi tehdä jotain pienenpienenpienenpientä :) Ja sekin on kiva, että tuon tuotot käytetään myös tän asian eteen!\n11.4.2018 at 10:30\nAsiaa! Mää ajattelen niin että kaikki nää pienet kärpäsetkakat yhdessä saa aikaan jo tosi ison avun! Tai siis en ajattele vaan niinhän se on :D jos kerrotaan ne ”tää nyt vaan on yhen ihmisen pieni teko” ees miljoonalla saati sit miljardilla tai vielä isommalla luvulla ni miettikää mikä muutos!! Tän takia mua sapettaa niin perkeleesti sellaset tutut jotka oikeuttaa oman TODELLA kuluttavan elämäntapansa sillä että ei tää mun toiminta mitään merkkaa. En vaan pysty hyväksymään.\n11.4.2018 at 12:36\nTotta! Ja samanaikaisesti tietysti kaikella tällä keskustelulla ja näillä pienillä nikseillä ja niiden jakamisella syntyy yleistä keskustelua, jolla saadaan painetta ”ylätasolle”, jossa tehdään erilaisia isompia päätöksiä ja toimenpiteitä. Eli kehittämään entistä ympäristöystävällisempiä materiaalia vaatteisiin ja kemikaaleihin. Ja kaikkein isompana tietysti liikenne – mikä on tavallaan vähän ironista, että uskon, että vaateteollisuus on tässä paljon enemmän hereillä kuin mitä ikinä saadaan liikennettä kuriin, ja suurin osa mikromuovista on ilmeisesti peräisin autoilusta…\n11.4.2018 at 11:54\nAinakin joihinkin pesupusseihin jäi kiinni vain 30-40% softshellin mikromuoveista SYKE:n testeissä. Allaoleva juttu on viime joulukuulta.\nParempi toki 30-40% kuin ei mitään! :)\n11.4.2018 at 12:29\nOlisipa kiva tietää, mikä tuo pesupussi on ollut; harmi, että ei mainita! Täällä on Guppyfriendin omat vastaukset pussin tehokkuudesta: http://guppyfriend.com/en/testseite/warum-funktionierts-erklaerungen/effizienz\nJa totta, mikä vaan pussi tuossa on ollut kyseessä, niin parempi jopa ihan se 30-40 % kuin mikään! Plus että ilman sitä pussia niitä kuituja olisi voinut irrota vieläkin enemmän, kun se pussi suojaa myös sitä, että ei irtoaisi niin paljon…\n11.4.2018 at 13:41\nEnpä tiennyt vielä tästä, joten kiitos tietopläjäyksestä! Oma tavoite on lopettaa keinokuitujen ostaminen, mutta ne nykyiset varmasti ois hyvä pestä tämmösessä,\n11.4.2018 at 14:24\nJesh, kiva että oli hyötyä! <3 Joo tosiaan kun näihin asioihin "herää", voi jatkossa katsoa hankintojaan sillä silmällä ja pyrkiä ostamaan parempia materiaaleja. Mutta tosiaan ei niitä nykyisiäkään pois halua heittää! Tää on tosiaan just hyvä kyllä siihen <3\n11.4.2018 at 15:19\nMulla ehkä vähän kurtistaa kulmia tuo hinta. Kolmekymppiä pesupussista? Sun postauksen mukaan Guppyfriend ohjaa pussien tuotot tutkimus- ja valistustyöhön, mutta Reiman sivuilla (katsoin tuota verkkokauppalinkkiä, avasin myös lisätiedot yms.) ei ainakaan mainita asiasta sanallakaan.\nReima mainosti pussia somessa, ja moni sen alla kommentoi, että todellinen ympäristöteko Reimalta olisi antaa tuo pussi fleecen ostajalle ilmaiseksi. Se nyt kuulostaa ehkä vähän äärimmäiseltä ja saattaisi jopa rohkaista fleecen ostamiseen, mutta kaikesta huolimatta kiinnostaisi kovasti nähdä tuon kolmenkympin hinnan kulurakenne, eli kuinka iso osa siitä päätyy Guppyfriendin hankkeisiin ja kuinka iso Reiman taskuun. Valmistuskustannuksia kun on vaikea uskoa kovin korkeiksi.\n11.4.2018 at 15:46\nIhan totta, että valmistuskustannukset ei varmasti ole kovin suuret, mutta tosiaan (tämä tietty itsestäänselvyys) Reima ei näitä valmistuta vaan kyse on Guppyfriendin valmistuttamasta tuotteesta, jonka Reima otti (ostaa jälleenmyyntiin) myyntiin myös omaan nettikauppaansa, jotta se olisi kuluttajien saatavilla helposti. Guppyfriendin taustalla puolestaan on voittoa tavoittelematon Stop Micro Waste: https://www.stopmicrowaste.com. Ja siis mun mielestä se on hyvä ”käytännön pieni vastuullisuusteko” (tämä mun omia ajatuksia) eli kerran jos yritys myy/on myynyt tuotteita, joista voi mikromuovia irrota/irtoaa, sen kuuluu miettiä/tutkia asiaan myös erilaisia ratkaisuja. Tässä tosiaan ”pika-apu” tuotemuodossa tarjolle kuluttajien jo-ostetuille tuotteille, ja toisaalla tehdään materiaalien kehitystyötä tietysti vauhdilla.\nTsekkaa siis tuo Stop Micro Waste-liikkeen nettisivu (linkki yllä) ja Guppyfriendin oma sivu: http://guppyfriend.com/en/\nPussin ilmaiseksi antaminen olisi tietysti MAHTAVAA. Mutta varmasti aivan järkkykallista, koska Reima ei tosiaan valmistuta tuotetta vaan ostaa (tai miten se jälleenmyynti nyt sitten toimiikin) itsekin tuotteen jälleenmyyntiin Guppyfriendiltä :)\nedit. Tsekkasin Guppyfriendin omilta sivuilta hinnan, sieltä voi siis ostaa (Saksassa) suoraankin näitä. 29,75 e oli hinta siellä eli ihan kamalasti ei vaikuttaisi ilmaa olevan Reiman hinnassa :D\n11.4.2018 at 20:30\nMulla tulee näistä mieleen, että kun kerta on filtteri johon mikromuovi tarttuu, miksei sitä filtteriä laiteta pesukoneen poistoletkuun, tai sinne jätevesenpuhdistamolle, tai mieluiten sekä että. Toki se vaatetta suojaava vaikutus sitten puuttuu jos se kerätään vasta siellä, että onhan se tehokkaampaa pussissa.\n11.4.2018 at 20:51\nNo niinpä! Nyt sit pitäisi kehittää ihan pesukoneisiin suoraan laitettava filtteri (ja sit se pakolliseksi varusteeksi!), niin olisi vielä joka ikisen käytössä eikä vain niillä, jotka pussin hankkii!\nIlmeisesti tuossa on kuitenkin vielä teknistä haastetta, mutta toivottavasti joku keksii tekniikan! Täällä on siitä: http://guppyfriend.com/en/testseite/warum-funktionierts-erklaerungen/effizienz/warum-wird-der-filter-nicht-direkt-in-die-waschmaschine-eingesetzt\n13.4.2018 at 21:02\nTässä samassa jutussa, jonka linkkasin tuossa ylempänä, kerrottiin, että jätevedenpuhdistamolle jää valtaosa mikromuoveista, mutta esim. pääkaupunkiseudulla puhdistamoliete viedään pelloille/viherrakentamiseen, eli päätyy maaperään, eikä sekään ole toivottavaa. Mutta todellakin, miksei pesukoneissakin ole kunnon filttereitä!\n12.4.2018 at 09:51\nJos kerran muutamalla kympillä voi suodattaa mikromuovia, miten ne ei jätevedenpuhdistamoissa sitä onnistu suodattamaan?\n12.4.2018 at 10:30\nNo niinpä! Voiko olla, että ei ole tähän asti ahoitusta/tekniikkaa/tietoa kehittää suodatinta vedenpuhdistamoihin…? (tsekkaa tuo linkki vähän ylempää) Mutta hei TOISAALTA kuulin ystävältä, joka oli kuullut Syke:n tutkijalta (?), että suomalaiset vedenpuhdistamot itse asiassa ON aika tehokkaita, mutta että ongelma on lietteessä: ymmärsinköhän oikein, se jätevesi sitten käytetään kuitenkin lietteeseen, joka päätyy sit kuitenkin sitä kautta maaperään… Nyt saattaa mennä myös väärin, sori!\n13.4.2018 at 16:16\nTässä on varmaan vähän sellainen juttu, että pesukoneessa pyörivä pesuvesi on vettä + veteen liukenevia kemikaaleja, siis rakenteeltaan kutakuinkin yhden H2O-molekyylin kokoista matskua. Tästä siis voi mikromuovi vielä olla suodatettavissa.\nJätevedenpuhdistamoille sen sijaan tulee veden mukana ”sitä itteään”, vessapaperia ja mitä nyt itse kukin keksiin huuhtoa vessasta alas. Eli yhtä tehokas suodatus ei varmastikaan enää ole mahdollista. Ja vaikka suurin osa jäisikin vedenpuhdistamoilla lietteen sekaan (hieno juttu sinänsä), niin se liete kuitenkin tosiaan pitää johonkin kipata, niin se on käytännössä maaperässä sitten.\n12.4.2018 at 12:25\nOn ihan helppo jättää ostamatta fleece- yms mikromuovia tuottavat rätit. Villa ja muut luonnonkuidut ovat parempi valinta.\n12.4.2018 at 15:17\nMulle joidenkin osalta on helppo, mutta ihan kaikkea en suorilta helpoksi sanoisi omalta kohdalta… Monen vaatteen (esim. just fleecen) oston voi korvata luonnonkuiduilla (tietysti kantsii ottaa huomioon, että esimerkiksi puuvillan tuottamisessa usein on paljon eettisiä ongelmia), mutta mitenkäs esimerkiksi lasten ulkohaalarit ja kuravaatteet…? Joidenkin merkkien uusissa malleissa (esim. just Reimalla) on toki ympäristöystävällisemmät pintakäsittelyaineet, mikä on ihan huippua! Mutta kaikki sellaiset laitan itse kyllä jatkossa pesussa varalta tuohon pussiin. Ja sit on tosiaan tuo, että mitä tekee vanhoille jo-ostetuille vaatteille…\n12.4.2018 at 15:40\nMä tätä mielestäni jo kommentoinkin, mutta minne lienee kadonnut. Itseäni epäilyttää pesupussissa ensinnäkin se, että kaikki mikroskooppista isompi lika mitä vaatteissa on (hiekka, ruoka…) on sitten myös siellä pussissa edelleen pesun jälkeen. Toiseksi jos pussin tyhjentää muovijätteeseen niin se muovijäte pestään ennen uusiokäyttöä. Epäilen suodatetaanko pesuvettä mikromuovit pitävästi. Jos taas mikromuovit päätyvät sekajätteeseen joka ei mene polttoon, ne kulkeutunevat myös maaperässä edelleen pohjavesiin.\n12.4.2018 at 16:05\nOutoa, sun viestiä ei löydy roskapostistakaan! Mitään en ole poistanut tietenkään (poistan kommentin ehkä kerran vuodessa eli en sitä muutenkaan juuri tee :D ).\nToi on hyvä pointti, sieltä pussista sitten varmaan pitää putsata myös hiekat sun muut ois. Tähän törmää ehkä sitten, kun pesee kuravaatteita tuossa eka kertaa :) Nyt pussissa ei näyttänyt olevan yhtään mitään.\nMä en ole kovin syvällä tuossa jätteenkäsittelytietoudessa, mutta eikö se poltettava muovijäte olisi sitten tän paikka? Tietysti sehän vaihtelee Suomessakin paikkaunnittain, että miten jätteen käsittely on järjestetty. Stop Micro Waste -liikeen tutorial-videossa (täällä: https://www.youtube.com/watch?v=26tyzk3sFBs) tuossa kohdassa ruutu jakautuu kahteen ja siinä on kysymys ”is your country still using landfills?” ja jos vastaus on ”yes”, kuitu laitetaan lasipurkkiin jemmaan. Ja jos vastaus on ”no”, se laitetaan muoviroskaan. Katsii tsekata video!\n13.4.2018 at 15:35\nSuomessa ei saa orgaanista jätettä viedä enää kaatopaikalle, joten muovit on pakko kierrättää tai polttaa sekajätteen seassa. Kaatopaikoille muovia ei saa enää läjittää.\nPuhdistamoliete voidaan polttaa, mädättää tai käyttää maanrakennukseen tai lannoitteena. Jälkimmäisissä tapauksissa lietteen muovihiukkaset päätyvät maaperään. SYKEn sivuilta löytyy tietoa, että esim. Helsingin Viikinmäen puhdistamolla saadaan jäämään 99% mikromuoveista lietteeseen.\nFleecenpesijöiden lisäksi autoilijoilla on syytä katsoa peiliin mikromuovin tuottajina: auton renkaista voi kulua käyttövuosien aikana 10-20 % painosta eli jopa 1,6 kiloa muovia per rengas päätyy pölynä ilmaan ja sitä kautta suoraan luontoon.\nJa toki näitä mikromuovin lähteitä on vielä vaikka kuinka paljon muitakin, kun koko elämämme on muovin ympäröimää aamusta iltaan.


Tom Felton ei halua palata Dracon rooliin\nLuotu 08 helmikuu 2017\nUusia Harry Potter -elokuvia ei tämän hetkisten tietojen mukaan ole tulossa, mutta jos niitä joskun tulee, Draco Malfoyn roolista tuttu Tom Felton ei ole kiinnostunut vetämään päälleen Dracon viittaa, kertoo Movieweb.\nTom Felton osallistui viime viikolla A Celebration of Harry Potter -tapahtumaan USA:ssa yhdessä Jason Isaacsin (Lucius), Matthew Lewisin (Neville) ja Warwick Davisin (Lipetit/Lujahaka) kanssa. Kun Feltonilta kysyttiin olisiko hän halukas palaamaan Dracon rooliin jos Harry Potter -sarjaan tehtäisiin lisää elokuvia, Felton ilmaisi selkeästi että häntä ei kiinnosta.\n"En ole erityisen innostunut Dracosta", hän kommentoi.\nJ.K. Rowling on ainakin tähän mennessä painottanut, että Kirottu lapsi -näytelmästä ei ole tulossa elokuvaa. Jos hän joskus muuttaa mielensä, joku muu saa nähtävästi näytellä Dracoa.\nHarry Potter -elokuvien jälkeen Felton on jatkanut näyttelyä. Viime aikoina hän on näytellyt supersankarisarjassa The Flash. Suomessa sarjaa voi seurata Netflixissä, mutta Feltonin jaksoja ei ole vielä nähty Suomessa.\nPaikalla 32 vierasta ja 2 kirjautunutta\nOlet tässä: Home Arkisto Uutisarkisto Näyttelijät Tom Felton ei halua palata Dracon rooliin


Sun astianpesuaine vinegar 500 ml, sun - ruoan verkkokauppa foodie.fi | tilaa ruokaa prismasta, s-marketista, alepasta ja salesta\nSun Astianpesuaine Vinegar 500 Ml\nTehokas ja tiivistetty Sun-käsiastianpesuaine irrottaa vaikeatkin rasvajäämät helposti ja nopeasti. Aitoa sitruunaa sisältävä Sun-astianpesuaine jättää astiasi puhtaiksi ja kiiltäviksi. Pinttyneimmille hajuille liota astioita kaksi tuntia. *Pullo on valmistettu 100 % kierrätetystä muovista. Kierrätä pullo ja korkki muovipakkauksena.\n15-30% Anionisia tensidejä. <5% Hajustetta, Limonene, Linalool, dmdm Hydantoin, Benzisothiazolinone, Methylchloroisothiazolinone, Methylisothiazolinone\nKäyttöohje Pinttyneimmille hajuille liota astioita kaksi tuntia. Annostele pesuveteen tai -sieneen kevyesti puristaen. *Pullo on valmistettu 100% kierrätetystä muovista. Kierrätä pullo ja korkki muovipakkauksena.\nToimittajan tuotenumero T385697\nKäyttöohje kuluttajalle Pinttyneimmille hajuille liota astioita kaksi tuntia. Annostele pesuveteen tai -sieneen kevyesti puristaen. *Pullo on valmistettu 100% kierrätetystä muovista. Kierrätä pullo ja korkki muovipakkauksena.


When life is digital: Niin kauan.\nLähettänyt Mirka klo 14.27\nSaraCupCakez 30. heinäkuuta 2013 klo 14.56\nSÄ OOT ETTINYT SITÄ VAIKKA KUINKA KAUAN!!! Oon happy sun puolesta! :3 Mistä löysit?\nLady Narcissa 30. heinäkuuta 2013 klo 15.03\nNIIN OLENKIN :D Oon ihan hymypyllyssä nyt. Ihan hysteeriseksi menin ku kävin nää läpi ja tajusin oikeisti aidoiksi, pakko myöntää että itkukin vähän tuli :DD\nMiulla on -aivan-käsittämättömän-ihana- lukija !\nTarjosi miulle noita vielä todella reilulla kaupalla, eli sovittiin että hän postittaa lakat miulle -ennen- maksua jotta saan tutkia nuo läpi (kunto, mahdollisen feikkiyden poislukeminen).\nHYB 30. heinäkuuta 2013 klo 15.45\nHyvä että noi lakat ei enää joudu pölyttymään mun laatikoissa vaan ne on nyt arvostavassa kodissa :). Hyvä että tosiaan olivat vieläpä aitoja, koska vaikka ne julkaisun aikaan ostin niin pieni mahdollisuushan siinä vielä aina on että olisin saattanut feikin saada. Nyt vaan niitä lakkakuvia! :D\nLady Narcissa 30. heinäkuuta 2013 klo 15.55\nOli kyllä vähän ressinpoikasta kun noita aloin tutkimaan että mitenkäs jos ne onkin feikkejä. Etsintä olis edelleen jatkunu. Mutta onneksi ainakin miun silmiin nuo aitoja ovat, se saa nyt riittää. Tuli noita "Näin tunnistat feikki-OPI:n" juttuja luettua niin suomalaisista kuin ulkomaisistakin blogeista aika vino pino (oisinko peräti 24 käynyt niitä läpi)+ toki verrattua aiempaan tietouteeni ja muihin omistamiini Opin lakkoihin.\nIso, iso, valtava kiitos vielä <3\nHYB 30. heinäkuuta 2013 klo 16.03\nTosiaan vaikeetahan aitoja on feikeistä erottaa, mutta ostin nuo luotettavalta OPI myyjältä kyllä vaikka ebayta käytinkin :). Ei mun silmään mitenkään eronnu tosiaan muista OPI:n lakoista, hyvä jos tultiin samaan tulokseen :D.\nEikä mittään, raha kelpasi ja on kivaa jos näin pienellä vaivalla saa jollekulle hyvän mielen :). Kiitoksia vain itsellesi!\nLady Narcissa 30. heinäkuuta 2013 klo 16.49\nJep, itselle onneksi on toistaiseksi vain (tietääkseni) yksi feikki kantautunut, mutta sen tunnisti jo hajusta; taju meinasi lähteä, mikäli tietää mille MO:n Mirrorball-kokoelman lakat haisee niin se feikki oli ainakin kymmenen kertaa pahempi.\nHih, hyvä näin ^^\nEve 30. heinäkuuta 2013 klo 16.47\nLoistavaa! Ihanaa! :3 Nyt vielä apinanraivolla kuvia! :D\nLady Narcissa 30. heinäkuuta 2013 klo 17.03\nHehe, niitä tulee ;) Ei vielä huomenna mutta ylihuomenna !