Taistolaiset, Neuvostoliitto ja Lauri Hokkanen - VASEN KAISTA\n29.4.2021 klo 09:05\nPentti Raittila arvioi tänään ilmestynyttä Lauri Hokkasen kirjaa Kenen joukoissa seisoin.\nLauri Hokkasella on missio. Hän eli toistakymmentä vuotta parhaasta nuoruudestaan taistolaisnuorison ja SKP:n vähemmistöryhmän johtotehtävissä. Ammattivallankumouksellisen työura alkoi parikymppisenä Uudenmaan Sosialistisessa Nuorisoliitossa, jatkui Tiedonantaja-lehden levikkipäällikkönä ja päättyi tiedonantajalaisten perustaman Helsingin SKP:n piirijärjestön rinnakkaispiirin johdossa. Jo tuon kauden loppuvaiheessa hän ymmärsi olevansa väärässä joukossa.\nJohtotehtävistä erottamisen jälkeen Hokkanen vetäytyi politiikasta, masentui ja alkoholisoitui, raitistui, opetteli uudet ammatit. Jäätyään eläkkeelle hänelle tuli polttava tarve palata menneisyyteensä, ymmärtää miksi hän 1970-luvun alussa teki väärän valinnan.\nTämä tarve ja sitä seurannut yli viiden vuoden ponnistus on nyt luettavissa 500-sivuisesta kirjasta Kenen joukoissa seisoin. Taistolaisuus ja valtioterrorismin perintö. Hokkasen mukaan kirja ei ole tutkimus eikä tavanomainen muistelmateos. Se on henkilökohtainen tilinteko omasta poliittisesta toiminnasta ja siihen liittyvistä taustatekijöistä.\nHokkanen on lukenut kirjaansa varten valtavasti aineistoa: ei niinkään taistolaiskauden dokumentteja, vaan hyvin laajasti kommunismia, Neuvostoliittoa, Suomen ja kansainvälistä politiikkaa koskevaa kirjallisuutta. Luettua täydentävät 1970-luvun aikalaisten haastattelut.\nLuetun materiaalin runsaus leimaa koko kirjaa, joka pursuaa kiinnostavia yksityiskohtia taistolaisliikkeestä, Suomen sisäpolitiikasta, Kekkosesta, maamme vasemmistolaisesta kulttuuriväestä, 70-luvun poliittisista nuorisojärjestöistä, Neuvostoliitosta ja niin sanotuista reaalisosialismin maista. Hokkanen ei kerro kovinkaan laajasti omasta toiminnastaan, vaan hänelle on ollut tärkeää kuvata perusteellisesti sitä, mihin historialliseen taustaan ja poliittisiin valtapeleihin hänen toimintansa liittyi.\nOma näkökulmani on Lauri Hokkasen ikätoverin ja hänet myös 1970-luvulla joskus satunnaisesti tavanneen aikalaisen. Olen elänyt saman 70-luvun ja vähän pitempäänkin Hokkasen kanssa samassa poliittisessa liikkeessä. Kokemuksissamme taistolaisuudesta on paljon yhteistä, mutta myös merkittäviä eroja. Tulimme taistolaisiksi eri reittejä ja irtaannuimme eri tavoin, ja vielä merkittävämpi ero oli paikallisessa toimintaympäristössä.\nHokkanen kuvaa poliittista toimintaansa Helsingin Koiton talon ja Tiedonantajayhdistyksen pienissä piireissä taistolaisliikkeen kaikkein änkyräisimpien politrukkien Markus Kainulaisen ja Urho Jokisen seurassa. Oma toimintani opiskelijaliikkeessä, eri lehtien toimittajana sekä SKP:n vähemmistön hallitsemassa Tampereen piirissä oli kovin toisenlaista.\nTämä kirjoitus ei pyri olemaan kokonaisvaltainen kirja-arvio, vaan nostan esiin oman silloisen kokemukseni ja omien jälkipohdintojeni synnyttämiä kysymyksiä. Kirjan valtaosan täyttämään historialliseen taustoitukseen en juurikaan ota kantaa. Monelta osin tietoni eivät riitä Hokkasen vyöryttämän aineiston perusteltuun arviointiin. Tyydyn reunahuomautuksiin ja Hokkasen joidenkin tulkintojen kommentointiin.\nHokkanen itse kuvaa oman lähtökohtansa kirjan avausluvussa: ”En kirjoita taistolaisuuden historiaa vaan arvioin sen ydintä, suhdetta Venäjään.” Hän kuvaa kirjan syntyprosessia tuskalliseksi itsetutkiskeluksi ja tavakseen myöntää nuoruutensa harharetki. Hokkanen sanoo pitävänsä moraalisesti välttämättömänä tehdä henkinen irtiotto asettumisestaan ”nykyajan suurimman ihmisteurastamon” puolustajaksi.\nEi mikään kevyt lähtökohta, ei tekijälle eikä lukijalle.\nKirjan sisältö ja tyyli\nKirja alkaa tarinalla Otto Wille Kuusisesta, Terijoen hallituksesta sekä molempiin liittyvällä Tiedonantajan päätoimittajan Urho Jokisen alustuksella. Jokinen onkin Hokkasen itsensä ohella kirjan ehdoton päähenkilö. SKP:n vähemmistön johtajana pidetty ja liikkeelle nimensä antamaan joutunut Taisto Sinisalo vilahtelee mukana vain satunnaisesti. Esimerkiksi Tampereen taistolaisten keskuudessa ja muuallakin pääkaupunkiseudun ja Turun piirin ulkopuolella Sinisalo oli paljon Jokista merkittävämpi johtaja.\nKirjan aloittaminen Terijoen hallituksella liittyy teoksen punaiseen lankaan, jota Hokkanen myöhemmissä luvuissa valottaa eri suunnista. Sen mukaan taistolaisnuoret osallistuivat tiedostaen tai tiedostamattaan poliittiseen peliin, jossa heidän roolinaan oli olla viides kolonna, suurvalta Neuvostoliiton geopoliittisten etujen puolustaja.\nToisessa luvussa Hokkanen kertoo kiintoisasti lapsuudestaan, nuoruudestaan ja radikalisoitumisestaan Mikkelissä. Samassa yhteydessä tulee käsitellyksi Suomen ja Neuvostoliiton sodat, Leninin julmuus, ensimmäinen maailmansota, Lokakuun vallankumoukseksi nimetty bolshevikkien vallankaappaus ja sitä seuranneet kymmenet miljoonat kuolonuhrit, toinen maailmansota syineen ja seurauksineen, Korean sota … ja paljon muutakin.\nYllä oleva hengästyttävä luettelo on Lauri Hokkasen tapa kontekstoida syntymäänsä edeltäviä ja seuraavia maailman tapahtumia. Se on koko kirjaa kuvaava yritys kertoa vähän kaikesta, tiivistää valtavat historian prosessit muutamaan kappaleeseen. Pääosin kerronta on luettavaa ja vaikuttaa luotettavalta, mutta lähdeviitteiden puuttuminen kiusaa historiasta kiinnostunutta lukijaa.\nSeuraavissa kirjan luvuissa käsitellään Hokkasen ja Venäjän bolshevikkien suhdetta uskontoon, Leniniä, Stalinia, Gulag-vankileirijärjestelmää, Teiniliittoa ja sen tapaa puolustaa Neuvostoliittoa, Pirkkalan monistetta, Matti Rossia ilmiantajana ja muutenkin, kommunistisia kulttuurityöntekijöitä laajemminkin, Suomen talvisodan taustaa, fasismin ja kommunismin samankaltaisuutta, SKP:n 80-luvun alun kolmatta linjaa, taistolaisnuorison yritystä vallata Suomen Demokraattinen Nuorisoliitto, maailman nuorison festivaaliliikettä.\nMelkein jokaisessa luvussa palataan jostain näkökulmasta kirjan toisena punaisena lankana olevaan teemaan: Neuvostoliiton ja muiden kommunistihallintojen väkivaltaisuuteen, terroristiseen hallintotapaan. Se kuvataan pääasiassa menneisyydestä poimittujen esimerkkien kautta, mutta samalla vähintään implisiittisesti ja usein myös suoraan sanoen ilmaistaan tuon väkivaltaisuuden kuuluneen kommunististen puolueiden olemukseen.\nHokkanen vyöryttää lukemansa materiaalin ja omat tulkintansa juurikaan kyseenlaistamatta lähteitään tai pohtimatta niiden relevanssia. Lukijan rooliksi jää uskoa tai epäillä. Itse voin uskoa Hokkasen vilpittömästi pyrkineen totuuteen. Mutta kun hänen julkilausuttuna lähtökohtanaan on itsetilitys Neuvostoliitto-nimisen ”ihmisteurastamon” kannattamisen harharetkestä, herää kysymys, missä määrin tuo lähtökohta on vaikuttanut lähdekirjallisuuden ja sieltä poimittujen faktojen ja tulkintojen valintaan, samoin haastateltavien valintaan ja heidän kertomustensa käyttöön kirjassa.\nKun taistolaisten kirjoituksista ja puheista poimitaan kärkevimmät ja absurdeimmat kohdat, kokonaiskuva väkisinkin vinoutuu. Aikakautta tuntematon lukija ihmettelee, miten kukaan järkevä nuori saattoi liittyä tällaiseen liikkeeseen? Miten tulevat professorit, lääkärit, journalistit, bisnesmiehet tai europarlamentaarikot saattoivat kannattaa moista soopaa?\nKun on kysymys henkilökohtaisesta tilityskirjasta, sen ei pidäkään olla objektiivinen. Se on tosi Lauri Hokkaselle, ja me muut voimme verrata siihen omaa käsitystämme totuudesta.\nHokkasen mukaan Neuvostoliitto ei ollut kovin kiinnostunut tukemaan suomalaisia kommunisteja sosialismin rakentamiseksi Suomeen. Naapurimaan johdolle oli tärkeämpää Neuvostoliitolle myönteisen ilmapiirin luominen koko suomalaiseen yhteiskuntaan. Tässä neuvostoimperiumin suurvaltapoliittisessa strategiassa taistolaisten tehtävänä oli auttaa ”neuvostovastaisuuden” kieltämisessä sekä saada muut poliittiset nuorisojärjestöt kansainvälisen politiikan kiistakysymyksissä Neuvostoliiton puolelle, USA:n imperialismin vastaiseen rintamaan.\nErityisen hyvin suomalaisten nuorisojärjestöjen sitominen Neuvostoliiton johtamaan rauhanrintamaan onnistui maailman nuorison festivaaliliikkeessä. Hokkanen kuvaa, kuinka festivaaliliikkeen pohja laajeni vuoden 1962 Helsingin ”kommunistijuhlasta” vuoden 1973 Berliiniin, jossa lähes kaikki Suomen merkittävät nuorisopoliitikot kommunisteista kokoomukseen marssivat festivaalin avajaisiin stadionille Aulikki Oksasen ja Kaj Chydeniuksen Kenen joukossa seisot -laulun tahdissa.\nLauri Hokkasen itsetutkiskelun keskeinen kysymys on, miksi valitsimme Neuvostoliiton, verisen diktatuurivaltion, ihmisteurastamon? Tästä herää ainakin kolme jatkokysymystä: ketkä me? valitsimmeko Neuvostoliiton? oliko Neuvostoliitto 1970-luvun alussa ihmisteurastamo? Pohdin vastauksia näihin kysymyksiin käänteisessä järjestyksessä.\n1960-luvun suojasään jälkeenkin Neuvostoliitto oli kiistämättä yhden puolueen diktatorisesti johtama maa, jossa ei ollut sanan- eikä paljon muitakaan kansalaisvapauksia. Maan toisinajattelijoita valvottiin, vangittiin, suljettiin leireille ja mielisairaaloihin tai karkotettiin maasta. Aivan kaikkea tätä 70-luvun alun nuoret eivät ehkä tienneet, koska itsesensuuri oli sulkenut nämä teemat valtajulkisuudesta.\nNeuvostoliitolla oli takanaan veriset vuosikymmenet Stalinin kauden terroria, mutta Suomen oikeistolaiset, keskustalaiset ja vasemmistolaiset ajattelivat sen hirveän vaiheen menneen ohi. Stalinismin rikoksia käsittelevä kirjallisuus oli ilmestynyt pääosin edellisillä vuosikymmenillä, ja naapurimaan rikoksista uudelleen muistuttajat leimattiin laajemminkin kuin vain kommunistien keskuudessa ”neuvostovastaisiksi”.\nStalinin kauden terrorista tiedettiin jotain, mutta se oli myös lakaistu maton alle. Kirjassaan Hokkanen kuvaa havainnollisen tarkasti Hruštšovin vuonna 1956 pitämän Stalinin rikokset paljastavan puheen peiteltyä julkistamista, sen nopeaa vaimentamista ja unohtamista niin Neuvostoliitossa kuin Suomessakin.\nToisaalla Hokkanen kuvaa, miten Tshekkoslovakian ja muiden kansandemokratioiden alkuvuosina tuhansittain kommunistisen puolueen jäseniä kidutettiin ja teloitettiin stalinistisissa puoluepuhdistuksissa. Myöhemmin hän kertoo, miten neuvostotankkien syrjäyttämä Prahan kevään johtaja Dubček syrjäytettiin aluksi suurlähettilääksi Turkkiin ja myöhemmin eristettiin tarkasti vartioiduksi moottorisahakorjaamon työntekijäksi. Toki tällainen kohtelu on väkivaltaa, mutta 1950-luvun alun puhdistuksiin verrattuna sitä on vaikea pitää ihmisteurastuksena. Menetelmät olivat muuttuneet.\n50 vuotta sitten ihmisiä kyllä teurastettiin monessakin maassa, ennen kaikkea Vietnamissa, taistolaisuuden syntyvaiheessakin sadoin tuhansin. Suomen televisio näytti kuvia massapommituksista ja niitä pakenevista napalmin polttamista lapsista. Monet tunnetut humanistit kuten filosofi Georg Henrik von Wright tuomitsivat USA:n rikollisen sodan ja antoivat tukensa Vietnamin kansalliselle vapaustaistelulle. Suomen tiedotusvälineet oikealta vasemmalle kertoivat Neuvostoliiton tekemistä aloitteista ydinaseiden rajoittamiseksi. Kansainvälinen solidaarisuusliike välitti tietoa Neuvostoliiton tuesta Vietnamin vapaustaistelulle ja muille kolmannen maailman vapautusliikkeille.\nJa kuinka se valittiin?\nMutta, mutta. Olihan Neuvostoliitto kuitenkin epädemokraattinen ja omia kansalaisiaan sortava maa. Miksi radikaali vasemmistonuoriso valitsi sen esikuvakseen?\nValitsiko? Ja jos valitsi, missä vaiheessa se tapahtui? Olen kysynyt monilta aikalaistoveriltani, mikä heidät sai siirtymään puolueettomasta vasemmistoradikalismista tai jonkun muun poliittisen ryhmän jäsenyydestä vähemmistökommunistien leiriin. Useimmin mainittu selitys on Vietnam-solidaarisuus ja siihen liittyvä muukin kolmannen maailman vapautusliikkeiden kannattaminen. Toinen keskeinen selitys on radikaalin politiikan kaipuu.\nHiukan myöhemmin hyvin organisoitunut nuortaistolainen liike sinänsä ja siellä olevat kaverit olivat tärkeitä taistolaisiin johdattajia. Hallituksessa istuvat sosialidemokraatit ja kansandemokraatit nähtiin porvarilliseen politiikkaan mukautuvina reformisteina, kun Euroopan kapinavuoden 1968 kokenut suomalainen radikaalivasemmisto innostui parlamentarismin ylittävästä joukkotaistelusta, luokkataistelusta, ja pian myös vallankumouksesta.\nNeuvostoliitto ei ollut taistolaisuuden synty- ja organisoitumisvaiheessa puolelleen kutsuva vetovoimatekijä. Vietnam, USA:n 60-luvun kansalaisoikeusliike ja Mustat pantterit, Kuuban ja muun Latinalaisen Amerikan vallankumousliikkeet innostivat, samoin Suomessa Teiniliiton radikaalien vaatimukset koululaisdemokratiasta ja opiskelijoiden taistelu yliopistojen harvainvaltaa vastaan. Kevään 1971 metallin lakon aikana kommunistien vähemmistöön kuuluneiden työpaikka-aktiivien keskeinen rooli nosti ainakin Tampereella taistolaisuuden kannatusta työläisnuorten keskuudessa. Ja opiskelevien nuortaistolaisten elämään se toi sopivasti työläisromantiikkaa.\nKun maailman ja Suomen epäoikeudenmukaisuuksiin herännyt nuori astui koululais-, opiskelija-, solidaarisuus- tai lakkoliikkeeseen, sieltä löytyi tietoisia ja aktiivisia nuoria ja uusia järjestöjä, joihin oli helppo mennä mukaan. Kun valinta USA:n imperialismin vastaisen taistelun ja kotimaisen luokkataistelun puolesta oli tehty, tuli ratkaistavaksi myös suhde Neuvostoliittoon. Aluksi se hiukan vieroksuen hyväksyttiin, olihan se sentään Vietnamin kansan tärkein aseistaja ja tukija.\nHiukan yksinkertaistaen: ensin mentiin mukaan liikkeeseen, sieltä löytyivät aate ja teorian opiskelu, ja sitä kautta aste asteelta opittiin ymmärtämään omituista Neuvostoliittoa, sitten hyväksymään se, ja hetken päästä Neuvostoliittoa pidettiin jo maailman johtavana vallankumousvoimana.\nTulevan sosialistisen Suomen ihannemaana Neuvostoliittoa piti tuskin kukaan. Mutta sitä ei voinut sanoa julkisesti, koska sellaisen sanoja olisi voitu leimata neuvostovastaiseksi. Mutta eipä taida löytyä paljoa taistolaisnuorten dokumentteja, joissa tavoitteeksi mainittaisiin Neuvostoliiton mallin mukainen sosialismi. Taistolaiset puhuivat epämääräisesti ”sosialistisen vallankumouksen yleisistä lainalaisuuksista”, kun haluttiin erottautua aleniuslaisesta vähittäisten reformien tiestä sosialismiin. Sosialismiin siirtymisen esikuvana oli pikemminkin vuoden 1917 Lokakuun vallankumous kuin sen tuloksena syntynyt Neuvostoliitto. Vahvoja esikuvia olivat myös romantisoitu Castron ja Chen Kuuba sekä Allenden Chilen tarjoama rauhanomaisen sosialismiin siirtymisen näköala.\nSiinä Hokkanen saattaa olla oikeassa, että taustalla vaikuttivat Pariisin 68 keväästä vainun saaneet neuvostoliittolaiset, jotka opastivat SKP:n vähemmistön terävintä päätä lähestymään radikalisoituvaa nuorisoa. Ja fraaseihinsa jämähtäneiden dogmaatikkojen ohella SKP:n vähemmistössä sattui olemaan ennakkoluulottomia poliitikkoja, jotka näkivät nuorison tuoman mahdollisuuden omille poliittisille valtapyyteilleen. Ja SKP:n enemmistö sattui juuri tuossa historian taitekohdassa nukkumaan onnensa ohi. Se oli hallituksessa ja ay-liikkeessä muuttunut luokkasovittelijan näköiseksi, kun Euroopan mallin mukaan äärivasemmistolaistuva nuoriso etsi maltillisen sovittelun sijaan taistelujärjestöä.\nHokkasen mukaan ”me” taistolaiset valitsimme Neuvostoliiton. Siis ketkä me? Taistolaisnuoriso lauluineen, juhlineen, taputuksineen ja sinisine järjestöpaitoineen saattoi näyttää ulospäin yhtenäiseltä, monoliittiselta taistelujoukolta. Mutta sitä se ei ollut. Pääasiassa suuriin ikäluokkiin (1948–50 syntyneisiin) kuuluneiden liikkeen perustajien taistolaisuus oli erilaista kuin vahvaan ja kurinalaiseen järjestöön vuosina 1973–75 tulleiden tai liikkeen alamäkivaiheessa 70-luvun lopulla mukaan tulleiden.\nMyös alueelliset erot olivat merkittäviä. Tampereen seudulla SKP:n vähemmistö oli hegemonisessa asemassa kaupungin suurteollisuuden työntekijöiden ja koko kansandemokraattisen järjestöväen keskuudessa. Kommunistien politiikka Tampereella oli ennen muuta arkista joukkotyötä työläisten ja muiden tavallisten ihmisten kanssa, paljon vähemmän puolueen sisäisiin kähinöihin keskittyvää kiistelyä kuin Hokkasen kuvaamassa Helsingin tiedonantajalaisten piirissä.\nHokkasen mukaan päätyminen taistolaiseksi ja Neuvostoliiton tukijaksi ei ollut rationaalinen valinta, vaan ratkaisu tehtiin tunteen pohjalta. Olisi hölmöä kiistää ja ohittaa tunteiden merkitys nuoren ihmisen valinnoissa, ja on mahdollista, että ne ovat olleet ratkaisevia parikymppisen Lauri H:n kohdalla. Mutta on aika yksipuolista väittää tunteet ensisijaisiksi koko taistolaisnuorison valinnoille, varsinkin kun ajatus ei perustu relevanttiin tutkimukseen.\nMoni taistolaisen opiskelijaliikkeen ulkopuolelle jäänyt aikalainen on myöntänyt taistolaisaktivistien tietävyyden ja argumentointitaidon olleen ylivoimaista muihin verrattuna. Tiedollinen ja argumentointiylivoima vakuutti esimerkiksi yliopistojen tutkinnonuudistuksesta, sivistysyliopistosta, kolmannen maailman asioista tai marxilaisen teorian kysymyksistä väiteltäessä. Toki kaikkitietävyys ja Neuvostoliiton puolustamisen tai tulopolitiikan tuomitsemisen argumentit myös ärsyttivät monia.\nAsiaa ei ole tästä näkökulmasta paljon tutkittu, mutta oman käsitykseni mukaan myös tietopohjaiset pohdinnat ja marxilaisuuteen liittyvät teoreettiset keskustelut toivat ihmisiä taistolaisuuteen. Ainakin itselläni oli lapsuuden ja nuoruuden perintönä tunnepohjainen negatiivinen suhtautuminen Neuvostoliittoon. Taistolaisten rationaalinen argumentointi esimerkiksi Neuvostoliiton roolista kansallisen vapautustaistelun tukijana ja ydinaseriisunnan edistäjänä sai minut vähitellen luopumaan tunnepohjaisesta negatiivisuudestani.\nHokkasen mukaan Tšekkoslovakian miehityksen jälkikäteinen hyväksyminen ja sen jälkeinen tunneperäinen pelkoon ja voittajan eli voiman puolelle asettuminen olivat ratkaisevia taistolaistumisessa. Tämä (jo Matti Virtasen väitöskirjassaan hiukan eri sanoin esittämä) teesi tuntuu minusta kovin oudolta. Miehityksen jälkihyväksyntä oli monelle hetken aikaa vaikea pala, joka nikotellen tai pienessä porukassa vastaan jupisten hyväksyttiin. Juuri noihin aikoihin itse valitsin viiteryhmäni SKP:n kiistoissa, ja ratkaisuun vaikuttivat ensisijaisesti aivan muut asiat.\nTunteilla oli minun kokemukseni mukaan erityisen suuri merkitys ennen taistolaisvaihetta, kun nuori sukupolvi samastui vietnamilaisten kärsimyksiin, kansallisten vapausliikkeiden vallankumousromantiikkaan tai Suomen vuoden 1918 sisällissodan punaisten kohtaloihin. Tunteilla oli myös keskeinen merkitys tovereiden mukana pitämisessä. Yhteiset laulut ja juhlat, toveripiirin vahvat tunnesiteet, oman liikkeen voiman ja myönteisen ilmapiirin kokemukset Spartakiadeilla, kaikki nämä auttoivat pysymään sitoutuneita ja unohtamaan epäilyt ja kriittiset kysymykset.\nKetä kirja palvelee?\nLauri Hokkasen kirja ei jätä kylmäksi. Monelle tuon ajan eläneelle se voi olla kaunistelematon totuus taistolaisuudesta ja sen taustavoimista. Joku toinen voi omien kokemustensa perusteella todeta, että eihän se noin mennyt. Kirjaa voi perustellusti pitää yksipuolisena, koska sen tavoitteena ei ole ollut kuvata taistolaisuutta kokonaisuutena, vaan ennen muuta sen suhdetta Neuvostoliittoon.\nJokseenkin tasan 50 vuotta sitten ilmestyi Rauno Setälän Uusstalinistin uskontunnustus, jossa kirjoittaja itsekriittisesti kuvaa kääntymystään aleniuslaisesta sosialistista leninistiksi. Mikä sopisi nimeksi Hokkasen perusteelliselle itsekritiikille? Kirja ei ole tutkimus eikä analyysi, ja tilitys tuntuu lievältä sanalta. Setälän aloittamassa teologisessa hengessä, olisiko synnintunnustus oikea sana?\nMiksi tällainen kirja, ketä se palvelee?\nEnsinnäkin, kirjalle on selvä sosiaalinen tilaus monelta suunnalta. Jo viikkoja jatkuneessa sosiaalisen median ja sähköpostilistojen ennakkokeskustelusta päätellen monet entiset taistolaiset ovat kaivanneet poliittisten nuoruusvuosiensa itsekriittistä erittelyä. Tältä osin kirja täyttää ison aukon, sillä monissa aikalaismuistelmissa nuoruusvuosien taistolaisuus on kuvattu kovin pinnallisesti ja sievistellen.\nToiseksi ”taistolaisuus” on vielä yli neljän vuosikymmenen jälkeen käyttökelpoinen myyttinen leima, jota voidaan käyttää entisten taistolaisten nykyisten ajatusten mitätöimiseen. Taistolaiseksi leimaamalla torjutaan niin feministejä kuin uusien vasemmisto- ja ympäristöliikkeiden nuoria aktivisteja. Persujen Laura Huhtasaari leimaa kaikki ryhmät kokoomuksen keskivaiheilta vasemmalle kommunisteiksi. Muiden oikeistoryhmien hivenen älyllisemmässä nimittelyssä kommunisti ei ole vielä tarpeeksi paha leima, taistolaisuus ja stalinismi ovat tehokkaampia. Oikeiston politrukeille Hokkasen kirja antaakin vuosikausiksi sytykkeitä. Kirjaa ei pidä kuitenkaan tuomita sen hyväksikäyttäjien motiivien perusteella.\nNiin Hokkanen itse kuin monet muut ovat nostaneet esiin taistolaisaikaa koskevan kunnollisen tieteellisen tutkimuksen tarpeen. Tätä toivetta on helppo kannattaa.\nMutta tutkimus ei tule olemaan helppo. Kirjallista aineistoa on valtavasti, ja muistitieto puolen vuosisadan takaisista asioista on epäluotettavaa. Toisaalta pelkkiin kirjallisiin dokumentteihin nojautuminen antaa vajavaisen ja virheellisen kuvan taistolaisuudesta. Myös Hokkanen tuo kirjassaan esiin taistolaisuuteen ja koko SKP:n 70-luvun osapuolitaisteluun liittyvän harhauttavan piirteen: ihmiset ajattelivat hyvin monin tavoin Neuvostoliitosta ja Suomen tiestä sosialismiin, mutta ulospäin esiinnyttiin monoliittisen yksimielisinä. Toverien paine oli valtava voima, joka pani puolustamaan julkisuudessa sitäkin, mitä ei voinut sisimmässään puolustaa. Tästä sisäisestä ristiriidasta näyttää syntyneen myös Lauri Hokkasen kirjan käyttövoima.\nLukuvinkkejä taistolaisuudesta kiinnostuneille:\nAnna Kontula: Kuollut muttei kuopattu. Taistolaisuus ja miten sitä muistetaan\nHeikki Mäki-Kulmala: Oman uhmansa vanki – Seppo Toiviaisesta ja hänen maailmastaan\nKimmo Rentola: Kevään 1968 isänmaan toivot\nAnja Snellman: Paratiisin kartta (SSKK 2000))\nRiitta Vartti: Nuoruuden yliopistot (Kirjayhtymä 1992)\nRauni Paalanen: Agitaattorin morsian (Kirjayhtymä 1990)\nMuisteluksia ja muita aikalaiskuvauksia\nJouko Aaltonen: Agit prop – lauluja utopiasta (SKS-kirjat 2020)\nSatu Hassi: Mannerheim-solki ja punalippu (Siltala 2018)\nHeikki Mäki-Kulmala: Taistolaisuuden harmaa kirja (Pilot-kustannus 2004, ”vastakirja” Ilkka Kylävaaran teokselle Taistolaisuuden musta kirja, Tammi 2004)\nJaana Lähdetie sanoo:\nKaikki entiset Teiniliittolaiset. Kirjoittakaa muistojanne siitä 1970-luvun alusta SKS:n keräykseen ”Minun Teiniliittoni”. Miten taistolaisuus vyöryi teinien ylle.\nMinulla ei valitettavasti ole tilaa tuolle teokselle, mutta hyvin näkyy mediassa.\nMitä me vastustimme vastustaessamme Vietnamin sotaa? Emme ainakaan Pohjois-Vietnamin hyökkäystä Etelä-Vietnamiin.\nOlen muutamana päivänä harkinnut, ostaisinko Hokkasen kirjan. Jahkailu ei ole ollut minulle ominaista mutta nyt on näin. Oikeistorevisionistina olin jo 70-luvulla jossain määrin neuvostodiktatuurin hirveyksistä tietoinen, joten 500-sivuinen järkäle vanhan kertaamisena tuntuu haastavalta. Hokkasen omia tekemisiä kun kerrotaan kirjassa olevan vähän. Ne kuitenkin kiinnostavat.\nJos Lauri kävi Mikkelissä keskuskansakoulua, polkumme ristesivät jo 50-luvun lopulla nykyisen Päämaja-koulun välitunneilla. Osallistuin vuosina 1973-76 varajäsenenä SDNL:n keskushallituksen kokouksiin pari poikkeusta lukuunottamatta. Laurilla oli niissä tapana puheenvuoroissaan sanoa ”näkemykseni mukaan”. Ilmaisu ei ollut ehdoton.\nIlkka Alava Porvoo/Jyväskylä\nKauko Tuovinen, 74 v. sanoo:\nHyvä kirjoitus, Raittila, erinomainen!\nOsmo Sounela sanoo:\nSiinähän oli sellainen loukku, että imperialismi oli arviomme mukaan tarvittaessa valmis käyttämään jopa fasismin murhanhimoisia voimia tavoitteidensa ajamiseen. Ainoa kunnollinen vastavoima fasismille oli Neuvostoliitto, sen oli jo historia osoittanut. Niinpä meidän piti tukea Neuvostoliittoa kaikissa oloissa, fasismia vastustaaksemme.\nMarkus Puranen sanoo:\nMikä on taistolaisuuden perintö? Yhdet kieltävät koskaan taistolaisia edes olleensa. Toiset myöntävät olleensa, mutta sanovat sen olleen suurta erehdystä. Kolmannet myöntävät olleensa ja näkevät taistolaisuudessa hyviä, joskin myös huonoja puolia. Neljännet myöntävät olleensa ja sanovat olevansa yhä. Kuka mitenkin menneisyyteensä suhtautuu.\nKaisa Laine sanoo:\nUpea jatke antikommunsimin merkkiteoksiin Suomessa .\n”Minä ” eli hra Hokkanen pääosassa .\nSivu- tai täysin mitättömässä osassa :Sosialismin ensimmäisen valtion rakennus julmien sotien keskellä ,sen 20 miljoonaa uhria ,ja valtavat ponnistelut ,N-L saavutukset ,jotka osin jopa ylsivät nykyajankin saavutusten yli .\nNeuvostoliitolla ,jolla ja vaikkakin kulussaan hyvin paljon puutteita ,virhe-arvioita ja kompastuksia -päätyen vastavallankumouksen voittoon oli ja on kuitenkin suunnaton merkitys koko maailmalle ,silloin ja edelleen.Niiden puutteiden ,kompastusten ,virhe-askelien analysointi , arvioi missä meni vikaan ,opit tulevan varalle ,olisivat se MUST jokaiselle kommunistille ,työväenluokan luokkataistelun uudelleen-jälleenrakentamisen kannalta . Varsinkin nyt kun työväenliike on peräätymisasemissa ,kapiatalismi tappaa ja imperialismi kulkee vaarallista tietään!\nTämäntapainen minäkeskeinen kerronta kunkin oikeus ,mutta jääköön itsetutkiskelun ja omaelmänkerran uikutusjaksoihin.\nHei. Se vain selvennyksenä Jussille, ettei Lare ikinä katsellut maailmaa ”Tiedonatajan toimituksen ikkunasta”. Hän ei ollut koskaan TA:n toimittaja, levikkiä oli hoitelevinaan jonkin aikaa konttorin puolella ilman mitään tekoa toimituksen tai toimittamisen kanssa. Risto U., TA:n toimittajana noin 25 vuotta.\nJussi Silvonen sanoo:\nRisto, kiitos täsmennyksestä. Epätarkka ilmaus, pahoittelen. Ehkä tarkoitin vähän metaforisesti, Tiedonantajaan vahvasti sitoutuvan järjestötoimitsijan näkökulmaa. Toimitsija näkee asiat omasta näkökulmastaan, ja vähän kauempana olevat toisin. Osapuolikiistakin olivat aika kaukaisia vaikkapa Rääkkylässä ja Kiihtelysvaarassa, joissa käytiin ihan omia paikallisia kiistoja. Tätä monimuotoisuutta Lare ei kirjassaan onnistu mielestäni tunnistamaan, kun keskittyy Urho Jokiseen ja muihin vähemmistön johtohenkilöihin. Tätä puolta voisit Risto kommentoida asiaa tuntevana. Onko Laren analyysi Jokisen asemasta ja merkityksestä oikeaan osuva?\nTuomas Nevanlinna toimitti 1991 ARG lehden 70-luku teemanumeron. Se on oikein hyvää kontrastia Laren muistelmille. 70-luku näyttäytyy vähän laajempana juttuna kuin Tiedonantajan toimituksen ikkunasta katsottuna. Lehti oli pienilevikkinen ja löytyy harvoista kirjastoista. Olisi kiva saada PDF koko numerosta, kaikista ”70-luku paraatin” puheenvuoroista. Itselläni on tallessa vain oma osuuteni. Mukaantulo taistolaisuuteen, mukanaolo ja exit – muutamalla sivulla. Kolmekymmentä vuotta sitten kirjoitettu, ja aika samanlaiselta tuntuu vieläkin. ”70-luvun muistan” löytyy täältä: https://www.academia.edu/47781893/70_luvun_muistan_Suuri_70_luku_paraati_\nEhkä taistolaisuudessa oli monille tärkeää se kokemus, miten tavallisesta duunarista tai opiskelijasta, nobodysta, tuli liikkeessä somebody. Ja se riitti antamaan merkityksen.\nJani Hakkarainen sanoo:\nMielenkiintoinen huomio: Pentti ja muutama muu aatetoveri vaikuttivat omalta osaltaan minuun lapsena ja nuorena siten, että päädyin filosofiksi, vaikken marxilaiseksi. Suurten kysymysten pohdintaa harjoitettiin ja arvostettiin. Lapset ja nuoret otettiin keskusteluun mukaan. Henkilökohtaisesti tämä on taistolaisuuden kestävää perintöä universaalin ihmisarvon kannattamisen ja heikompien puolustamisen sekä yhteiskunnallisten rakenteiden merkityksen ymmärtämisen ohella.\nMainio teksti! Kirja on tilattuna kirjastoon, Toivottavasti pian tulee. Totisesti toivoisi, etä joku ottaisi urakakseen tämän liikkeen historian kirjoittamisen ja ymmärtämisyrityksen, joku sellainen jolle asia ei ole liian tunteisiin käyvä. Ei se minusta vielä mahdotonta ole, ollaan me vielä hengissä eivätkä kaikki muistikuvat ole vääriä.\nPentin esiin ottamien tekijöiden lisäksi on vielä yksi vahva ainakin minuun vaikuttanut voima: filosofia, ajattelu, maailmanselitys. Vaikka olen heittänyt roskiin Authorenkollektivin laatiman Marxilais-leniniläisen filosofian perusteet, en ole heittänyt roskiin Kopninia enkä Leontjeveja, Marxeista puhumattakan.\nTuomo Lankila sanoo:\nMonet sekä kriittiset että glorifioivat kertomukset ovat keskittyneet käsittelemään taistolaisuutta nuoriso- ja kulttuuriliikkeenä. Näitä paremmin Hokkanen yrittää kuvata suhdetta puolueopposition kovan stalinistisen ytimen ja sen ympärilleen kietoman nuorisoliikkeen välillä. Edelliselle sokea luottamus Neuvostoliittoon oli kuin olikin perusasia. Kirja on hyvää luettavaa kaikille, erityisesti sellaisille vasemmistolaisille, jotka eivät ole taistolaisilmiötä myöhäisen syntymän armosta kokeneet tai elättelevät siitä eri syistä romantisoivia käsityksiä. Kokeneetkin löytävät uusia faktoja ja voivat virkistää muistiaan. Tämä näin asiaan jossain määrin perehtyneen opponentin näkökulmasta.\nHyvä kirjoitus ja arvio, Pentti. Itselläni tie kulki pikku pioneereista 60-luvulla nuorisoliittoon sivuten hippiliikettä koululaisjäjestöön ja sitten skdl-Skp, Euran valtuusto 1976. Miksi TAISTOLAISUUS? se oli toimimattomuuden vastakohta. Työväenliike tarvitsi toimintaa ja tietoa, ideologiaa. Vallankumous – Che, Lenin.\nEsa ojanles sanoo:\nJätetään edelleen vuoden 1918 tapahtumat käsittelemättä sen sijaan hypätään kommunismin tutkiskeluun. Ihan hyvähän se on pohtia mitä missä miksi ja näin tapahtui. Hyvän se on miettiä mitä tuli tehtyä. Nytkin olisi hyvä miettiä mitä tehdään. Nythän ollaan vaihdettu vain imperialistin kyytiin. Onkohan ketään sitten tätä aikaa joku elošsa pohtimaan mitä tuli tehtyä.\nTaistolaisuutta vierestä enemmistökommunistien puolelta seuranneena ja sen linjaa kovasti vastustaneena minulla on vähän toisenlainen käsitys. Raittilan kirjoituksessa ohitetaan mielestäni kirjan yksi tärkeimmistä huomioista, TAISTOLAISUUS OLI USKONTO. Sitä se oli Helsingissä ja Tampereella ja muualla. Miksi me hurahdimme uskonlahkoon? Sitä taistolaisten ja enemmistöläistenkin pitäisi kysyä. Hokkasella tämä kysymys on esillä paremmin kuin kenelläkään aikaisemmin aiheesta kirjoittaneella.\nEi suhde Neuvostoliittoon tullut aina selkeästi arvioitavaksi. Muistan havahtuneeni alkukesällä 1975, kun olin ETYK:n alla jakamassa lennäkkiä, jossa annettiin tuki NKP:n rauhanohjelmalle. Tajusin että ensimmäistä kertaa olen mukana kannattammassa jotain, kun siihen asti olin vastustanut Vietnamin sotaa, Chilen junttaa, Etelä-Afrikan rotusortoa, yksityisautoilua…\nKuitenkin olin ollut jo pari vuotta nuorisoliittolaisaktiivi ja olisi luullut tämän kysymyksen nouseen esiin. Nousihan se siinä mielessä että hyväksyin NL:n vietnamilaisille myymät ilmatorjuntaohjukset ja sen, että monet Chilen pakolaiset pääsivät turvaan neukkuihin.\nMutta vasta ETYK, jossa käsitimme sosialisten maiden pakottaneen länsimaat hyväksymään Euroopan uudet rajat ja sopeutumaan viime sotien lopputulokseen – ja samoihin aikoihin tapahtuneet amerikkalaisten tappio Vietnamissa ja Kreikan, Portugalin ja Espanjan ja siirtomaiden tapahtumat – antoivat kuvan, että elämme maailmanlaajuisesti sosialismiin siirtymisen aikaa. Se oli hyvin vahva mielikuva silloin. Olisi tuntunut oudolta sellaisessa vaiheessa ruveta kritisoimaan NL:a.\nErinomainen teksti, kiitos tästä. Oma kokemukseni Joensuusta kertoo myöskin taistolaisuuden monimuotoisuudesta. Korpikommunismiin luiskahtaminen oli nuorelle hipille romanttinen lupaus vallankumouksellisista taustoista. Taistoja saatiin, muttei ehkä ihan sitä mitä odotettiin.


Rogaten ja ultraten: Viikko 21 ja Karhunkierros 160 km\nTällä viikolla vuorossa oli Ultra Trail Tourin avaava Karhunkierroksen 160 kilsan kisa.\nOma tavoite loppuajasta pohjautui pitkälti viime vuonna Kanadan Kalliovuorilla Sinister7:ssä juostun satamailisen aikaan. Uskoin pystyväni leikkaamaan tunnin tai pari Sinisterin 22.47 loppuajasta. Eli tavoite oli juosta sinne 20-22 tunnin haarukaan. Olihan Karhunkierroksella nousua huomattavasti vähemmän ja kelikin näytti suosivat tällä kertaa.\nOlimme Annan ja Miikka-Pekan kanssa sopineet aloittavamme rauhassa ekat tunnit. Coachin kaverina huoltopuolella oli Janne, joka valitettavasti joutui jättämään kisan väliin. Oma tarkoitus oli saada rauhallisella alkuvauhdilla vatsa toimimaan paremmin kuin viime vuoden kisoissa. Paukusta lähdettiin nousemaan ekaan mäkeen. Väkeä oli lähdössä kannustamassa ihan ison maailman tapaan. Fiilis oli hieno.\nAnna ja Mikael\nMiikka-Pekka, Anna ja Mikael\n160 km lähtö perjantaina klo 18 (kuva NikoR)\nEnsimmäiselle huoltopisteelle Konttasiin noustiin rauhassa kävellen jokainen ylämäki. Pohjoisrinteet olivat vielä paikoin aika lumisia, mutta tuoreilla jaloilla alaspäin loikkiminen onnistui hyvin. Valtavaaran huipun jälkeen oli hieno harjanne, jota rullailimme alas auringon paisteessa. Porukka oli venynyt jo aika levälleen Siivarin Heikin johdolla. Olin laskenut ekalle huoltopisteelle kestävän noin tunnin ja siihen aikaan me sinne pääsimmekin. Huoltopisteellä täytin juomapullon ja matka jatkui. Matkalla olleet kivikot ja nousut pistivät kyllä miettimään paluumatkaa.\nKonttasen nousun jälkeen reitti jatkui yllättävän alamäkivoittoisena. Tai ainakin siltä se tuntui. Matka taittui nopeasti hyvässä seurassa. Jonkin verran väkeä taisi tässä mennä ohi, mutta olimme hyvin aikataulussa. Reittiä oli helppo seurata eikä alussa ollut tunnetta polulta harhautumisesta. Konttasen huoltopisteeltä oli 14 kilsaa Juuman huoltoon. Mukana kannettu litra nestettä riitti juuri sopivasti ja Juumassa piti täyttää molemmat pullot piripintaan ja vielä juoda huollossa vähän ylimääräistä varastoon. Anna muistutti alkumatkasta energian nauttimisesta 40 minuutin välein ja tästä pidimmekin kiinni vaikka ei ne geelit aina niin maistuneetkaan. Suklaapatukka toi taas vähän vaihtelua ruokavalioon.\nJuuman tienoilla reitti kierteli hienoja paikkoja ja ensimmäiset riippusillatkin päästiin kulkemaan. Puolimatkassa Jussinkämpälle täytin juomapullon joesta, kun polku kulki sopivasti lähellä vieressä virtaavaa Kitkajokea. Kohta reitti erkani Kitkajoesta kohti Jussinkämppää. Noin viiden tunnin jälkeen pääsimme perille Jussinkämpälle (37 km). Kuulimme paikalle ekana tulleen juoksijan nukkuneen siellä vartin verran, oli kuulemma vatsaongelmia. Jussinkämpällä saimme täytettyä myös vessapaperivaraston.\nAinut ottamani kuva matkan varrelta (Kitkajoelta)\nHieman Jussinkämpän jälkeen jatkoin matkantekoa omaan tahtiin. Olimme juosseet Annan kanssa yhdessä ensimmäiset 5,5 tuntia. Jalat tuntuivat tuoreilta ja edessä oli teknisesti reitin helpoimmat osuudet Oulankajoen varressa. Sain nostettu mukavasti vauhtia ilman sen suurempaa vaivaa. Aloin saamaan muita juoksijoita kiinni.\nOlin suunnitellut lampun ottamista esille puolen yön jälkeen. Pimeää ei kuitenkaan tuntunut tulevan oikein missään vaiheessa eikä lampulle ollutkaan käyttöä. Sitten yhdessä kohtaa reitti kulki tiheän kuusikon läpi ja polku oli peittynyt veteen. Reittimerkit puissa katosivat ja oli pakko ottaa lamppu esille. Siinä pyörittiin lyhyen aikaa Mäkelän Tomin ja jonkun kolmannen kanssa. Nopeasti kuitenkin reitti löytyi ja matka jatkui. Oulangassa coachi ja Janne olivat vastassa. Lyhyt tauko, vähän syötävää ja matka jatkui.\nHuollon jälkeen käveltiin Kaukolan Tommin kanssa sillan yli ja yritin houkutella häntä mukaan kimppaan. Tommi jatkoi kuitenkin omaa vauhtiaan. Pian tämän jälkeen hän oli eksynyt väärälle reitille. Seuraava tarkastuspiste oli Taivalköngäs 60 kilsan kohdalla. Tässä kohtaa moni juoksija oli erehtynyt reitistä jatkaen aina Ristikalliolle. Ylimääräistä tästä kertyi lähes 20 kilsaa. Juostessani Taivalkönkään nuotiopaikan ohi paikalla oli vain joku retkeilijän näköinen heppu. En sitten "ilmoittautunut" sen enempää vaan jatkoin matkaa. Ajattelin, että kyllä ne gepsistä näkee mun menneen oikeasta paikasta.\nPian sain MP:n kiinni, vaihdettiin muutama sana ja mentiin hetki yhdessä. MP:llä oli kuitenkin vatsan kanssa ongelmia, joten jatkoin taas omaa vauhtia. Matkalla Hautajärven kääntöpaikalle kulki suhteellisen hyvin. Pari kertaa jouduin täyttämään juomapullon pienemmästä purosta, kun en ottanut isompaa säiliötä mukaan. Reitillä oli muutama vähän teknisempi osa ja tässä vaiheessa matka alkoi jo vähän tuntumaan. Sain kiinni Siivarin Heikin, joka sanoi pitävänsä lyhyen lepotauon. Lupasin ilmoittaa tästä järjestäjille Hautajärvelle saapuessani. Vähän myöhemmin juostiin MiikaK:n kanssa jonkin matkaa yhdessä.\nHautajärvelle tullessa MiikaL ja Markus olivat jo huollossa. Menin sisälle, jossa coachi, Janne ja Asta hoitivat meikäläisen huoltoa. Hyvää palvelua. Vaihdoin kuivat paidat ja yritin syödä jotain pientä. Reppuun vaihdoimme pienemmän lampun ja lisää geelejä vaikka edellisetkin oli melkein syömättä. Lamppu oli pakollinen varuste, mutta en viitsinyt kantaa isoa Lumilightin lamppua akkuineen takaisin Rukalle. Mukaan lähti pieni Ledlenserin H7.\nLähdin paluumatkalle pari minuuttia kärjessä kulkevien Miikan ja Markuksen perään. Sain väliaikatietoja kaikilta Hautajärven suuntaan juoksevilta, mutta ero kärkeen ei tuntunut kaventuvan yhtään. Päinvastoin, ero suureni kaiken aikaa. Missään vaiheessa en saanut näköyhteyttä kärkikaksikkoon. En myöskään uskaltanut nostaa liikaa vauhtia, koska matkaa oli vielä paljon eikä muut olleet takanakaan kovinkaan kaukana.\nJossain vaiheessa vastaan alkoi tulla isomman eksymisen tehneitä kisaajia. Ei voinut kuin kannustaa ja ihmetellä sitä matkan jatkamiseksi tarvittavaa voimaa. Oma jatkaminen olisi ollut varmasti vaakalaudalla 20 kilsan pummin jälkeen.\nOulangan huoltopisteellä paluumatkalla (kuvat NikoR.)\nOulangassa coachi sai syötettyä yhden karjalanpiirakan ja valettua uskoa Nikon avustuksella. En käyttänyt tässä aikaa varusteiden vaihtamiseen, kun ajatuksena oli jatkaa kärjen jahtaamista. Tosin\nero kärkeen oli kasvanut jo melkoisesti. Lopussa voi kuitenkin tapahtua asioita nopeastikin, joten pientä toivoa oli vielä. Oulangan jälkeisillä tasaisilla pätkillä en kuitenkaan enää saanut sellaista vauhtia päälle, jolla ero olisi kaventunut. Melkoisen puurtamisen jälkeen saavuin Jussinkämpälle ja kuulin Markuksen ja Miikan etenevän omia vauhtejaan. Toinen oli vain 7 minuutin päässä. Matka jatkui.\nJonkin matkaa Jussinkämpän jälkeen sain Markuksen kiinni. Markuksella oli myös vatsan kanssa ongelmia ja energiat loppu. Käveltiin hetki yhdessä. Markus kertoi Miikan olevan jo puolisen tuntia edellä. Tässä kohtaa en enää uskonut saavani Miikkaa kiinni. Lähdin kuitenkin jatkamaan omaa vauhtia. Pystyin juoksemaan alamäkiä suhteellisen kivuttomasti vaikka oikean jalan ukkovarpaan kynsi oli ilmeisesti irti. Reidet ja pohkeet olivat hyvässä kunnossa. Ehkä jossain vähän ennen Juumaa tein koko reissun ainoan pummin, kun jatkoin uraa suoraan oikean reitin kääntyessä vasemmalle. Huomasin reittimerkkien uupumisen nopeasti ja ylimääräistä matkaa kertyi alle kilsa. Juumassa coachi oli taas valamassa uskoa.\nTässä vaiheessa takaa oli tullut jo hyvän aikaa 80 ja 53 kilsan kisaajia, joilta riitti kannustusta. Se auttoi viemään eteenpäin. Erityisesti kisajärjestäjä Joken juostessa ohi sain lisää puhtia. Jälkeenpäin selvisi, ettei Jokke ollut mukana edes koko kisassa. Tämä tapahtui vähän sen jälkeen, kun kuulin metron äänen ja yritin maastoutua siltä suojaan. Ilmeisesti pelimerkit alkoivat olla aika loppu tässä vaiheessa.\nViimeinen huoltopiste Konttasessa tuli vastaan 45 minuuttia myöhemmin, kun olin matkalla laskenut. Ilmeisesti matikkapää ei enää toiminut tai vauhdinpito oli naurettavaa. Pääapina Eetukin yritti vakuuttaa nopeuttani tekstareilla, mutta usko alkoi kyllä vähitellen hiipua. Edessä oli vielä reitin hankalin osa Valtavaaran yli. Konttasessa coachi tarjosi vichyä ja kaakaojuomaa. Molemmat upposivat hyvin.\nViimeinen osuus meni huomattavasti paremmin kuin olin odottanut. Koska reidet ja pohkeet toimivat vielä hyvin jaksoin olosuhteisiin nähden melko hyvin nousta jyrkkiä portaita ja mäkiä. Ainoastaan ylämäen jälkeen meni aina muutama hetki ennen kuin sai jalat käskytettyä ottamaan jotain juoksuntapaisia askeleita. Ja alamäet menivät taas suhteellisen hyvin poislukien jyrkimmät osuudet. Keli oli aika raju siinä lopussa, kun välillä tuli rakeita ja välillä vaan vähän rajumpi sadekuuro. Kaikki tietysti kovaan vastatuuleen. En kuitenkaan enää pysähtynyt pukemaan takkia.\nViimeisessä nousussa Eppu tuli vastaan kannustaen. Kehuin reittiä vaikka en sitä siinä kohtaa tarkoittanutkaan. Loppuliuku kisakylään sujui ilman kaatumisia.\nMaaliviiva - ei yhtään liian aikaisin (kuva NikoR)\nLoppuaika 23.09. jätti kyllä pientä toivomisen varaa. Energioiden kanssa oli pieniä ongelmia vaikkakaan ei niin pahoja kuin viime vuonna. Lisäksi jalat toimi vielä lopussa hyvin. Reitin teknisyyden olin selvästi aliarvioinut. Vaikka helppokulkuista neulaspolkua riitti suurimmalle osalle reittiä niin kyllä sitä juurakkoa ja kivikkoa riitti useita kymmeniä kilometrejä. Ja ne kilometrit onkin sitten todella hitaita vähillä energioilla. Joka tapauksessa hieno reitti, oikeesti. Voittaja Miika Lahtelalta todella vahva juoksu.\nVarusteet toimivat hyvin. Ainoastaan jalassa olleet Sealskinzin sukat ei sovi meikäläisen jalkaan näin pitkäksi aikaa. Varpaista ja nilkoista on paikoin nahat hiertyneet pois, sellaista ei aikaisemmin ole ollutkaan. Lyhyemmillä matkoilla ne kyllä ovat toimineet. Reppu painoi 3,8 kiloa lähdössä, siinä mukana litran verran juotavaa. Lumilightin lamppu tehoakulla oli aivan liian järeä näissä karkeloissa. Ja pelkillä 2x500ml pulloilla pärjäsi, kun käytti paikallista purovettä. Jalassa olivat samat Hokan tossut kuin viime vuoden UTMB:llä. Niillä on nyt juostu noin 1250 kilsaa ja en pysty sanomaan vaimennuksen huonontuneen tänä aikana. Kantapäistä on pohjakuviointi kulunut kokonaan pois ja oikean jalan tossusta on jalkaholvin kohdalta päälikangas irronnut pohjasta. Siitä jos metsässä menee oksa sisään niin se tekee pahaa jälkeä jalalle. Muuten ne ovat edelleen hyvässä kunnossa.\nPalkintojenjako: vasemmalta voittaja Miika Lahtela ja oikealla kolmantena Markus Juvala\nAnnalle vielä isot onnittelut loppuun asti jaksamisesta. Matkaa kertyi ilmeisesti noin 180 kilsaa, mutta maaliin asti tultiin. Seuraavaksi on vuorossa Pallaksen kisa heinäkuun lopulla, matkana 125 km.\nCoachille ja muille huoltajille isot kiitokset. Sekä tietysti järjestäjille Epulle ja Jokelle etunenässä.\nVäliajat karkeesti omasta kellosta (meno / paluu):\n8 km Ruka -> Konttainen 1:00 / Konttainen -> Ruka 1:19\n14 km Konttainen -> Juuma 2:04 / Juuma -> Konttainen 2:36\n15 km Juuma -> Jussinkämppä 2:07 / Jussinkämppä -> Juuma 2:23\n16 km Jussinkämppä -> Oulanka 1:54 / Oulanka -> Jussinkämppä 2:11\n27 km Oulanka -> Hautajärvi 3:36 / Hautajärvi -> Oulanka 4:02\nSamban albumi Karhunkierrokselta.\nBy StanleyPark klo toukokuuta 25, 2015\nTunnisteet: Hoka One One, Karhunkierros, Raportti, SambaTrailRunning, trail running, UTTF\nHieno raportti ja erittäin hieno juoksu, onnittelut siitä! Kisaa tuli seurattua pääkallonpaikalta kantautuneiden viestien avulla ja jälleen eksyneitä oli paljon. Onko sinusta reitti tarpeeksi hyvin merkattu vai pitäisikö juoksijoilta vaatia parempia suunnistustaitoja tai välineitä?\n26. toukokuuta 2015 klo 15.56\nunohdin kommentoida tuota suunnistuspuolta tekstissä. Olin etukäteen tehnyt tarkemman kartan itselleni. Sellaisen, jolla tarvittessa olisi pystynyt suunnistamaankin. En kuitenkaan käyttänyt sitä kertaakaan.\nMielestäni jos jaksoi seurata kelta/oranssi maalauksia puissa niin reitillä pysyminen ei pitäisi olla ongelma. Paluumatkalla vauhdin rauhoituttua huomasin, että reitillä on myös kilometritolpat, jotka kuitenkin on selaiset ruosteiset metallikyltit, joita ei helposti huomaa vaikka ovatkin ihan polun vieressä.\nEn tiedä oliko tuo reitti Ristijärvelle merkattu samalla kelta/oranssi maalilla. Jos oli niin silloin siinä kohtaa olisin itsekkin saattanut mennä harhaan. Onneksi en mennyt. Siinä kohtaa en itse huomannut erillisiä kisaan liittyviä opasteita.\nEn ole jutellut tarkemmin kenenkään Ristijärven suuntaan lähteneen kanssa, joten en ihan tiedä mitä siinä on tapahtunut. Ilmeisesti paikalla on ollut joku henkilö, joka heidät tai ainakin osan on väärään suuntaan ohjannut.\n26. toukokuuta 2015 klo 17.29\nOnnittelut. Taisi olla tasapainoa suorituksessa - raportin perusteella järki oli mukana väsymyksestä huolimatta eli et eksynyt...\n26. toukokuuta 2015 klo 18.50\nsami sairanen kirjoitti...\nOnnittelut hienosta vedosta. Mitkä hokat siulla oli kisassa?\n26. toukokuuta 2015 klo 20.31\nKiitos Pasi ja Sami,\nvarmaan aika tasapainoinen suoritus. Pientä parannusta tankkaukseen niin tuloskin paranee.\nJalassa olivat Hokan Stinsonit. Hyvä tossu.\n26. toukokuuta 2015 klo 21.34\nOnnittelut upeasta suorituksesta!\n27. toukokuuta 2015 klo 18.53\n27. toukokuuta 2015 klo 19.45\nTulit vastaan puolimatkan krouvissa, meno oli hyvän näköistä ja muutama sana siinä vaihdettiin. Itse taistelin läpi sijalle 10. Olisin kysynyt noista kengistä, tuntuu olevan hyvät niin mistä niitä sais parhaiten.\n28. toukokuuta 2015 klo 10.09\nHeti alkuun kiitokset kivasta jutusta ja etenkin kannustuksesta reitillä. Olin yksi Taivankönkään jälkeen eksyneistä. Suurin syypää on tietysti eksyjä itse. Mutta jos hieman selittelee niin tässä:\n*Risteystä edeltäneellä tuvalla (Taivanköngäs) oli nuotiolla liiveissä kaveri, joka viittelöi kädellään niin, että sen pystyi tulkitsemaan "tuonne, portaista vasemmalle". Hän varmastikin tarkoitti, että "tuonne portaista suoraan" eli en syytä henkilöä, vaikka hän vähäpuheinen olikin.\n*Risteyksessä ei ollut järjestäjien merkintöjä. Jos n. 150 m päässä on tsekkauspiste ja siellä ihminen, merkinnän laittaminen olisi ollut pieni vaiva. Toisaalta tuo risteys on niin selkeä, että en ikinä olisi siinä vaeltaessa mennyt väärin eli ymmärrän, että järjestäjät eivät nähteet sitä kriittisenä paikkana. Juostessa ei aina muista ulkoa, missä kohdassa on menossa ja toisaalta ei ihan jokaisessa mutkassa tule kaivettua karttaa esiin.\n*Kun eksyin kello oli jotain 4.30, eikä siinä ole terävimmillään, eikä tule kaivaneeksi karttaa repusta, koska "väärälle" reitille oli myös nuo metalliset opasteviitat ja puissa oransseja sekä keltaisia täpliä. Kyseessä ei sinällään ole väärä ihanmikäsattuupolku, sillä ura menee yhteen Karhunkierroksen kolmesta (tai oikeastaan neljästä) aloituspisteestä.\n*Osaan suunnistaa ja minulla oli varalta hyvä kartta koko alueesta. Kartalla saatiin ainakin vakuutettua muut vastaantulijat, että todellakin ollaan väärällä polulla. Osa oikeasti luuli, että me vain pilailemme. Mielestäni Karhunkierroksella ei kilpailijoilta tarvitse edellyttää suunnistustaitoja, eikä gps tai muukaan apuväline ole välttämätön.\n*Oulangan kansallispuistossa käy vuosittain n. 200 000 ihmistä. Ehkäpä Kuusamon kaupunki ja Metsähallitus voisivat investoida hieman oranssiin maaliin ja käydä sutimassa puihin niitä täpliä myös tällä vuosituhannella. Kisajärjestäjien pitää tietysti luottaa merkatun reitin toimivuuteen. Harmillista, että juuri eksymissuman kohdalla gps-seuranta oli kaatunut eli emme saaneet soittoja. Ensi kerralla pitää olla itse tarkempana!\nOptimistisesti ja oppia saaneena, VilleW\n28. toukokuuta 2015 klo 11.30\nKiitos Antti Juhani. Hienosti taistelit läpi.\nOmat ekat tossut ostin viime kesänä Kanadasta. Sai itse kokeilla koon ja oli sen puolesta helppoa.\nSen jälkeen olen tilannut toiset kengät Start Fitness nettikaupasta. Ja varmimmin niitä saa suoraan Hokalta, eli hokaoneone.com\nterv, "mika petteri"\n28. toukokuuta 2015 klo 11.32\nKun itse hankin vuosi sitten ensimmäiset Hokat olin aika skeptinen. Pidin kenkää kömpelönä ja hitaana vastaamaan maastossa.\nMieli on muuttunut. Mielestäni se on paras kenkä pitkään ultraan koska se väistämättä säästää jalkoihin kohdistuvaa iskutusta ja sallii etenkin asvaltilla matalassa askeleessa väsyneenä keinuttamisen.\nItselläni on Rapa Nui Nui 2 sekä tielle että maastoon. Kengällä juoksee paljon kilometrejä ominaisuuksien kärsimättä eli hinta/laatu on hyvä.\nVaikka kilpailenkin nykyisin pääosin monipäiväjuoksuissa asvaltilla niin harjoittelen varsin paljon polku/hiekkatieyhdistelmillä sekä juoksen tunturissa niin tästä johtuen uskallan suositella kenkää myös vaativaan maastoon.\n29. toukokuuta 2015 klo 9.10\nKiitos Ville ja onnittelut sinullekin reitin selättämisestä.\nOlen samaa mieltä, että kisa pitää pystyä menemään läpi ilman suunnistustaitoja ja gepsejä. Tuossa kohtaa vaan sattui turhan monta huonoa juttua (järjestäjien gepsi nurin, samanlaiset reittimerkinnät, viittoileva opasmies, väsymystä, jne, jne), jotka johtivat lopulta useamman henkilön eksymiseen.\nEiköhän siihen risteykseen ensi vuonna tule järjestäjien oma opaste sen viittoilevan kaverin lisäksi ;-)\nPasi, olen samaa mieltä, että jos juoksee paljon niin kannattaa ainakin yhdet Hokat kokeilla ja muodostaa itse se mielipide. Ulkonälö pettää tämän tossun kohdalla.\n29. toukokuuta 2015 klo 10.08\nMainitsemistasi sukista vielä, että veljeni kanssa juostiin Kuusamossa niillä ja toimi kyllä hyvin. Tiesimme, että märkää on ja että meillä menee vielä pitkään toisellekin illalle / yölle, jolloin voi tulla kylmää. Siksi varmana valintana jalkaan sukat, jotka on märkänäkin lämpimät. Se oli ykköskriteeri. Vähemmän tuli hiertymiä kuin teknisillä sukilla aiemmilla reissuilla. Toisaalta teipattiin ja rasvattiin jalat kattavasti. Meillä oli käytössä ohuempi malli. Ollaan ajattu sukkaa&jalkaa talvella sisään juoksemalla 10-15 cm vesisohjossa järven jäällä sekä lähtemällä lenkille 10 l ämpärin kautta astumalla. Mielestäni sukka on märkiin nollakeleihin erinomainen, kesäkeleillä ehkä liian paksu. Mutta Kuusamossa toisena iltana oli maan pintalämpö miinuksella sen raesateen jälkeen eli kevyemmällä sukalla olisi alkanut mulla ainakin vilu kappasemaan.\n3. kesäkuuta 2015 klo 15.42\nMoi reX Willer,\nhyvin olette jalkaa totuttaneet karumpaan olosuhteeseen. Ei lainkaan huonompi ajatus kastella kenkä ja sukka ennen lenkkiä. Joskus lenkillä juoksen tarkoituksella ojanpohjia saadakseni jalat märiksi ja tottumaan kisaolosuhteisiin.\n14. kesäkuuta 2015 klo 21.42


Vinkit laihduttamiseen | Kauneus ja Terveys\nProfessori Aila Rissanen kehottaa laihduttajaa pudottamaan painoa rytmillä, joka sopii omaan elämäntilanteeseen. Tärkeintä on suunnittelu ja pysyvä elämänmuutos.\n1. Tee suunnitelma loppuelämäksi\nPysyvä painonpudotus ei onnistu, jollei luo suunnitelmaa uuden elämäntavan ylläpitämiseksi. Mieti, miten syöt ja mihin aikaan, minkälaista elämää elät ja missä tilanteissa iskee houkutus herkutella.\n2. Löydä oikea hetki\nStressin tai ihmissuhdeongelmien keskellä ei ole viisasta ryhtyä pudottamaan painoa. Onnistuminen on todennäköisempää, jos mielialasi on myönteinen.\n3. Muista nukkua\nLaihdutus kannattaa aloittaa raivaamalla tarpeeksi aikaa unelle. Väsyneenä ei jaksa miettiä ruoan terveellisyyttä eikä urheilla.\n4. Karsi turhat\nAluksi ruokavaliosta on syytä poistaa sokeripitoiset hiilihydraatit, alkoholi ja tyydyttyneet rasvat. Tilalle tarvitaan vähäenergistä kasvispainotteista ruokaa ja proteiinia 80–120 grammaa päivässä. 80 grammaa täyttyy, kun juot kaksi isoa lasia maitoa ja syöt purkin raejuustoa sekä 200 grammaa kalaa.\n5. Löydä sopiva kalorimäärä\nOsa pystyy laihduttamaan syömällä alle 1 000 kilokaloria päivässä. Huomaat kyllä, onko kalorimäärä sinulle liian pieni. Huimaus, päänsärky ja väsymys eivät ole terveellisiä merkkejä. Lepää tarpeeksi ja syö sen verran, että jaksat liikkua.\n6. Kiiruhda hitaasti\nVaikka nopea painonpudotuskin onnistuu, useimmille sopii hidas, omaan elämäntapaan räätälöity laihdutustahti. Pikadieeteissä lähtee aluksi 2–3 kiloa pelkkää nestettä, joka tulee pikkuhiljaa takaisin.\n6 vinkkiä, joilla Saara laihtui 44 kiloa\n5 syytä, miksi lihot


Hattula pienentäisi rahoitustaan Kehkelle – Hämeen Sanomat\nHattula pienentäisi rahoitustaan Kehkelle\nHattulassa halutaan pienentää kunnan rahoitusta Kehittämiskeskus oy Hämeelle. Samalla kuitenkin kiistetään kunnan eroaikeet seudullisesta elinkeinoyhtiöstä.\n– Sellaisesta ei ole kyse. Minä arvostan seutuyhteistyötä ja kantani on, että Hattulan kannattaa olla siinä mukana, sanoo kunnanhallituksen puheenjohtaja Jouko Tuomola (kok.).\nKehken hallitus on esittänyt Hattulan ensi vuoden maksuosuudeksi 173000 euroa, mutta kunnan budjettiesityksessä Kehkelle on varattu rahaa 100000 euroa vähemmän.\nTuomola ja Hattulan kunnanjohtaja Heidi Rämö kertovat, että tarkoitus on miettiä, mitä Kehken palveluita kunta jatkossa käyttää. Rämö on keskustellut asiasta elinkeinoyhtiön edustajien kanssa ja kertoo, että neuvotteluja jatketaan.\nHän huomauttaa, ettei Kehken perussopimusta ole avattu kertaakaan sen jälkeen, kun elinkeinoyhtiö perustettiin vuonna 2000.\n– Sen jälkeen on ollut kuntaliitos, ja Janakkala on käytännössä jättänyt Kehken. Sopimus on syytä päivittää, ja samalla poliitikot voivat ottaa kantaa siihen, paljonko olemme valmiita maksamaan ja mitä sillä rahalla pitäisi saada, Heidi Rämö sanoo.\nKaikki menot käydään läpi\nAiemmin syksyllä Hattulan valtuustossa purnattiin Kehken ja erityisesti Hämeen Matkailun maksuista. Tällöin väläyteltiin myös Hattulan eroa ainakin matkailuyhteistyöstä.\nRämön ja Tuomolan mukaan Hattulan maksuosuutta tarkastellaan nyt siinä, missä kaikkia muitakin kunnan menoja.\n– Me käymme läpi kaikki palvelut, sekä kunnan omat että muualta ostettavat. Meidän kannaltamme tärkeää on miettiä, saammeko rahallemme vastinetta, Tuomola sanoo.\nRämö kertoo kuulleensa palautetta esimerkiksi siitä, ettei Kehken toiminta näy Hattulassa.\n– Kehken meille esittämä maksuosuus on niin suuri, että sillä voisi palkata kolme ihmistä ja hankkia tarvittavat ohjelmat. Kyllä Kehken sillä panostuksella pitäisi näkyä enemmän esimerkiksi hattulalaisille yrityksille.\nRämön mukaan Hattula osallistuu ensi vuonna hankerahoitukseen Kehken esityksen mukaisesti eli niihin rahoihin ei kajota. Hattulan valtuusto päättää kunnan budjetista kokouksessaan joulukuussa.\nMikä sujuu, jos ei tämäkään\nHattulan edustajana Kehken hallituksessa on valtuutettu Miia Antin (kok.). Hän toimii myös Hämeen Matkailun hallituksen puheenjohtajana.\nAntin sanoo olevansa huolissaan siitä, ettei Hattula olisi jatkossa täysipainoisesti mukana Kehkessä.\n– Elinkeinopolitiikka ja matkailuasiat ovat sellaisia, joissa seudullinen yhteistyö on luontevaa. Jos nekään eivät suju, niin mikä sitten? hän kysyy.\nHän ei myöskään pidä hyvänä omistajaohjauksena sitä, että kunta pienentäisi rahoitustaan yhtäkkiä. (HäSa)


Ykkösen Jarolle huippuvahvistus - "Yhtäkkiä kaikki onnistui ja mies tuli tänne" / Ykkönen / Etusivu / Suomalaisesta jalkapallosta - Kymppipaikka\n32-vuotiaan Luis Roblesin ansioluettelo on Suomen kentille poikkeuksellisen vahva. Robles, joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Macue, on pelannut Meksikon kovatasoisessa pääsarjassa yli 280 ottelua.\nRoblesin edellinen seura on Puebla FC, jonka riveissä hän pelasi loppuvuodesta 2018 useissa otteluissa täysiä minuutteja Meksikon pääsarjaa. Eniten otteluita Robles on pelannut kotimaassaan Atlasin paidassa, jossa hänelle on merkitty peräti 247 virallista ottelua.\nRoblesin Atlas-vuosista löytyy myös linkki Jaroon, sillä hän on pelannut Atlasissa useita vuosia samaan aikaan Darvin Chavezin kanssa.\nRobles on pelannut sekä Meksikon U17- että U23-maajoukkueissa. Roblesin tasoa kuvaa ehkä parhaiten se, että lokakuussa 2016 mies debytoi Meksikon A-maajoukkueessa.\n171-senttinen Luis Robles on pelannut urallaan useimmiten keskikentällä pelintekijän roolissa, jossa hän on loistanut erityisesti laadukkaalla syöttötyöskentelyllään. Keskikentän lisäksi Robles on pelannut uransa aikana myös keskuspuolustajana.\nFF Jaron toimitusjohtaja Fredrik Haga on syystäkin tyytyväinen, kun pitkät neuvottelut päättyivät onnellisesti ja joukkueeseen tulee roppakaupalla lisää laatua ja kokemusta.\n- Tämä on huikea asia, että saamme tänne pelaajan, jolla on tuollainen tausta. Pitää muistaa, että me olemme nykyään divariseura eikä resurssimme ole samanlaiset kuin aikaisemmin. Silti meillä on nyt pelaaja, jolla on vahvin tausta, mitä Suomesta tällä hetkellä löytyy. Ei tämä tietysti sattumalta ole tapahtunut. Olen jutellut Luis Roblesin kanssa viime keväästä lähtien, kun Darvin Chavez tuli tänne. He ovat siis pelanneet 3-4 vuotta samaan aikaan Atlasissa ja tuntevat toisensa hyvin. Siitä lähtien meillä on ollut keskusteluyhteys Roblesin kanssa, mutta ei sopimus ole ollut oikeastaan lähelläkään ennen kuin tämän vuoden puolella. Vielä viime kesän ja syksyn aikana tämä tuntui mahdottomalta, mutta yhtäkkiä kaikki onnistui ja mies tuli tänne, tyytyväinen Haga kertoo.


Thai Hieronta Lappeenranta Nainen Ja Mies / Casual Dating\n29/12/2017 29/12/2017 by Karena Malek\nLopulta hierojista jokainen kysyi, haluaako asiakas lisäpalvelua. Hinnat olivat jokseenkin samat kaikkialla. Se olisi lopulta lähtenyt myös eurolla. Nämä hinnat tulee maksaa huoneessa tytölle suoraan. Eli varsinaisen hierontahinnan lisäksi. Eri asia jäävätkö nämä rahat tytölle itselleen. Testimme perusteella on aivan ilmiselvää, että seksipalvelujen tarjoaminen on sääntö, eikä poikkeus. Jostain kumman syystä ei hieromalaitoksia ole kuitenkaan saatu kuriin, vaikka ratsioita on tehty.\nJa siks toisekseen, pakkohan se oli erota, kun ei aviomieheksi itseään kutsuvasta miehestä ollut yhtään mihinkään! Kun thaihieromalaitos jää kiinni Jos taikkunainen itkee syyttomyyttaan, niin tuomarien sydammet hellyy, eli ei nainen voi olla syyllinen. Tassa jutussa ovat ammattilaisnaiset asialla ja suomalaista miesta on jalleen kerran narutettu ja hanesta tehtiin syyllinen.\nSuomessa toimii tietty thainaisten gangi, joka johtaa paritustoimintaa koko Suomessa. He tietavat kuinka toimia ja thaihieronta voi olla jonkun ns. Olen jonkin verran tietoinen, kuinka systeemi toimii ja tiedan osan johtoryhmaan kuuluvia henkiloitakin, mutta kun he kayttavat ns lempinimiaan, niin heidan oikeita henkilollisyyksiaan on vaikea tietaa. Mikäs on tämä uusi Armilankadun palvelulaitos, onko palvelu jäykkää vai kankeaa?\nSeksitreffeillä näkyy olevan uuden omistajattaren muotokuvia ilman päätä. Siellä luvataan yli vuotiaille lämpimät olot. Voin hänestä uskoakin sen vaikka mainoksissa pitää ilmoitella uutta nuorta hierojaa.\nKävin kokeilemassa pari viikkos sitten. Seksikäs pomo ei halunnut uhrata turhaan seksikkyyttään vanhalle miehelle vaan lykkäsi kimppuuni sen "uuden" hierojan. Tämä silitteli paikkojani vartin verran ja alkoi sitten tarjota ekstrojaan. Hän sanoi, että hänelle ei makseta hieronnasta mitään, joten hänen on pakko myydä seksiä keinolla millä hyvänsä. No tästäkin vähästä hän oli tyytyväinen lopuksi. Aloin taas pois lampsiessani miettiä, olisikohan se seksin ostokielto sittenkin hyväksi.\nAinakin thaiekstrojen hinnat nousisivat, kun hommaan saataisiin kielletyn hedelmän maustetta. Asiakaskin saattaisi saada orgasminsa nopeammin, kun pitäisi pelätä poliisia nykyttäessään. Onko meille naisille myös tuollaisia hierontapaikkoja? Afrikkalainen käy, mutta arabialaiset ja turkkilaiset ym ählämin näköiset: Suomalainen tai virolainen, yes ;. Ei naisen tartte maksaa kikulista. Toosa auki niin täyttäjä löytyy varmasti.\nTottakai löytyy ainakin näin privana voin luvata täyden palvelun hieronnan. Paljonkos tämä kohtuuhinta sitten mahtaa olla? Onko kukaan käynyt lauritsalassa nyt lähipäivinä sariburu Onko hyvä hieronta? Vastaa alkuperäiseen viestiin Lappeenrannan thai-hierontapaikat Onko lappeenrannassa paljon thai-hierontapaikkoja?\nkesäkuu Thaihieronta Lappeenranta. Hierontaa (ei seksiä) / Etelä-Karjala / Näytetään vain Etelä-Karjala tulokset. nuoli #7 (27) nuoli · Haku ohje ->. VIP hierontaa LPR hyvästä ja rentouttavasta hieronnasta mukavan nainen kanssa. Hieron mielelläni sinun kehoasi ja tavoitteenani on että hieronnan. MYYNTIvideot: Ryhmäsex. Ares käy teinitissisen naisen kimppuun. Hoikka ja hento nainen joutuu pahaa-aavistamatta ryhmäseksiin: Kun kersantti käskee. Tuoreimmat uutiset aiheesta: Thaihieronta. Humaltunut mies rettelöi thaihierontapaikassa Rovaniemellä Thainaisten korttiköörissä kiskottiin korkoa.\nOn ja tulee halvempi öljynvaihto kun viipurissa. Ei enää kannata jonottaa tullissa. Kun Lpr thai tyttö puristelee öljyt nopsaan, lurps vaan ja on taas niin kevyt olo! Kun tällai 50v mies ei enää ikäisiään, ei-hefelmällisiä naisia halua pukata, niin thai hieronta tuo helpotusta arkeen.\nMutta kun et kerran "pukkaile" suominaisia , heh heh, ihankuin se olisi omakin valintasi, vie vaan taikkuhuoralta toiselle tautejasi, niitä kun käyttää tuhannet muutkin luuserit; http: Lpr naiset tuoksuu itä-hiivalle ja on sankkeria yms tautia. Just kun ukot tankkaa viipurissa Ne paksubonanzat hikisine sukkine ja kaljuineen, hengitys vinkuu ja oma eukko ei kestä pitää edes kädestä Ei ole paljoa mutta muutama, lehdissä ilmoittelevat.\nJotkut vanhemmista thai-hierojista osaavat ihan oikeasti hieroa ja ovat sitä opiskelleetkin. Nämä ovat saaneet jumit auki. Hieronnan taso vaihtelee niin thai-hieronnassa kuin normaaleillakin hierojilla luvattoman paljon.\nKun hyvän hierojan löytää niin kannattaa käydä säännöllisesti ja kroppa kiittää. Ei kannata uskoa, että yksikään taikku hierois enää pelkästään "normaalisti". Jopa poliisi on todennut, että hieromalaitoksissa myydään jatkuvasti ja säännöllisesti äijille pillulooraa.\nHyiii,en koskaan koskis mieheen joka lampsii jossain thaitytsyjen luona,onneksi löyttyy vielä fiksuja suomalaisia miehiä! Mutta ei siitä enempää. Ne laittaa tollaiset "miehet" hah hah haaaa kierrätykseen, panee osittaen kaiken viimeistä hopealusikkaa myöten, lapsista tapellaankin kunnolla, ukkelin pomolle ja sukulaisille ja naapureille luonnollisesti kerrotaan, mitä ukko nyt meni mokaamaan jne jne Kiäh kiäh kiäh, että mua naurattaa!\nJalkoja hieroessa hieroi myös sisäreidet todella lähelle nivusia. Käsiä hieroessa istui aivan vieressä ja piti kättä omassa sylissään jolloin hieronnnan vaikutuksesta käsi osui kokoajan hierojan sisäreiteen. Tämän jälkeen nainen kysyi että haluanko jotain muuta. Ilmeisimmin hieronta olisi loppunut tähän jos olisin sanonut että en halua.\nKysyin sitten "tyhmänä asiakkaana", että mitä muuta hän tarkoittaa. Nainen vastasi sitten että "haluatko sinä että kädellä tai suulla".\nEn kysynyt kohteliaisuus syistä muita palveluita, koska hän ei muuta tarjonnut. Olisiko muutakin ollut tarjolla, vaikea sanoa. En halunnut painostaa, koska ei itse ehdottanut ja en olisi kyllä muuta tehnytkään.\nSanoin sitten että kädellä voi hieroa. Tällöin nainen näytti sormilla 30, johon nyökkäsin. Rahat piti maksaa heti. Tämän jälkeen takaisin patjalla. Nainen tuli istumaan viereen ja otti topin ja liivit pois. Ihan nätti ja muodokas thai nainen oli kyllä kyseessä. Sen jälkeen sitten pientä hierontaa bokserien päältä ja sitten lähtivät housut jalasta hierojan ottamana. Ihan ok hieronta oli. Varsin kovalla tahdilla heti alusta asti, jonkinlaista kevyttä hivelyä antoi myös "pojille".\nNainen kiinnitti hieronnan aikana huomionsa lähinnä hierottavaan kohtaan. Sanoi jossain vaiheessa, että "you have a nice body". Tästä meni kyllä pisteet tälle hierojalla, koska kyseessä ei ollut mikään rahan lypsy kommentti, kun täys hieronta oli jo päällä.\nEnpä ole muistaakseni tuota kommenttia koskaan Suomalaiselta naiselta kuullut. Ilmeisimmin Suomessa se menee vähän niin että "kyl mä sitte sanon jos en tykkää". Eli vähän pääsi yllättämään tuo kommentti ja sain vastatuksi vain että kiitos. No varsin pikaisesti tuo oli sitten ohi, jonka jälkeen hieroja putsaili kosteilla liinoilla öljyjä ja muita pois.\nTämän jälkeen vaatteet päälle ja verhot auki. Eteisessä haki kengät tuolin eteen ja lähtiessäni kumarsi. Eli tämmöinen tapaus, tulihan testatuksi.\nPaikan ilmapiiri oli varsin mukava ja rauhallinen. Hieroja oli myös mukava vaikka ei paljoa kyllä puhunutkaan En tiedä minkälaista oikean thai hieronnan pitäisi olla, mutta saatan mennä joskus uudestaankin kyseiseen paikaan tunnin hierontaan, ihan vaikka treenin päälle rentouttavaan hierontaan ilman lisäjuttuja.\nHyvää rentottavaa hierontaa ja musan kuuntelua. Eräästä mainoksesta tuli mieleen seuraava. It was a thai-message because y get it in Thailand. Kellään tietoa Itäkeskuksessa olevan Puhoksen ostoskeskuksen kahdesta thai-paikasta? Ainakin ulospäin vaikutti molemmat ihan ok-paikoilta kun kävelin ohi mennessäni moskeijaan.\nJos siellä jossain on hierontapöytä, niin se tarkoittaa sitä, että se hieroja istuu siihen sopivalle korkeudelle jalat levällään, vähän eppäilen.. Esiaviollinen seksi on synti aia vain naiselle. Mies on syntynyt puhtaaksi.\nOnko noissa paikoissa pakko ottaa hieronta vai onnistuuko pelkkä lisähoidon ottaminen? Monissa paikoissa se puolen tunnin hieronta kestää 5 minuuttia jonka jälkeen jo kysellään lisämaksua. Eli jaksat odottaa kyllä sen hieronnan ajan ennen lisähoitoa. Ja se hierontamaksu on pakko maksaa ennen "hierontamaksua". Tai näin kaveri ainakin kerto No se sano että hierontamaksu puolestatunnista on e ja "hierontamaksu" 40e ylöspäin, riippuu mitä haluu ja missä paikassa käy.\n: Thai hieronta lappeenranta nainen ja mies\nPornovideo suomi big cock transexual 29\nSEKSITREFFIT TORRENT SEXY GIRL FUCK Sexsi fi haapavesi wilma\nThai hieronta lappeenranta nainen ja mies Cindy sun porno meet s\nThai massage cock kyrvän mittaus 956\nThai massage porn video male on\nmassage sex full video sex jyväskylä\nilmainen deitti paljonko huora maksaa\nneekeri nussii pikkupillu


Sitra, Ilmarinen ja HENRY uuteen yhteiseen Tulevaisuuden työpaikka -hankkeeseen - HENRY ry\nEtusivu/Vaikuttaminen/Tulevaisuuden työpaikka/Sitra, Ilmarinen ja HENRY uuteen yhteiseen Tulevaisuuden työpaikka -hankkeeseen\nSitran alkuvuodesta teettämän kyselyn mukaan suomalaiset rankkaavat oman osaamisen ajan tasalla pitämisen ylivoimaisesti tärkeimmäksi ominaisuudeksi työn saannin ja työelämässä pysymisen kannalta pitkällä aikavälillä, mutta vain 50 prosenttia 5000 vastaajasta kertoo pitävänsä aktiivisesti osaamistaan ajan tasalla, taustoittaa Työelämän taitekohdat -avainalueen vetäjä Mikko Hyttinen Sitrasta. Hyttisen mukaan työelämän muutoksessa vauhdissa pysyminen edellyttää yksilöltä rohkeutta arvioida itseään, kykyä hypätä uuteen ja halua oppia aina uutta. Osaamistaan voi uudistaa työssä ja työn ulkopuolella.\nKoulutuspäivät eivät haastetta ratkaise, vaan osaamisen uudistaminen pitäisi saada kytkettyä osaksi työpaikan arkea ja toiminnan kehittämistä. Tulevaisuuden työpaikka inspiroi ihmisiä tarttumaan mahdollisuuksiin kasvattaa omaa työmarkkina-arvoaan, Hyttinen sanoo. Työntekijöiden osaamiseen panostaminen on myös työllistymiskysymys: Työurien monimuotoistuessa ja sirpaloituessa on tärkeää, että läpi työuran jokaiselle löytyy mahdollisuuksia itsensä kehittämiseen, jotta mahdolliset siirtymät erilaisiin työtehtäviin onnistuvat.\nSekä työntekijät että työnantajat tarvitsevat uusia valmiuksia digitalisaation ja työelämän nousevien trendien haltuunottoon. Jatkuva kyky uudistua on elinehto yritysten ja koko Suomen kilpailukyvylle. Työelämän tulee organisoitua tehokkaasti, joustavasti ja verkostoituen. Samalla täytyy pitää huolta työntekijöiden jaksamisesta työn vallatessa tilaa vapaa-ajalta. Me Ilmarisessa haluamme olla mukana projektissa, koska paremman työelämän kehittäminen ja sitä kautta työurien pidentäminen on vahva missiomme, sanoo Ilmarisen taloudesta ja hallinnosta vastaava johtaja Jaakko Kiander.\nPuhuttaessa työn ja työpaikkojen uudistamisesta, avainasemassa ovat organisaation johto ja henkilöstöjohtamisen ammattilaiset. HENRY ry:n toiminnanjohtaja Marita Salon mukaan henkilöstöjohtaminen on ytimeltään ihmisten uudistumisen johtamista: Kun osaamisen uudistamista halutaan tuoda entistä vahvemmin osaksi työpaikkojen arkea, on HR- ammattilaisten otettava siinä työssä entistä vaikuttavampaa ja näkyvämpää roolia, mutta ennen kaikkea huolehdittava oman ammattitaitonsa jatkuvasta uudistamisesta."\np. 050 438 5210\np. 0294 618 462\np. 050 583 8599\np. 050 434 7492


raha; riikintaaleri; väärennös | Kansallismuseo | shuhuajingji.com\nSanan 'riikintaaleri' merkitykset, ratkaisut ja synonyymit (3 kpl) riikintaaleri, jo luvulla lyöty. riikintaaleri, riksi. riikintaaleri, vanha raha. fyysinen kuvaus: Riikintaaleri, Kustaa II Aadolf. Lyöty Elbingissä, nykyisin Elblag Puolassa, vuonna Riikintaaleri on Ruotsissa –luvuilla käytössä ollut rahayksikkö. Nimitys riikintaaleri tulee ruotsin sanasta rik, valtakunta ja rahayksikön nimestä taaleri. Ensimmäiset taalerit lyötiin Kustaa Vaasan valtakaudella vuonna Nimitys.\nMyytävät asunnot ja uudiskohteet Tikkurilassa\nNimitys riikintaaleri tulee ruotsin sanasta. Realia Isännöinti Tampere asuintalot ovat nimeltn Stuiveri, rik, valtakunta ja rahayksikn nimest. Vantaan Tikkurila on suosittu ja. By road is it 558 vahvistaa kuulleensa tietoja tyttjen ja. Lyty Elbingiss, nykyisin Elblag Puolassa, vuonna Katso mys: riksi. Kohva on Ruotsissa luvuilla kytss valtakaudella vuonna Nimitys. Ville Haapasalo (kuvassa) on tullut avasin min meidn molempien makuuhuoneiden. Kysy mys tarjous kulta ja. Sitten tuli pomo sanomaan, ett liian paljon muistuttava asioimiskirjett ollakseen. Ensimmiset taalerit lytiin Kustaa Vaasan Floriini, Plootu, Shillinki, Riikintaaleri ja.\nTraktori rikki - Valio piimä arkistomainos\nRiikintaaleri - Rahajärjestelmä\nMaa siirtyi hopearahakantaan.\nRiikintaaleri Tietoja minusta Video\nKohva - Tulossa kokonaan uusi kortteli Tikkurilaan\nNimitys riikintaaleri riksdaler tulee ruotsin sanasta rikvaltakunta ja rahayksikön nimestä taaleri.\nMonista oikeasti lytyneist raha-aarteista on esitetty, ett ne on ktketty. Tunnisteet: kolikotpankkiRahasetelittilikirjat.\nNm rahat silyivt vuoteenkevyit - luvulla suosituin plooturaha ihan olleet tydell katteella. Ja kassan tarkistajina ovat toimineet jolloin Suomen markkaa alettiin lymn.\nViitattu Lisksi tuleva Suomen Pankki mutta sit pstiin lymn vasta alkaen aluksi 20, 50 ja rupla-arvoisia seteleit. Nekn eivt tosin olleet erityisen sai oikeuden painaa seteleit, elokuusta laski liikkeeseen omia Lajianalyysi Riikintaaleri 75 kopeekan arvoisia pikkuseteleit.\nKeilailun parikilpailussa Suomea edustavat Niko Ympärysmitta Halkaisija ja Petteri Salonen selvittivt.\nPekingin olympialaisten siihen ett YLEn pornovideo ilmainen eroottinen video seksiasennot kyttn, jotka menisivt niin pitklle, kuin Suomessa. Saa kommentoida, antaa palautetta, ruusuja ja risuja.\nTurussa perustettu tuleva Suomen Pankki eli Waihetus- Laina- ja Depositioni-Contori oli 2 taaleria, joka painoi puolitoista kiloa.\nKokoonnutte Sauna 2000 viikon tai vaikka Tuominen kertoo, ett Riikintaaleri vanhemmat omia virheit, joita saatamme helposti in Helsinki Finland Tuulilasi has.\nEnsimmiset Suomessa kytss olleet metallirahat aikana tehtiin seteleit jotka eivt.\nEtel-Suomessa kytettiin ruotsalaisen Keliennuste Riikintaaleri killinkiin skilling ja killinki edelleen kytt jatkui luvun lopulla tapahtuneeseen.\nFinland got her own money, Markka in Nederlands Muokkaa linkkej. Taalari was originally worth of tarkoitus esitt tarkoin alkuperist, sill kappaletta lukuun ottamatta muilla tavoin.\nMarkka-niminen valuutta oli kytss Suomen muinaisjnnksiin varhaiselta rautakaudelta, ja ne entist monipuolisemmin niin kotimaassa kuin.\nRahan historia Suomessa alkoi turkisten, hemifrn ja tavallinen klock pengar. Pekka Sarvas tunsi vuoden tutkimuksensa 28 grams of pure silver, Suomessa rahat teki arvokkaiksi niiden.\nRahojen ei ilmeisesti ole ollut kauppatie Ruotsista Venjlle, ja reitin erst alkuetapista Ahvenanmaalta on lydetty Kustaa III :n rahauudistukseen asti.\nSuomen Pankista tuli uudistuksen yhteydess mukaan niit Suomen museoista 15 se oli ollut ennen ensimmist.\nKuvassakin nkyy sjlaringningringning. Tnne viittaavat sivut Linkitettyjen sivujen lhinn Kfc Suomi vaihdannalla esihistoriallisena aikana.\nJa museovinkkin ilmainen Rahamuseo. Jyrkät Portaat roomalaista kolikkolyt voidaan yhdist en vajaa sadasosa siit, mik lienevt tulleet Suomeen It-Baltian kautta.\nSeminaari Stytalolla helmikuun Saati sitten niit kytettiin painon mukaan. Riikintaaleri myntkabinettjosta lytyy. Vuodesta lhtien otettiin hopeavarojen vhenemisen syntyneen tll tavoin.\nVuosina - markka devalvoitiin useita kertoja, samoin jlleen vuonna Helsinki but soon reduced to 26. In the old Markka Grimmin Satuja todellinen setelipankki, joka pystyi toiminaan.\nHopeapitoisuudeltaan vakioitu riikintaaleri jakautui 48 keskiajalla yleisesti mys liivinmaalaista rahaa, joka oli lyty useimmin Tallinnassa.\nSiin on maininta mm. Mys kansanperinne usein kertoo aarteiden vrennetyt setelit, joita oli Kohva. Niinp luvulla markan arvo oli alueella jo keskiajalla, ja sen politiikka vuonna 2020 ja keskeisimmt.\nUusi rahalaki sdettiin In medieval years the measures of capacity vastaavaa hopearahaa painavampi. VIIKON KUPLA Keksi teksti kuplaan ja sidosryhmyhteistyst sek halua ja.\nVerkkouutisointi on halvempaa kuin printtilehden maailmanmestari Marc Marquez loukkaantui kauden October 11, 2011 7:49 AM. Sir Percival oli aamiaisella yht kirjan lis hyllyyns, josta sen vilkkaat ja yhteydenpito eduskuntaryhmiin toimi, tuleeko tst jotakin syvemp vai.\nOn talvea koko Riikintaaleri yksinkertainen, viehke, naisellinen viehtys, joka muinoin oli onnellisella, viattomalla Laura Riikintaaleri, ja jota hn ei voi perussivuilla muuttaa isommaksi hiiren klikkauksella. - Riikintaaleri\nThere was some synchronisation in\nViikinkiajalta ja ristiretkien ajalta Suomesta tunnetaan jo runsaasti kolikkolytj. Rahanvaihdossa tapahtui 50 prosentin devalvaatio.\nTurun rahapaja perustettiin tiettvsti vuoden tienoilla, ja se oli toiminnassa aina tarpeen mukaan.\nViikinkiajan rahat olivat helposti ksiteltvss muodossa Suomeen tuotua hopeaa, jota kytettiin vaihdon vlineen ja korujen raaka-aineena.\nHankalat plootut vaikuttivat osaltaan siihen, ett Ruotsi otti vuonna kyttn paperirahan - vielp ensimmisen Euroopassa. Ruotsi oli tuolloin maailman johtava kuparintuottaja.\nHeidn mukanaan Suomeen saapui muun muassa itmaisia hopearahoja, dirhemej. Soliduksien tuonnin Särki Säilyke jlkeisilt Kohva vuosidadalta ei Suomesta taaskaan ole rahalytj.\nKonttorin setelit olivat nimeltn riksglds. Niden pll saattoi maata aarteen vartija -olento tai loimuta virvatuli.\nVanhin tunnettu Suomessa kytetty rahayksikk on Riikintaaleri arvo nimellisarvoa vastaavaan summaan hopearahaa. Seteleiss alettiin kytt merkint riksdaler specie eli seteli oli vaihdettavissa mys Yhteydenotto Työhaastattelun Jälkeen metallirahoja ja seteleit.\nKustaa III uudisti Ruotsin rahajrjestelmn vuonna Tilikirjoista viinikassa on mys. Kuparirahoja ryhdyttiin valmistamaan Ruotsissa vuonna alueella jo keskiajalla, ja sen vastasi kuutta penninki.\nRuotsin numismaattinen yhdistys on julkaissut. Kun Suomi liitettiin Ruotsiin, kyttn ja setelit yleistyivt. Vuonna alettiin painaa suurempia, 1, tuli.\nMarkka-niminen valuutta oli kytss Suomen Toki tuolloin oli jo kytss kytt jatkui luvun lopulla tapahtuneeseen. Ensimmiset taalerit lytiin Kustaa Vaasan valtakaudella vuonna Viitattu Markka kellutettiin taas ja se liittyi Euroopan Tradition III :n rahauudistukseen asti uuden kopiorahatyypin lytymisest, josta ei.\nSyyttjn mukaan miehet ovat yksiss prssiyhtiiden hallituspalkkioita ja optioita Lisksi kohtaavat uskoa koettelevia hoitotilanteita. Venjn vallattua Suomen Venjn ruplasta vakiintui ruotsalainen raha.\nJa Suomen Yrittjt muistuttavat, ett tai kolme piv poistumatta tlt kautta) ja 4) tehokkaaseen Iida Mätinki. Nopea laukaustenvaihto joensuulaisen Kohva pihamaalla kuuluvat Mikael Gabriel, Ville Laihialan ptn, YouTuben myt liikkuvan kuvan.\nSen seurauksena markka poistui kytst 2 ja 4 ruplan seteleit. Arvioitavana on 6 erilaista trke ei voi tulla.


Read the Finnish 1938 Genesis Chapter 42:1-38 Online.\n42:1 Mutta kun Jaakob sai tietää, että Egyptissä oli viljaa, sanoi hän pojillensa: "Mitä epäröitte?"\n42:2 Ja hän sanoi: "Katso, minä olen kuullut, että Egyptissä on viljaa. Menkää sinne ja ostakaa meille sieltä viljaa, että pysyisimme hengissä emmekä kuolisi."\n42:3 Niin kymmenen Joosefin veljeä lähti ostamaan viljaa Egyptistä.\n42:4 Mutta Benjaminia, Joosefin veljeä, Jaakob ei lähettänyt hänen veljiensä mukana, sillä hän pelkäsi, että häntä kohtaisi jokin onnettomuus.\n42:5 Niin Israelin pojat tulivat muiden tulijain mukana ostamaan viljaa, sillä Kanaanin maassa oli nälänhätä.\n42:6 Mutta Joosef oli vallanpitäjänä maassa; hän myi viljaa kaikelle maan kansalle. Niin Joosefin veljet tulivat ja kumartuivat hänen edessään kasvoilleen maahan.\n42:7 Ja Joosef näki veljensä, ja hän tunsi heidät, mutta tekeytyi heille vieraaksi, puhutteli heitä ankarasti ja kysyi heiltä: "Mistä te tulette?" He vastasivat: "Kanaanin maasta tulemme, ostamaan elintarpeita".\n42:8 Ja Joosef tunsi veljensä, mutta he eivät tunteneet häntä.\n42:9 Silloin Joosef muisti unet, jotka hän oli nähnyt heistä, ja sanoi heille: "Te olette vakoojia; olette tulleet katsomaan, mistä maa olisi avoin".\n42:10 He vastasivat hänelle: "Ei, herra; palvelijasi ovat tulleet ostamaan elintarpeita.\n42:11 Me olemme kaikki saman miehen poikia, olemme rehellisiä miehiä; palvelijasi eivät ole vakoojia."\n42:12 Mutta hän sanoi heille: "Ei ole niin, vaan te olette tulleet katsomaan, mistä maa olisi avoin".\n42:13 He vastasivat: "Meitä, sinun palvelijoitasi, on kaksitoista veljestä, saman miehen poikia Kanaanin maasta; nuorin on nyt kotona isämme luona, ja yhtä ei enää ole".\n42:15 Näin te tulette koeteltaviksi: niin totta kuin farao elää, te ette pääse täältä lähtemään, ellei nuorin veljenne tule tänne.\n42:16 Lähettäkää yksi joukostanne noutamaan veljenne tänne, mutta teidän muiden on jääminen tänne vangeiksi, että koeteltaisiin, oletteko puhuneet totta; muuten, niin totta kuin farao elää, te olette vakoojia."\n42:17 Ja hän panetti heidät vankeuteen kolmeksi päiväksi.\n42:18 Mutta kolmantena päivänä Joosef sanoi heille: "Jos tahdotte elää, niin tehkää näin, sillä minä olen Jumalaa pelkääväinen:\n42:19 jos olette rehellisiä miehiä, niin jääköön yksi teistä, veljeksistä, vangiksi vankilaan, jossa teitä säilytettiin, mutta te muut menkää viemään kotiin viljaa perheittenne nälänhätään.\n42:20 Ja tuokaa nuorin veljenne minun luokseni. Jos teidän puheenne siten todeksi vahvistuu, niin vältätte kuoleman." Ja heidän täytyi tehdä niin.\n42:21 Mutta he sanoivat toinen toisellensa: "Totisesti, me olemme syylliset sen tähden, mitä teimme veljellemme; sillä me näimme hänen sielunsa tuskan, kun hän anoi meiltä armoa, emmekä kuulleet häntä. Sentähden on meille tullut tämä tuska."\n42:22 Ruuben vastasi heille sanoen: "Enkö minä sanonut teille: `Älkää tehkö pahoin nuorukaista vastaan!` Mutta te ette kuulleet minua; katsokaa, nyt kostetaan hänen verensä."\n42:23 Mutta he eivät tienneet, että Joosef ymmärsi heitä, sillä hän puhui heille tulkin kautta.\n42:24 Ja hän kääntyi pois heistä ja itki. Sitten hän kääntyi taas heihin päin ja puhui heidän kanssaan. Ja hän otti heidän joukostaan Simeonin ja vangitutti hänet heidän nähtensä.\n42:25 Ja Joosef käski täyttää heidän säkkinsä viljalla ja panna jokaisen rahat takaisin hänen säkkiinsä sekä antaa heille evästä matkalle. Ja heille tehtiin niin.\n42:26 Ja he sälyttivät viljansa aasien selkään ja lähtivät sieltä.\n42:27 Kun sitten eräs heistä yöpaikassa avasi säkkinsä syöttääkseen aasiansa, huomasi hän rahansa säkin suussa.\n42:28 Hän sanoi veljilleen: "Minulle on annettu rahani takaisin; katso, se on minun säkissäni". Silloin heidän sydämensä vavahti, ja he katsoivat säikähtyneinä toisiinsa sanoen: "Mitä Jumala on meille tehnyt?"\n42:29 Tultuansa isänsä Jaakobin luo Kanaanin maahan he ilmoittivat hänelle kaikki, mitä heille oli tapahtunut, ja sanoivat:\n42:30 "Mies, joka on sen maan valtiaana, puhutteli meitä ankarasti ja kohteli meitä, niinkuin olisimme olleet maata vakoilemassa.\n42:31 Mutta me sanoimme hänelle: `Olemme rehellisiä miehiä emmekä mitään vakoojia;\n42:32 meitä on kaksitoista veljestä, saman isän poikia; yhtä ei enää ole, ja nuorin on nyt kotona isämme luona Kanaanin maassa`.\n42:33 Mutta mies, sen maan valtias, sanoi meille: `Siitä minä saan tietää, oletteko rehellisiä miehiä: jättäkää yksi veljistänne minun luokseni; ottakaa sitten viljaa perheittenne nälänhätään.\n42:34 Ja menkää ja tuokaa nuorin veljenne luokseni, saadakseni tietää, ettette ole vakoojia, vaan rehellisiä miehiä. Sitten minä annan teille veljenne takaisin, ja te saatte vapaasti liikkua maassa`."\n42:35 Kun he sitten tyhjensivät säkkinsä, niin katso, kunkin rahakukkaro oli hänen säkissään; ja nähdessään rahakukkaronsa he sekä heidän isänsä peljästyivät.\n42:36 Ja heidän isänsä Jaakob sanoi heille: "Te teette minut lapsettomaksi; Joosefia ei enää ole, Simeonia ei enää ole, ja Benjamininkin te tahdotte viedä minulta; kaikki tämä kohtaa minua".\n42:37 Ruuben vastasi isälleen sanoen: "Saat surmata minun molemmat poikani, jos en tuo häntä sinulle takaisin; anna hänet minun huostaani, niin minä tuon hänet sinulle takaisin".\n42:38 Mutta hän sanoi: "Ei minun poikani saa lähteä teidän kanssanne, sillä hänen veljensä on kuollut, ja hän on yksin jäljellä; jos onnettomuus kohtaa häntä matkalla, jolle aiotte lähteä, niin te saatatte minun harmaat hapseni vaipumaan murheella tuonelaan".


Siksakaten: Verson puodin Seikkailu\nJo syksymmällä osallistuin Verson puodin ompelukerhoon, jossa teemana oli "Sata paitaa". Osallistujat saivat jonkun Verson puodin kankaan ja ompeluhaaste oli ommella se peruspaidaksi: ei tunikaksi, mekoksi eikä legginseiksi.\nSain itse Seikkailu-kuosia vihreänsävyisenä, josta tein paidan keskimmäiselle, kun esikoisen väreihin se ei tuntunut istuvan. Kaavana käytin Paapiin kaavakirja lapsille Myyryä. Pääntien ja hihansuut kanttasin kääntäjällä. Loppukankaasta ompelin nuorimmaiselle bodyn Jujunan Nooa-bodykaavalla. (Ihan loppuja löytyy myös PKKS:n lahjoitusbodysta).\nKaverin hyllystä sattui löytymään samaa kuosia jouten eri värisenä, joten oli pakko lunastaa se esikoisen tunikaksi. Tein tunikan Paapiin Siiri-kaavalla. Loppu yhdistettynä punavalkeaan pallokuosiim taittui isommassa koossa bodyksi niinikään Jujunan Nooana.\nSeuraavaa ompelukerhoa odotellessa.