Angelina Jolie: miksi meillä on velvollisuus auttaa pakolaisia | aika | William Floyd\nAngelina Jolie: mitä olemme velkaa pakolaisille\nkuka tulee mieleen, kun kuvaa pakolaista? Et varmaan kuvittele eurooppalaista. Mutta jos olisit toisen maailmansodan lapsi ja kysyisit vanhemmiltasi, mikä pakolainen on, he olisivat luultavasti kuvailleet jonkun Euroopasta.\nyli 40 miljoonaa eurooppalaista joutui jättämään kotinsa sodan vuoksi. YK: n pakolaisjärjestö perustettiin heitä varten. Unohdamme tämän. Jotkut johtajat, jotka nyt puhuvat kovinta retoriikkaa pakolaisia vastaan, jäljittävät reittinsä maihin, jotka ovat kokeneet traagisia pakolaiskokemuksia ja saaneet apua kansainväliseltä yhteisöltä.\nensimmäisen aseellisen selkkauksen tai vainon ilmetessä ihmisen luonnollinen reaktio on yrittää viedä lapsensa pois vaarasta. Pommien, joukkoraiskausten tai murhapartioiden uhkaamina ihmiset keräävät sen vähän, mitä voivat kantaa, ja etsivät turvaa. Pakolaiset ovat ihmisiä, jotka ovat päättäneet lähteä konfliktista. He vetävät itsensä ja perheensä läpi sodan, ja usein auttaa jälleenrakentamiseen maansa. Näitä ominaisuuksia kannattaa ihailla.\nmiksi sana pakolainen sitten on saanut niin kielteisiä mielleyhtymiä meidän aikanamme? Miksi poliitikkoja valitaan lupauksilla rajojen sulkemisesta ja pakolaisten käännyttämisestä takaisin?\npakolaiset pakenivat Pariisista vuonna 1940. – FPG / Hulton Archive / Getty Images\npakolaiset pakenivat Pariisista vuonna 1940. FPG/Hulton Archive / Getty Images\nnykyään ero pakolaisten ja siirtolaisten välillä on hämärtynyt ja politisoitunut. Pakolaiset ovat joutuneet pakenemaan maastaan vainon, sodan tai väkivallan vuoksi. Siirtolaiset ovat päättäneet muuttaa, lähinnä parantaakseen elämäänsä. Jotkut johtajat käyttävät tahallaan termejä pakolainen ja maahanmuuttaja keskenään ja käyttävät vihamielistä retoriikkaa, joka lietsoo pelkoa kaikkia ulkopuolisia kohtaan.\njokainen ansaitsee ihmisarvon ja oikeudenmukaisen kohtelun, mutta eron pitää olla selvä. Kansainvälisen oikeuden mukaan pakolaisten auttaminen ei ole vaihtoehto, vaan velvollisuus. On täysin mahdollista varmistaa vahva Rajavalvonta ja oikeudenmukainen ja inhimillinen maahanmuuttopolitiikka samalla, kun vastaamme pakolaisten auttamisesta. Yli puolet kaikista maailman pakolaisista on lapsia, ja 4 viidestä heistä asuu maassa, joka rajautuu heidän pakomaansa konfliktiin tai kriisiin. Alle prosentti pakolaisista sijoitetaan pysyvästi uudelleen, myös länsimaihin.\namerikkalainen anteliaisuus tarkoittaa, että maamme on maailman suurin avunantaja. Mutta Ajatellaanpa Libanonia, jossa joka kuudes on pakolainen. Tai Ugandassa, jossa kolmannes väestöstä elää äärimmäisessä köyhyydessä ja jakaa niukkoja resurssejaan yli miljoonan pakolaisen kanssa. Kaikkialla maailmassa monet maat, joilla on vähiten, tekevät eniten.\nkun aloitin työt YK: n Pakolaisviraston eli YK: n pakolaisasiain päävaltuutetun (UNHCR) kanssa 18 vuotta sitten, pakolaisia oli noin 40 miljoonaa ja toivon, että määrä voisi olla laskussa. YK: n pakolaisjärjestön UNHCR: n viimeisimmän global-trends-raportin mukaan pakolaisten määrä on tällä hetkellä yli 70 miljoonaa ja kasvaa nopeasti. Myanmarista Etelä-Sudaniin ulottuvalla alueella emme pysty auttamaan konfliktien ratkaisemisessa niin, että ihmiset voisivat palata kotiin. Odotamme YK: n jotenkin selvittävän ihmisten kaaoksen.\nYK: n yleiskokouksen ensimmäisessä istunnossa vuonna 1946 presidentti Truman asetti jäsenvaltioille päävastuun rauhan ja turvallisuuden luomisesta. Hän sanoi, että YK ” ei voi – – täyttää riittävästi omia velvollisuuksiaan, ennen kuin – – rauhansopimukset on tehty ja elleivät nämä siirtokunnat muodosta lujaa perustaa pysyvän rauhan rakentamiselle.”\nmutta surullinen totuus on, että jäsenvaltiot soveltavat YK: n välineitä ja standardeja valikoivasti. Valtiot asettavat usein liike-elämän ja kaupan edut konfliktien koettelemien viattomien ihmisten elämän edelle. Olemme väsyneitä tai pettyneitä ja käännämme diplomaattiset pyrkimyksemme pois maista ennen kuin ne ovat vakiintuneet. Pyrimme rauhansopimuksiin, kuten Afganistanissa, joissa ei ole ihmisoikeuksia ytimessä. Hädin tuskin tunnustamme ilmastonmuutoksen vaikutusta merkittävänä konfliktien ja syrjäytymisen tekijänä.\nRohingya-Muslimipakolaiset ylittävät kanavan paetessaan rajan yli Myanmarista Bangladeshiin Naf-joella marraskuussa. 1, 2017 lähellä Anjuman Paraa Cox ’ s Bazarissa, Bangladeshissa. – Kevin Frayer-Getty Images\nRohingya-Muslimipakolaiset ylittävät kanavan paetessaan rajan yli Myanmarista Bangladeshiin Naf-joella marraskuussa. 1, 2017 lähellä Anjuman Paraa Cox ’ s Bazarissa, Bangladeshissa. Kevin Frayer-Getty Images\nkäytämme apua diplomatian korvikkeena. Sotaa ei kuitenkaan voida ratkaista humanitaarisella avulla. Varsinkin, kun harvoja humanitaarisia vetoomuksia kaikkialla maailmassa rahoitetaan edes 50-prosenttisesti. YK on saanut vain 21 prosenttia Syyrian avustustoimiin tarvittavista vuoden 2019 varoista. Libyassa luku on 15 prosenttia.\nviime vuoden siirtonopeus vastasi sitä, että 37 000 ihmistä pakotettiin kodeistaan joka ikinen päivä. Kuvitelkaa, että yrittäisitte järjestää vastauksen tuollaiseen epätoivoon ilman varoja, joita tarvittaisiin edes puolen noista ihmisistä auttamiseen.\nkun vietämme maailman pakolaispäivää 20.kesäkuuta, on harhaa ajatella, että mikä tahansa maa voi vetäytyä rajojensa taakse ja vain toivoa ongelman häviävän. Tarvitsemme johtajuutta ja tehokasta diplomatiaa. Meidän on keskityttävä pitkän aikavälin rauhaan, joka perustuu oikeudenmukaisuuteen, oikeuksiin ja vastuuseen, jotta pakolaiset voivat palata kotiin.\ntämä ei ole pehmeä lähestymistapa. Se on vaikeampi toimintatapa, mutta vain sillä on merkitystä. Etäisyys meidän ja menneisyyden pakolaisten välillä on lyhyempi kuin luulemme.\nlisää pakko lukea tarinoita ajalta\nIlmastokriisit hallitsivat vuotta 2021. Mutta nämä innovaatiot antavat jonkin verran toivoa\n2020 Pakotti amerikkalaiset kohtaamaan rasismin todellisuuden. Vuonna 2021 monet katsoivat pois\nkaikkien aikojen suurimman uudenvuodenaaton kohtauksen, joka sitoutui elokuvaan\nkuinka John Maddenista tuli NFL: n historian vaikutusvaltaisin henkilö\nuseimmat ravintolat epäonnistuvat. COVID-19 heikensi todennäköisyyttä\n4 kaaviota, jotka selittävät Yhdysvaltoja.’s 2021 Economic Rollercoaster\nRokoteasiantuntijat ovat TIME’ s 2021 Heroes of the Year\nDoctor Who T-paidat Doctor Who Reviews\nyksityisetsivä ja mistä aloittaa


ROUVA VS PIMP: MIKÄ ON ERO? - ERO\nKun käytetään nimellä verbit , rouva tarkoittaa puhumista rouva, kun taas parittaja tarkoittaa toimia prostituoitujen hankkijana.\nParittaja on myös substantiivi merkityksellä: joku, joka pyytää asiakkaita prostituutioon ja toimii prostituoitujen ryhmän johtajana.\nParittaja on myös numero merkityksellä: viisi cumbrian ja walesin lampaita laskettaessa.\nParittaja on myös adjektiivi merkityksellä: erinomainen, muodikas, tyylikäs.\ntarkista paljo muut määritelmät Rouva ja Parittaja\nRouva olla substantiivi (päivätty _, Isossa-Britanniassa):\n'Rouva Gray mietti, tekivätkö hänen pukeutuneen asunsa hänestä paksun. Myyntiassistentti sanoi juuri: 'Se sopii sinulle, rouva.'\n'Myöhemmin rouva Gray istui suosikkiteekaupassaan. 'Haluaisiko rouva tavalliset kermakakut ja konditoriat teensä kanssa?' tarjoilija kysyi. '\nRouva olla substantiivi :\nRouva olla substantiivi (puhekielen):\nUpea tai riitelevä tyttö.\n'Selina työnsi ja työntyi musiikkituolien aikana. Lastentarhanopettaja sanoi olevansa huonolainen pieni rouva. '\nRouva olla substantiivi (slangi):\nNainen, joka johtaa bordellia, erityisesti sitä, joka on erikoistunut etsimään prostituoituja rikkaille ja tärkeille asiakkaille.\n'' Kun hänestä tuli liian vanha prostituoiduksi, hänestä tuli rouva. ''\nRouva olla verbi (transitiivinen):\nVoit puhua rouva.\nParittaja olla substantiivi :\nJoku, joka pyytää asiakkaita prostituutioon ja toimii prostituoitujen ryhmän johtajana; pander.\nParittaja olla substantiivi (Afrikkalainen amerikkalainen kansankielinen englanti, _, slangi):\n«tarkoittaa voimakkaasti »\nMies, joka houkuttelee helposti naisia.\nParittaja olla verbi (kohteeton teonsana):\nToimia prostituoitujen hankkijana; pander.\nParittaja olla verbi (transitiivinen):\n'Sileäpuhuva, pitkä mies, jolla oli raskaita kultaisia rannekoruja, väitti voivansa tuunata ketään.'\nParittaja olla verbi (transitiivinen, yhdysvaltalainen, afrikkalainen amerikkalainen kansankielinen englanti):\nLiian räätälöidä jotain, etenkin ajoneuvoa, gettostandardien mukaan (myös).\n`` Sinä paransitko sitä AC: tä, todellakin. ''\nParittaja olla verbi (transitiivinen, lääketiede, slangi):\nEsittää asteittain vaikeampia ja lopulta vastaamattomia kysymyksiä asukkaalle tai lääketieteen opiskelijalle (sanottiin lääketieteellisen henkilökunnan vanhemmasta jäsenestä)\nParittaja olla verbi (transitiivinen, USA, slangi):\n'Minun on näytettävä sinulle tämä suloinen verkkosivusto, jossa voit tuunata blogiasi ja saada lisää lukijoita.'\nParittaja olla verbi (Yhdysvallat, slangi):\nSuostuttelemaan, sujuvasti puhuttelemaan tai huijaamaan toinen tekemään jotain hyödyksi.\n'Korostin häntä 2000 dollarista ja hän maksoi koko oleskelun Bahamalla.'\nParittaja kuten adjektiivi (slangi):\nerinomainen, muodikas, tyylikäs\nrouva vs rouva\nrouva vs nainen\nlady vs rouva\nrouva vs matron\nrouva vs rakastajatar\nrouva vs sir\nherrasmies vs rouva\nabbess vs rouva\nbawd vs rouva\nlady abbess vs rouva\nrouva vs nookie-bookie\nrouva vs whoremistress\nbordellinvartija vs rouva\nrouva vs parittaja\nrouva vs parittelua\nparittaja vs piki\nparittaja vs. mainostaa\nparittaja vs kaikki\nparittaja vs spruik\nparittaja vs. parittaja\nparittaja vs pelaaja\nikuinen vs ikuinen\nvarpaat tai sormet


lomakodit – Ventura Country Club, Orlando: Asunnot/huoneistot ja muut | Vrbo\nVentura Country Club loma asunnot\nLöydä sinulle sopivin paikka – Ventura Country Club\nLuxury Golf Country Club Condo 2 Makuuhuone 2 Kylpyhuone\nKoti pois kaukana Home Luxury 2 bed / 2bath Country Club Condo\nMissä voin yöpyä lähellä kohdetta Ventura Country Club, Orlando?\nVuonna 2020 tarjoamme ison valikoiman majoitustiloja lähellä kohdetta Ventura Country Club: 66 lomakotia, joihin kuuluvat esim. Asunnot/huoneistot (36 kpl) ja Talot (29 kpl). Löydä upea loma-asunto pitkälle tai lyhyelle lomalle perheesi tai ystäviesi kera. Paras majoitus läheltä kohdetta Ventura Country Club löytyy Vrbosta.\nMikä on paras alue yöpyä lähellä kohdetta Ventura Country Club?\nMatkustitpa sitten perheesi tai ystäviesi kanssa ja olipa suunnitelmissasi sitten pitkä lomamatka tai lyhyt viikonloppuloma, seuraavilta alueilta löydät laajimman loma-asuntovalikoiman lähellä kohdetta Ventura Country Club:\nCountry Creek Estates: 388 loma-asuntoa\nVoinko vuokrata tämän loma-asuntotyypin läheltä kohdetta Ventura Country Club: Asunnot/huoneistot?\nTietysti. Lähellä kohdetta Ventura Country Club löytyvät Asunnot/huoneistot: 36 kpl Vrbo Suomin sivustolla. Muihin suosittuihin loma-asuntotyyppeihimme lähellä kohdetta Ventura Country Club kuuluvat:\nVoinko löytää loma-asunnon, johon kuuluu uima-allas, läheltä kohdetta Ventura Country Club?\nKyllä, voit valita haluamasi loma-asunnon, johon kuuluu uima-allas. Valikoimistamme löytyy 44 loma-asuntoa, joihin kuuluu uima-allas ja jotka sijaitsevat lähellä kohdetta Ventura Country Club. Pääset tarkastelemaan valikoimissamme olevia lomakoteja hakukentän avulla.\nVoinko varata loma-asunnon suoraan verkosta tai välittömästi läheltä kohdetta Ventura Country Club?\nKyllä, Vrbo Suomin valikoimista löytyy 66 verkosta varattavissa olevaa ja 57 välittömästi varattavissa olevaa loma-asuntoa läheltä kohdetta Ventura Country Club. Älä jää odottamaan! Käy tutustumassa valikoimissamme oleviin lomakoteihin hakukentän avulla ja valmistaudu matkallesi lähelle kohdetta Ventura Country Club!\nTutustu kohteen Ventura Country Club lähellä sijaitseviin alueisiin


Meille ei palkata ketään, jolla ei ole LinkedIn-profiilia\nPosted by Margit Mannila on October 15, 2014\nLausahdus "Meille ei palkata ketään, jolla ei ole LinkedIn-profiilia" oli helmikuussa 2014 ilmestyneessä, Helinä Hirvikorven kirjoittamassa, Ekonomi-lehden jutussa, joka oli otsikoitu Osaaminen painaa entistä enemmän.\nKannattaa pitää mielessä sääntö: "Älä laita julkisesti jakeluun mitään, mitä et halua äitisi tai työnantajasi näkevän!"\nHirvikorpi kirjoittaa, että suorahakuyritykset kartoittavat koko ajan potentiaalisia valittavia henkilöitä yritysten ja julkiseten organisaatioiden tehtäviin. Siksi on tärkeää näkyä ja tuoda esiin osaamistaan. Sana Business korostuu, toteaa jutussa haastateltu Sanna Leppänen. Haussa on liiketoiminnan ymmärrystä, sen ennustamista ja numeroiden hyödyntämistä liiketoiminnan johtamisessa. Vähän aikaa sitten muodissa olleiden "hyvien tyyppien" hakeminen ei ole kokonaan muuttunut legendaksi, on hyvä, että ihmisellä on osaamisen lisäksi hyvät sosiaaliset taidot.\nSosiaalinen media on päivän sana työnhaussa. Ja kun nuorempi sukupolvi tulee työmarkkinoille sen merkitys kasvaa ehkä entisestään. Siinä kun ennen päivälehtien sunnuntainumerot olivat täynnä työnhakuilmoituksia, pullistelee netti nykyään erilaisia palveluntarjoajia, joissa työpaikkoja ilmoitellaan. LinkedIn on työntekijöiden näyteikkuna työnantajaille. Samoin blogi voi toimia tällaisena näyteikkunana potentiaaliselle työnantajalle.\nSuorahakuyrityksillä on omat henkilöstöpankkinsa. Aktiivisen työnhakijan kannattaa hakeutua sinne.\nUratiellä esitellään 10 tapaa hyödyntää sosiaalista mediaa työnhaussa. Artikkeli on alunperin julkaistu Tekniikka ja talous-sivustolla\nVinkit ovat lyhykäisyydessään seuraavat:\n1. Ajattele omaa online-persoonaasi brändinä.\n2. Älä unohda, että titteli on merkittävä osa brändäystä.\n3. Asemoidu oman alasi asiantuntijaksi. LinkedIn-profiilisi tulisi sisältää hakukelpoisia avainsanoja, jotka kattavat kokemuksesi ja taitosi.\n4. Tarkista, että ansioluettelosi ja nettiprofiiliesi tiedot ovat yhteneväisiä.\n5. Liity LinkedInissä ja Facebookissa ryhmiin, jotka koostuvat oman alasi ihmisistä.\n6. Lisää sähköpostisi allekirjoitukseen linkki LinkedIn-profiiliisi.\n7. Tarkista profiilisi yksityisyysasetukset.\n8. Avaa henkilökohtaisen profiilisi rinnalle ammatilliselle elämällesi omistettu Facebook-profiili.\n9. Päivitä profiilejasi säännöllisesti.\n10. Sisällytä statuspäivityksiisi lyhyitä raportteja työnhakusi edistymisestä.\nLue yksityiskohdat ylläolevista linkeistä.\nLue myös Jukka Olanderin kiintoisa juttu sosiaalisesta mediasta ja työnhausta.\nFrom the article: If you are not working we won't hire you.\nkirjoituksia sekalaiset valokuvat


Haluatko kokata porkkanoita? Okei, lisää sitten myös lehdet!\nUseimmat ihmiset eivät jotenkin enää tiedä miltä todelliset porkkanat todellisuudessa näyttävät. Koska näissä ei ole vain punaista osaa. Heillä on myös tikkuja ja lehtiä. Ja mitä et edes tiedä porkkanaa keitettäessä, on se, että sinun on lisättävä siihen kaikki, jotta saat täysin terveellisen sekoituksen.\nKuinka terveellisiä porkkanat ovat?\nPorkkananlehdet eivät ole poikkeus. Ne ovat myös melko terveitä\nOn tärkeää muistaa, että kun valmistat porkkanaa, sinun on lisättävä lehdet ja tikut vain, jos olet varma, että niitä ei ole ruiskutettu kemikaaleilla. Muuten se voi vahingoittaa terveyttäsi.\nTuoretta porkkanaa omasta puutarhasta\nVauvan porkkanoiden keittäminen\nJoka ei saisi pelotella sinua\nMonet ihmiset ajattelevat, että porkkanan lehdet ovat myrkyllisiä, koska ne maistuvat katkeralta. Mutta tämä maku johtuu vain alkaloideista, joita löytyy monista muista vihanneksista, esimerkiksi paprikoista, tomaateista, perunoista ja munakoisoista. Jos et ole allerginen näille aineille, sinun ei pitäisi huolehtia. Aivan kuten raketti, tämä katkeruus lisää erityistä, ylellistä makua.\nPorkkanan lehdet eivät ole mitenkään myrkyllisiä\nPorkkananlehtien terveelliset ominaisuudet\nNo, kuten aina, meillä on myös “terveellisiä” argumentteja siitä, miksi sinun pitäisi lisätä lehtiä porkkanoita keitettäessä. Ne auttavat parantamaan munuaisten toimintaa. Ne ovat myös klorofyllin lähde, ja se auttaa pitkälle veren puhdistamisessa. Jos lisäät porkkanoiden lehtiä ruoanlaittoon, ruoassasi on myös paljon enemmän kaliumia. Kuten luultavasti tiedät, tämä aine tekee ruoastamme erittäin terveellistä.\nPorkkanan lehdet – rikas klorofyllilähde\nTerveet vihreät smoothiet – lisää myös porkkananlehtiä\nKuinka voit syödä niitä\nPorkkananlehtiä voidaan lisätä moniin ruokiin. Nämä ovat pääasiassa keittoja. Ne voidaan yhdistää erinomaisesti monenlaisten juurikasvien kanssa. Ne sopivat hyvin myös vihreän salaatin ja quinoan kanssa.\nKuinka porkkananlehdet voidaan syödä – eri ruokia\nHerkullinen porkkanasta valmistettu kermakeitto\nMutta myös tärkeänä osana\nLisää herkullisia reseptejä porkkananlehdillä\nKeitä kaikki porkkanan osat\n20+ bedste turiststeder i Ahmedabad (med fotos og detaljer 2021)\n9 Nye og stilfulde bådhals Salwar -designs


6 PAINOTETTUA AB-HARJOITUSTA SILPUTULLE KUUSIPAKKAUKSELLE - MUU\n6 painotettua Ab-harjoitusta silputulle kuusipakkaukselle\nMe kaikki haluamme tuntea olonsa hyväksi, pysyä terveinä, rakentaa lihaksia ja pysyä laihina - yleensä pitämällä keskiosamme kurissa. Useimmat ihmiset, jotka haluavat vähentää kehon rasvaa ja saada muodon, katsovat vatsaansa nähdäkseen edistyykö. Se on luonnollista. Halutut vatsalihakset ovat kaverin ruumiinrakenteen keskipiste, joten useimmat kuntosalin kaverit asettavat kuuden paketin saavuttamisen etusijalle.\nMutta ensin huomautus kouluttajan viisaudesta: Loputtomien vatsalihasharjoitusten tekeminen ei kirjaimellisesti vaikuta edistymisesi rasvan polttamiseen ja vyötärölinjan leikkaamiseen. Pistettä vähentävä rasva on osoittautunut myytiksi. Pelkästään siksi, että työskentelet vartalolla kovasti kuntosalilla loputtomilla määrillä toistoja, ei tarkoita, että rasva putoaa ja parantaa kehon osan ulkonäköä. Sitä ei yksinkertaisesti tapahdu.\nJa vaikka ravitsemuksellinen saanti määrää kuinka laiha sinusta tulee ja miltä kehosi näyttää, oikea liikunta on kriittinen osa yleisen terveyden, suorituskyvyn ja estetiikan parantamista. Jotta sinulla olisi vahva ydin ja rakentaa pieni lihas, sinun on työskenneltävä rectus abdominus (ajattele 6-pack lihaksia) säännöllisesti. Aivan kuten mikä tahansa lihasryhmä, kun olet poistanut rasvan, haluat lihasten ponnahtavan. Käyttämällä painoa vatsalihasharjoitusten aikana kasvatat lihaksia ja parannat sen ulkonäköä. (Plus, vatsasi vahvistaminen auttaa sinua hissien ja muiden urheilutapahtumien aikana.)\nKokeile näitä kuutta painotettua vatsalihasharjoitusta veistämään keskiosa, joka kannattaa näyttää ja riittävän vahva käsittelemään raskaita painoja.\nkuinka asettaa harjoitussuunnitelma\nmikä on terveellisen kehon rasvaprosentti\nkuinka paljon on liikaa sydäntä\nharjoitukset yli 40-vuotiaille miehille\npainaa trump 345?\n10 prosenttia rasvaa mies\noviaukko ylöspäin baari harjoitus


villesdesign: syyskuuta 2015\nVanhan hyvän ajan nahkatakki\nMinulla on ollut erilaisia nahkatakkeja yläasteelta asti, mutta nyt tuli vastaan sellainen tilanne, että päätin hankkia ihan uuden. Edellinen Sokokselta ostamani takki ei ollut kovin laadukas, mutta tällä kertaa halusin parempaa. Ja tavallaan hieman yllätyksenä tuli, että laadusta ei edes tarvinnut maksaa omaisuuksia.\nHaluaisitko hyvän nahtakain järkihintaan?\nEdellisen takkini nahka oli sen verran huonolaatuista, että kaulus hapertui puhki hoitoyrityksistä huolimatta. Takin leikkauskaan ei ollut ehkä ihan paras mahdollinen, mutta ostin sen aikoinaan Sokokselta 50 % alennuksella joskus vuonna 2008, joten kyllä se tavallaan on hintansa haukkunut.\nHuono nahka ei kestä käyttöä.\nTiedusteluretki Turun keskustan vaatekauppoihin kertoi, että aidosta nahasta valmistetut takit maksavat yleensä alkaen noin 250 euroa. Tosin niiden nahka ei vaikuttanut sen kummemmalta kuin vanhan takkinikaan ja malli oli usein hieman epämukava.\nLisäksi tuntuu, että sellainen pieni töpökaulus on aika standardi miesten nahkatakeissa tällä hetkellä, ainakin jos ei lasketa perinteisiä klassikkomalleja tai setämäisiä pusakoita. Ja semmoistahan minä en halunnut.\nJonkin verran on myös prätkärotsin sukuisia takkeja. Sovitinkin kerran Sokoksella Tiger of Swedenin rotsia, se oli paksua ja jämäkkää nahkaa. Kun takki oli päällä, se istui kuin hansikas. Tosin mieleen tuli lähinnä paksu hitsausrukkanen, sillä esimerkiksi käsien liikutteleminen ei ollut kovin jouhevaa. Takki olisi varmasti ollut oiva tyylikkääseen patsasteluun, mutta tuskin kovin hyvä esimerkiksi työmatkapyöräilyyn.\nOlin jo aikaisemmin himoinnut Varustelekasta saksalaisen poliisin nahkatakkia, mutta niitä ei oikein koskaan ollut sopivia kokoja. Samalla tuli vilkuiltua muitakin nahkatakkeja ja olin jo ajatuksissa lähteä joskus sovittamaan erilaisia lentäjäntakkeja, vaikka ne eivät ihan ehkä omaan makuun sopineetkaan.\nSitten eräänä kertana kun selailin taas lekan sivuja, silmiini iski uutuus, sukellusvenemiehen takki. Se on vähän kuin pätkärotsi, mutta ei näytä liikaa sellaiselta. Oikeastaanhan se on prätkärotsien esikuva. Hintakaan ei ollut nahkatakiksi kummoinen ja kovin he kehuvat alihankkijansa laatua.\nEn ensin oikein syttynyt mallille, mutta vähän se jäi kaihertamaan mieleen. Mietin myös, että jos takin kanssa pystyy operoimaan sukellusveneessä tai panssarivaunussa, se lienee keskimääräistä käytännöllisempi. Historiallinen aspekti ei muuten juurikaan kiinnostanut.\nPäätin siis seuraavalla Helsingin reissulla käydä kokeilemassa. Tosin menomatkalla varastosaldo näytti pahalta, varastossa olisi enää vain pari XXL-kokoista takkia. Ajattelin kuitenkin, että tsekkaan laadun ja ehkä sovittelen muun mallisia takkeja.\nMyymälästä löytyi kuitenkin yksi juuri sopiva M-kokoinen takki. Sitä ihmetellessä unohtui sitten myös ostaa suklaata, sukkia ja olutta. Mutta ensi kerralla sitten.\nTakki tuntui heti päälle hyvältä ja oli laadukkaasti tehty. Nahka oli muotikauppojen takkeja paksumpaa, mutta silti miellyttävän pehmeää. Ompeleet olivat siistiä työtä.\nTyön jäljestä ei ole mitään pahaa sanottavaa.\nPitihän se sitten ostaa kun kerran oli niin sopivakin ja lisää tulee ties koska. Kotiin päästyäni käsittelin takin heti nahanhoitoaineella, jolloin nahka muuttui vieläkin miellyttävämmän tuntuiseksi. Nahkahan vaatii aina hoitoa ja yleensä nahkavaatteet ja kengät kannattaa käsitellä jo heti uutena. Jollakin oikeasti hoitavalla aineella eikä millään sprayllä. Itse käytin edullista valjasrasvaa, sekin yllättäen Varustelekasta.\nKäytössä nahkatakki vielä muotoutuu paremmin käyttäjänsä mukaiseksi. Takin malli on hyvä myös pyöräillessä, eikä vesi tullut läpi 5 kilometrin vesisateessa poljetun kotimatkan aikana. Hyvä nahkahan ei pelkää kastumista kunhan sen kuivattaa varovaisesti ja hoitaa tarvittaessa. Jos nahka tuntuu kuivuttuaan kovalta, hoitoaine pelastaa.\nOlikin oikein ilahduttavaa, että löytyi laadukkaasti tehty nahkatakki järkevään hintaan. Ei Varusteleka turhaan kehu alihankkijaansa. Hyvä ja laadukas vaate kestää pitkään, laatuun satsaaminen tulee pitkässä juoksussa halvemmaksi kuin ostaa jatkuvasti huonoja uusia.\nTosin vaatteissa hinta ja laatu eivät enää oikein kulje käsi kädessä. Materiaalit on tarkoituksella kehitetty sellaisiksi, että ne näyttävät ja tuntuvat uutena hyvältä, mutta kuluvat nopeasti käyttökelvottomiksi. Luultavasti muotikauppojen kalliimmat takit olisivat lyhytikäisempiä kuin tämä.\nHyvä nahkatakki kestää oikein hoidettuna vuosikymmeniä, vuori korkeintaan kaipaa jotain ehostusta. Tässä takissa ei ole myöskään hajoavia vetoketjuja (paitsi povitaskussa), uusi nappi on helpompi ja halvempi laittaa. Ja jos alkaa kyllästyttää, hyvän nahkatakin saa aina myytyä eteenpäin.\nTäytyy kyllä sanoa, että tämmöisestä minä tykkään, hyvää laatua kohtuuhinnalla. Lisää tällaisia. Varustelekan oma tuotanto tuntuu muutenkin olevan hintalaatusuhteeltaan erinomaista. Seuraavaksi ostoslistalle taitaa päätyä merinovillainen "Dexter killshirt" eli vaarinpaita. Merinovilla kun tuntuu olevan niin erinomainen materiaali.\nedit: Olkapoletit ovat muuten hankalat jos käyttää paljon reppua. Toisesta lähti nappi irti, joten poistin toisenkin. Ei niitä varsinaisesti jäänyt kaipaamaan.\nedit 01.08.2016: Takki on nyt 10 kuukautta vanha, nahka on edelleen uudenveroisessa kunnossa, jos toivoo pikaista kulunutta lookkia, taitaa joutua käyttämään hiekkapaperia. Rasvasin takin uutena valjasrasvalla ja nyt uusin käsittelyn syksyn sateita odotellessa. Hoitaminen kannattaa, sillä siten nahka pysyy notkeana.\nAsus DSL N55U ja 4G-mokkula\nOstin noin vuosi sitten uuden Asuksen modeemin ja siinä on mahdollisuus käyttää 4G-mokkulaa joko laajakaistan kaverina tai ihan erikseen. Olen jo pitkään ollut kyllästynyt surkeaan laajakaistaani ja nyt Sonera rakensi nurkan taakse uuden tukiaseman, joten päätin kokeilla 4G:n ihanuutta.\n4G-mokkula voi olla mukava,\nmutta vain jos sen saa toimimaan.\nOtin Soneralta nettitikun kokeiluun ja totesin, että läppäriin kytkemällä se antaa laajakaistaan verrattuna todella hyvät nopeudet latenssin pysyessä hyvällä tasolla. Ja vieläpä noin puoleen hintaan!\nEnsimmäinen nettitikku, Huawei E3372, ei kuitenkaan toiminut Asus DSL N55U -laajakaistareitittimeni kanssa, tämä olisi toki selvinnyt jos sen olisi erikseen viitsinyt tarkistaa. Oli virhe olettaa, että kaikki yleisimmät laitteet toimisivat (tosin myöhemmin luin jonkun saaneen Huaweinkin toimimaan).\nSeuraava laite, ZTE MF823D, löytyikin jo tuettujen listalta. Tosin senkään käyttöönotto ei sujunut ongelmitta. Mutta kun tietää valmiiksi muutaman asian, elämä helpottuu huomattavasti. Näitä ei ohjekirja kerro. Hyppää loppuun, jos et jaksa lukea koko tarinaa.\nTarkista mokkulan toimivuus tietokoneella\nIhan ensimmäiseksi suosittelen kytkemään mokkulan tietokoneeseen ja testaamaan, että se toimii ihan yleisesti. Samalla voi kytkeä pois pin-koodin kyselyn. Huawein mokkula toimi OS X 10.11 El Capitan -käyttöjärjestelmässä heittämällä, mutta ZTE vaati pientä kikkailua. Toki ei voida vaatia, että joku laite toimisi ongelmitta julkaisemattomassa käyttöjärjestelmässä (julkaistaan 30.9.2015 eli huomenna).\nKun mokkula on testattu toimivaksi ja ohjekirjasta tarkistettu, että mitä merkkivalon eri värit tarkoittavat, ei kannata vielä hosua itse mokkulan kanssa, vaan käydä modeemin asetuksista tyrkkäämässä Dual WAN ja usb-modeemimahdollisuus päälle. Dual WAN tarkoittaa sitä, että laite käyttää yhtä aikaa kahta eri nettiyhteyttä, joko toisaan täydentämässä tai sitten toinen yhteys voi olla varalla. Asuksen ohjauspaneelista tämä asetus löytyy kohdasta WAN -> Dual WAN.\nKun Dual WAN on päällä, siirrytään välilehdelle Internet Connection, jossa WAN type -kohdasta valitaan USB. Kun sijainniksi (Location) valitsee Suomi (Finland), pääsee valkkaamaan operaattorin ja laittamaan asetukset kuntoon. Soneran tapauksessa riittää, että laittaa Dial numberiksi *99#. ZTE tunnistuu oikein automaattitunnistuksella.\nSoneran asetukset 4G-mokkulalle\nReititin muuttaa oman osoitteensa\nTässä kohtaa reititin boottaa itsensä ja tapahtuu ensimmäinen asia mikä saattaa aiheuttaa harmaita hiuksia. Sisäverkossa jokaisella vehkeellä on oma osoitteensa jonka reititin niille antaa. Ja nyt Asus päättää itse muuttaa oman osoitteensa. Yleensä reitittimen osoite on 198.168.1.1, mutta nyt Asus muuttaa osoitteekseen 198.168.2.1 (tästä tulee toki ilmoitus). Tämä on siis se osoite, mistä pitäisi päästä modeemin hallintaan.\nMietin, että siihen on varmaan joku hyvä syy. Ja se syy on luultavasti se, että Asuksella on ajateltu, että ulkopuolinen modeemi ottaa tuon alkuperäisen osoitteen, mutta ainakaan ZTE ei tee niin. Ja mitä tästä sitten voi seurata?\nItsehän sääsin mokkulan kanssa tietämättömyyttäni pidemmän kaavan mukaan ja huomasin, että välillä en vain enää päässyt reitittimen hallintaan sisään. Kun reititin boottailee, se saattaa kehoittaa katkaisemaan verkkoyhteyden ja luomaan sen uudestaan. Ja se kannattaakin aina tehdä, kytkeä wifi pois tai nypätä verkkojohto hetkeksi irti.\nIsoimman ongelman aiheutti ilmeisesti se, että laite joka jakaa sisäverkon osoitteet, muuttaa itse osoitteensa. Ongelmia on luvassa erityisesti, jos tietokoneen päässä reititin on asetettu käytössä olevaksi DNS-palvelimeksi eikä sen osoitetta vaihda.\nDNS-palvelin on se, mikä muuttaa nettiosoitteet numerosarjoiksi, jotka vievät oikeaan paikkaan. Vähän siis kuin muuttaisi nimet puhelinnumeroiksi. Ilman numeroa soittaminen ei onnistu. Tämä pätee sekä omassa sisäverkossa, että netissä. Oikeasti reititin tietää vain sisäverkon osoitteet, mutta se osaa hakea netin osoitteet palveluntarjoajan nimipalvelimelta (tai jostain muusta, erikseen määritetyltä nimipalvelimelta, esim. Google DNS).\nDNS eli Domain Name System - Wikipedia\nTässä kohtaa kannattaa varmistaa, että missä osoitteessa itse 4G-modeemi asuu. ZTE löytyy osoitteesta 192.168.32.1, joten LAN-välilehdeltä voi käydä vaihtamassa reitittimen osoitteeksi tutun ja turvallisen 192.168.1.1.\nJos et kuitenkaan pääse Asuksen hallintaan osoitetta vaihtamaan osoitteella 192.168.2.1, voi kokeilla osoitetta router.asus.com. Mikäli sekään ei auta, täytyy mennä tietokoneen verkkoasetuksista vaihtamaan DNS-palvelimen osoitteeksi 192.168.2.1. Mikäli nyt kaikki laitteet toimivat hyvin, ei reitittimen osoitetta tarvitse välttämättä muuttaa. Jos pääset nettiin, mutta et modeemin hallintaan, ovat todennäköisesti sisäverkon osoitteet hukassa.\nMikäli hallintaan ei pääse, kannattaa tyhjentää selaimen välimuisti ja poistaa evästeet uudelleenkäynnistelyjen lisäksi. Wifiverkon voi myös poistaa muistettavien listalta ja luoda koneelle uuden käyttöpaikan. Miten nämä tehdään riippuu käyttöjärjestelmästäsi.\nItse saatoin aiheuttaa ylimääräisiä ongelmia turhalla räpläämisellä, joten näitä ongelmia ei välttämättä tule jos mokkulan kytkeminen onnistuu sujuvammin.\nMitä on hyvä tietää mokkulan kytkemisestä?\nJa missäs vaiheessa se itse mokkula tökättiin kiinni? Mokkulasta itsestään kannattaa tietää kaksi asiaa ennen kuin sen ottaa käyttöön. Ensinnäkin se pitää aina kytkeä kiinni vasta kun Asus on jo päällä. Eli uudelleenkäynnistyksen yhteydessä se pitää aina irroittaa. Tätä ei tietenkään lue ohjeissa, mutta netistä löysin tämän sangen tarpeellisen tiedon. Jossain toisessa vehkeessä tämä ei välttämättä ole tarpeellista.\nToinen hyvä tieto on, että vaikka mokkula käynnistyykin nopeasti, se kättelee hitaasti reitittimen kanssa. Odottele siis ihan rauhassa yhteyden muodostumista.\nVaikka et pääsisi nettiin tai reitittimen hallintaan, yritä kirjautua mokkulan hallintaan. Mikäli pääset sinne, vika on luultavasti DNS-asetuksissa.\nNetwork Map -sivulta näet onko\nmodeemi kytkeytynyt käyttöön.\nMokkulan kytkeminen Asus DSL N55U -modeemireitittimeen pähkinänkuoressa\nMokkula pitää aina irrottaa reitittimen uudelleenkäynnistyksen yhteydessä, muuten se ei toimi.\nMokkula käynnistyy nopeasti, mutta yhdistää reitittimeen hitaasti. Ole siis kärsivällinen.\nReititin vaihtaa mokkulan käyttöönotossa omaa osoitettaan ja se voi aiheuttaa ongelmia. Jos mahdollista, vaihda reitittimen osoite takaisin. Jos et pääse reitittimen hallintaan, vaihda tai lisää tietokoneen verkkoasetuksista DNS-palvelimen osoitteeksi 192.168.2.1.\nEn lupaa, että nämä olisivat mitenkään optimaalisimmat ohjeet Asuksen N55U:n ja 4G-mokkulan yhteiseloon koska asiat piti opetella kantapään kautta, mutta toivottavasti näistä on jollekin iloa. Mokkulan kytkeminen olisi voinut olla vähän käyttäjäystävällisempi kokemus ja lukemani perusteella en ole ainoa jolla on ollut vastaavia ongelmia Asuksen laitteiden kanssa.\nMiksi ei kotimokkulaa?\nTässä kohtaa joku voisi ehkä kysyä, että miksi minun piti kytkeä 4G-mokkula reitittimeeni, enkä ottanut "kotimokkulaa", jossa olisi oma wifireititin.\nKokemukseni operaattoreiden tarjoamien wifimokkuloiden langattoman verkon laadusta eivät kuitenkaan ole mitenkään mairittelevia ja omat laitteeni ovat kaikki kytketty verkkoon langattomasti. Nykyisen Asukseni taas valitsin juuri sen takia, että siinä on suorituskykyinen wifi, joka pystyy luomaan sekä 2.4 GHz että 5 GHz -verkon (tarvittaessa myös erillisen, eristetyn vierasverkon) eikä kyykähdä ihan helpolla.\nOmasta kokemuksestani monet ongelmat johtuvat juuri kehnosta wifiverkosta, laitteet ovat vanhoja ja halpoja ja niihin kytketään paljon erilaisia langattomia laitteita ja sitten ihmetellään miksi data ei kulje. Kerrostaloissa 2.4 GHz -taajuuksilla on myös usein tungosta, mutta 5 GHz-wifi auttaa ruuhkaan. Hyvä langaton reititin säästää yleensä monilta murheilta, tämän tietää myös valokuvaaja Matti Sulanto. Tosin tällä kertaa kalliimpi tuote ei säästänyt itseäni ylimääräiseltä säädöltä...\nLähettänyt Unknown klo 22.41 2 kommenttia:\nBassot kuriin huonekorjauksella MiniDSP - Osa 1\nHyvätkään kaiuttimet eivät välttämättä soi hyvin, mikäli huone saa bassot kumisemaan. Kalliin ja työlään akustoinnin sijasta asiaa voi yrittää korjata vaikkapa edullisella MiniDSP-huonekorjaimella. Homma vaatii kuitenkin vähän asiantuntemusta ja perehtymistä.\nLuitko jo ekan osan? Lue kakkososa, sillä nyt homma rokkaa!\nKuva, jonka Ville Laasonen (@willboify) julkaisi 22. 09ta 2015 klo 11.45 PDT\nAudiovideo.fi:n jutusta saa ehkä vähän turhan helpon kuvan hommasta. Asian saattaa selittää se, että Samu Saurama myös suunnittelee kaiuttimia itse, joten lähtökohta on hieman erilainen kuin itselläni. Jos minä osaan muodostaa yksinkertaisia lauseita, Samu on Nobel-palkittu prosaisti. Jos taas osaa hädin tuskin aakkoset, kannattaa ehkä kaivaa kuvetta hieman syvemmältä ja hankkia kotimainen DSpeaker Antimode 2.0 Dual Core, joka on jo selvästi valmiimpi paketti.\nMiniDSP on kuitenkin huomattavasti DSpeakerin laitetta edullisempi, joten kiusaus kokeilla on varmasti suuri. MiniDSP:tä saa nykyään myös Suomesta Ääniseltä, joten tilaaminenkin on helppoa.\nJos ja kun laitteen hankkii, on hybä olla perillä ainakin akustiikan perusteita. Jos jo seisovat aallot on täysin vieras käsite, kannattaa hankkia lisätietoa. Ja lukea ohjeita. Sekä MiniDSP:n, että mittaamiseen käytettävän Room EQ Wizardin. Lisää luettavaa löydät mm. täältä ja täältä.\nRev A vai Rev B?\n2x4 -mallia löytyy kahtena eri versiona. Löysin netistä jos jonkunlaista spekulaatiota kumpi kannattaa hankkia, mutta vastaus löytyy onneksi myös ihan ohjekirjasta. Näiden kahden mallin ero on sisääntuloherkkyydessä, ulostulopuoli on molemmissa sama.\nRev A -malli kannattaa valita, jos MiniDSP tulee esivahvistimen jatkoksi, Rev B taas jos laite on esim. DACin ja esivahvistimen välissä.\nJos ehdit jo hankkia väärän mallin, ei hätää, laitteet ovat tismalleen samanlaiset ja sisääntuloherkkyyttä voi vaihtaa kahdella jumpperilla. Ulostulojännitettä pidetään sangen pienenä, mutta se riittää hyvin ainakin Genelec M030-kaiuttimilleni sisääntuloherkkyyden ollessa keskiasennossa. Mikäli ulostulo ei kuitenkaan riitä, täytyy hankkia balansoiduilla liitännöillä varustettu malli. Toisin kuin voisi luulla, siitä ei löydy mitään hienoja XLR-liittimiä, vaan karut terminaalit johtojen päille.\n2 way Advanced 21 -sovellus tarvitaan MiniDSP:n kaveriksi.\nOhjeiden lukemisen lisäksi kannattaa olla huolellinen. Hyvin yleinen ongelma on, että johdot kytketään väärään järjestykseen. Näin kävi itsellenikin. Liitännät on kyllä numeroitu, mutta siitä ei ole apua, jos merkintöjä ei katso.\nLaitteen lisäksi pitää hankkia myös ohjelmisto, mikä maksaa 10 dollaria. Ensimmäinen ongelma on saada ohjelma ladattua bugisesta verkkokaupasta, tämä vaikuttaa usein vaativan yhteydenoton tekniseen tukeen.\n2 way Advanced 21 on suhteellisen simppeli ohjelmisto, mutta ainakin itse kaipaisin helpompaa tapaa kytkeä ylimääräiset toiminnit ja kanavat pois käytöstä. Tässäkin kohtaa pitää siis olla huolellinen ja varmistaa, että korjauskäyrä on ajettu molempiin kanaviin ja oletuksena päällä olevat jakosuotimet ovat pois käytöstä.\nSovellus toimii Adobe Airin avustuksella ja ei tuntunut aina toimivan ihan kunnolla. Jouduin myös asentamaan sen kertaalleen uusiksi.\nREW tunnistaa MiniDSP:n Umik-1 -mikrofonin automaattisesti, ja ohjelman pyytämän kalibrointitiedoston saa ladattua sarjanumeroa vastaan. Kalibrointitiedostoja tulee paketissa kaksi kappaletta, itse käytin sitä missä ei ole mainintaa 90 asteesta.\nTässäkin kohtaa piti vähän kaivella tietoa sieltä sun täältä. Päädyin tekemään mittaukset siten, että mikrofoni on kuuntelupaikalla noin pään kohdalla ja osoittaa kaiuttimien väliin.\nMittaukset tein koko äänialueella, vaikka korjaukset onkin tarkoitus tehdä vain bassopäähän. Kannattaa myös tehdä useampia mittauksia ja voi kokeillä myös eri sijoituksia mikrofonille. Näkee ainakin, että miten bassopuoli muuttuu sijoituksen mukana.\nLaaksoa ja kukkulaa.\nMittauskäppyrästä ei tietystikään ole kauheasti iloa, jos siitä ei ymmärrä mitään. Vielä enemmän hyötyä olisi kuulemma vesiputouskäyrästä, mutta itse koitan nyt pärjätä ensin tämän kanssa.\nNopealla vilkaisulla silmään pistää ainakin melkoinen töppyrä 75 hertsissä ja reilu nousu vielä 40 hertsissä. Valmistajan ilmoittama alarajataajuus on 58 hertsiä (-3 dB), joten siinä kohtaa huone taitaa tehdä melkoiset temput.\nHuonekorjauksella olisi tarkoitus tasoittaa isoimmat piikit, syville kuopille ei oikein voi mitään, mutta joihinkin kohtiin voi tarvita myös hieman nostatusta.\nREWin EQ:hun kannattaakin sitten perehtyä taas huolella. Ohjelma osaa onneksi itse kertoa mitä eri toiminnot tekevät. Kaikki paikat kannattaa käydä ajatuksella läpi ennen kuin alkaa viemään käppyrää MiniDSP:lle asti.\nItselläni ainakin meni parit ekat käppyrät ihan pieleen, joten homma ei ollut ihan vaan napin painamista. Parin illan touhuamisen jälkeenkään lopputulos ei ole vielä ihan sitä, mitä odottelin, mutta toisaalta olen saattanut vain tottua huoneen tekemään muhkeuteen äänessä...\nMutta loppusäädöistä sitten enemmän ensi kerralla. Kokeilen luultavasti vielä paria erilaista korjausta ja testailen erilaisilla materiaaleilla.\nLue seuraava osa: Bassot kuriin huonekorjauksella miniDSP ja REW - Osa 2\nLiikeidea Ylioppilaskylän asukille\nVituttaako lauantaisin, kun kaljahammasta kolottaa ja opintopisteillä saatu Mastercardkin on höylätty tappiin? Ei hätää, jos asut Ylioppilaskylän liepeillä ja jaksat herätä aamulla vähän aikaisemmin, minulla on sinulle liikeidea.\nIstun tässä kello 6.53 Onnibussissa kylpylähotelli Caribian edessä, matkalla Turusta Helsinkiin. Arvatkaa jaksoinko keittää kahvit aamulla. Ärräkin oli vielä kiinni. Minulla ei kolota kaljahammas vaan kahvihammas.\nAamukahvi on vakava asia.\nAuto ei taida olla ihan puolillaan, mutta kyllä tässä ainakin 30 ihmistä on. Voisin väittää, että jos keittäisi termarillisen kahvia ja myisi sitä vaikka euron kuppi, sitä ei jäisi pisaraakaan.\nJa nykyään kun on tämä sosiaalinen media, sana leviäisi. Ehkäpä jopa Onnibus mainitsisi asiasta Facebook-sivullaan. OB kun tykkää kaikesta positiivisesta pöhinästä. Ja jos kahvin myyminen unisille matkalaisille lauantaiaamuna kello 7 ei saa aikaiseksi positiivista pöhinää, niin sitten ei kyllä mikään muukaan saa.\nBisneksen alkuun saaminen on helppoa, mutta vaatii hieman pääomaa. Ensimmäiseksi tarvitaan termari tai pari. Sellaisia voi etsiä muun muassa läheiseltä Ekotorilta, sillä pääsee ainakin alkuun.\nJos taas likviditeettiä löytyy vähän enemmän, voi investoida bussilippuun ja rytkäistä Fölillä Ikeaan. Behövd-termoskannu maksaa 4,99 ja imee sisäänsä litran mustaa kultaa. Pienemmän termoksen voi hankkia maitoa varten.\nKahviksi en suosittele hankkimaan halvinta, eikä myöskään mitään synkkää Saludoa tai jäätävää Juhlamokkaa. Turkulaiset ovat kuulemma alkaneet nirsoilla suuhunpantavan suhteen jo jääkiekkomatseissakin. Suosittelen kokeilemaan jotain hieman tummempaa paahtoa.\nItse kahvin lisäksi tarvitaan tietysti maitoa ja sokeria. Maidon kannattaa olla suosiolla laktoositonta. Itse suosittelen vähän rasvaisempaa versiota, se saa aamulla hymyn huulille. Ja sokeri nyt on, no sokeria. Tai on sitäkin erilaisia, mutta sillä ei ole kahvissa suurta merkitystä. Tietysti joku intiaanisokeri on vähän trendikkäämpää.\nPahvimukeja saa mistä vain, mutta jos mahdollista, kannattaa valita iloisen värisiä. Ehkä vähän serviettejäkin, joku aina suttaa.\nJos myy euron kuppi, niin kauppa käy varmasti. Kaksi euroa alkaa olla jo siinä ja siinä. Jos hinta tuntuu kovalta, voi kokeilla kylkiäisiä, iso pussi kaurakeksejä ei maksa paljoa. Kahvi ja keksi 2 euroa kuulostaa jo paremmalta. Tai kaksi keksiä jos ovat pieniä.\nIhmisillä ei ole nykyään kovin usein enää käteistä, mutta siinä tarvitaan sitä pöhinää ja sosiaalista mediaa. Jos tällä viikolla ei ole kolikoita, ensi viikolla jo on, kunhan pyörä pyörii.\nJos vain jaksaa herätä aikaisin lauantaiaamuisin, bisnes pyörii varmasti. Onnibus ajaa tunnin välein, siinä ehtii keittää taas uuden kierroksen sumppia.\nKahvin ja jopa pikkuleipien myyminen jo sen luokan toimintaa, että se vaatii kuitenkin varmaan jo ison tukun lupia? En nyt tähän hätään löytänyt asiaa Turun kaupungin sivuilta, mutta kai se laki on sama sekä Turussa että Oulussa?\nVähäriskisestä elintarvikemyynnistä tai -tarjoilusta ei tarvitse tehdä ilmoitusta ympäristötoimeen, kun toimija on yksityinen henkilö tai toimintaa ei voida pitää elinkeinon harjoittamisena.\nTällaisia toimintoja ovat esimerkiksi yksityishenkilöiden tai harrastekerhojen vähäinen elintarvikkeiden myynti tai tarjoilu, kuten\nEli santarmikaan ei ole ihan heti perässä. Väittäisin siis, että kyllä ne lauantain kaljarahat (jos nyt ei ole tarkoitus istua koko iltaa Blancossa) saa tienattua. Nobelaner-olut maksaa Lidlissä noin 90 senttiä tölkki, eli kun alkuinvestoinnit ovat kuoleentuneet, voisi sanoa, että yhdellä kahvikupilla voi tienata yhden oluttölkin.\nTai eihän sitä olutta ole pakko juoda. Rahat voi pistää vaikka säästöön ja investoida johonkin järkevään. Lähteä vaikka Puolaan. Siellä on muuten olut halpaa...\nLauantaiaamuisin Caribian pihamaalla seisoskelee runsaasti kysyntää, tarjonta vain puuttuu. Jos kalusto löytyy valmiiksi, ei tarvitse kuin kokeilla. Saksalaisen marketin olutta ostamalla Suomi-neito tuskin nousee pystyyn, mutta oma elintaso voi hieman nousta.\nPro-Ject Hear it One kuulokkeet\nItävaltalainen Pro-Ject pyrkii Hear it One -kuulokkeillaan mukaan jakamaan kuulokebisneksen kakkua. Perinteisen näköiset luurit eivät asetu hinnaltaan ihan alimpaan kastiin, mutta noin satasen pyynnillä ne voivat päätyä muidenkin, kuin kovimpien kuulokefriikkien ostoslistalle.\nItse en ole viime aikoina juurikaan kuunnellut kuulokkeilla muuten kuin bussissa tai lentokoneessa korvanapeilla. Vähän paremmille kuulokkeille olisi kuitenkin aina silloin tällöin käyttöä ja sainkin Pro-Jectit testiin juuri sopivasti.\nHear it One on klassisen näköinen perusluuri ilman hienouksia\nPakkaus on vaatimaton, mutta ei niin vaatimaton mitä oli Maia Pre -esivahvistimessani. Kuulokkeista huomaa heti, että ne eivät ole mitkään halvat rimpulat, mutta toisaalta eivät ne ole erityisen ylellisetkään. Satasen kuulokkeiksi ne tuntuvat kuitenkin ihan hyvältä, kuvuissa on käytetty alumiinia ja johto on tekstiilipäällysteinen.\nEn ole käyttänyt suljettuja kuulokkeita pariin vuoteen, joten ensin ne tuntuivat melko ahdistavilta. Parin päivän jälkeen kuulokkeisiin kuitenkin ehti jo tottua. Tosin ihan täysin mukavilta ne eivät tuntuneet siltikään, pehmusteet ovat omiin korviini hieman pienet. Pro-Ject tarjoaa myös toista pehmustemallia, mutta siitä ei ole kokemusta.\nPehmuste on vähän ahdas omalle korvalle.\nÄäntä lähdin kokeilemaan iPhonella ja MacBook Pro -läppärilläni joiden kuulokeanto ei ole mitään huippuhifiä, mutta ihan ok kuitenkin. Ensi vaikutelma oli, että bassoa piisaa. Ihan liiaksi asti.\nMuuten kuulokkeiden ääni on mukavan neutraali ja miellyttävä. Bussissa kuunnellessa basso ei enää myöskään häirinnyt juuri lainkaan, eli kuulokkeet tuntuisivat toimivan paremmin meluisassa ympäristössä. Monelta suunnalta olen kuullut, että liika basso on erityisesti suljettujen kuulokkeiden synti.\nYksi ajatus kuulokkeiden hankintaan oli käyttää niitä yöllä pelatessa ja leffoja katsellessa. Mutta vaikka tv-settini on sangen lähellä, alle 1,5 metriä, kuulokkeiden johto ei riittänyt sinne asti. Ja johtohan ei ole vaihdettavissa.\nKangaspäälysteisen johdon päästä löytyy 3,5 mm\naudioplugi, mukana sovite.\nSiirsin kuitenkin sohvaa sen verran, että pääsin pelaamaan Farcry nelosta. Pelimaailmassa tuhti basso ei haittaa yhtään ja äänimaisema piirtyy ympärille mukavasti. Kyllä näillä pelailisi jos johto ei olisi ongelma. Johdon takia en myöskään tehnyt tarkempaa tutkimusta Maia Pre:n kuulokeannosta musiikin kanssa.\nKuulokkeista jäikin hieman ristiriitainen maku suuhun. Erilaisilla pehmusteilla ne olisivat varmasti ihan mukavat, mutta johto on liian lyhyt kotikuunteluun. Se on itseasiassa aavistuksen verran liian lyhyt jopa työpaikkani iMacin kanssa.\nPuhelimen ja läppärin kanssa ongelmaa ei ole, mutta kun kuulokkeet eivät taitu kokoon, ne ovat turhan isot kuljetettavaksi mukana. Jos tykkää käyttää kuulokkeita kotona läppärin tai älylaitteen kanssa, nämä ovat varmasti ihan hyvät kuulokkeet. Toisaalta vaihdettava johto ratkaisisi tämän ongelman.\nKuulokkeiden lisäksi paketista löytyi sovite isommalle, 6,3 mm audioliitännälle ja mikrokuituinen suojapussi.\nPro-Jectiä tuo maahan AH-Hifisystems.\nTunnisteet: hifi, Lifestyle, Tekniikka\nApple Music – hitti vai huti?\nApple toi striimauspalvelunsa markkinoille turhan myöhään. Ensi puraisulla se vaikutti sekavalta käyttää ja äänenlaatukin oli huono. Mutta kuinkas siinä sitten kävikään?\nApple Music lähestää käyttäjää hieman eri kulmasta.\nÄänenlaadun suhteen olettamukseni oli, että alunperin musiikkia striimattiin huonommalla laadulla ennen kuin oltiin varmoja, että palvelimet pelaavat kunnolla. Tämä olettamus saattoi pitää paikkaansa, sillä äänelaatu tuntuisi olevan nyt ihan kohdillaan. Ei Tidalin veroinen, mutta Spotifylle pärjää hyvin.\nKäytettävyydestä en anna hyviä pisteitä vieläkään, vaikka olen jo tottuneempi käyttäjä. Apple on kuitenkin suunnittelemassa muutoksia, joten ei anneta lopullista tuomiota vielä.\nTammikuussa Spotify vaihtui Tidaliin, mutta nyt huomasin kuuntelevani enemmän Apple Musicia. Ja kun tili sattui olemaan hieman tyhjempi sopivalla hetkellä, en enää jatkanutkaan Tidalin tilausta ja Apple Music jäi ainoaksi palveluksi.\nSpotifyn kanssa leipäännyin omiin, kuluneisiin soittolistoihini, lisäksi suositukset olivat kamalia ja radiotkin vain vähän sinne päin. Tidal tarjosi jonkun verran kiinnostavia soittolistoja, mutta päädyin lopulta taas kuuntelemaan samoja biisejä uudestaan ja uudestaan. Apple Music eroaa muusta kolmikosta juuri tässä asiassa.\nKun Apple Musicin ottaa käyttöön, kyselee ohjelma käyttäjän musiikkimieltymyksiä. Tämä on toteutettu hauskasti, mutta ei välttämättä muuten niin näppärästi, palloja tökkimällä. Lopputuloksen perusteella palvelu suosittelee artisteja, levyjä ja valmiita soittolistoja. Tykkäämällä biiseistä ja levyistä sydämen kuvaa klikkaamalla voi antaa palvelulle lisäinformaatiota.\nApple Music sisältää myös nipun uudistettuja nettiradioita, joista erityisesti klassinen rock on osoittautunut mieluisaksi. Parasta Apple Musicissa ovat kuitenkin "kuratoidut", eli musiikkialan ammattilaisten valmiiksi keräämät listat, joiden sisältöä on lyhyesti, mutta hauskasti kuvailtu, useimmiten jopa suomeksi.\nListat ovat oikeasti hyviä ja kiinnostavia. Jokainen lista on kuuntelukelpoinen kokonaisuus, niiden kautta olen tutustunut uusiin artisteihin ja löytänyt vanhoilta uusia, kiinnostavia biisejä. Tarjonta ei myöskään toistaiseksi ole jumiutunut paikalleen, vaan uusia listoja tulee jatkuvasti lisää kun tykkäilen biiseistä.\nKuuntelemani musiikki on kuitenkin hieman ehkä yksitoikkoistunut, en esimerkiksi ole kuunnellut juurikaan suomalaista musiikkia. Ja jos olen, olen etsinyt sen käsipelillä Apple Musicin tarjonnasta.\nSe mikä on tavallaan hauskaa ja kiinnostavaa, on että Apple Music ei ehkä näytä todellista musiikkimakuani, mutta suosituksissaan tuo esiin sen kuvan millaisen haluan ihmisillä olevan musiikkimaustani. Tyylikkäitä rock-klassikoita eri vuosikymmeniltä höystettynä elektronisella jytkeellä.\nVaikka joskus yön pimeinä tunteina haluaisinkin renkuttaa Arttu Wiskarin Sirpaa, en merkkaa sitä suosikikseni. Aika näyttää tuottaako tämä ongelmia jossain vaiheessa. En ole myöskään jaksanut tehdä omia soittolistoja vaikka olenkin lisännyt biisejä Omaan musiikkiin. Ei ole vielä tarvinnut, mieluisaa kuunneltavaa on ollut muuten riittävästi tarjolla.\nApple Music ei ole missään nimessä täydellinen palvelu, mutta se tarjoaa jotain erilaista kuin kilpailijansa. Jos olisi mahdollista, ottaisin Spotifyn käyttöliittymän, Tidalin äänenlaadun ja Apple Musicin suositellut listat. Mutta sitä täydellistä palvelua odotellessa tyydyn nyt taas ainakin hetken tähän.\nApple Music tarjoaa kolmen kuukauden ilmaisen kokeilujakson, joten sitä kyllä kannattaa ehdottomasti kokeilla. Tällä hetkellä palvelu toimii iOS-laitteissa, macilla ja pc:llä, mutta Android-versio on tulossa myöhemmin tänä syksynä. Jostain syystä palvelu ei toimi vielä Apple TV:ssä, mutta ehkäpä huominen julkistus tuo siihenkin muutoksen...\nKuulokkeet testattavaksi: Pro-Ject Hear it One\nEhkä parhaiten levysoittimistaan tunnettu itävaltalainen Pro-Ject Audio Systems on lähtenyt mukaan kuulokekisaan kahdella eri mallilla. Näistä isompi, Hear it One, saapui tänään testattavakseni.\nEn ole mikään kuulokenörtti, mutta kunnon luurien hankinta on kyllä ollut ajatuksissa. Pro-Jectin Facebook-sivulta bongasin linkin head-fi.org-sivuston Hear it One -kuulokkeiden testikiertueesta ja päätin hakea mukaan.\nMinut valittiin yhdeksi testaajaksi ja maahantuoja, AH-Hifisystems, lähetti minulle kuulokkeet testattavaksi. Paketti saapui tänään, joten en ole ehtinyt perehtyä kuulokkeisiin vielä kovin paljoa. Mikäli luurit kiinnostavat, kannattaakin palata takaisin parin viikon päästä uudestaan. Julkaisen myös englanninkielisen arvion head-fi.org -sivustolla.\nTuommoiset saapu testattavaksi. Näistä lisää myöhemmin blogissa ja head-fi.orgissa. #projectaudiosystems #hearitone\nKuva, jonka Ville Laasonen (@willboify) julkaisi 3. 09ta 2015 klo 7.10 PDT\nKuva, jonka Ville Laasonen (@willboify) julkaisi 3. 09ta 2015 klo 7.12 PDT


Susi ja karhu avaavat Suomen Metsämuseo Luston näyttelyvuoden - Lusto Suomen Metsämuseo\nSusi ja karhu avaavat Suomen Metsämuseo Luston näyttelyvuoden\nNäyttely suden kulttuurihistoriasta Lustossa 1.2.–8.4.2018\nViirusilmä, irvihuuli, vyyhtiturpa, höikköhäntä – vai sittenkin villi ja vapaa vierasheimoinen ystävämme?\nSusi jakaa mielipiteitä ja pysyy keskustelun aiheena Suomessa vuodesta toiseen. Luston vuoden 2018 ensimmäinen erikoisnäyttely Suden paluu tuo keskustelun tueksi susitietoutta niin kulttuurihistoriallisesta kuin biologisestakin näkökulmasta käsin.\nSuden paluu -näyttely antaa monipuolisen kuvan sudesta tutustuen siihen eläinlajina, riistaeläimenä ja tutkimuksen kohteena.\nNäyttelyssä esitellään sudenpyyntitapoja ja -oppaita, mutta tuodaan myös esille viimeisten vuosikymmenten aikana voimistunutta suojeluaatetta. Suden roolia ja merkitystä suomalaisessa ja eurooppalaisessa luonnossa ja kulttuurissa tarkastellaan muun muassa satujen, tarinoiden ja populaarikulttuurin kautta. Lisäksi näyttelyssä voi tutustua suden suusta vain täpärästi vuonna 1880 pelastuneen Ida Laakson eli ”Susi-Iitan” hurjaan tarinaan.\nSudet olivat todellinen uhka vielä 1800-luvulla, sillä olosuhteet Suomen luonnossa olivat tuohon aikaan suden kannalta aivan erilaiset nykypäivään verrattuna. Susikanta oli huomattavasti suurempi ja riittävän ravinnon puutteessa ne joutuivat turvautumaan helppoon saaliiseen, eli kotieläimiin ja pikkulapsiin. Opetusneuvos Antti Lappalainen on kirkonkirjoja tutkiessaan saanut selville susien tappaneen Suomessa vuosina 1710–1881 yhteensä 193 ihmistä. Susiongelmaa pyrittiin ratkaisemaan tehostamalla metsästystä, korottamalla tapporahoja ja kouluttamalla kansaa jahtiin. Lopulta susi metsästettiin 1800-luvun loppupuolella sukupuuton partaalle, mutta vuonna 1973 tapahtuneen rauhoituksen jälkeen susikanta on hiljalleen elpynyt Suomessa. Tänä päivänä Suomessa jolkuttelee 200–235 harmaaturkkia.\nAjat ja olosuhteet muuttuvat, mutta muuttuko susi? Näyttely tarjoaa tietoa ja ajateltavaa susikeskustelun pohjaksi.\nNäyttelyn on tuottanut Suomen Metsästysmuseo.\nEija Matikaisen karhuvalokuvia Luston aulassa 1.2.–31.8.2018\nSavonlinnalainen Eija Matikainen vietti kesällä 2017 kaksi yötä suomussalmelaisessa erämaassa kuvauskojussa valokuvaten karhuemoja pentuineen. Kuvausreissu oli pitkäaikainen haave ja vaikutti kuvaajaan voimakkaasti. ”Kuvauskojussa viettämäni aika oli suosikkiaikaani.”\nKuvausolosuhteet osuivat juuri kohdilleen, sillä sää oli aurinkoinen ja lämmin. Kesäillan ja -yön otoksiin onkin taltioitunut herkkiä ja kauniita hetkiä telmivistä karhunpennuista ja huolehtivaisista karhuemoista. Karhuja oli hätkähdyttävää nähdä lähietäisyydeltä. Niiden rauhallisuus ihmetytti, mutta toisaalta ihmiseen epäluuloisesti suhtautuneiden erauspentujen läheisyys myös pelotti.\nEija Matikainen on valokuvannut kauan, sekä työssään Luonnonvarakeskuksen Punkaharjun toimipaikassa että vapaa-aikanaan luonnossa liikkuessaan. Luontoihmiseksi itseään kuvaavalle Matikaiselle luonto on ollut aina suosituin kuvauskohde. ”Metsässä on helppo hengittää!” Aina ei painavia kuvausvälineitä tule metsään raahattua, jotta voi keskittyä marjastamaan ja sienestämään.\nEija Matikainen otti Suomussalmella karhuista 900 kuvaa, joista näyttelyyn on valikoitunut 20 otosta. Mesikämmen-valokuvanäyttely on myyntinäyttely. Luston aulaan on vapaa pääsy.\nLisätietoja (Suden paluu):\nReetta Karhunkorva, näyttelypäällikkö\np. 0400 659 508\nJulkaistu 8.1.2018 Vuosi 2017 Suomen Metsämuseo Lustossa kasvun vuosi


Inkivääri-hunajapullat - Kokit ja Potit\nHome / Leivonta / Inkivääri-hunajapullat\nJulkaistu 10.4.2015 29.5.2020 Päivitetty 29.5.2020\nMuistathan, että voit voittaa Olgan pullakirjan arvonnassa. Jätä kommenttisi arvontapostaukseensunnuntaihin 12.4. klo 23.59 mennessä ja olet mukana kirja-arvonnassa.\nOlgan pullakirjan (Tammi, 2015) arvostelukappaleen sain kustantajalta – kiitos!\nPidä balanssisi, Hanski 🙂


Uusi Nettikasino Toukokuussa 2021 Kokea - Valitse aina paras kasino\nUusi Nettikasino Toukokuussa 2021 Kokea\nUusi Nettikasino Toukokuussa 2021\nNettikasinomarkkinat kukoistavat enemmän kuin koskaan ennen, joten ei ole yllättävää, että uudet nettikasinot avaavat ovensa mahdollisimman lyhyeen aikaan. Tällä tutkimme aina kaikki uudet kasinot heti avaamisen jälkeen ja Uusi Nettikasino Toukokuussa 2021 esitämme sinulle vaikutelmamme. Tällä tavoin saat tarkan vaikutelman ennen mahdollista rekisteröintiä ja tiedät jo muiden käyttäjien edessä, mikä sinua odottaa kyseisellä alustalla.\nJoka tapauksessa live-peliohjelmat ovat lähihistorian jännittävimpiä tapahtumia. Monet meistä tuntevat todennäköisesti jo live-ruletin sekä muita tunnettuja pöytäpelejä peliohjelmassa. Sillä välin voit kuitenkin kokea myös live-kolikkopelejä ja saada todellisen Uusi Nettikasino Toukokuussa 2021 kasino-tunteen omissa neljässä seinässäsi. Playtech lanseerasi live-kolikkopelit ja pystyi valloittamaan kasinomaailman lyhyessä ajassa.\nBonustarjous Nettikasinolla voit yleensä noutaa tuottoisia bonustarjouksia. Nettikasinovertailussamme tarkastelemme monenlaisia bonuksia. Oli kyse sitten uudesta asiakasbonuksesta, ilmaiskierrosista tai reload-bonuksesta, saat aina rehellisen arvion ja arvion kampanjoista. Emme ainoastaan esitä sinulle saatavilla olevia tarjouksia, vaan käsittelemme myös vastaavat bonusehdot. Tämä antaa sinulle kattavan mielipiteen ja antaa sinun nähdä suoraan, onko kyseessä houkutteleva nettikasinobonus vai pitäisikö sinun jättää sormesi vastaavaan kampanjaan. Tämä linkki vie sinut seuraavaan artikkeliin: Nettikasino Paysafe Maksulla.\nJulkaistu maaliskuu 13, 2021 Kirjoittanut Zaparo\nPika Casinot Ilman Kokea\nPelejä Voittaa Rahaa Verkossa Kokea


Protokoll 14.06.2021/Paragraf 213\nKaupunginhallitus 14.06.2021 § 213\nHallintosäännön VII osan tarkistaminen (Kv-asia)\nKaupunginhallitus ehdottaa, että valtuusto tarkistaa hallintosäännön VII osan luottamushenkilöiden palkkio- ja matkustussääntöä seuraavasti:\nluottamushenkilöiden palkkioita korotetaan 7,58 prosenttia siten, että palkkiot pyöristetään lähimpään ylempään viiteen euroon,\nluottamushenkilöiden palkkio- ja matkustussäännön 6 §:n 2 momentti muutetaan kuulumaan seuraavasti:\nKaupunginhallituksen puheenjohtajan toimiessa päätoimisesti palkka on 5 500 euroa kuukaudessa. Kaupunginhallituksen puheenjohtajan toimiessa osa-aikaisesti palkka on 2 900 euroa kuukaudessa ja kaupunginhallituksen varapuheenjohtajan 2 400 euroa kuukaudessa.\ntarkistukset tulevat voimaan 1.8.2021 alkaen.\n"Kaupunginhallitus ehdottaa, että valtuusto tarkistaa hallintosäännön VII osan luottamushenkilöiden palkkio- ja matkustussääntöä seuraavasti:\n1 luottamushenkilöiden palkkiot pysyvät ennallaan.\n2 luottamushenkilöiden palkkio- ja matkustussäännön 6 §:n 2 momentin mukaiset kaupunginhallituksen puheenjohtajan ja varapuheenjohtajien palkat pysyvät ennallaan."\nSelostus Paikkajakotoimikunta on päättänyt kokouksessaan 28.4.2021 suosittaa, että luottamushenkilöiden palkkiota korotetaan 7,58 prosenttia niin, että valtuuston jäsenen kokouspalkkio on korotuksen jälkeen 355 euroa. Muita palkkioita korotetaan vastaavasti ja pyöristetään viiden euron tarkkuuteen. Korotukset lasketaan virkatyönä luottamushenkilöiden palkkio- ja matkustussääntöön valtuuston päätöksen jälkeen.\nLisäksi paikkajakotoimikunta on päättänyt kokouksessaan 27.5.2021 suosittaa, että kaupunginhallituksen puheenjohtajan palkkio korotetaan osa-aikaisena 2 900 euroon ja 5 500 euroon kokopäiväisenä tehtävänä ja varapuheenjohtajien palkkio 2 400 euroon.


Suomalaispoppari hämmentyi yllättävästä urakäänteestään! - Hymy\nSuomalaispoppari hämmentyi yllättävästä urakäänteestään!\nHymy uutisoi hiljattain Idols-tähti Kristian Meurmanin uraongelmista, kun mikään levy-yhtiö ei tuntunut ottavan tähteä siipiensä suojaan. Nyt Kride kertoo nettisivujensa päiväkirjassaan julkisen valittamisen tuottaneen tulosta.\n-Tuli ihan kiva puhelinsoitto. Esisopimus neljännestä levystä on tehty suomalaisen levy-yhtiön kanssa. Sopimussyistä en voi tässä vaiheessa asiasta tiedottaa enempää. Tuleva levyni tulee olemaan luonnollinen jatkumo Läpi yön ja Galaksi -levyjen viitoittamalla tiellä, Kride raapustaa.\nTeneriffalla lomaa viettämässä oleva Meurmanin poika lupailee varata studion heti kotimaahan palattuaan, jäämme siis odottamaan innolla uutta levyä!\nhyväsetä 4.3.2011, 15:44\nKride, olet pahemman luokan itkupilli. Nyyh ja snort.\nTonttu 21.2.2011, 06:14\nVoi vittu mikä velliperse. Saa rahaa pummittua muute ku pillittämäl yleisesti medias ja sit viel viettää lomaa samaa aikaan jossai vitun aurinkorannal ku toiset hytisee tääl saatanan pakkases. Tapa ittes vitun luuseri dorka.\nmikä p… 20.2.2011, 20:28\nJuujuu, ei muuta kuin levy, saa taas samatien 1 tai max 5 e alelaatikosta.\nPelkkää basaa 20.2.2011, 18:15\nAnttilan alelaareissa on tilaa, sinne vaan.


Linkitetty 477 keittokirjaan.\nklo 8:29 | 6.6.2018\n> Riikan unelma\nOlen leiponut mokkapaloja yhdellä ja samalla reseptillä vuodesta 1967 lähtien ja kuorrutteessa on 50 grammaa voisulaa, muiden ainesten määrä suunnilleen sama kuin J.Toivasen reseptissä. 50 grammaa riittää oikein hyvin tasaiseen, koko uunipellin kokoisen kakkulevyn kuorruttamiseen eikä edes tee tiukkaa. Eiköhän se ole vaan leipojan omista taidoista kiinni. Lisää harjottelua niin kyllä se siitä.\nJa AU:lle sen verran että luuletko ihan tosissasi Jouni Toivasen leiponeen soppa365 tortun. Siellä toimituksessa on iso lauma muita "kokkeja" ja kuvaajia jotka niiden juttujen kanssa askartelevat. Kun oikein tarkkaan katsoo niin reseptikuvat ei aina edes vastaa reseptiä ja kuvaajat on kertoneet miten kuvattavat "ruuat" ei aina ole edes tarkoitettu syötäväksi kun niitä käsitellään kuvattavaksi ties millä glyseriineillä ja muilla ruokadesignereitten kuvauskemikaaleilla. Joskus olen katsonut kun kuvassa on kauniisti ruskistettuja kasviksia mutta reseptissä ne käsketään hautaamaan juustokuorrutuksen alle. Joskus kuviin voisi laittaa disclaimerin "kuva ei liity reseptiin"...\nklo 14:33 | 25.10.2018\nKeijun rasvaa ei voi syöttää edes siolle!


Asuntovaunun pohjan kosteuskorjausta + fixausta\nOmat projektit »\nAihe: Asuntovaunun pohjan kosteuskorjausta + fixausta\nKirjoittaja Aihe: Asuntovaunun pohjan kosteuskorjausta + fixausta (Read 4715 times)\n« : 20.03.2012, 09:58:10 »\nEdellisestä isommasta remontista onkin jo aikaa; syksyllä 2007 tehtiin perusteellinen remontti vaunun keulaan. Nyt pohjasta on löytynyt kosteusvahinko ja laitetaan siitäkin vastaava projektikertomus. Pahoittelen jo tässä vaiheessa kuvien laatua; Nokian kamera ei pysty parempaan. Ehkä niistä saa kuitenkin selvää.\nViime syksynä huomasin, että pohjavanerista on lähtenyt pinnoite ja takaosasta on pala vaneria perstonnut. Ajattelin laittaa sen keväällä kuntoon ennen vaunuilun aloittamista. Kuitenkin vastoin aikaisempaa päätöstä kevättalvella ostimme isomman käytetyn vaunun ja vanha vaunu täytyy myydä pois.\n11.3.2012 – Vaunu esille\nAllekirjoitimme esisopimuksen uudesta vaunusta. Kotiin päästyäni otin vaunun esille talvisuojasta ja siirsin lämpimään talliin. Hätäisesti ehdin vilkaisemaan pohjaa muiden keväthuoltojen ohella. Tässä vaiheessa näytti vielä siltä, että pohjan uudelleenpinnoitus riittää. Vaneri oli nimittäin aivan kuivan tuntoista ja kuvittelin että vain muutamia viiluja irronneen.\n13.3.2012 – Pohjan pesu\nPesin vaneripohjan painepesurin robo-suuttimella, että saisin kaiken irtonaisen pinnoitteen irti. Samalla huollettiin muutenkin vaunua.\n15.3.2012 – Lisää tutkimista\nTutun ostajakandidaatin kanssa tutkimme pohjaa tarkemmin ja tässä vaiheessa vasta tajusi, että pohjavaneri on vain 3-4mm paksu. Kun siitä lähtee muutama viilu, ei jäljelle jää mitään. Puukolla hieman raotimme vaneria ja totesimme siinä olevan enään pari viilua jäljellä. Styroksit ja runkopuu näyttivät kuivilta. Tässä vaiheessa tarjosin vaunua alennetulla hinnalla ostajalle, jos hän laittaisi itse pohjan.\n19.3.2012 – Kartoittamista ja purkamista, 4h\nOstaja ilmoitti, ettei halua alata laittamaan pohjaa ja mahdollisesti ei muutenkaan päästä kauppoihin tästä vaunusta. Eli täytyi kääriä itse hihat ja alata illalla purkamaan peräpäätä.\nEnsin revittiin hieman takaosasta vaneria. Kuvassa vielä takaseinän pelli paikallaan.\nTässä vähän revittyä vaneria\nHyvin pian tuli selväksi, että nurkissa oli runkopuukin hieman saanut kosteutta. Ensimmäisenä raotin takaikkuna listaa ja huokaisin helpotuksesta; takaikkunan alapuolinen runkopuu oli aivan kirkas ja terve. Eli vesi ei ollut päässyt sieltä. Irrotettiin takavalot, rekisterikilven valot, puskurin reunoilla olevat kulmapalat ja lopuksi itse puskuri. Puskuri molemmista päistä 4 ruuvilla kiinni ja yläosassa oli lista johon puskurin kantti oli kiinni. Puskuri irtosi listasta, kun alareunaa käänsi ulospäin; tällöin puskurin kantti tuli listasta pois.\nTakaseinän pelli irrotettiin pohjavanerista. Oli niitattu todealla tiheästi siihen ja irrottamisessa ei voinut välttyä pellin reunan rikkoontumiselta. Nurkista irrotettiin noin 40cm matkalta nurkkalista ja taitettiin niitä hieman sivuun, että pellin sai käännettyä pois edestä. Pelli ei ollut millään kiinni seinän styroksissa. Nyt näki hyvin takaseinän alaosaan ja voitiin todeta ylhäällä olevan aivan kuivaa ja tervettä. Eihän siellä tosin olekaan mitään potentiaalisia vuotokohtia, kun ikkunan ympärystä todettiin jo kuivaksi. Viimeistään tässä vaiheessa tuli selväksi, että kosteus on tullut alhaalta päin.\nVasemmassa takakulmassa oli märkää takaseinän koolaus puussa.\nPikkusen koputeltiin puuta\nSamoin oikealla puolella oli vähän märkää\nMuutama mielenkiintoinen havainto. Vasemmassa nurkassa puu on noin 5cm liian lyhyt. Mistäköhän tämä johtuu? Onko vain huolimattomuutta vai onko tuota korjattu joskus aiemminkin? Jälkimmäiseen en usko, koska pelli oli sen näköinen, ettei oltu ennen käytetty pois paikaltaan. Kolmas vaihtoehto on, että olisko tuolla raolla jokin funktio, tähänkää en oikein usko... Toinen havainto oli, että styroksin ja puun välissä on parin sentin rako. Järkeilin tuon olevan aika huono, koska vesihän kondensoituu tuohon, jos vaunua lämmitetään kylmällä ilmalla.\nPuut ovat kauttaaltaan mustia, vaikka ovat terveitä päitä lukuunottamatta. Luultavasti puissa on sama käsittely kuin pohjassa. Mitä ainetta lieneekin...\nNapattiin takaseinän koolauspuu pois, oli vain 4 ruuvilla kiinni pohjan runkopuuhun. Irrotettu puu kuvassa\nTämän jälkeen otettiin pohjan runkopuun päistä palat pois, että lahonnut puu saadaan varmasti pois. Tämä pohjan runkopuu on liimattu lattian sisäpuoliseen vaneriin ja oli todella lujasti. Irrottaminen onnistui, kun kuviosahalla katkaisi puun melkein poikki 10cm välein, piti vain varoa, ettei sahaa sisäpuolen lattiavaneria samalla. Tämän jälkeen taltalla sai kaavittua runkopuun irti vanerista. Lisäksi takaseinän sisäpuolisesta vanerista otettiin alareuna pois, koska nurkat olivat joskus kastuneet. Oikeastaan tuo takaseinän runkopuu oli ainut pehmeä puu, mutta varmuuden vuoksi otettii reilusti pois, ettei jää mitään itiöitä noihin osiin, jotka ovat tuon lahon puun kanssa olleet tekemisissä.\nTässä kuvat purettuna ja hiottuna. Hioin paikalleen jäävän puun, että voin varmistua sen kunnosta ja saadaan parempi tartuntapinta liimaukseen.\nOikealta päin. Kuvassa näkyy myös irtonainen seinäpelli.\nKun oli saatu tämä purettua, tutkittiin pohjaa muutenkin.\nPinnoite on lähtenyt sieltä täältä pohjasta, varsinkin vanerien saumoista\nVasemman pyörän takaa on lähtenyt kokonaan\nKuin myös oikean pyörän takaa\nOikean puoleisen pyörän takaa vaneri on myös hieman perstonnut. Tuosta pitää raapia irtonainen pois ja laittaa uutta vaneria päälle.\nEtukotelon kohdastakin pinnoite oli lähtenyt. Oikealla puolella oli myös vaneri irronnut liimauksesta. Tämän liimasin päivän päätteeksi uretaaniliimalla ja laitoin alhaalta päin hallitunkilla puristukseen.\nEtukotelon vasen puoli oli paremmassa kunnossa ja ei vaatinut liimausta\nTakaosaan laitettiin vielä lämpöpuhallin, että jäljelle jäävät puut varmasti kuivuvat. Tosin jäljelle jäävät puut olivat aivan kuivia, mutta varmuus ennen kaikkea. Tarkoitus olisi alata seuraavana tai sitä seuraavana päivänä kasaamaan.\nTärkeintä on tietysti pohtia, mikä on aiheuttanut tämän vaurion, koska muuten korjaus on aivan turha. Ensin mietin sellaista teoriaa, että ajaessa takaosassa olisi jokin pyörre joka lennättäisi vettä takaosan vaneriin. Tämä ei ollut kovin hyvä teoria, koska vain muutamana liikkumispäivänä vuodessa tiet on märkiä ja se ei selittäisi sitä, miksi vain nurkat olivat märkiä.\nToinen teoria oli, että taivaalta satava vesi valuu takaseinää pitkin alas pohjavaneerin. Teinkin ennen purkamista kokeen ja kaadoin puskurin päälle vettä. Vesi valui puskuria pitkin alas, mutta puskuri on irti vanerista (noin 0.5cm rako) ja vesi tippui alas eikä imeytynyt pohjavaneriin. Vasta sängyssä oivalsin, että puskuri ei mene aivan reunaan asti. Eli vesi joka valuu takanurkasta valuu "puskurin sisäpuolella" takaseinän pelliä pitkin alas. Tämä pelli on suoraan kiinni pohjavanerissa, joten valuva vesi imeytyy suoraan vaneeriin. Tarkoitus tietysti on, että vanerissa olisi pinnoite, mutta kun se on kulunut, vesi pääsee imeytymään vaneriin ja sitä kautta runkopuuhun. Lisäksi osa vedestä joka valuu puskurin päälle varmasti valuu samaa reittiä nurkasta varsinkin, jos vaunu kalliistaa jompaan kumpaan suuntaan.\nTuohon voisi tehdä ns. tippalistan pellin alareunaan, että sitä pitkin valuva vesi tippuisi suoraan alas. Mietin myös sellaista vaihtoehtoa, että irtirevityn vanerin korvaisi pellillä ja kanttaisi pellin reunan, että siihen tulisi ikäänkuin tippalista. Luultavasti irtiotetun pellin alareunaan kuitenkin pitäisi laittaa jokin kaistale, koska reuna on repeillyt irrotuksessa.\nToistaseksi on vielä päättämättä, minkälainen pinnoite pohjaan lätkäistään. Puhutaan, että sen pitäisi olla hengittävä, mutta nykyinen hengittämätön pinnoitekin on mennyt 23 vuotta ja olisi mennyt paljon kauemminkin, jos sitä olisi huomannut "paikkamaalata" aika-ajoin. Toinen vaihtoehto olisi hengittävä ratkaisu, esim. Valtti Color puunsuoja-aine. Tervaakin mietin, mutta se taitaa kerätä likaa, kun pysyy niin kauan nihkeänä. Ajattelin, etten hioisi nykyistä pinnoitetta kokonaan pois. Ottaisin vain irtonaisen pois ja sen jälkeen käsittelisin uudella aineella. Koko pohjan hiominen olisi sen verran haastava työ. Jatkossa täytyisi parin vuoden välein tarkastaa, onko pinnoitetta lähtenyt lisää irti ja samalla tarkistaa uuden pinnoitteen riittävä paksuus.\nVanerin saumoihin kyllä ajattelin laittaa alustamassaa noin 10cm leveydeltä. Sen vuoksi, ettei kosteus vain pääse imeytymään vanerin reunasta. Kuitenkin tuo ei haittaa sinänsä hengittämistä, koska on vain pienellä alalla. Lisäksi mietin renkaiden taakse laittavani kotelomassaa, koska niissä on niin kova rasitus. Toisaalta roiskeläpät voisi ajaa saman asian...\nOlin ihan tyytyväinen illan suoritukseen ja positiivisin mielin jatketaan eteenpäin.\nVs: Asuntovaunun pohjan kosteuskorjausta + fixausta\n« Vastaus #1 : 21.03.2012, 08:36:29 »\n20.3.2012 – Kasaamista + pikku vahinko, 4h\nEnsin irrotettiin eilen laitettu liimaus. Unohtui mainita, että pursotin polyuretaaniliimaa vanerin irtonaisesta reunasta ja puhalsin paineilmaa perään, että liima kulkeutuisi keskemmällekin vaneria. Liima ei kuitenkaan ollut kulkeutunut kovin pitkälle, mutta reuna oli tarttunut hyvin ja pidän tuota riittävänä korjauksena, kun saadaan vielä uusi pinnoite päälle. Kuvassa näkyvä punainen on muovipussin jäämiä. Puristin tuota puulla, joka oli muovipussissa, ettei puu tarttuisi tursuavaan liimaan (jotain oppinut edellisestä remontista).\nKasaaminen aloitettiin tekemällä uudet puupalikat\nLaitettiin ensin pikkupalat päihin polyuretaaniliimalla kiinni. Pätkittiin lisäksi viimeistelynaulaimella kiinni, että pysyy liimauksen ajan paikallaan.\nTämän jälkeen laitettiin täyspitkä takaseinän koolinkipuu kiinni. Kuten kuvasta näkyy tästä koolinkipuusta tehtiin hieman leveämpi kuin alkuperäinen, ettei sen ja styroksin väliin jää rakoa. Tämä puu vedettiin vielä noin 40cm välein ruuvilla kiinni pohjan runkopuuhun. Tosiaankin sisäseinän vaneri tuli tähän samaan puuhun liimalla kiinni. Kävin liimauksen jälkeen katsomassa, ettei liima tursua kovin pahasti sisälle.\nEilen irtirevitty pohjavaneri päätettiin korvata pellillä. Nurkista löytyi juuri oikean levyistä 0.5mm paksua pural-pinnoitettua teräspeltiä (pelliseppä käytti tätä katon harjapeltinä ja jätti loput meille). Pelliin taitettiin noin 1cm korkea kanttaus, koska tämä pelli toimii samalla "tippalistana". Kanttaus tehtiin laittamalla pelli kahden teräskiskon väliin puristukseen ja koputeltiin pajavasaralla reuna.\nPohja hiottiin hiomapaperilla karkeaksi, että liiman tarttuvuus paranee\nSitten levitettiin jälleen polyuretaaniliimaa pensselillä ja lätkäistiin pelli paikalleen parilla ruuvilla. Tämän jälkeen lautojen avulla laitettiin pelli puristukseen. Pellin reunaan vedettiin teippi, ettei liima tursuaisi pönkiin.\nTarkoitus on liimata takaseinän alumiinipelli tuohon kiinni Sikaflexillä. Reilu massakerros välissä, estää kemiallisen parin syntymisen, jolloin ei tapahdu epäjalomman syöpymistä. Samoin pohjapellin ja vanerin sekä pohjapellin ja seinäpellin rajat on tarkoitus tiivistää Sikaflexillä.\nSitten se vahinko. Epähuomiossa ekalla nostolla nostin vaunun liian ylös ja kattoon tuli pieni reikä. Tässä reijän ympärystä ja paikka hiottuna.\nPaikan päälle voisi vetää vielä valkoista maalia, ettei paistaisi niin kaukaa silmään. Lossilla matkustaessa tulee silmäiltyä vaunun kattoa\n« Last Edit: 21.03.2012, 08:47:21 kirjoittanut cordo-00 »\nOulusta oon ja kehtaan sanua!\n« Vastaus #2 : 21.03.2012, 19:27:29 »\nTekevälle sattuu .Tosi mukava juttu lukea,kun olet vaivautunut ottamaan kuvia,ja aivan oppikirja tasoinen!\n« Vastaus #3 : 21.03.2012, 19:44:02 »\nHienoa kerrontaa ja hyviä kuvia. Harmi toi kattojuttu, kun tulee vaikuttamaan myyntihintaan.\n« Vastaus #4 : 22.03.2012, 08:48:58 »\nLainaus käyttäjältä: mjo33400 - 21.03.2012, 19:44:02\nEn ymmärrä, miksi katon paikkaus vaikuttaisi myyntihintaan yhtään enempää kuin pohjan paikkaus. Sitten se vaikuttais myyntihintaan, jos olisi pidetty vesisateessa tuollaisenaan. Uskon tuon paikan pitävän paremmin kuin "normaalit läpiviennit", joiden butyylimassat voivat olla kuivaneet.\n« Vastaus #5 : 22.03.2012, 08:56:04 »\nHarmi toi kattojuttu, kun tulee vaikuttamaan myyntihintaan.\nTuon ikäisessä vaunussa? Tuskin..\n« Vastaus #6 : 22.03.2012, 09:19:42 »\n21.3.2012 – Kasaamista, 2.5h\nOtettiin pohjapellin pöngät irti ja todettiin pellin liimautuneen hyvin. Tarkoitus ottaa ruuvit pois ja tukkia reijät Sikaflexillä.\nPelli tulee hieman yli reunasta. Reuna putsattiin tursunneesta liimasta ja taitettiin pelli koolinkipuuta vasten. Paikan leveydessä oli hieman heittoa ja toisesta päässä ei ollut juuri mitään taitettavaa. Reunoista leikattiin kantti pois, ettei mahdollinen vesi jää makaamaan koloon. Lisäksi tungettiin päissä olleisiin koloihin eristettä (tursunnutta liimaa). Alunperin tuossa on ollut vain kolot.\nTakaseinän pelli oli hiirenkorvilla purkamisen johdosta.\nPellistä leikattiin pahimmat hiirenkorvat pois, putsattiin ja karhennettiin molemmat liimattavat pinnat.\nSikaflexiä laitettiin reilusti liimattavaan pintaan, oltiin erityisen huolellisia, että kaikkiin niitin reikiin ja repeämiin tulee kunnolla liimaa. Pystynurkkiin laitettiin tietysti butyylimassaa. Reunoista kiinnitettiin muutamilla ruuveilla.\nHieman piti suunnitella mitenkä liimaus tehdään, koska pellin kulmassa on ilmeisesti vesireijiksi tarkoitetut reijät (yksi keskellä ja päissä yhdet). Mietin, että olisin liimannut vain pohjasta, mutta tällöin mahdollisesti valuva vesi menisi pohjapellin alle. Lisäksi en halunnut jättää pohjapelliä ja alumiinipelliä vastatusten (sähköpari). Tämän vuoksi tein sellaisen ratkaisun, että laitoin Sikaflexiä pohjapellin reunaan, mutta vesi reikien kohdalle laitoin vain vähemmän. Idea oli, että ylhäältäpäin (pellin styroksin välissä) valuva vesi pääsisi kuitenkin valumaan pohjapellin ja alumiinipellin välissä vesireikään. Myönnetään, ettei tuosta tullut parasmahdollinen ratkaisu, kun huomannut noita vesireikiä ennemmin. Periaatteessa olisi voinut olla parempi ratkaisu katkaista pohjapelti kantin kohdasta, mutta toisaalta ajattelin kantin parantavan tiiviyttä. Lisäksi alumiinipellin sisäpuolella ei näkynyt mitään valumia eli tuskin tuo vesireikä on edes tarpeellinen. Oikeasti taitaa olla niin, kun vesireijille on käyttöä, koko takapää vaatii remontin. Olisko parempi tukkia koko vesireijät?\nSitten laittettiin sauman päälle teippiä ja lautojen avulla puristukseen. Puristaessa ei oikein kunnolla näe, onko joka paikka tiiviisti, mutta toivotaan jälleen parasta. Onneksi Sikaflex toimii hyvin isommassakin raossa.\nTämän jälkeen paikattiin vielä oikean pyörän takana olevaa vaneria. Ensin rapsuteltiin kaikki irtonainen pois.\nTehtiin sopivan kokoinen paikka 9mm vanerista.\nVäliin laitettiin uretaaniliimaa ja koko hoito puristukseen.\nNyt alkaa olemaan kivalla mallilla, olen erittäin tyytyväinen työn etenemiseen. Seuraavaksi pitäisi laittaa enään takanurkan listat kiinni, pruuttia Sikaflexiä tarvittaviin saumoihin ja käsitellä pohja.\n« Last Edit: 22.03.2012, 09:26:45 kirjoittanut cordo-00 »\n« Vastaus #7 : 22.03.2012, 11:35:36 »\nHyviä kuvia, ja hyvää jälkeä.\nTilat projektille mahtavat, mutta hirvittäisi nostaa 2-pilarinosturilla noiden käpälien varassa noiden kapeiden runkopalkkien särmistä pelkästään tonnin painoista vaunua ja mennä alle. Tuo palkki kun viettää eteen/taakse vielä - joissain kuvissa näytti olevan kumitallan reunalla\nOn kyllä tullut Kafia, jossa sama runko, nosteltua..\nby Sfc88k5 - '07 Ford Rimor Katamarano Limited 2.4TDCi\n« Vastaus #8 : 22.03.2012, 11:56:17 »\nLainaus käyttäjältä: 88k5 - 22.03.2012, 11:35:36\nEnempi pelkään runkopalkin nitkahtamista sivusuunnassa. Etupäässä olevassa nostokohdassa on runkopalkkien "risteys" eli siinä on hyvä nosto paikka. Mielestäni vaunu on aika tukevasi paikallaan. Eihän noi autotkaan 2-pilarin varassa mitään hirmu tukevia ole.\nOnneksi vaunussa on enemmän maavaraa\n« Vastaus #9 : 23.03.2012, 07:45:08 »\n22.3.2012 – Kasaamista ja sotkumassan käyttöä, 2.5h\nEnsin irrotettiin edellisenä päivänä puristukseen jätetyt liimaukset. Vaneripaikka renkaiden takana oli tarttunut hyvin. Myös takaseinän alumiinipelli oli tarttunut, mutta Sikaflex oli vielä osiksi tuoretta. Ilmeisesti suojana ollut teippi oli hidastanut kuivumista. Tämän jälkeen saumattiin Sikaflexillä pohjapellin reunat ja vaneripaikan reunat.\nTämän jälkeen putsattiin nurkkien kumitiiveistä kuivaneet butyylimassat ja pruutattiin reilusti uutta massaa. Kumitiiviste paikalleen ja alumiininen nurkkalista päälle ruuveilla. Samalla pruutattiin butyylimassaa johdonläpivientiin.\nIrrotettiin vaakalista, johon puskurin yläreuna tulee kiinni. Putsattiin vanhat massat pois, uutta tilalle ja uusilla ruuveilla kiinni.\nSitten puskurin yläreuna uraan. Hieman joutui koputtelemaan, että napsahti paikalleen. Tämän jälkeen sähköjohdot oikeista reijistä paikalleen , puskurin reunaan butyylimassaa ja pystyreunoista ruuvilla kiinni. Lopuksi puskurin nurkkapalat vielä uusin massoin paikalleen.\nTilanne jäi tällaiseksi ja vielä pitäisi putsata tursunneita butyylimassoja sekä putsata puskuri muutenkin. Ehkä sotkumassa lähtee helpommin, kun antaa muutaman päivän kuivaa. Todella inhottavaa tämä massa, työstämisominaisuudet on 0.\nNurkissa on tosiaankin nämä kolot, joista vesi pääsee juoksemaan takaseinän pelliä pitkin alas.\nAjattelin tukkia kolot Sikaflexillä varmuuden vuoksi, vaikka periaatteessa laittamani "tippapelli" pitäisi estää saman ongelman toistumisen.\nVielä pitäisi laittaa valot kiinni puskuriin ja käsitellä pohja sekä etukotelon sisäpuolen pohja. Jäänyt vissiin mainitsematta, että etukotelon pohjalla oli muovimatto, joka oli repeillyt. Tietysti vesi oli päässyt maton ja vanerin väliin. Ei onneksi ollut ehtinyt lahota, mutta pinta oli tummunut. Revin maton pois ja tarkoitus on laittaa vain hengittävä pintakäsittely siihen.\nEDIT: Lisätty pari kuvaa\n« Last Edit: 26.03.2012, 09:36:54 kirjoittanut cordo-00 »\n« Vastaus #10 : 26.03.2012, 10:31:04 »\n23.3.2012 – Pohjan rapaamista + ikäviö yllätyksiä, 1.5h\nNyt projekti alkasi olemaan siinä vaiheessa, että pohjasta tarvitsisi ravata vain irtonainen pois ja pensselöidä uusi käsittely. Rapsutellessa paljastui ensin oikean puolen pyörien edestä haperoa vaneria. Onneksi vain vaneri oli haperoa ja runko puu ei ollut imenyt kosteutta sisään. Huokaisin helpotuksesta, että tuosta selviää vain vanerin paikkauksella. Vasemman puolen renkaiden edessä oli vastaavaa haperoa, mutta se olikin astetta pahempi. Nopeasti huomasin, että puukin oli ottanut kosteutta sisään. Tässä vaiheessa ei ollut kovin juhlavat tunnelmat. Järkevintä olikin lopettaa työt siihen ja mennä nukkumaan. Tiedä, mitä vahinkoa olisi tapahtunut, kun apinan raivolla olisi alannut repimaan rakennetta auki.\n24.3.2012 – Purkamista + korjaamista, 6h\nAamulla tilanne tuntui jo vähän paremmalta. Vaneri revittiin pois ja varovasti raotettiin seinäpelliä, että voitiin tutkia ongelman laajuutta. Seinä- ja lattiarungot olivat märkiä onneksi vain noin 5cm matkalta. Taltalla koversin märkää pois, kunnes hoksasin, että seinän runkopuu on vain lyhyt 20cm pätkä. Sain koko pätkän irti varovasti kampeamalla. Lattian runkopuusta taltalla naputtelin märän osan pois, että jäljelle jäi vain terve ja kuiva puu. Puu on aika mielenkiintoinen materiaali; pinta oli lahonnut, sitten tulee kuivaa haperoa puuta, joka ilmeisesti on ollut joskus märkää, mutta kuivanut. Lisäksi jossain kohdissa saatta olla tervettä, mutta todella märkää, vesi tirskuu, kun painaa meisselillä.\nTässä kuvia vasemman pyöränkotelon edestä. Tuossahan on myös jääkaapin ilmanottoaukko. Joku edellisistä omistajista on tehnyt aukon pienennyksen. Oliskohan jääkaappi sammuillut ajossa vai vettä roiskunut sisälle...\nVastaavasti oikean pyörän kotelossa näytti purettuna tältä.\nSelvästikin "vesivahingot" on edennyt alhaalta päin eli kun pinnoite on lähtenyt, vaneri on imenyt renkaista roiskuvaa vettä. Kun vaneri kastuu jostain kohdin vesi imeytyy laajemmalle alueelle vanerissa. Kun tämä märkä vaneri pyrkii kuivamaan, se irroittaa pinnoitetta niistä kohdin. Pitempiaikainen vaikutus on tehnyt sen, että kosteus imeytyy myös runkopuuhun. Eli ensiarvoisen tärkeää olisi, että pinnoite olisi kunnossa.\nVasemmalle puolelle tehtiin sopivan kokoiset kapulat.\nPuukapulat laitettiin uretaaniliimalla paikalleen ja napsittiin viimeistelynaulaimella puristukseen. Seinäpelli painettiin puuta vasten. Puun ja lokasuojan väliin laitettiin butyylimassaa, kuten ennenkin oli ollut.\nSamalla korjattiin myös toisessa paikassa irronnut vanerin nurkka. Liimaa väliin ja naulaimella puristukseen.\nPural-pellistä tehtiin paikka.\nTaas uretaaniliimaa pellille ja pelli paikalle. Pelli laitettiin aika tiheästi ruuveilla kiinni ettei tarvitse laittaa mitään pönkää. Oikealla puolella tehtiin samankokoinen pellipaikka ja samalla tavalla kiinni.\nTässä välissä laitettiin takapuskurin valot kiinni ja tutkittiin pohjaa lisää. Jotain ruuvin reikiä tukittiin Sikaflexillä.\nLiima ehti kuivaa sen verran, että saumoista voitiin raaputtaa ylimääräiset liimat pois ja tiivistettiin saumat vielä Sikaflexillä. Lisäksi kasattiin vasemman puolen pyöränkelo, jossa oli pieni repeämäkin. Käytettiin runsaasti Sikaflexiä ja butyylimassaa, kun laitettiin lokasuoja paikalleen.\nOlen ollut vähän epätietoisella kannalla pohjanpinnoitemateriaalin suhteen, mutta viimeinen yllätys toi lopun hengittävyysajattelulle. Jos paksu kurakerros makaa vanerin päällä, mitä hengittävyys auttaa. Kura on aina märkää ja milloinkaan puuta ei saa niin täyteen öljyä tai vastaavaa, ettei se imisi kosteutta itseensä. Vaikka puun saisikin nyt käsiteltyä niin monta kertaa, että se kyllästyisi eli ei enään imisi lisää, niin ensikeväänä varmasti jo imee. Kuka alkaa käsittelemään vaunun pohjaa joka kevät? Puuvenekin kestää tervattuna, kun sen tekee joka vuosi. Hengittävyyden idea on tietysti se, että se kuivaisi ja imeytynyt vesi pääsisi pois. Varmasti hyvä ratkaisu, jos käsittely uusitaan riittävän tiheästi. Jos vaunua ei vedetä paljon ja pohja ei pääse kastumaan, niin silloin kestää pelkkä vanerikin.\nTässä vaunussa on käsittääkseni ollut uudesta lähtien tuollainen hengittämätön pinnoite ja näinkin hyvin kestänyt 23 vuotta. Käsittääkseni uudemmassa vaunussammekin eli 10v vanhassa LMC:ssä on samapinnoite. Tuota pinnoitettakin pitäisi uusia aika-ajoin, mutta luultavasti tyyliin 3 vuoden välein tarkistus ja aukkopaikkojen korjaus riittää. Tosiaankin tämän tiiviin pinnan heikkous on se, ettei sen läpi päässyt vesi pääse kuivamaan. Eli tässäkin olisi ensiarvoisen tärkeää, että pinta olisi erittäin tiivis. Kuitenkin olen tuota mätää puuta raapiessa tullut siihen tulokseen, että laitan pohjaan alustamassaa, vaikka tiedän haukut tällä palstalla saavanikin\nOnhan asuntovaunussa seinissäkin ja katossa hengittämätön ulko- ja sisäpinta. Ainut ero on siinä, että pohjan pinnoitettu vaneri on herkempi vesivuodoille kuin seinäpelti. Miksiköhän pohjaa ei tehdä pellistä? Olisko se merkittävästi kalliimpi vai liittyykö siihen jokin heikkous. Kaikki pinnoiteratkaisut on tietysti huonoja, koska tuo rakenne on kyllä todella vikaherkkä.\nEDIT: Kuvia lisätty\n« Last Edit: 27.03.2012, 09:07:01 kirjoittanut cordo-00 »\n« Vastaus #11 : 27.03.2012, 09:18:07 »\nPohjan massaamista, 4.5h\nPohjaan pensselöitiin Tectylin siveltävää alustamassaa. Ensin siveltiin kohdat, joissa on puhdas vaneri näkyvissä. Tämän käsittelyn jälkeen vaneri vielä vähän kuulsi läpi. Seuraavaksi siveltiin toinen kerros joka paikkaan. Saumoihin ja liitoksiin tuputettiin massaa huolellisesti. Massaa kului kaikkiaan 3.5l, joten sitä piti illan aikana käydä hakemassa kaupasta lisää.\nOikean pyöränkotelon etupuoli.\nVasemman pyöränkotelon etupuoli.\nPohja vaunun takaapäin kuvattuna.\nJääkaapin ilmanottoaukon suojapelti ja sääskiverkko laitettiin paikalleen.\nHalusin varmistaa, että takapuskurin reuna ei ota kiinni pohjaan, niin laitoin kolme muovipalaa puskurin ja pohja väliin. Ruuvasin palan puskuriin kiinni. Tällä varmistutaan siitä, että 95% vedestä tipahtaa varmasti puskurista alaspäin. Loput 5%, jotka valuvat puskurin nurkista, tipahtavat tippapellistä alas. Eli sama onnettomuus ei pitäisi tapahtua, vaikka seuraava omistaja päästäisi pohjan pinnoitteen huonoon kuntoon.\nLopuksi vielä tarkastettiin, että valot toimivat. Vasen vilkku ei toiminut ja siitä löytyi pieni kontaktihäiriö. Nyt pitäisi mennä katsastamaan.\n« Vastaus #12 : 27.03.2012, 19:40:43 »\nPohjan pinnoitehan on todellakin kaksipiippuinen juttu, mutta tuollaiseen ratkaisuun olisin todennäköisesti itsekin päätynyt.\nHattua nostan. Tuossa olisi moni jo nostanut kädet pystyyn.\ns80 d5 ja a6 tdiq\n« Vastaus #13 : 27.03.2012, 20:49:30 »\nTänään kävin katsastamassa vaunun ja läpi meni eli leimaa on joulukuuhun 2013 asti.\nVielä pohjan pinnoitteesta. Periaatteessa keskellä runkopalkkien välissä menisi mikä tahansa, jopa paljas vaneri, mutta kovin rasitus on runkopalkkien ulkopuolella renkaiden linjassa. Kaikista ideaalein ratkaisu olisi laittaa alustamassa vain reunoihin ja keskemmälle hengittävää. Tällöin (voisi ainakin itselle uskotella, että) massan alle päässyt kosteus voisi kuivaa keskiauleen hengittävän kohdan kautta. Kuitenkin tässä vaunussa keskialueella massa oli ennestään 90% paikallaan, enkä viitsinyt alata rapsuttamaan sitä irti.\nPage created in 0.351 seconds with 24 queries.


Hotellit Fiera di Vicenza (messukeskus) | Hotellitarjoukset | Hotels.com\nHotellit – Fiera di Vicenza (messukeskus)\nEtsi hotelleja kohteessa Fiera di Vicenza (messukeskus)\nNäytä kartalla hotellit, jotka ovat lähellä maamerkkiä Fiera di Vicenza (messukeskus)\nEtsitkö hotellia kohteessa Fiera di Vicenza (messukeskus)?\nHotels.com voi auttaa sinua löytämään parhaat hotellit kohteessa Fiera di Vicenza (messukeskus).\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen kohteesta Fiera di Vicenza (messukeskus), Italia, sillä avullamme voit verrata eri hotelleja helposti (mukaan lukien suositut ketjuhotellit). Tällä hetkellä kohteen Fiera di Vicenza (messukeskus) suosituin hotelli on La Casa dei Lumi. Sinne on tehty 5 varausta edellisen tunnin aikana.\nKun varaat yöpymisen Hotels.comin kautta, voit myös ansaita ilmaisia palkintoöitä liittymällä Hotels.com Rewards -kanta-asiakasohjelmaan. Ohjelma on ilmainen, ja liittymiseen menee vain kaksi minuuttia, ja kun olet yöpynyt 10 yötä, saat 1 palkintoyön ilmaiseksi*. Joten viikonloppumatka kohteeseen Fiera di Vicenza (messukeskus) voi olla ensimmäinen askel kohti ilmaista hotelliyötä.\nMiksi kannattaa varata majoitus kohteessa Fiera di Vicenza (messukeskus) Hotels.comilta?\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen mihin tahansa tarkoitukseen. Löydät palvelustamme 54 hotellia kohteessa Fiera di Vicenza (messukeskus). Vertaile hotelleja nopean ja helpon hotellihaun avulla. Voit myös rajoittaa hakutuloksia näillä ehdoilla:\n- kohteen Fiera di Vicenza (messukeskus) alueet\n- kohteen Fiera di Vicenza (messukeskus) nähtävyydet\n- 1698 Hotels.com-asiakkaiden arvostelua yöpymisestä kohteessa Fiera di Vicenza (messukeskus)\n- saatavilla olevat päivät - tarkat tiedot ja kuvat - tarkat kartat, joista näet hotellien sijainnit sekä lähimmät julkisen liikenteen palvelut ja turistinähtävyydet kohteessa Fiera di Vicenza (messukeskus).