VAASAN YLIOPISTO KAUPPATIETEELLINEN TIEDEKUNTA LASKENTATOIMEN JA RAHOITUKSEN YKSIKKÖ. Kirsi Pietilä BASEL III VAKAVARAISUUSUUDISTUS - PDF\nDownload "VAASAN YLIOPISTO KAUPPATIETEELLINEN TIEDEKUNTA LASKENTATOIMEN JA RAHOITUKSEN YKSIKKÖ. Kirsi Pietilä BASEL III VAKAVARAISUUSUUDISTUS"\n1 VAASAN YLIOPISTO KAUPPATIETEELLINEN TIEDEKUNTA LASKENTATOIMEN JA RAHOITUKSEN YKSIKKÖ Kirsi Pietilä BASEL III VAKAVARAISUUSUUDISTUS Uudistuksen vaikutus pankkien taloudelliseen käyttäytymiseen ja yritysrahoituksen hinnoitteluun Laskentatoimen ja rahoituksen Pro Gradu tutkielma Johdon laskentatoimen koulutusohjelma VAASA 2016\n2 1 SISÄLLYSLUETTELO sivu KUVIOLUETTELO 5 TAULUKKOLUETTELO 5 TIIVISTELMÄ 7 1. JOHDANTO Tutkielman tarkoitus Tutkielman rakenne VAKAVARAISUUS Pankin vakavaraisuus Vanha vakavaraisuusmääritelmä Uusi vakavaraisuusmääritelmä Uudistuksen vaikutukset pankkien pääoman määrään Hinnoittelumuutoksia vakavaraisuusuudistuksen valossa Yrityksen vakavaraisuus, maksukyky ja kannattavuus Vakavaraisuuden tunnusluku omavaraisuusaste Maksuvalmiuden tunnusluku quick ratio Kannattavuuden tunnusluku sijoitetun pääoman tuotto- 18 prosentti 3. YRITYSRAHOITUKSEN HINNOITTELU Taloudelliseen käyttäytymiseen liittyviä tutkimuksia Vakavaraisuuteen liittyviä tutkimuksia Luottoluokitukseen liittyviä tutkimuksia Hinnoitteluun liittyviä tutkimuksia VAKAVARAISUUSUUDISTUS BASEL III Vakavaraisuusuudistuksen tavoitteet Vakavaraisuusvaatimukset Pääoman määritelmät Vähimmäisomavaraisuusaste Lisäpääomavaatimukset Likviditeettivaatimukset 30\n4 Vakavaraisuusuudistuksen aikataulu LUOTTOLUOKITUS LUOTTORISKIN MÄÄRITTÄJÄNÄ Sisäisen luottoluokitusmenetelmän ominaisuuksia Kolmen pankin sisäinen luottoluokitus ja luottoriskin arviointi Yritysten ulkopuolinen luottoluokitus Luottoluokituksen vaikutus hinnoitteluun vakavaraisuus- 39 uudistuksen valossa 6. TUTKIMUSMENETELMÄ JA AINEISTO Tutkimusaineiston kuvaus Yritysaineisto Kyselytutkimus Tilastolliset menetelmät Wilcoxon Signed Ranks testi Pearsonin korrelaatiokerroin Regressioanalyysi AINEISTON EMPIIRINEN ANALYYSI Wilcoxon Signed Ranks testi Regressiomalli Korrelaatiomatriisit Regressiomalli ennen vakavaraisuusuudistusta Regressiomalli vakavaraisuusuudistuksen jälkeen Marginaalimuutosta selittävä regressiomalli LOPPUPÄÄTELMÄT 62 LÄHDELUETTELO 64 LIITTEET 72\n6 5 KUVIOLUOTTELO 5 sivu Kuvio 1. Basel II ja III pääomavaatimukset. 28 Kuvio 2. Luottomarginaalien mediaanit ja niiden muutokset luottoluokittain. 54 TAULUKKOLUETTELO 5 Taulukko 1. Pankin pääomapuskurin vähimmäisvaatimus. 13 Taulukko 2. Prosentuaaliset muutokset pääomien määrissä vakavaraisuus- 14 uudistuksen jälkeen. Taulukko 3. Riskipainot yrityssaamisille. 33 Taulukko 4. Luottoluokituslaitosten luottokelpoisuusluokitukset. 38 Taulukko 5. Tutkimuksen yritysaineisto sekä x-muuttujat. 42 Taulukko 6. Yritysten luottomarginaalit pankeittain. 44 Taulukko 7. Regressioanalyysin selitettävä sekä selittävät muuttujat. 47 Taulukko 8. Luottomarginaalien mediaanit ja p-arvot luottoluokkaryhmittäin. 52 Taulukko 9. Korrelaatio matriisi selittäville muuttujille ennen uudistusta. 57 Taulukko 10. Korrelaatio matriisi selittäville muuttujille uudistuksen jälkeen. 57 Taulukko 11. Korrelaatiomatriisi selittävien muuttujien muutoksesta. 58 Taulukko 12. Estimoitujen regressiomallien tilastolliset tulokset. 61\n8 7 VAASAN YLIOPISTO Kauppatieteellinen tiedekunta Tekijä: Tutkielman nimi: Ohjaaja: Tutkinto: Yksikkö: Kirsi Pietilä Basel III vakavaraisuusuudistus. Uudistuksen vaikutus pankkien taloudelliseen käyttäytymiseen ja yritysrahoituksen hinnoitteluun Erkki K. Laitinen Kauppatieteiden maisteri Laskentatoimen ja rahoituksen yksikkö Johdon laskentatoimen koulutusohjelma Aloitusvuosi: 2008 Valmistumisvuosi: 2016 Sivumäärä: 85 TIIVISTELMÄ Kansainvälisen järjestelypankin alaisuudessa toimiva Baselin pankkivalvontakomitea on uudistanut luottolaitoksia koskevia vakavaraisuussäädöksiä, jotta voitaisiin välttää, tai ainakin pienentää, tulevien finanssikriisien vaikutuksia. Uudistus kiristää omien varojen laatuvaatimuksia ja pyrkii parantamaan pankkien suhdanteiden sietokykyä uudella pääomapuskurivaatimuksella. Uudistuksen myötä heikomman luottoluokituksen omaavat yritykset sitovat pankin pääomaa enemmän kuin hyvän luottoluokituksen omaavat yritykset. Aikaisempien tutkimusten perusteella yritysrahoituksen hinnoittelun uskotaan kiristyvän ja luotonantohalukkuuden laskevan heikomman luottoluokituksen omaavien yritysten kohdalla. Marika Puutio on vuonna 2008 tutkinut Basel II vakavaraisuusuudistuksen vaikutuksia pankkien taloudelliseen käyttäytymiseen ja yritysrahoituksen hinnoitteluun. Tässä tutkielmassa mallinnetaan Puution tutkimusta ja pyritään selvittämään, onko vakavaraisuusuudistus vaikuttanut tiukentuneiden pääomavaatimusten myötä pankkien taloudelliseen käyttäytymiseen heijastuen yritysrahoituksen hinnoitteluun sekä lainanantohalukkuuteen. Lisäksi selvitetään onko luottoluokituksen merkitys uudistuksen jälkeen korostunut. Tutkimusaineisto on kerätty pankeille lähetetyllä kyselyllä yritysrahoituksen hinnoittelusta. Yrityksiä koskevat tiedot on saatu Voitto+ -tietokannasta ja yrityksiä koskevat luottoluokituksen Suomen Asiakastieto Oy:stä. Tilastollisina menetelminä käytetään Wilcoxon Signed Ranks testiä ja regressioanalyysiä. Tutkimustulosten osoittavat, että vakavaraisuusuudistus on vaikuttanut yritysrahoituksen hinnoitteluun ja täten pankkien taloudelliseen käyttäytymiseen. Lisäksi, että pankkien lainananto-halukkuus on uudistuksen myötä heikentynyt. Kiristyneet pääomavaateet heijastuvat pankeille lisääntyvinä kustannuksina ja nämä kustannukset osaksi näkyvät lainamarginaalien nousussa erityisesti heikomman luottoluokituksen omaavien yritysten osalta. Luottoluokituksen merkitys yritysrahoituksen hinnoittelussa on kasvanut vakavaraisuusuudistuksen myötä. AVAINSANAT: Basel III, vakavaraisuus, luottoluokittelu, hinnoittelu, pankkien taloudellinen käyttäytyminen\n10 9 1. JOHDANTO Luottolaitosten rooli yritysten rahoittajana on merkittävä. Erityisesti, kun yrityksellä ei ole tarpeeksi oman pääoman ehtoista rahoitusta, tulevien investointien rahoittamiseen. Euroopassa yli 70 % yrityssektorin ulkoisesta rahoituksesta on pankkirahoitusta (Pylkkönen & Savolainen 2013:55). Tehokkaan talouden perusedellytyksiä ovatkin rahoitusjärjestelmän luotettavuus ja vakaus. Pankkien vakavaraisuuden merkitystä ei voi liiaksi korostaa talouden tasapainon ja toimivuuden kannalta. Vuonna 2008 alkaneen finanssikriisin myötä pankkien vakavaraisuuden puutteet nousivat kriittisesti esiin; pankkien vakavaraisuussäädökset olivat liian löyhiä, eikä pankeilla ollut tarpeeksi korkealaatuisia omia varoja kattamaan kriisin aiheuttamat tappiot. Edellinen vakavaraisuussäädös, Basel II on saanut osakseen paljon kritiikkiä ja sitä on jopa syytetty finanssikriisin aiheuttajaksi (Jokivuolle & Vauhkonen 2010: 9). G20-maiden valtioiden päämiehet valtuuttivat kansainvälisen järjestelypankin, BIS:n (the Bank of International Settlements) alaisuudessa toimivan Baselin pankkivalvontakomitean (Basel Committee on Banking Supervision) uudistamaan vakavaraisuussäännöstöä, jotta voitaisiin välttää, tai ainakin pienentää, tulevien finanssikriisien vaikutuksia. (Vauhkonen 2010: ) Uusi vakavaraisuussäädös, Basel III, kiristää omien varojen laatuvaatimuksia ja pyrkii parantamaan pankkien suhdanteiden sietokykyä uudella pääomapuskurivaatimuksella. Pankkien maksuvalmiuden puute oli olennainen tekijä finanssikriisiä vahvistamamaan ja Basel III:n myötä pankeilta vaaditaankin enemmän likvidejä varoja kattamaan lyhytaikaiset velkaerät. Vakavaraisuusuudistus rajoittaa pankkien voitonjakoa ja palkitsemisjärjestelmiä silloin kun minimivaatimuksia ei ole pystytty saavuttamaan. (BCBS 2013: 1-2.) Aikaisempien tutkimusten perusteella pankkien taloudellinen käyttäytyminen muuttuu erityisesti jos standardien muutokset vaikuttavat pääomavaatimuksiin ja vakavaraisuuteen (Beatty & Lian 2014). Suomessa pienten ja keskisuurten yritysten rahoituksen saatavuus ja ehdot ovat heikentyneet finanssikriisin jälkeen huomattavasti. Myös lainakorkojen marginaalit ovat kasvaneet ja vakuusvaatimukset kiristyneet. Marika Puutio on vuonna 2008 tutkinut edellisen vakavaraisuusuudistuksen, Basel II, vaikutuksia pankkien taloudelliseen käyttäytymiseen ja yritysrahoituksen hinnoitteluun. Tässä tutkielmassa mallinnetaan Puution tutkimusta uuden Basel III -vakavaraisuusuudistuksen valossa. (Pylkkönen & Savolainen 2013:56.)\n11 Tutkielman tarkoitus Vakavaraisuusuudistuksen tarkoituksena on parantaa pankkien suhdanteiden sietokykyä, vakautta ja luotettavuutta ja näin turvaamaan talouden tehokkuus myös vaikeina aikoina. Uudistuksen myötä heikommin luottoluokitellut yritykset sitovat enemmän pääomaa kuin paremmin luottoluokitellut yritykset. Tämän vuoksi hinnoittelun uskotaan kiristyvän ja luotonantohalukkuuden laskevan heikommin luottoluokiteltujen yritysten kohdalla. Tutkielman tarkoituksena on selvittää onko vakavaraisuusuudistus vaikuttanut tiukentuneiden pääomavaatimusten myötä pankkien taloudelliseen käyttäytymiseen heijastuen yritysrahoituksen hinnoitteluun sekä lainanantohalukkuuteen. Lisäksi halutaan selvittää onko luottoluokituksen merkitys uudistuksen jälkeen korostunut; ovatko pankit nostaneet luottomarginaalejaan heikomman luottoluokituksen omaaville yrityksille ja vastaavasti laskeneet luottomarginaalejaan paremman luottoluokituksen omaaville yrityksille vakavaraisuusuudistuksen myötä. Tutkimusaineisto sekä pankeille lähetettävä kysely on valittu lähes samoin perustein kuin Puution (2008) tutkimuksessa. Aineisto koostuu 20 Pohjanmaan alueella toimivasta yrityksestä ja niiden kolmen eri pankkiryhmän määrittelemistä luottomarginaaleista. Tiedot yrityksistä on saatu Voitto + -tietokannasta ja yritysten luottoluokitukset Suomen Asiakastieto Oy:ltä. Pankkiryhmät ovat kyselytutkimuksen perusteella määritelleet näille 20 yritykselle kaksi eri luottoluokitusta siten, että kuvitteellinen luotonmyöntöhetki sijoittuu sekä ajalle ennen vakavaraisuusuudistusta että sen jälkeen. Pankkiryhmille on annettu myös mahdollisuus kieltäytyä myöntämästä luottoa yritykselle, jos he kokevat siihen liittyvän liian suuren riskin. Myös tutkimusmenetelmät myötäilevät Puution (2008) tutkimusta. Wilcoxon Signed Ranks testin perusteella tutkitaan ovatko luottomarginaalit vaihdelleet vakavaraisuusuudistuksen seurauksena tilastollisesti merkitsevästi toisistaan. Luottomarginaalien vaihtelua tarkastellaan sekä koko otoksen suhteen että luottoluokkien perusteella. Vastausten perusteella pyritään tutkimaan onko vakavaraisuusuudistus vaikuttanut yritysten lainan saantiin. Tutkielmassa selvitetään, kuinka suuri vaikutus yrityksen luottoluokituksella on luottomarginaalin selittävänä tekijänä. Regressioanalyysin avulla pyritään tarkastelemaan tätä tutkimusongelmaa. Pankkien antamiin luottomarginaaleihin vaikuttaa luottoluokituksen\n12 11 lisäksi monet muut tekijät, joten selittäviksi muuttujiksi luottoluokituksen lisäksi regressiomalliin on valittu vakuus (100 prosenttinen / 60 prosenttinen), liikevaihto, tulos ennen veroja sekä tunnusluvut omavaraisuusaste, quick ratio ja sijoitetun pääoman tuottoprosentti Tutkielman rakenne Tutkielma seuraa Puution (2008) jalan jälkiä rakenteensa puolesta, kuitenkin siten, että tämän tutkielman teoria koostuu lähes kokonaan päivitetyistä tutkimuksista. Tutkielman ensimmäinen luku sisältää johdannon, tutkielman tarkoituksen sekä tutkielman rakenteen. Tutkielman aiheeseen liittyviä aikaisempia tutkimuksia esitellään toisessa luvussa. Luvussa keskitytään ensiksi pankkien taloudelliseen käyttäytymiseen liittyviin tutkimuksiin, toiseksi vakavaraisuutta, kolmanneksi luottoluokitusta ja neljänneksi hinnoittelua käsitteleviin tutkimuksiin. Tutkielman ensimmäinen hypoteesi johdetaan tässä luvussa. Kolmannessa luvussa käsitellään vakavaraisuutta sekä yrityksen että pankin näkökulmasta. Luvussa keskitytään pankin vakavaraisuuteen ja hinnoittelumuutoksiin vakavaraisuusuudistuksen valossa sekä johdetaan tutkielman toinen ja kolmas hypoteesi. Yrityksen vakavaraisuutta, kannattavuutta ja maksuvalmiutta käsitellään lyhyesti tunnuslukujen kautta. Neljäs luku tarkastelee vakavaraisuusuudistusta ja sen myötä tulleet muutokset vakavaraisuussäädöksiin sekä uudistuksen aikataulua. Viidennessä luvussa tuodaan esiin luottoluokitusta luottoriskin määrittäjänä, tarkennetaan luottoluokituksen ominaisuuksia sekä esitellään luottoluokituksen merkitystä hinnoitteluun. Tässä luvussa johdetaan tutkielman neljäs hypoteesi. Kuudes luku käsittää tutkimusaineiston sekä tutkielmassa käytetyt menetelmät ja seitsemäs luku aineiston empiirisen analyysin saatujen tutkimustulosten perusteella. Kahdeksas luku käsittää yhteenvedon.\n13 12 2. VAKAVARAISUUS 2.1. Pankin vakavaraisuus Pankin vakavaraisuus määritellään sen oman pääoman sekä saamisten, sijoitusten ja taseen ulkopuolisten erien suhteena. Näiden erien riskipitoisuus asettaa oman pääoman vähimmäisvaatimuksen. Näin ollen pankin oman pääoman määrä ja sen toiminnan riskipitoisuus rajoittavat pankin toimintaa. (Kontkanen 2011: 29.) Vanha vakavaraisuusmääritelmä Edellinen vakavaraisuusuudistus mahdollisti sisäisen luottoluokitusmenetelmän käytön asiakkaiden luottoluokitteluun. Tämän myötä pankit pystyivät tehokkaammin ja tarkemmin määrittelemään asiakkaidensa riskiprofiilin ja sitä kautta vähimmäisvakavaraisuusvaatimuksensa. Omien varojen tulee olla kahdeksan prosenttia luottolaitoksen varojen ja taseen ulkopuolisten sitoumusten riskipainotetusta määrästä. Sisäinen luottoluokitusmenetelmä on kaksivaiheinen. Ensin odottamattomien tappioiden määrä lasketaan käyttämällä riskipainotettuja eriä, jonka jälkeen lasketaan odotettujen tappioiden määrä. Odottamattomien tappioiden määrää laskettaessa voidaan käyttää valvojan antamia laskentakaavoja ja riskiparametreja, jotka luottolaitos on itse estimoinut tai valvojan määräämiä standardi-estimaatteja. Odotetut tappiot vähennetään tehdyistä arvonalennustappioista. Odottamattomat ja odotetut tappiot tulee huomioida omissa varoissa. (Finanssivalvonta 2006c: ) Riskiparametrit ovat (Finanssivalvonta 2006c: 41): Maksukyvyttömyyden todennäköisyys (PD), mittaa vastapuolen todennäköisyyttä joutua maksukyvyttömäksi vuoden kuluttua Vastuu maksukyvyttömyyshetkellä (EAD) ja luottovasta-arvokerroin (CF) eli määrä, joka on vielä nostamatta maksukyvyttömyyshetkellä Tappio-osuus (LGD) Efektiivinen juoksuaika (M) Liikevaihto tai taseen loppusumma (S)\n14 13 Basel II vakavaraisuusuudistuksen myötä pankkien tuli jaotella jokainen vastuu johonkin seuraavista vastuuryhmistä: (1) valtio- ja keskuspankkivastuut, (2) luottolaitosvastuut, (3) yritysvastuut, (4) vähittäisvastuut, (5) oman pääoman ehtoiset sijoitukset, (6) arvopaperistetut erät ja (7) muut erät. Vähittäisvastuuryhmään kuuluu yksityishenkilöt, mutta vastapuoli voi olla myös pk-yritys, mikäli vastapuolen vastuut pankille ovat enintään miljoona euroa. (Finanssivalvonta 2006c: 20 & 23.) Uusi vakavaraisuusmääritelmä Basel III vakavaraisuusuudistus keskittyy lähinnä jo olemassa olevien vakavaraisuusvaatimusten laatuun. Uudistuksen myötä pankeilla tulee olla enemmän parempilaatuisia omia varoja kattamaan mahdolliset tappiot. Pankkien odotetaan myös kestävän suhdanteiden vaihtelut paremmin uuden yleisen pääomapuskurivaatimuksen myötä. Taulukko 1. Pankin pääomapuskurin vähimmäisvaatimus (BCBS 2010: 56). Rajoituksettomat ensisijaiset omat varat (%) Pääomapuskurivaatimus (%) 4,5-5, > 5,125-5,75 80 > 5,75-6, > 6,375-7,0 40 > 7,0 0 Kuten taulukosta 1 nähdään, yleinen pääomapuskurivaatimuksen myötä pankin tulee säilyttää kaikki voittovarat mikäli sen rajoituksettomien ensisijaisten omien varojen suhde on 4,5 5,125 % Uudistuksen vaikutukset pankkien pääoman määrään Euroopan pankkivalvojien komitean, CEBS, (2010: 3-4) tekemän selvityksen mukaan Basel III vakavaraisuusuudistus pienentää pankkien pääomaa huomattavasti. Vakavaraisuusuudistuksen suurimmat vaikutukset osuvat ensisijaisiin rajoituksettomiin omiin varoihin. Erityisesti suurten kansainvälistä toimintaa harjoittavien pankkien (ryhmä 1, R1) kohdalla vakavaraisuusuudistuksen vaikutukset pääoman määrään ovat merkittävät.\n15 14 Keskimäärin ensisijaiset rajoituksettomat omat varat laskevat 10,7 %:sta 4,9 %:iin, joten pudotus on huimat 5,8 prosenttiyksikköä. Vastaava luku muille pankeille (ryhmä 2, R2) on 7,1 %, väheten 4 prosenttiyksikköä aikaisemmasta 11,1 %:sta. Ensisijaiset omat varat laskevat 4,7 prosenttiyksikköä ja kaikki omat varat laskevat 5,9 prosenttiyksikköä suurilla kansainvälisillä pankeilla. Vastaavat luvut muille pankeille ovat 2,7 ja 2,8 prosenttiyksikköä. Taulukosta 2 näkee prosentuaaliset muutokset vaaditun pääoman määrään vakavaraisuusuudistuksen jälkeen. Taulukko 2. Prosentuaaliset muutokset pääomien määrissä vakavaraisuusuudistuksen jälkeen (CEBS 2010: 12). riskipainotetut saamiset CET 1 Tier 1 totaali Ryhmä 1 6,1-42,1-33,3-29,6 Ryhmä 2 3,1-33,4-23,3-18,5 Euroopan pankkivalvojien komitean (2010: 4) tekemän selvityksen mukaan riskipainotetut saamiset kasvavat suurilla, kansainvälisillä pankeilla 24,5 % ja muilla pankeilla 4,1 %. Erityisesti suurten, kansainvälisten pankkien kohdalla vastapuolen luottoriski kasvaa 9,7 % Hinnoittelumuutoksia vakavaraisuusuudistuksen valossa Härle, Lüders, Pepanides, Pfetsch, Poppensieker & Stegemann (2010) ovat tutkineet Basel III vakavaraisuusuudistuksen mahdollisia vaikutuksia pankkien käyttäytymiseen sekä säädöksen käyttöönoton haasteita. Heidän mukaansa monet pankit ovat aliarvioineet mahdolliset käyttöönottoon vaadittavan työn todellisen laajuuden ja kokoluokan. He ennustavat, että keskikokoisille eurooppalaisille pankeille syntyy uuden säädöksen käyttöönotosta kustannuksia miljoonaa euroa. Pankit eivät välttämättä pysty siirtämään kaikkia syntyneitä kustannuksia suoraan asiakkaille, koska lainamarkkinoiden kilpailu rajoittaa hintojen nousua. Tämä saattaa johtaa siihen, ettei pankin toiminta ole enää yhtä kannattavaa, jolloin sen pääoma pienenee mikä osaltaan vähentää lainanantokykyä. Härle yms. arvioivat kuitenkin pitkäaikaisen yritysrahoituksen hinnan nousevan 0,1 % ja suuren riskin omaavien vastuiden, esimerkiksi vakuudettomien lainojen, hinnan nousevan jopa 0,6 %. Erityisesti uuden säädöksen tuomista kustannuksista kärsii\n16 15 kaupan rahoitus. Basel III uudistuksen myötä rahoitussektorin riskipainot nousevat noin %, ja juuri rahoituslaitosten väliset vastuut ovat olennainen osa kaupan rahoitusta, missä pankit usein edustavat asiakkaitaan, esimerkiksi remburssin muodossa. (Härle yms 2010: 9-10, 22.) Allen, Chan, Milne & Thomas (2012) ovat artikkelissaan pohtineet Basel III vakavaraisuusuudistuksen taloudellisia vaikutuksia. Heidän mukaansa vaikutukset ovat pienemmät kuin pelätään, eivätkä he usko yritysten lainojen rahoituskustannusten nousevan yli 0,4 %:ia. Samaan tulokseen pääsevät myös Miles, Yang & Marcheggiano (2011) tutkimuksessaan pankin optimaalisesta pääomasta. Allenin ym. (2012) mukaan korkeammat pääomavaatimukset voivat jopa pienentää lainanannon kustannuksia osalle lainanottajista. Uudistuksen myötä pankit ensisijaisesti tavoittelee vakaata, pitkäaikaista rahoitusta kasvattaakseen tasettaan, jolloin lyhyen aikavälin markkinakorot, kuten libor, eivät ole enää riittävä mittari rahoituksen marginaalikustannuksille. Sen sijaan tulisi käyttää asianmukaisesti painotettua keskikustannusta pitkän ja lyhyen aikavälin rahoituksesta. Uudistuksen todellinen vaara on se, että se rajoittaa lainan saatavuutta ja vähentää pankkien ekonomista aktiivisuutta. Erityisesti suuremman riskin omaavilla sekä pienillä yrityksillä voi olla jatkossa hankalaa saada lainaa. Suurilla yrityksillä on pääsy erilaisiin tapoihin saada rahoitusta, mutta pienet yritykset ovat usein riippuvaisia pankkirahoituksesta. Kriisin tuoma kokemus on saanut pankit liiankin tietoiseksi siitä kuinka kivuliaita arvonalentumistappiot ja luottojen alaskirjaukset ovat, mikä johtaa pankkien riskinottohalukkuuden pienentymiseen. Sen sijaan, että pääomaa kasvatetaan nopeasti riskisellä lainanannolla, pankit keskittyvät ylläpitämään suuria katteita suhteellisen turvallisilla vastuilla. Cosimano & Hakura (2011) ovat tutkineet Basel III uudistuksen pääomavaatimusten mahdollisia vaikutuksia pankkilainojen korkoihin ja lainojen määrän kasvuun vuosina Tulokset osoittavat, että yhden prosentin kasvu omavaraisuusasteessa kasvattaa lainan korkoja 0,09-0,13 prosenttia. Tämä tarkoittaa sitä, että pankkien odotetaan kasvattavansa lainakorkojaan 0,16 % kun Basel III vaatima 1,3% omavaraisuusasteen minimivaatimus otetaan käyttöön. Myös Šútorová & Teplý (2013) päätyvät samankaltaisiin tuloksiin. He havaitsivat, että rajoituksettomien ensisijaisten omien varojen kasvu yhdellä prosentilla nostaa lainakorkojen hintoja 0,19 %:ia. Ensisijaisten omien varojen sekä omein varojen vähimmäis-\n17 16 määrän nosto yhdellä prosentilla kasvattaa lainakorkoja 0,04 %:ia ensimmäisessä tapauksessa ja jälkimmäisessä 0,3 %:ia. Tässä tutkimuksessa pyritään selvittämään onko vakavaraisuusuudistus rajoittanut huonomman luottoluokituksen omaavien yritysten lainan saantia. Aikaisempien tutkimusten perusteella asetetaan seuraava hypoteesi: Hypoteesi 1: Lainahakemusten kielteiset päätökset ovat kasvaneet vakavaraisuusuudistuksen myötä heikomman luottoluokituksen omaavien yritysten kohdalla Yrityksen vakavaraisuus, maksuvalmius ja kannattavuus Yrityksen taloudellisten toimintaedellytysten katsotaan olevan sen vakavaraisuus, maksuvalmius ja kannattavuus. Näistä kannattavuus muodostaa toiminnan perusedellytyksen, mutta toiminnan jatkuvuuden kannalta myös maksuvalmius ja vakavaraisuus tulee olla tasapainossa. Nämä kolme tekijää on otettava huomioon kun selvitetään yrityksen taloudellista tilannetta kokonaisuudessaan. (Laitinen 1986: 41.) Tämä tutkimus mittaa yrityksen taloudellista tilannetta kannattavuuden, vakavaraisuuden ja maksukyvyn tunnuslukujen avulla. Regressioanalyysin avulla selvitetään, kuinka paljon nämä tunnusluvut selittävät yritysrahoituksen hinnoittelua sekä ennen vakavaraisuusuudistusta että sen jälkeen sekä niiden välistä hintamuutosta. Vakavaraisuuden tunnuslukuna käytetään omavaraisuusastetta, joka kertoo kuinka paljon yrityksellä on omaa pääomaa kokonaisrahoituksestaan. Maksuvalmiuden tunnuslukuna toimii quick ratio, joka mittaa yrityksen kykyä selvitä lyhytaikaisista veloistaan rahoitusomaisuutensa avulla. Kannattavuuden mittarina käytetään sijoitetun pääoman tuottoprosenttia, joka antaa käsityksen siitä kuinka paljon yritys tuottaa voittoa vieraan pääoman kulujen, verojen ja oman pääoman tuottovaatimuksen kattamiseen suhteessa pääomaan. (Laitinen & Laitinen 2014: 116, 120 & 125.) Vakavaraisuuden tunnusluku omavaraisuusaste Yrityksen katsotaan olevan vakavarainen kun se rahoitusrakenne on terve eli vieraan pääoman osuus ei ole hallitseva. Vieras pääoma ei ole joustava taloudellisen tilanteen suhteen vaan sen maksuvelvoitteet, korot ja lyhennykset tulee maksaa ajallaan yrityksen\n18 17 sen hetkisestä tilanteesta huolimatta. Oman pääoman korvauksista eli osingoista yritys voi päättää itse, jolloin yrityksen kannalta rahoituksena oma pääoma on joustavampaa. (Laitinen & Laitinen 2014: ) Vakavaraisuutta voidaan mitata omavaraisuusasteella, joka on paras ja eniten käytetty rahoitusrakenteen tunnusluku. Omavaraisuusaste saadaan suhteuttamalla oikaistu oma pääoma yrityksen koko pääomaan. Mitä suurempi omavaraisuusaste yrityksellä on, sitä paremmin se kestää tappiollista toimintaa. Tilastojen mukaan omavaraisuusaste on paras mittari maksukyvyttömyyden ennustamisessa. Tunnusluku kertoo yrityksen mahdollisuuksista saada lisärahoitusta ja tunnusluvun ollessa kriittinen on rahoituksen saaminen hankalaa tai jopa mahdotonta. (Laitinen & Laitinen 2014: ) (1) Omavaraisuusaste (%) = oikaistu oma pääoma oikaistu taseen loppusumma - saadut ennakot * 100 Taseen loppusummasta vähennetyt ennakot ovat lyhyt- ja pitkäaikaisia saatuja ennakoita, jotka liittyvät keskeneräiseen työhön tai projektiin, jotka poistuvat taseesta työn valmistuttua eli niillä ei ole takaisinmaksuvelvoitetta. Omiin pääomiin voidaan lisätä tasearvon ylittävät pysyvien vastaavien käyvät arvot, mikäli erot ovat merkittävät ja ne voidaan varmuudella todeta. Aliarvostetut käyvät arvot vaikuttavat oikaistun taseen loppusummaan. (YT 2011: 66.) Yritystutkimus ry (2011: 67) antaa seuraavat viitearvot omavaraisuusasteelle. yli 40 % hyvä % tyydyttävä alle 20 % heikko Aho ja Kaivo-oja (2010) tutkivat suomalaisten pörssiyritysten vakavaraisuutta vuosina Yritysten omavaraisuusasteen keskiarvo vuonna 2004 oli 47,4 % ja se kasvoi vuoteen 2006 saakka (50,2 %). Vuonna 2008 omavaraisuusaste oli tippunut 46,6 %:iin. Tutkimus osoittaa, että keskimäärin suomalaisten pörssiyritysten omavaraisuusaste on ollut hyvällä tasolla finanssikriisin aikana.\n19 Maksuvalmiuden tunnusluku quick ratio Maksuvalmiilla yrityksellä on riittävästi rahaa maksuvelvoitteiden maksamiseen joka hetki. Yrityksellä tulee siis olla riittävästi nopeasti rahaksi muutettavaa, likvidiä omaisuutta kattamaan sen lyhyen aikavälin velvoitteet. Maksuvalmiutta mitataan quick ratio tunnusluvulla, jonka laskee yrityksen rahoitusomaisuuden suhdetta sen lyhytaikaiseen vieraaseen pääomaan, josta on vähennetty saadut ennakot. Rahoitusomaisuuteen luetaan lyhytaikaiset saamiset, rahoitusarvopaperit sekä rahat ja pankkisaamiset. (Laitinen & Laitinen 2014: ) (2) Quick ratio = rahoitusomaisuus lyhytaikaiset velat - lyhytaikaiset saadut ennakot Yritystutkimus ry:n (2011: 71) mukaan quick ration ohjearvot ovat seuraavat: yli 1 hyvä 0,5 1 tyydyttävä alle 0,5 heikko Quick ration kriittinen alaraja tilastojen perusteella on 0,4-0,5, jolloin yritys on vaarassa ajautua maksukyvyttömäksi vuoden kuluessa (Laitinen & Laitinen 2014: 125). Työ- ja elinkeinoministeriön syksyllä 2015 tekemän pk-yritysten rahoitusta koskevan raportin mukaan 19 % kyselyyn vastanneesta pk-yrityksestä on kokenut maksuvaikeuksia viimeisen kolmen kuukauden aikana. Erityisesti rakennusalalla maksuvalmius on heikentynyt selvästi edellisen, keväällä 2015 tehdyn raportin jälkeen. Keväällä alle 20 % rakennusalalla toimivista pk-yrityksistä ilmoitti maksuvaikeuksista kun taas syksyllä maksuvaikeuksia oli kokenut jo 25 %. (Työ- ja elinkeinoministeriö 2015: 8.) Kannattavuuden tunnusluku sijoitetun pääoman tuottoprosentti Kannattavuus on perusedellytys järkevälle liiketoiminnalle. Yrityksen ensisijaisena tavoitteena on tuottaa yrityksen omistajille riittävästi voittoa suhteessa omistajien tuottovaatimuksiin. Tuottovaatimus on sitä suurempi mitä korkeampi yritystoimintaan liittyvä riski on. (Laitinen & Laitinen 2014: 110.)\n20 19 (3) Sijoitetun pääoman tuotto-% = nettotulos+rahoitukulut+verot sijoitettu pääoma keskimäärin tilikaudella * 100 Sijoitetun pääoman tuottoprosentti kertoo kuinka paljon yritys tuottaa voittoa vieraan pääoman kulujen, verojen ja oma pääoman tuottovaatimuksen kattamiseen suhteessa pääomaan, jolle tuottovaatimus lasketaan. Suhteen tulee olla riittävä kattamaan vieraan pääoman kulut ja verot sekä täyttämään omistajien tuottovaatimukset. Alle 3-5 %:n suhde on tilastojen mukaan kriittinen ja silloin yrityksen nettotulos on yleensä negatiivinen. (Laitinen & Laitinen 2014: 116.) Talenomin syyskuussa 2015 tekemän yritysbarometrin mukaan suomalaisten pkyritysten kannattavuus on kasvussa. Suomalaisten yritysten liikevoitto oli 13,6 % suurempi heinäkuussa 2015 kuin edellisenä vuonna ja vastaavasti niiden kassoissa oli 8,7 % edellistä vuotta enemmän rahaa.\n21 20 3. YRITYSRAHOITUKSEN HINNOITTELU Tässä luvussa tarkastellaan yritysrahoituksen hinnoitteluun vaikuttavia tekijöitä aikaisempien tutkimusten valossa. Pankin taloudellinen käyttäytyminen, siihen vaikuttavat tekijät ja lopulta, näiden tekijöiden vaikutus yritysrahoituksen hinnoitteluun, ovat kriittisessä asemassa tämän tutkielman kannalta Taloudelliseen käyttäytymiseen liittyviä tutkimuksia Beatty ja Liao (2014) ovat tutkineet kirjanpitostandardien muutosten vaikutusta pankkien taloudelliseen käyttäytymiseen ennen ja jälkeen sekä finanssikriisin aikana. He toteavat, pankkien taloudellisen käyttäytymisen muuttuvan erityisesti silloin, kun kirjanpitostandardien muutokset vaikuttavat pääomavaatimuksiin ja vakavaraisuuteen. Nämä tulokset tukevat Beattyn vuonna 1995 tekemiä havaintoja SFAS 115:n (Statement of Financial accounting Standards) käyttöönotton vaikutuksista pankkien taloudelliseen käyttäytymiseen. Standardimuutos vaikutti suoraan pääomapuskureiden määrään sillä arvopaperit oli arvostettava markkinahintaan tilinpäätöksessä mikä aiheuttaa pääoman vaihtelun kasvuna. Beattyn (1995) tutkimus osoittaa, että pankkien päätökset sijoitusportfoliota koskien muuttuivat SFAS 115:n myötä. Samaan tulokseen tulevat myös Hodder, Kohlbeck & McAnally (2002) tutkiessaan onko SFAS 115 vaikuttanut pankkien kirjanpidollisiin ja riskipoliittisiin päätöksiin. Beatty ja Liao (2014: ) kritisoivat artikkelissaan sitä, että muutokset kirjanpitostandardeissa on suunniteltu talouden eheyttämiseen edellisestä finanssikriisistä ottamatta huomioon mahdollisuutta tulevaan kriisiin. Standardeja suunnitellessa tehdään usein se epätodennäköinen olettamus, etteivät pankit muuta käyttäytymistään uuden standardin myötä vaikka todellisuudessa pankit ennakoivat tulevia standardeja ja muokkaavat taloudellista käyttäytymistään tulevia uudistuksia myötäillen. Bischof, Brüggeman ja Holger (2014) tutkivat kuinka finanssikriisin aikaan, vuonna 2008 tehdyt muutokset IAS 39 (International Accounting Standards) ja IFRS 7 (International Financial Reporting Standards) standardeihin vaikuttivat pankkien kirjanpidollisiin ja tiedonantoon liittyviin valintoihin. Muutos IAS 39 standardiin mahdollisti vaihtoomaisuuden ja myyntiin tarkoitettujen rahoitusinstrumenttien uudelleenluokittelun vaihtoehtoisiin arvostusryhmiin käyvän arvon sijaan. IFRS 7 standardiin tehdyn muutoksen mukaan liitetiedoissa on ilmoitettava kuinka käypään arvoon arvostettavien rahoi-\n22 21 tusinstrumenttien arvonmääritys on jakautunut. Tutkimustulokset esittävät, että yli kolmannes pankeista käyttää uudelleenluokittelumahdollisuuden hyväkseen erityisesti välttääkseen käyvän arvon käytöstä johtuvien myytäviksi tarkoitettujen rahoitusinstrumenttien tappioiden kirjaamisen. Tulokset myös osoittavat, että ongelmapankit hyötyvät tästä eniten, varsinkin jos tiedonantovelvollisuutta ei noudatettu. Myynti- ja ostokurssiero kasvoi merkittävästi pitkällä tähtäimellä kahdella kolmanneksella pankkeja, jotka käyttivät uudelleenluokittelumahdollisuuden hyväkseen. Furfinen (2000) tutkimus tukee edellä mainittuja havaintoja esittämällä, että pankkien taloudelliseen käyttäytymiseen vaikuttaa merkittävästi vakavaraisuussäädökset. Furfine tutki pankkien velkakirjalainaportfolioiden muutoksia USA:ssa ja havaitsi, että ainoastaan vakavaraisuussäädösten muutokset voivat selittää kaikki muutokset portfolioissa. Basel I vakavaraisuusuudistuksen myötä pankkien lainanannon kasvu hidastui Vakavaraisuuteen liittyviä tutkimuksia Vuoden 2007 alkaneen finanssikriisin myötä pankkien vakavaraisuuden tärkeys on entisestään korostunut sillä se nosti esiin Basel II vakavaraisuussäädöksen puutteet. Vakavaraisuussäädöstä on syytetty kriisin vahvistamisesta sen myötäsyklisyyden takia (Jokivuolle & Vauhkonen 2010: 9). Basel II säädöksen kritisoidaan olevan riskiherkkä ja Pilar 1 pääomavaatimukset myötäsyklisiä. Laskusuhdanteen aikana luotto- ja markkinariskien kasvaessa, pankkien vähimmäispääomavaatimukset kiristyvät kattamaan nämä suuremmat riskit. Tappioiden kuluttaessa pankkien pääomaresursseja, joutuvat ne hakemaan lisäpääomaa, jolloin pankkien lainanantokyky ja halukkuus heikkenee. Tämä vahvistaa laskusuhdannetta. Vakavaraisuussäädöksen myötäsyklisyys tulee esiin myös noususuhdanteissa, jolloin pankkien lainananto on löyhempää riskien ollessa pienemmät. Blundell-Wignall & Atkinson (2010: 18-19) toteavat artikkelissaan, että myötäsyklisyyttä vahvistaa se, ettei vakavaraisuuslaskelmat ota huomioon tulevaisuuden kassavirtaodotuksia vaan perustuvat sen hetkiseen tilanteeseen. (Euroopan komissio 2012: 3.) Myötäsyklistä ajatusta vahvistaa myös Andersenin (2011) tutkimus, jossa hän analysoi suhdannevaihteluiden vaikutusta norjalaisella pankkisektorilla vakavaraisuuteen ja täten pääomavaatimuksen syklisyyteen. Andersen havaitsi Basel II pääomavaatimuksen kasvavan merkittävästi enemmän taantuman aikana verrattuna Basel I pääomavaatimuksen. Vuonna 2011 Basel II riskipainotetut varat ovat 137 % suuremmat kuin Basel I:lla laskettaessa. Pankit käyttivät sisäisen luottoluokituksen menetelmää (IRB) riskiparamet-\n23 22 rien laskemiseen. Jos riskiparametrien tarkastelujaksoa pidennettiin kahteenkymmeneen vuoteen, myötäsyklisiä vaikutuksia voitiin tehokkaasti vähentää. Blundell-Wignall & Atkinson (2010) pohtivat artikkelissaan Basel II puutteita. Heidän mukaansa Basel II:n vakavaraisuuden laskentamenetelmät eivät ota huomioon lainanannon kokonaisriskiä vaan keskittyvät ainoastaan kyseisen lainan riskiin. Myös maakohtaiset riskit on jätetty laskentamenetelmien ulkopuolelle. Pankit myös mallintavat riskikaavansa sen hetken tilanteen mukaan eivätkä mittaa jaksoa joka menee yli suhdanteiden. Heidän mukaansa voiton näyttäminen tilinpäätöksessä sekä palkitsemisjärjestelmät kannustavat lyhyen aikavälin riskinottoon eikä niitä ole suhteutettu yli suhdanteita katsovaan riskiin. He toteavat myös ettei valvontaprosessi Basel II säädöksessä ole tulevaisuuden kannalta tehokas. Valvojien tulee olla ennakoivia, eli heidän tulee pysyä markkinarakenteen, -käytäntöjen sekä markkinoiden monimuotoisuuden muutosten tahdissa. Tähän he eivät pysty yhtä tehokkaasti kuin pankkiirit Luottoluokitukseen liittyviä tutkimuksia Hilscher ja Wilson (2015) ovat tutkineet kuinka luottoluokitukset heijastavat informaatiota maksukyvyttömyyden todennäköisyydestä. He käyttävät US dataa vuosilta ja vertaavat luottoluokitusennusteiden paikkaansa pitävyyttä finanssikriisejä ennustamaan. Heidän mukaansa luottoluokitukset eivät ole optimaalinen maksukyvyttömyyden todennäköisyyden ennustaja sillä ne selittävät vain vähän maksukyvyttömyyden todennäköisyyden vaihtelua yritysten välillä eivätkä ne pysty huomioimaan suhdanteiden yli menevää huomattavaa vaihtelua. Heidän mukaansa luottoluokitukset sopivat paremmin ennustamaan systeemiriskiä. Sen sijaan maksukyvyttömyyden mittarina tulisi käyttää kirjanpitotietoja ja osakemarkkinoiden hintoja. He havaitsivat tämän mallin olevan luottoluokitusta tarkempi mittari kun tarkasteltiin ennusteita yritysten epäonnistumisista 1-5 vuoden välillä. Mariathasan & Merrouche (2014) analysoivat 115 pankkia 21:ssä OECD maassa, joiden hyväksyttiin käyttävän sisäisen luottoluokituksen mallia (IRB) vuosina He havaitsivat, että pankkien raportoitu riskipainotetut saamiset pienenee sisäisen luottoluokitusmallin käyttöön oton myötä, erityisesti pankeilla, joilla ei ollut hyvälaatuista pääomaa taseessaan. Sisäinen luottoluokitusmalli mahdollistaa riskien aliarvostamisen, mikä edelleen pienentää vaaditun pääoman määrää. Pankeilla, joilla on taseessaan vain vähän pääomaa, on suurempi kannustin käyttää tätä. Tutkimustulokset viittaavat siihen,\n24 23 että raportoitu riski kasvaa juuri ennen pankin epäonnistumista jos pankilla ei ollut käytössään sisäistä luottoluokitusmallia. Vastaavasti, jos sisäinen luottoluokitusmalli oli pankilla käytössä, raportoitujen riskipainotettujen saamisten ei havaittu kasvavan. Hornik, Jankowitsch, Lingo, Pichler & Winkler (2010) ovat tutkineet yhdeksän itävaltalaisen pankin luottoluokitus arviontien heterogeenisyyttä vuonna Tutkimukseen on kerätty näiden pankkien luottoluokitustiedot 2858 yritykselle, joista ulkomaisia yrityksiä oli 628. Tutkimus sisälsi yhteensä 7463 luottoluokitusta, joista 1564 oli tehty ulkomaisille yrityksille. Hornikin ym. Havaitsevat, että luottoluokituksen laatu riippuu merkittävästi saatavilla olevan informaation määrästä ja laadusta. Luottoluokitukset ovat heterogeenisempiä ulkomaisille yrityksille, mikä johtuu lähinnä siitä, että pankeille voi olla vaikeampaa saada laadukasta informaatiota ulkomaisista yrityksistä ja vieraasta markkinasta Hinnoitteluun liittyviä tutkimuksia Curcio & Gianfrancesco (2009) ovat tarjonneet pankeille hinnoittelumallin, joka peilaa Basel II vakavaraisuussäädöksen mukaista sisäisen luokituksen mallia. Malli laskee lainalle sen riskin mukaisen hinnan. Pankkilaina jaetaan tekniseen ja kaupalliseen osaan. Tekniseen osaan kuuluu odotetut ja odottamattomat tappiot sekä vaihtoehtokustannukset tarjottavista sitovista luottolimiiteistä. Kaupalliseen osaan kuuluu palkkiot, operatiiviset kustannukset sekä muut subjektiivisesti kohdistetut kustannukset. Pankin myöntämän lainan koron tulee sisältää korvauksen sekä odotetusta että odottamattomasta tappiosta. Odottamattoman tappion hinta lasketaan kokonaisportfolioriskin avulla. Odottamaton tappio on tietyn aikavälin ja luottamustason maksimaalisen mahdollisen tappion ja odotetun tappion erotus. Laskettu odottamaton tappio edustaa yrityksen pääomavaadetta. Hanne-Mari Keinonen (2014) on tutkinut Basel II ja III vakavaraisuusuudistusten vaikutuksia pk-yritysten pankkirahoituksen hintoihin, ehtoihin ja saatavuuteen. Tutkimus toteutettiin haastattelemalla kolmea ekonomistia Suomen Pankista. Haastateltavien mukaan monet pankit siirtyivät käyttämään sisäisiä luottoluokitusmenetelmiä Basel II uudistuksen myötä. Sisäisen luottoluokitusmenetelmän käyttö laajensi pankkien yritysrahoituksen hintojen haitaria yrityksen koosta riippumatta. Uudistus korosti pankkien pääoman tuottovaatimuksia mikä heijastui lainahintojen korkojen nousuna vastaamaan näihin tuotto-odotuksiin. Myös yrityksen riskiprofiili vaikuttaa pankin pääomavaatee-\n25 24 seen, jolloin pankit saattavat olla vastahakoisia rahoittamaan yritystä, jonka riskiprofiili on korkea. Keinosen tutkimuksesta voidaan päätellä, että pankit eivät ainoastaan nostaneet yritysrahoituksen hinnoittelua, vaan lisäksi tiukensivat niiden ehtoja. Keinosen (2014) tutkimuksessa haastateltavat uskoivat Basel III uudistuksen vaikuttavan edelleen yritysten lainakorkoihin. Pysyvän varainhankinnan vaatimuksen kautta pankeilla tulee olla aikaisempaa enemmän pitkäaikaista rahoitusta, mikä on kalliimpaa pankille. Pankit saattavat siirtää tämän kustannusten nousun yritysten lainakorkoihin. Ruukki (2015) on tutkinut Basel III uudistuksen vaikutusta pankkien luotonantoon pkyrityksille. Tutkimuksessa haastateltiin kahdeksaa pankkialan asiantuntijaa neljässä suomalaisessa pankissa. Haastatteluiden perusteella voidaan päätellä, että finanssikriisin vaikutukset yritysrahoituksen hinnoitteluun ovat uutta vakavaraisuussäädöstä suuremmat. Huonoina aikoina lainakorot kasvavat ja lainananto heikkenee, kun taas hyvinä aikoina korot ovat alhaalla. Basel III uudistuksen nähtiin kuitenkin nostavan yritysrahoituksen hintaa erityisesti heikompien yritysten kohdalla, sillä pankki lisää heikosta yrityksestä otettavan riskin lainan korkoon. Haastateltavien mukaan, pankkien keskinäinen kilpailu kannattavista yrityksistä ja hankkeista pitää rahoituksen hinnat kurissa. Santos (2011) on tutkinut finanssikriisin aiheuttamien tappioiden vaikutusta pankkien yrityslainatarjontaan ja korkoihin. Hänen tutkimuksensa tulokset osoittavat, että kriisin aikana otetun lainan korko oli 39 pistettä korkeampi verrattuna lainoihin, jotka sama yritys otti ennen kriisiä. Pankit nostivat korkoja pääasiassa ainoastaan yrityksille, joiden toiminta oli riippuvaista pankista ja sen myöntämästä lainasta. Puutio (2008) on pro gradu tutkielmassaan verrannut pankkien yritysluottojen marginaaleja ennen ja jälkeen Basel II uudistusta. Tutkimustulokset osoittavat, että vakavaraisuusuudistus on vaikuttanut pankkien yritysrahoituksen hinnoitteluun. Luottomarginaalit laskivat merkittävästi hyvän luottoluokituksen (AA tai A) omaavien yritysten kohdalla kun taas huonomman luottoluokituksen (B ja C) omaavilla yrityksillä luottomarginaalit nousivat. Tutkielman tarkoituksena on selvittää, onko vakavaraisuusuudistus vaikuttanut pankkien taloudelliseen käyttäytymiseen ja siten yritysrahoituksen hinnoitteluun ja luottomarginaalien tasoon. Aikaisempien tutkimusten perusteella asetetaan seuraavat hypoteesit:\n26 25 Hypoteesi 2: Vakavaraisuusuudistus on vaikuttanut pankkien yritysrahoituksen hinnoitteluun. Hypoteesi 3: a) Luottoluokitus vaikuttaa uudistuksen myötä hyvin luottoluokiteltujen yritysten osalta luottomarginaaliin alentavasti. b) Heikomman luottoluokituksen omaavan yrityksen luottoluokitus vaikuttaa luottomarginaaliin nousevasti tai luottomarginaali pysyy ennallaan.\n27 26 4. VAKAVARAISUUSUUDISTUS BASEL III Edellinen finanssikriisi nosti esiin tarpeen uudistaa pankkien vakavaraisuussäädöksiä. Edellinen säädös Basel II todettiin olevan riittämätön suojaamaan pankkisektoria uudelta kriisiltä. Basel III myötä haluttiin vahvistaa pankkisektorin kykyä kestää shokkeja sekä estää taantuman leviäminen reaalitalouksiin. (Vauhkonen 2010: 21.) Basel III perustuu Basel II vakavaraisuuskehikkoon, tiukentaen erityisesti vähimmäispääomavaatimuksia (Pilari 1). Vähimmäispääomavaatimuksen mukaan pankeilla tulee olla riittävästi omia varjoa kattamaan luotto-, markkina- ja toimintariskit. Luottoriskin laskemiseen pankit voivat käyttää standardimenetelmää, jossa luottoriski määräytyy kaavamaisesti, tai sisäisen luottoluokituksen menetelmää (Internal risk based approach, IRBA), jolloin luottoluokitus perustuu pankin sisäiseen luottoluokitukseen ja luottohistoria-aineistoon. (Vauhkonen 2010: 22.) Pankin vakavaraisuussuhde lasketaan alla olevalla kaavalla: (4) Pankin vakavaraisuussuhde (%) = omat varat (luottoriskipainotetut saamiset + markkinariskipainotetut saamiset + toimintariskipainotetut saamiset) * 100 8% Kaavasta voidaan nähdä, että vakavaraisuusvaatimuksia on mahdollista kiristää tiukentamalla omien varojen laatuvaatimuksia, kasvattamalla riskipainotettuja saamisia tai korottamalla vähimmäisvakavaraisuussuhteen tasoa. Basel III kiristää vakavaraisuusvaatimuksia kaikilla näillä tasoilla. (Vauhkonen 2010: 23.) 4.1. Vakavaraisuusuudistuksen tavoitteet Finanssikriisin aikana pankeilla oli liian vähän korkealaatuisia omia varoja suhteessa niiden riskipainotettuihin saamisiin. Omien varojen hyväksymiskriteereitä kevennettiin kriisiä edeltävinä vuosina, jolloin korkealaatuisia omia varoja saattoi pahimmillaan olla ainoastaan 2 %, vaikka pankin vakavaraisuusvaatimus täyttikin vaaditun 8 %. Käytössä olleet omat varat eivät siis käytännössä olleet tarpeeksi laadukkaita kestämään finanssikriisin aiheuttamia tappioita. (Vauhkonen 2010: 21.)\n28 27 Pankkien riskipainotettujen saamisten laskennassa esiintyi myös puitteita, joita pankit käyttivät hyväkseen pienentääkseen vakavaraisuusvaatimuksiaan. Esimerkiksi, siirtämällä epälikvidejä rahoitusinstrumentteja luottosalkusta (banking book) kaupintasalkkuun (trading book), jota vastaan vaadittiin vain vähän omia varoja. Pankit siirsivät riskiään vakavaraisuussäädösten ulkopuolisiin yhtiöihin sekä kasvattivat lyhytaikaista rahoitustaan (Blundell-Wignall & Atkinson 2010: 21). (Vauhkonen 2010: 21.) Vakavaraisuusuudistuksen tavoitteena on pankkien kriisinsietokyvyn parantaminen sekä järjestelmäriskin pienentäminen (Vauhkonen 2010: 23). Pankeilla tulisi olla paremmat lähtökohdat kestää rahoituksellisten ja taloudellisten stressien aiheuttamia shokkeja (BCBS 2010: 1) Vakavaraisuusvaatimus Basel III mukaiset omat varat on jaettu kolmeen ryhmään: rajoituksettomat ensisijaiset omat varat (common equity Tier 1, CET1), rajoituksenalaiset ensisijaiset omat varat (additional Tier 1, AT1) ja toissijaiset omat varat (Tier 2, T2). Vähimmäisvakavaraisuusvaatimus pysyy edelleen 8 %:ssa, mutta Basel III kiristää omien varojen laatuvaatimuksia. Ensisijaisten rajoituksettomien omien varojen vähimmäisvaatimusta on nostettu 2 %:sta 4,5 %:iin. Ensisijaisia omia varoja (CET1+AT1) tulee Basel III säädöksen myötä olla vähintään 6 %, jolloin omien varojen vähimmäismäärä (T1 + T2) on 8%. Uusina vaatimuksina Basel III tuo yleisen pääomapuskurin sekä vastasyklisen pääomapuskurin, joiden tehtävänä on turvata vakavaraisuusvaatimuksen täyttyminen myös taantuman aikana. Vuoden 2014 lopussa suomalaisten pankkien vakavaraisuussuhde oli 17,3 %, josta 15,8 % oli ensisijaisia rajoituksettomia omia varoja (Finanssialan Keskusliitto 2015: 10). (BCBS 2010: 12.) Kuviossa 1 esitetään nykyisen vakavaraisuusuudistuksen, Basel III sekä edellisen uudistuksen, Basel II pääomavaatimukset ryhmittäin.\n29 Vastasyklinen pääomapuskuri % Yleinen pääomapuskuri Omien varojen vähimmäismäärä (Tier 1 + Tier 2) Ensisijaiset omat varat (Tier 1) 2 0 Basel II Basel III Rajoituksettomat ensisijaiset omat varat (common equity) Kuvio 1. Basel II ja III pääomavaatimukset (BCBS 2010: 12; Vauhkonen 2010: 24) Pääoman määritelmät Rajoituksettomat ensisijaiset omat varat ovat kaikkein laadukkainta ja pysyvintä pääomaa, jota voidaan vapaasti ja välittömästi käyttää odottamattomien tappioiden kattamiseen. Rajoituksettomia ensisijaisia omia varoja ei makseta takaisin kuin konkurssitilanteessa ja silloinkin, kun kaikki muut velat on maksettu. Tähän ryhmään kuuluu muun muassa kantaosakkeet, jakamattomat voittovarat ja ylikurssirahastot. (Vauhkonen 2010: 23; BCBS 2010: 13.) Rajoituksenalaiset ensisijaiset omat varat eivät ole yhtä pysyviä kuin rajoituksettomat ensisijaiset omat varat sillä ne voidaan tietyin ehdoin ja pankkivalvojan luvalla maksaa takaisin sijoittajille. Toissijaiset omat varat eivät kestä tappioita yhtä hyvin kuin ensisijaiset omat varat. Toissijaisten omien varjojen tehtävänä onkin kattaa pankin tappiot ainoastaan konkurssitilanteessa. (Vauhkonen 2010: 24; BCBS 2010: 15, ) Uusi vakavaraisuussäädös kiristi myös vähennysten kohdistamista. Vaadittavat vähennykset tulee vastaisuudessa tehdä lähes poikkeuksetta rajoituksettomista ensisijaisista omista varoista. Tällöin rajoituksettomat omat varat kuvaavat paremmin pankin todellista kykyä kestää tappioita. (Vauhkonen 2010: 25; BCBS 2010: 21.)\n30 Vähimmäisomavaraisuusaste Vähimmäisomavaraisuusaste (leverage ratio) määrittelee pankin omien varojen ja riskipainottomien saamisten suhteen vähimmäistason. Riskipainottomiin vastuisiin luetaan myös taseen ulkopuolisia eriä. Tämän on tarkoitus toimia hätäjarruna silloin kun riskiperusteiset pääomavaatimukset ovat keinotekoisen pienet, todennäköisesti voimakkaan noususuhdanteen aikaan kun riskit aliarvioidaan. (Vauhkonen 2010: 25; BCBS 2010: ) Kiema & Jokivuolle (2011: 4) ovat Suomen pankin keskustelun aloitteessaan tutkineet vähimmäisomavaraisuusasteen vaikutuksia pankkiluottojen kohdentumiseen ja pankkien vakauteen. Heidän mukaansa tämänhetkinen 3 %:in vaatimus ei vaikuta luottokorkoihin ja luotonannon määriin, mutta vasten Basel komitean tavoitteita se voi jopa heikentää pankkien vakautta. Tämä johtuu siitä, että vähimmäisomavaraisuusaste voi aiheuttaa pankkien luottosalkkujen samankaltaistumista, joka saattaa toimia sokkien välityskanavana eikä riskien hajauttajana kuten sen on tarkoitus. Vähimmäisomavaraisuusasteen tulisi olla huomattavasti korkeampi kuin 3 %, jotta se vaikuttaisi Basel komitean haluamalla tavalla Lisäpääomavaatimukset Yleisen pääomapuskurivaatimuksen (capital conservation buffer) mukaan pankeilla tulee olla normaalin taloudellisen tilanteen aikana vähintään 2,5 %:a ylimääräisiä rajoituksettomia omia varoja. Puskuri on tarkoitettu käytettäväksi kattamaan pankin tappiot huonoina aikoina, jolloin varmistetaan se, että pankit kykenevät pitämään 8 %:n vakavaraisuusvaatimuksen. Pääomapuskurin laskiessa alle vaaditun tason pankin osingonjakoa ja palkitsemisjärjestelmää rajoitetaan siihen asti, kunnes pankki on saanut kerättyä vaaditun määrän puskuria. Edellisessä kriisissä osa pankeista jakoi suuria määriä osinkoja ja bonuksia vaikeuttaen tilannettaan entisestään. Pääomapuskurin tehtävänä onkin estää vastaavanlaiset tapahtumat mahdollisissa tulevissa kriiseissä. (Vauhkonen 2010: 25; BCBS 2010: ) Vastasyklisen pääomapuskurivaatimuksen (countercyclical capital buffer) tehtävänä on myötäsyklisyyden vähentäminen sekä suojata kansallisia pankkijärjestelmiä liiallisen kokonaisluotonannon seurauksilta. Tällä makrotason vaatimuksella halutaan varmistaa, että pääoma riittää ylläpitämään luotonantoa yksityiselle sektorille luottokuplan jälkei-\n31 30 sessä laskusuhdanteessa. 2,5 % harkinnanvaraisen pääomapuskurin voivat kansalliset viranomaiset asettaa, jos luotonanto kotimaassa näyttää olevan liiallista. Vaatimus astuu voimaan 12 kuukautta ilmoituksesta ja se kohdistuu kaikkeen kotimaiseen luotonantoon. Vaatimuksen toteuttamatta jättäminen rajoittaa pankin osingonjakoa ja palkitsemista. (Vauhkonen 2010: 28; BCBS 2010: ) (5) GGAPt = Yksityisen sektorin luottokanta t Nimellinen BKT t - Trendi Tunnusluvun ollessa suuri, voidaan puskurivaatimus asettaa. Viranomaiset voivat perustaa päätöksensä myös makrotaloudellisiin tunnuslukuihin, valvontatietoon, markkinainformaatioon sekä omaan harkintaan. (Vauhkonen 2010: 28.) 4.4. Likviditeettivaatimukset Maksuvalmiusvaatimuksen (liquity coverage ratio, LCR) mukaan pankkien taseessa on oltava riittävä määrä nopeasti ja pienin kustannuksin käteiseksi muutettavissa olevia varoja. Näiden varojen tulee kattaa pankin lyhytaikaiset velkaerät 30 päivän pituisessa likviditeettikriisitilanteessa. Likvideiksi varoiksi tullaan hyväksymään käteinen, keskuspankkireservit, valtion ja muiden julkisyhteisöjen liikkeeseen laskemat tai takaamat korkealaatuiset arvopaperit ja luokituksiltaan vähintään tasoa AA- olevat katetut joukkolainat ja ei-rahoitusyritysten liikkeeseen laskemat joukkovelkakirjat. Kahden viimeisen erän osuus saa olla enintään 40%. (Vauhkonen 2010: 27; BCBS 2013: ) Pankkien ja muiden rahoitusyritysten lyhytaikaisen velkarahoituksen liiallinen kasvu yleensä edeltää finanssikriisiä. Lyhytaikaisten talletusten ja muun lyhytaikaisen velkarahoituksen muuntaminen pitkäaikaisiksi lainoiksi, eli maturiteettitransformaation on yksi pankkien tärkeimmistä tehtävistä. Liian voimakkaasti ja nopeasti tapahtuva maturiteettitransformaatio voi kuitenkin johtaa liialliseen luotonantoon ja varallisuushintojen kestämättömän nopeaan kasvuun. Pysyvän varainhankinnan vaatimuksen (net stable funding ratio, NSFR) tavoitteena on saada pankit rahoittamaan pitkäaikainen luotonantonsa keskimäärin riittävän pitkäaikaisella rahoituksella. Mitä epälikvidimmät pankin varat ovat, sitä enemmän pankilta vaaditaan pitkäaikaista pysyvää rahoitusta. Vuonna 2014 suomalaisten pankkien maturiteetiltaan alle vuoden mittaisten velkakirjojen osuus\nVAASAN YLIOPISTO KAUPPATIETEELLINEN TIEDEKUNTA LASKENTATOIMEN JA RAHOITUKSEN LAITOS Marika Puutio BASEL II VAKAVARAISUUSUUDISTUS JA SEN VAIKUTUS PANKKIEN VA- KAVARAISUUDEN MÄÄRITTELYYN JA YRITYSRAHOITUKSEN


Valotuslaite piirilevyjen valmistusta varten - 🇫🇮 Käyttökohteet (esimerkit, ideat, ratkaisut) - Ruuvi Forum\nValotuslaite piirilevyjen valmistusta varten\nxfgd November 5, 2010, 7:27pm #1\nOlisi rakenteilla valotuslaite piirilevyjen valmistusta varten. Ajatelin käyttää valkoisia teholedejä ja uv ledejä. Valkoiset teholedit: http://www.partco.biz/verkkokauppa/product_info.php?cPath=1037_1673&products_id=6758 ja uv ledit: http://www.partco.biz/verkkokauppa/product_info.php?cPath=1037_1675&products_id=6793\nLaiteen runko tulee varmaankin puusta ja pinta mitä vasten piirilevy asetetaan tulee pleksistä. Mutta kuika hyvin pleksi läpäisee uv valoa? Turhaan laitan uv ledejä jos pleksi ei läpäise uv valoa. Toimiiko tuon valottaminen käyttämällä noita teholedejä? Vai olisiko vaihtoehtoista levyä piirilevyn ja ledejen väliin?\nlauri-old-account November 5, 2010, 8:14pm #2\nMihin valkoisia ledejä tarvitset? Jos haluat edullisesti päästä, niin nämä linkit voisivat kiinnostaa:\nEn muista pleksin UV-läpäisystä, mutta miten olisi tavallinen lasi? Otat vaikka jostain valokuvakehyksestä, jos sattuu näkymään oikean kokoinen, niin ei tarvitse leikatakaan.\nIhan vinkkinä kuitenkin, että muutamien wattien UV-loisteputket toimivat luultavasti ledejä paremmin, koska valo on tasaisempi. Ledejä joutuisit laittamaan kymmenittäin, jopa sadoittain eivätkä ne saa olla kovin lähellä valotettavaa levyä, koska niiden keila on aika kapea.\nxfgd November 5, 2010, 8:21pm #3\nTuommosia kommenteja löytyi googlella kuin kahtelin kuinka uv valo läpäisee lasia: http://www.google.fi/search?aq=f&sourceid=chrome&ie=UTF-8&q=uv+l%C3%A4p%C3%A4isy+lasista\nLaittaisin ledeille tämmöiset heijastimet: http://www.partco.biz/verkkokauppa/product_info.php?cPath=1037_1681&products_id=6834\nlauri-old-account November 5, 2010, 8:38pm #4\nValitettavasti noista heijastimista ei ole hyötyä, koska valitsemasi valkoiset ja UV-ledit ovat jo suuntaavia. Tavalliset punaiset, vihreät jne. ledit ovat himmeän kotelointinsa takia ympärisäteileviä niin kuin esimerkiksi hehkulamput.\naarnis November 5, 2010, 8:40pm #5\nJos oikein muistan niin ainakin osa uv valosta pääsi tavallisen akryylin läpi. Joskus muuten näin tämmösen valoituslaitteen instructables sivustolla joten sieltä vaan ettimään.\nxfgd November 5, 2010, 9:21pm #6\nTuommoisen joku tehnyt: http://www.instructables.com/id/UV-LED-Exposure-Box/ Tohon tarvii aikka paljon noita ledejä. Olisiko tämmöinen parempi kuin uv ledit http://www.clasohlson.fi/Product/Product.aspx?id=153302581\nKelmi November 29, 2010, 11:27am #7\nJostain olin lukevinani että ainakin valmiiksi lakatut levyt olisivat erityisen herkkiä 350-400nm aallonpituuksille ja että näissä diskojen mustavalolampuissa aallonpituus olisi huomattavasti pidempää. Siis ajatukseen epäkelpo.\nLuulisin että eBay olisi hyvä paikka moisten etsimiseen. Äkkiseltäänkin löytyi sadan kappaleen pusseja 395-405nm aallonpituutta päästäviä viisimillisiä alle 10$ pussi.\nEdit: Niinpä näkyy tuo edellisen linkin (Uv Led exposure box) kaveri tehneen:\nAt least 2000mcd in brightness\nHave a peak wavelength of less than 400nm.\nA viewing angle of at least 20 degrees.\nEdit2: Meikäläistäkin kyllä kiinnostaisi kummasti aloittaa värkkäys… Mistähän sitä saisi aikaa? Muutamia mitä on tullut tehtyä niin ihan tuolla 12V halogeenispotilla olen valottanut. Valotusaika on vain herkästi yli puolentunnin…\nhttp://www.kolumbus.fi/mikko.esala/piirilevyn_valmistusohje.pdf Ilmeisesti jotain tekemistä Kouluelektroniikan kanssa?\nValotuslampun voi tehdä itsekin seuraavasti: Laajakiilaisesta 20W:n halogeenilampusta poistetaan lampun edessä oleva suojalasi (jos lamppu ei ole UV –stop tyyppiä, lasia ei ole). Käytetään lamppua lievällä ylijännitteellä (14-15V). Valotusetäisyys n. 30cm, valotusaika n. 12min.\nLyytti December 1, 2010, 8:58pm #8\nMinulla olis 25 kpl UV-ledejå hintaan 2€/paketti. mailia eetu.pulkkinen åt gmail.com\nPohjolanmies January 8, 2011, 10:22pm #9\nMinä rakensin valotuslaitteen kasvosolariumista\nTuossa linkissä on kuva siitä valotuslaitteesta.\nlauri-old-account January 9, 2011, 1:28pm #10\nHyvältä näyttää! Kuinka pitkä valotusaika tuolla on sopiva? Kokemus on osoittanut, että valmiiksi lakatut levyt tarvitsevat kynsiuunilla n. 3min/puoli ja itse lakatut 2min/puoli.\nPohjolanmies January 10, 2011, 3:54pm #11\nValmiiksi lakatuilla levyillä on valotusaika noin 3min 40sek.\nEn ole vielä kokeillut itse lakattuja levyjä valottaa tällä laitteella.\nn2o_skillz February 26, 2011, 1:05pm #12\nItse olen käyttänyt tuollaista uv-uunia sp-elektroniikalta.\nja levyinä “VALOHERKÄLLÄ LAKALLA PÄÄLLYSTETYT LEVYT”\nspelektroniikka.fi/kuvat/72% … 20jne…pdf\nstudents.oamk.fi/~t9koja01/I … G_0027.JPG\nsyövytyksessä tapahtu pikku vahinko , mutta ajaltaan tuosta vois päätellä jonkun 3min 40sec valotukselle.\nstudents.oamk.fi/~t9koja01/I … %2070W.JPG\nVahvistin (levynpintaan oli näköjään jäänyt paperinukkaa).\nwex June 8, 2011, 8:12pm #13\nTulipa tällänen setti vastaan juuri tänään, ja ajattelin alkaa rakentelemaan.\n4x9W + mikrokontrolleriohjaus jollain quadraturella & näytöllä sopivaan peltilaatikkoon.\njimmonen July 10, 2011, 5:28pm #14\nItse tein joskus sinisistä ledeistä AVR ajastimella ohjatun laatikon. Sinisistä siksi että aallonpituus olisi mahdollisimman lähellä UV:n aallonpituutta. Ihan hyvin toimi ja valotusaika muistaakseni 7 minuutia tai jotain. Ei ole pitkään aikaan tullut valoteltua kun olen kaikki piitilevyt tehnyt silittämällä. Ei tule ihan yhtä tarkkaa jälkeä, mutta jos ei kovin monijalkaisia SMD-komponentteja ole niin tulos on ihan riittävä.\nOn muuten hienot sivut! Juuri löysin.\nkmatti September 18, 2011, 4:12pm #15\nParas olisi kohdevalo valotettaessa piirilevyä. Pistemäinen valo 30-50cm etäisyydellä. Itse käytin ensin tavallista katuvalolamppua, elohopea höyrylamppu 125W/230v oikean kokoisella kuristimella varustettuna. Kupu piti ensin rikkoa ja sisällä on sitten purkausputki esillä. Tämä antaa hyvän valotusvalon piirilevyille. Sitä ei vaan saa katsoa ja kannattaa pitää kasvonsa kauempana. Oli muutenkin vaarallinen, 230v~ suoraan kosketeltavissa. Pitää ehdottomasti varoa jännitteisenä!! Sitten sain kaverilta ostettua 2-kpl UV-kohdelamppua Philipsin lamppuja. Näissä olikin E24 kanta, mutta kuristin niissäkin tarvittiin. Meni kätevästi piirustuslampun kantaan, joskin hiukan ylitehoinen 60W-max kantaan. Valotus n. 2min valmiiksi pinnoitetulle levyille. Loisteputki on kyllä hyvä, mutta on hajavaloa. Jos laittaisi valoohjaimen , ritiläristikon loisteputken eteen voisi sekin auttaa. Ritilä olisi 20-30mm x1mm lattaliuskoja ristikkona, tietysti samaan tyyliin, kuin joissakin loisteputkivalaisimissa.\nPistevalolla tulee tosi teräviä ja tarkkoja valotuksia. kehityksessä pitää vaan olla tarkkana,ettei kehitä liian kauan. Tavallinen lasi ei läpäise hyvin UV-valoa. Aiemmin kun ei ollut filmiteollisuudella kunnon lamppuja, käytettiin hiilikaarilamppuja. Näyttelijöiden kasvot paloi UV-säteilystä. Sitten joku keksi laittaa ikkunalasia hiilikaarilampun eteen ja UV-säteily minimoitiin. Akryylilevy on hyvä samoin polykarbonaattilevy painamaan piirilevykuvaa piirilevylle, parasta olisi vakuumiraami.\nRoHS September 19, 2011, 4:48pm #16\nParas olisi kohdevalo valotettaessa piirilevyä. Pistemäinen valo 30-50cm etäisyydellä. Itse käytin ensin tavallista katuvalolamppua, elohopea höyrylamppu 125W/230v oikean kokoisella kuristimella varustettuna. Kupu piti ensin rikkoa ja sisällä on sitten purkausputki esillä. Tämä antaa hyvän valotusvalon piirilevyille. Sitä ei vaan saa katsoa ja kannattaa pitää kasvonsa kauempana,\nOlen samaa mieltä siitä, että kohdevalo olisi paras valotukseen. Silloin valonsäteet ovat yhdensuuntaiset, ja valotusmaskin varjo tarkkarajainen. Toisaalta, kun kalvon tulostaa peilikuvana, musteen saa suoraan kiinni valonherkkään pintaan, jolloin tilanne ei ole niin kriittinen.\nSen sijaan puuhastelu rikotun elohopeahöyrylampun kanssa on monellakin tapaa vaarallista. Se tuottaa hyvällä hyötysuhteella erittäin kovaa UV-säteilyä, joka on vaarallista niin näölle kuin iholle mutta lisäksi se synnyttää ilmassa otsonia, joten keuhkotkin saavat osansa. Jotkut rakentavat noista otsonaattoreita tunkkaisen auton raikastamiseen.\nValmiit piirilevyt on vielä optimoitu pitkäaaltoiselle (~350-400 nm) UV:lle, joten kova UV ei edes ole kovin hyvää valotukseen. Elohopealampuilla on kyllä melko voimakkaita spektriviivoja juuri oikealla alueella, joten lamppu voisi toimia myös kuvun kanssa.\nItse olen valottanut piirilevyjä tavallisella loisteputkipöytälampulla (n.30-45 min) ja kiinalaisella kynsilakkauunilla (n. 3 min). Esim. 0.2 mm vedot onnistuvat ihan kohtuullisesti SOT-23 ja 0805 koteloiden jalkojen välistä. Oma vaikutuksensa on myös syövytysaineella. Olen käyttänyt natriumpersulfaattia, jonka pitäisi tuottaa tarkempaa jälkeä kuin ferrikloridi.\nAvaruushirvi January 1, 2012, 8:07pm #17\nEn lukenut kaikkea ajatuksella, kuin että sinistä on köytetty myös!\nJuu, sinisiä ja valkoisia kokeillessa koralli valaisimen kanssa, niin ihmettelin, että toinen ajuri falskaa, kun fosfori hehkuu valkoisten päällä… Mut ei ollutkaan vuotoa, vaan sinisen antama kohtuullinen UV:n määrä!\nEli, joku testaa vaikka tämän tapaisilla?\nOsram Golden Dragon Deep Blue\njjw January 2, 2012, 2:13pm #18\nMiksei samantien käyttäisi teho-UV-lediä.\nEbaystä löytyy UV-ledejä 5W:n asti, kalliita kyllä ovat.\nSäteilykulma on iso, 120 astetta, joten optiikkaa tarvitaan, jos halutaan lähes yhdensuuntaiset säteet.\nTässä 3W:n UV-ledi.\nebay.com/itm/3W-3-WATT-HIGH- … 53eac58b83\njjw January 3, 2012, 2:04am #19\nLöytyihän tuo yhdellä UV-teholedillä toteutettu valotuslaite tietysti jo netistä\nyveslebrac.blogspot.com/2010/11/ … e-box.html


NHL:ssä väännetään urakalla - Armia ja Salomäki hakeutuivat välimiesmenettelyyn\n06.07.2018 klo 10:57\nYli 40 NHL-pelaajaa hakeutui välimiesmenettelyyn.\nJoel Armia ei ole vielä päässyt sopuun uuden seuransa kanssa. AOP\nSuomalaispelaajista listassa ovat mukana Montreal Canadiensiin kaupattu Joel Armia ja Nashville Predatorsia edustanut Miikka Salomäki.\nNHL:n niin sanottuun välimiesmenettelyyn voidaan edetä, kun pelaajan ja seuran väliset sopimusneuvottelut eivät ole tuottaneet tulosta. Torontossa järjestettävissä välimiesmenettelyissä osapuolet saavat näkemyksen pelaajan arvosta kolmannelta osapuolelta.\nPelaaja ja seura voivat kuitenkin jatkaa neuvotteluja välimiesmenettelyyn asti.\nArmia edusti kolme viime kautta Winnipeg Jetsiä ja teki viime kaudella 79 runkosarjaottelussa 12+17 tehopistettä. Armia kaupattiin Winnipegistä Montrealiin yhdessä maalivahti Steve Masonin ja kahden varausvuoron kanssa. Montrealista Winnipegiin lähti puolustaja Simon Bourque.\nSalomäki pelasi Predatorsissa viime kaudella runkosarjassa 58 ottelua ja saalisti tehopisteet 2+6.