Asuntosäätiö rakennuttaa 59 vuokra-asuntoa Vantaan Leinelään | Asuntosäätiö\nAsuntosäätiö rakennuttaa 59 vuokra-asuntoa Vantaan Leinelään\n24.11.2020 13:40:30 EET | Asuntosäätiö\nVantaan Leinelään nousee kaksi kerrostaloa, joihin valmistuu 59 vuokra-asuntoa.\n– Leinelän asuinaluetta on rakennettu vuodesta 2008 alkaen ja Auringonkehrän tontti on tällä erää viimeinen, jolle on mahdollista rakentaa. Alue on tuttua Asuntosäätiölle, meillä on Leinelässä kuusi asumisoikeuskohdetta ja kaksi vuokrakohdetta. Olemme yhdessä Vantaan kaupungin sekä muiden toimijoiden kanssa kehittäneet aluetta alusta alkaen, kertoo rakennuttamisjohtaja Turkka Keravuori.\nHankkeen urakoitsijana toimii Varte Oy ja suunnittelusta vastaa Arkkitehtitoimisto L-N Oy. Rakennustyöt alueella alkavat joulukuun alussa ja hanke valmistuu kesällä 2022.\nLeinelä on suosittua aluetta, joka sijaitsee hyvien kulkuyhteyksien läheisyydessä, Kehäradan varrella. Erityisen Leinelästä tekee alueen ympäristötaide; taideteokset muodostavat kokonaisuuden, joka kuvastaa elämän kiertokulkua. Teema näkyy myös Leinelän rakennusten kaarevassa muotokielessä sekä alueen katujen nimissä. Leinelän palveluihin kuuluu myös päiväkoti, koulu sekä ruokakauppa.\n– Asuntosäätiön tavoitteena on rakentaa puisto- ja puutarhavaltaisia asuinalueita. Leinelän alue on rakennettu luontoa kunnioittaen. Rakentamisen alussa alue oli umpimetsää ja ilokseni voin todeta, että luonto on edelleen Leinelässä vahvasti läsnä muun muassa ulkoilualueiden ja puistojen muodossa, sanoo Keravuori lopuksi.


Firefoxin muokkaaminen - Mozilla Support Community\nSisällysluettelo1 Työkalupalkit1.1 Työkalupalkin järjestäminen1.1.1 Työkalupalkkien erikoisosat1.2 Työkalupalkkien piilottaminen, lisääminen ja poistaminen2 Lisäosat (laajennukset, teemat ja liitännäiset)2.1 Lisäosien lataaminen ja asentaminen3 Lisäosien hallinta3.1 Lisäosien päivittäminen3.2 Lisäosien käytöstä poisto, käyttöönotto ja poistaminen3.3 Muut toiminnot3.4 Laajennusten ja teemojen erikoistoiminnot3.4.1 Laajennusten asetusten muuttaminen3.4.2 Teeman vaihtaminen\nMukautuvat tyhjät tilat: Tyhjillä tiloilla erotat osia työkalupalkeissa tyhjällä tilalla. Mukautuvat tyhjät tilat muuttavat automaattisesti kokoaan täyttämään kaiken tyhjän tilan työkalupalkissa. Nämä ovat hyviä osien järjestämiseen työkalupalkin oikeaan reunaan. Työkalupalkkien piilottaminen, lisääminen ja poistaminen\nNavigaatiopalkki ja kirjanmerkkipalkki on mahdollista piilottaa jos niiden ei halua olevan näkyvissä Valikkopalkin piilottaminen ei ole mahdollista. Sama pätee yksittäisiin valikoihin (Tiedosto, Muokkaa, Ohje, jne.).\nKun haluat näkyviin tai piilottaa työkalupalkin, valitse Näytä > Työkalupalkit ja napsauta sen palkin nimeä, jonka haluat näkyviin tai piilottaa.\nLaajennukset: Laajennukset muuttavat tai lisäävät Firefoxin ominaisuuksia. Ne voivat lisätä Firefoxiin kaikkea työkalupalkista kokonaan uusiin toimintoihin. Voit sovittaa niillä Firefoxin toimintakyvyn tarpeittesi mukaiseksi.\nTeemat: Teemat muuttavat Firefoxin ulkonäköä. Teemaa vaihtamalla muutat Firefoxin ulkonäköä ja tuntumaa makusi mukaan. Teema voi muuttaa pelkästään Firefoxin painikkeiden kuvakkeet tai ulkoasun kaikki puolet.


Villa Idur: Olipa kerran kesäpäivä\nMaelka X 11.24\nIhana kertomus :)). Tuli niin ikävä kesää ny ku pellollakin tuiskuttaa lunta iha vaakatasossa.\nKaunis kiitos! voih, meilläkin on ihan kauhea viima juuri nyt :(\nLoistava pieni aikamatka kesäpäivään, kiitos! Ihan oikein asetuin lukemaan ja tunnelmoimaan. Melkein itku tuli siitä kuvasta, jossa Mauro on aamuauringossa portaalla - niin ikävä tuli kesäaamuja. Kaunista! Meilläkin on päätalo "ylhäällä", ja kun tulee paljon vietettyä aikaa rantasaunalla, niin polkua tosiaan tulee trampattua lukuisia kertoja kesäpäivässä. Hyvää liikuntaa!\nSama täällä - kesäaamuja kaipailen niin, että! Kiva, että aikamatka tepsi ja taidatkin sitten tietää sinäkin, miltä tramppaaminen ylös ja alas kesäkuumalla tuntuu :)\nTosi ihana postaus! Kiitos että saimme viettää ihanan kesäpäivän saaristossa.\n♥. Erityisesti näin talvella tällainen arkijuttu tuntuu ihmeellisen ihanalta, mutta kyllä onneksi sen tietää siinä hetkessäkin, miten auvoisaa elo kesällä on.\nPieni Lintu 12.01\nOi kesä!!!!! <3\nNiinpä - nyt taas odotellaan :)\nIhana muistelo... kevättä ja kesää alkaa jo kaipaamaan :)\nVoi kiitos ja niinpä alkaa kaivata. Sieltä se taas tulee onneksi 100 %:n varmuudella :)\nNäin on, ihan parasta!\nIhana päivä ja ihanaa kesää :)\nMuistan kuinka nautin päivästä jo siinä hetkessä ja jälkikäteen lukiessa siitä riittää lisää kivaa oloa :)\nHyvä Mieli 12.52\nIhana kirjoitus. Tällainen on hyvä idea tuoda kesä talven keskelle!! Kiitos;)\nJos me kaikki tehtäisiin tällainen kirjoitus kesällä talteen, olisi kiva lukea niitä vuorollaan pitkin talvea.\nKiva kuulla. Kun en saanut juttua heti seuraavana päivänä postattua, päätin jättää sen kokonaan talveen. Alunperin piti julkaista se tammikuussa, tasan puoli vuotta kesään -hengessä, mutta unohdin ;).\nTotta, voi kunpa olisinkin tajunnut kehittää tästä haasteen!\nIhana päivä! Pitäisi useammin kirjata tuolla tavalla päiviään ylös, jotta voisi sitten myöhemmin niitä itsekin lueskella, kun miettii miten aika rientää.\nNiinpä! en minäkään saanut kesällä enää muilta päiviltä näin yksityiskohtaisia muistiinpanoja ylös, mutta silloin tällöin olisi kiva, jos tällaisen jaksaisi tehdä. Jälkikäteen myös huomasin, että kuviakin olisi pitänyt olla napsittuna vielä paljon enemmän.\nAnu VillaMezzosta 13.48\nVoi miten mainio arkinen päivä, leppoisaa ja toisaalta silti touhua täynnä. Onneksi olet taltioinut hetken ylös. Näitä arjen pienia asioita ei juuri muistaisi ja niistähän se elämä koostuu, pienistä hetkistä toistensa perään. Ylä - ja alamäistä - kuvainnollisesti tai konkreettisesti.\nHeh heh, ylä- ja alamäkiä tosiaan ;). Tuolta päivältä kylläkin muistan, että mieli pysyi varsin hyvin siellä yläkerrassa koko päivän, vaikka ravata saikin :). Mikäs sitä kesällä on ollessa. Juuri noi pienet puuhat tekevät kivan arjen!\nMinä kaipaan jo kesän lokoisia päiviä, jotka ovat täynnä puuhastelua :) kevät on kiireistä aikaa viljelyineen, mutta kun kasvu on hyvässä mallissa kesällä on joskus aikaa kellahtaa siimekseen lueskelemaan.\nJuuri näin: lokoisuus ja puuhat limittyvät yhteen sopivassa suhteessa ja siinä on täydellinen kesäpäivä! Kuumuushan sitä tekemisen tahtia myös mukavasti hidastaa :)\nOlipas kiva tarina ja juuri sellainen päivä, jollaisen minäkin voisin viettää! Täällä jo hieman odotellaan kesää ja kesäkotielämää... No, kolmen kuukauden päästä jo varmaan siivoillaan paikkoja!\nJoo näitä voisin minäkin viettää päivätolkulla :)\nOlen yllättävän kärsivällinen juuri nyt tuon kesän odotuksen kanssa. Tai tarkoitan, että ihan vielä ei ole edes odotusta ilmassa. Kerään kai vielä tyytyväisenä voimia tulevan kauden remonttiin, hah!\nNainen Talossa 17.45\nNoita kuvia katsellessa ja puuhista lukiessa voi vain huokaista, että mihin ihminen talvea tarvitsee?! Kyllä kelpaisi nauttia pari sisustuslehteä auringossa ja sitten napata kauniit kellokukat kannuun ja siirtyä parvekekahville :).\nYksi kuukausi talvea riittäisi minulle hyvin! Tämä ylös kirjaamani päivä oli kyllä siinä mielessä poikkeuksellinen, että muu perhe ei pyörinyt jaloissa, vaan sain kerrankin tehdä, mitä lystää - ensi kesänä toistan harjoituksen :).\nTiia K 18.29\nNiin kaunista, että tuumin voiko olla tottakaan, täällä talven keskellä. <3 Sydämellistä sunnuntaita <3\nVähän epätodelliselta minustakin koko juttu vaikutti, kun luin sitä täältä etäisyyden päästä hehhee. Samoin sinulle, Tiia!\nAirisrannan Päivi 20.09\nOnni on arkinen kesäpäivä! Olen aina ihaillut eteerisen kauniita kuviasi. Aivan ihana tuo ensimmäinen kuva. Muistelen usein myös kuistin ikkunasta otettua kuvaa joskus aikaisemmin. Tulisipa jo kesä! :)\nOsuvasti sanottu, näin on!\nvoi ei, tässä päivityksessä en niinkään kiinnittänyt huomiota kuvien laatuun, vaan ovat enemmänkin arkisesti dokumentoituja pikaotoksia - ehkä juuri tuota ensimmäistä lukuunottamatta :). Mutta kiitos, tykkään kuvaamisesta ja "eteerisen" tunnelman etsiskelystä :)\nKiitos kesäpäivästä talven keskelle :)\nOlepa hyvä, kiva, jos piristi mieltä :)\nIhana kesäpäiväpostaus saariston sydämestä! Kiitos Pilvi, kyllä piristi kummasti varsinkin näin myrskyisenä talvipäivänä :)\nVoi kiitos! Totta, ajoitus tälle olikin sattumalta osuva, kun todellinen talvimyrsky temmelsi kaiketi ympäri Suomea.\nVoi miten onkin mukava lukea kesäpäivästä ja katsella kesäkuvia näin talven keskellä. Ja mukava kaikenkaikkiaan seurata tätä blogiasi ja Villa Idurin elämää. Mahtavaa kun ahkeroitte niin ja säilytätte ja kunnostatte vanhaa.\nLöysin tänne jokin aika sitten ihan sattumalta jonkun muun blogin kautta (varmaan Nonnan Apinalandian), ja mikä hauskaa, huomasin heti että ihana anoppisi on kummitätini. :)\nEikä? Hauskaa! Nyt en ihan heti yhdistä, kuka siellä kirjoittelee, mutta eiköhän se selviä :). Kiitos kun jätit viestin ja mukavaa kevään odotusta sinulle!\nRouva Kivitikka 16.55\nOih, miten mielekäs pomppaus kesään!\nNoin ylöskirjattuna sitä huomaa, miten paljon yhdessä päivässä tuleekaan tehtyä asioita!\nNyt iski kesän kaipuu, ikkunasta näkymä tiputtaa todellisuuteen; ulkona sataa lunta...\nJuu niinpä, saman huomasin, että kaikkea pientä puuhaa tulee näköjään leppoisana kesäpäivänä tehtyä vaikka kuinka. Nyt on melko karut kelit tosiaan, mutta eiköhän tästä pian jo päästä kevääseen!\nVasikkasaaren pensionaatti 21.34\nHei Pilvi, olen seurannut blogiasi mielenkiinnolla! Ihania juttuja kirjoitat, olen saanut paljon inspiraatiota myös meidän saaristohuvilan remontointiprojektiin. Hyvää kevättä ja kesän odotusta!\nVoi että miten hienoa saada kuulla tämä ja kiinnostavaa, että siellä on saaristoremontoija kuulolla :)). Kiitos kun jätit viestin ja ihanaa kevään ja kesän odotusta myös sinulle!\nIhana tarina <3 Melkein kuin päiväuni, vaikka olikin totta <3\nKiitos Taru. Niinpä, ihan päiväunelta tuntuu nyt minunkin mielestäni :D\nSanoisin mukavan rennoksi päiväksi, ei aikatauluja vaan omaan rauhaan tekemistä. Samalla kun luin, tuli niin ikävä kesää :)\nolet oikeassa, tämä oli ehkä hieman poikkeuksellinenkin päivä, kun ei ollut työtinkiä - usein on!\nBlogisi on kyllä ihan paras, tämäkin kesäinen kirjoitus tuntui kuin pieneltä lahjalta talven keskellä.


Pekan Palsta | Lahen Lehti\nNro 4/2017 (21.9.2017)\nAlbumit auki – Lahti\nLasten kalustesarja (päiv. 11.4.17)\nLahti (päiv. 19.3.17)\nPekan Palsta aloitti vuonna 2005 ja tähän on koottu muutamia blogikirjoituksia vuosien varrelta.\nVaroitus: blogit sisältävät epäsopivaa kieltä (ei kuitenkaan ruotsia). Kirjoittajan mielipiteet ovat hänen omiaan eivätkä edusta tämän sivuston näkemyksiä, sillä kirjoittaja ei ole enää kaikista mainitsemistaan asioista samaa mieltä. Lisäksi hän valitsisi toisenlaisia sanamuotoja ja aiheita. Syvällisempiä…\nJunat myöhässä taaaas\nSeuraavat esimerkit arkistojen uumenista todistavat että rautateillä on – niiden trendikkäästä ja vihermäisestä imagosta huolimatta – perustavanlaatuisia ongelmia. Vai onko? Tarkoin valikoidut esimerkit on koottu Lahe Kaupunkilehdestä Lahen kaupungista, Suonesta. Niillä ei ole mitään tekemistä Suomen, Lahden kaupungin tai valtiomme rautateiden kanssa.\nHeinäkuu oli erittäin lämmin. Säätiedotuksesta ennustettiin kovaa tuulta, joka iskisi mereltä rannikolle ensi viikolla torstaina. Kova tuuli yllättikin junailijat ja se iskikin torstaina aivan kuten oli ennustettu, mutta koska ennustetta pidettiin vääränä, se yllätti. Pikajuna Turosta Hylsinkiin suistui kiskoilta jo asemalla, mutta pystyi jatkamaan matkaansa metsässä.\n-On se törkeää että ostetaan junia jotka eivät pysy raiteillä kun siihen iskee mereltä 200 m/s puhaltava myrskytuuli. Minun pitäisi olla huomenna Kongossa, ja en usko että ehtisin, manasi aurinkohattuinen mies joka ei halunnut Matti Meikäläinen -nimeään julki.\nMetsässä matka hidastui entisestään kun oravat katkaisivat hampaillaan ajolangat.\nLehtien yleisönosastopalstat täyttyivät vihaisista soitoista.\nRunsas luminen talvi aiheutti keväällä ennätystulvat Pohjonmaalla, joka yllättivät myös autoilijat. Korkealle nousseet vedet aiheuttivat pulmia tasoristeyksissä.\n-On se törkeää että en voi ajaa autollani satasta tasoristeykseen katsomatta! Nyt minun pitää pysähtyä katsomaan tuleeko venettä! Junaa en halua vilkaistakaan. Tämä on pienen ihmisen kiusaamista, sanoi Teppo Hovi Ministään.\nPikajuna Aulosta Tampureelle myöhästyi puoli päivää, koska sen piti ajaa Pohjonmaan kautta. Humalainen veturinkuljettaja puhallettiin ja varkaita etsitään vieläkin.\n-Sukellusvenehän tässä pitäisi olla että perille päästään. Miksei niitä ole Suoneen hankittu, pulputti rouvashenkilö pikajunan ravintolavaunusta, noin viiden metrin syvyydestä, jossa hän kertoi viettämässä kosteaa iltaa. Olut oli kuulemma laimennettu vedellä.\nRadan rakentamisessa vastuussa oleva virkamies puolustautui sillä että tulvat oli kyllä huomioitu aikoinaan radan rakentamisessa.\n-Rakennusmiehille oli jaettu kumisaappaat.\nKuun puolessa välissä Skemissä satoi lunta viisi viikkoa putkeen ja kinokset olivat lopulta miehen mittaisia. Rautatiet olivat valkean kullan peitossa, kuten erheellisesti sanotaan.\n-On se törkeää että junalla ei pääse mihinkään, olemme motissa, emmekä pääse junaan joka on arvattavissa myöhässä, soitti lukija kotoaan toimitukseen.\nHelmikuussa ihmiset ovat erityisen kiireisiä.\n-Minun piti päästä tänä iltana tietokoneella katsomaan internettiä, mutta nyt se on mahdotonta, sanoi mies ruskeassa hatussa. Hattu oli valtava, jossa hän oli.\nMuukin liikenne oli täysin pysähdyksissä.\n-Mikä muu liikenne? Ei minua kiinnosta! Paitsi että tavarajunan on kuljettava vaikka ilman kiskoja!, kertoi normaalisti varastettua tavaraa myyvä “Keke”, jolla ei ollut mitään sanomista.\nLöytyi myös maltillisempiakin mielipiteitä.\n-Onneksi työt on tehty jo pari kuukautta sitten, niin ei tämä haittaa, virkkoi tyynen oloinen valkopartainen herrasmies. Kommentin jälkeen sinitakkiset veivät punatakkisen.\nJokaisen tapahtuman jälkeen (jonkun) valtion rautatiet vaativat lisärahoitusta voittoihin.\nKuka vielä kehtaa valittaa että valitetaan vähästä ja se ettei valittamalla voisi vaikuttaa? Näin rautateillä, entäs teillä?\nMikko päätti järjestää hulluimmat polttarit mitä oli koskaan kaupungissa nähty ja koettu. Hänen ystävänsä Keijo oli menossa naimisiin ja häntä varten olisi toteutettava päivä, jonka Keijo muistaisi lopun elämäänsä. Mikko oli lähettänyt kolmelle ystävälle sekä sulhaselle ohjeet miten päivään piti valmistautua, mm. pukeutumisen suhteen. Polttaripäivä oli tarkoitus aloittaa keskustan eräässä ravintolassa, jonne oli sovittu kokoonnuttavan iltapäivällä. Oli kesäkuinen, poutapilvinen lämmin päivä joten Mikko laittoi farkut sekä t-paidan. Jalkaan hän vetäisi keskihintaiset tennarit.\nMikon astellessa kevein askelin ravintolaa kohden, näköpiirin ilmestyikin toisesta suunnalta iloisen rytmikkäästi, mutta kuitenkaan liikaa huomiota herättävä ihmisryhmä. Rennosti pukeutuneet, tutut hahmot saivat Mikon suupieliin hymynkareen, hän kiihdytti askeleitaan. Porukka tapasi toisensa ravintolan edessä. Kaikki olivat ajoissa paikalla, joten Keijo työnnettiin puoliväkisin ravintolan ovesta sisään.\nYstävykset suunnistivat tietenkin suoraan tiskille. Pertti ja Mikko tilasivat oluet. Yhdet oluet? Tätä ihmeteltiin ja vähän nosteltiin suupieliä ennakoivasti, tulevaa hullunmyllyä ajatellen. Simo päätti pistää paremmaksi ja tilasi Coca-Colan. Nyt porukkaa jo hymyilytti, kaikki vilkuilivat toisiaan. Seppo jatkoi hyvällä havaitulla linjalla ja tilasi itselleen vissyn. Vähän sille jo naureskeltiin. Kun Keijo asteli vessasta tiskille muiden jälkeen ja sanoi ottavansa teen, porukka räjähti nauruun, tuleva sulhanen mukaan lukien. Baarimestari hymyili ja pudisteli päätänsä hyväntahtoisesti. Porukka asettui istumaan ikkunapöydälle. Tiskillä Mikon luvatessa tarjota koko seurueelle, keskustelu oli kääntynyt talousasioihin. Pöydän äärellä ruodittiin omia henkilökohtaisia tilejä, puitiin hallituksen veropolitiikkaa sekä sivuutettiin hieman myös Islannin sijoitusryhmien rynnistyksestä maailmalle. Juomahetki sujui leppoisassa jutustelun merkeissä.\nJuomat juotuaan ryhmä poistui ravintolasta. Tässä vaiheessa Keijo jo vähän myönsi jännittävänsä tulevia koettelemuksiaan. Ei naimisiin menoa vaan polttareitaan juuri nyt. Puuhamies Mikko rauhoitteli sarkastiseen sävyyn Keijoa että homma ei tästä enempää voisi luisua hulluuden puolelle. Loppu porukka komppasi nyökyttelyillä, naamat peruslukemilla. Kekeä tämä ei kuitenkaan rahoittanut. Ryhmä lähti liikkeelle ja juttelivat toisilleen niitä näitä. Muutama sata metriä käveltyään porukka pysähtyi. Keijo oli kävelyn aikana vilkuillut hermostuneesti ympärilleen, yrittäen löytää vihjeitä tulevasta kohtalostaan. Hän tiesi että ravintolassa juominen ei ollut ryöstäytynyt käsistä.\nMitä hullua seuraavaksi? Hetken vilkuiltuaan Keijo jäi tuijottamaan kasvot yläviistoon kohdistettuna. Liikennemerkki. Sen paikka tienvierellä kertoi että ystävykset seisoivat linja-autopysäkillä. He aikoivat kulkea julkisella kulkuneuvolla! Muu ryhmä alkoi jo tirskumaan. Keijo vilkaisi anelevin silmin Mikkoa, joka hymyili itsevarmasti, mutta samalla lohdullisesti ja antoi ymmärtää, että vaikka Keijo ei voinut paeta kohtaloaan, hän oli silti hyvissä käsissä. Nauru yltyi kun oikea bussi näkyi kadun päässä, lähestyen – Keijon mielestä – uhkaavasti pysäkkiä. Simosta bussin lähestyminen huvitti siinä määrin että hän joutui pyyhkimään kyyneleitään silmäkulmistaan. Tämä nauratti entisestään muitakin. Naurun aiheuttamasta fyysisestä ravistelusta huolimatta, Mikko pystyi heilauttamaan kättä siinä määrin että bussikuski ymmärsi kaartaa pysäkille. Kalpeaksi muuttunut Keijo talutettiin etuosasta sisään ja istutettiin ikkunapaikalle auton keskivaiheille, kaiken kansan töllättäväksi. Illan isäntä Mikko maksoi ja bussi pääsi jatkamaan matkaa. Toisin kuin laulussa lauletaan, railakas nauru linja-autossa vaimeni hiljalleen ja viimein linja-auton moottorin äänien lisäksi bussissa kuului vain hiljaista hihitystä. Hetken päästä sekin lakkasi. Matka jatkui. Pian Keijokin alkoi saada väriä jo takaisin kasvoihin. Hän vaihtoi muutaman sanan vieressä istuvan Pertin kanssa.\nMuutaman kilometrin matkattuaan matkanjohtaja totesi matkan tasoittuvan alkuhuumasta kovin arkisesti. Oli siis jäätävä kyydistä. Simo vertasi tätä avioliittoon ja sekös taas porukkaa nauratti.\nPolttarilaiset laskeutuivat bussista kadulle ja lähtivät astelemaan suurta betonirakennusta kohti. Tässä vaiheessa Keijokin alkoi tajuamaan että linja-autopysäkille jääminen ei ollut sattuman varaista. Betonirakennus oli 1970-luvulla rakennettu iso kompleksi, johon oli sijoitettu kaupungin kulttuuripalveluita. Olipa rakennus aikoinaan valittu vuoden betonirakenteeksi. Mikon johdolla miehet suuntasivat kirjaston suuria lasisia ovia kohti. Keijo työnnettiin ensimmäisenä sisään Sepon pidellessä ovea auki. Keijo ja muut astelivat aulaan. Pertti otti lippahatun pois päästään. Korkeassa aulassa miehet tuumailivat hetken Keijon tuntoja. Hän vain seisoi virkkomatta mitään, pyöritellen hermostuneesti sormiaan taskuissaan. Käsikirjoitusta noudattaen Keijo ohjattiin lukusaliin. Hetken lukusalia silmäiltyään, porukka hajaantui. Mikko ja Seppo etsivät käsiinsä sanomalehdet, Simon käteen osui japanilainen sarjakuva, Pertti ja Keijo pläräilivät aikakauslehtihyllyä. Saman pöydän äärelle miehet kuitenkin malttoivat kokoontua lukemaan, kommentoiden silloin tällöin lukemaansa, odottamatta vastausta muilta. Yksitellen luettuaan lehtensä ja palauttaensa ne, palasivat lukupöydälle odottamaan hitaampia lukijoita. Viimein Simokin oli saanut omansa luettua, ja ystävykset poistuivat lukusalista, mennäkseen äänilevyosastolle. Siirtymävaiheessa keskustelu keskittyi lähinnä Lordin Euroviisuvoittoon. Keijokin jo liikkui kirjastossa vapautuneesti, ilman pelkoa tulevasta. Äänilevyosastolla Simo erkaantui joukosta vinyylihyllyille. Muu porukka jäi cd-hyllyille, kotimaisen popin ja rockin äärelle. Kukaan ei tässä vaiheessa tohdinnut vinguttaa kirjastokorttiaan. Tilanne muuttui kuitenkin nopeasti ja yllätyshulluna Simo päätti lainata muutaman dvd:n poikamiesiltoihin. Tilanteen vapautumisen johdosta Pertti ja Seppo lainasivat historiaa, kirjat jotka olivat hiljattain ilmestynyt. Tämän spontaanin hulluuden keskellä Mikko huomasi että aika kirjastossa oli tullut täyteen.\nPolttariporukka poistui pihalle ja nousi paikalla odottaneeseen taksiin, joka oli saapunut Mikon tilauksesta. Taksissa vaihdeltiin hillitysti kokemuksia kirjastokäynnistä. Silloin tällöin naurettiin Keijon huonoille suunnistustaidoille löytää oikeaa kirjainta aakkostetussa levyhyllyssä. Taksilla ajettiin tutunoloisen ravintolan viereen; miehet olivat käyneet siellä jo aiemmin päivällä nauttimassa juomansa. Mikko maksoi taas ja polttarit jatkuivat ravintalossa lounaan merkeissä. Viihtyisä pöytä, maltillisessa valaistuksessa oli katettu vieraita varten. Keijo istutettiin sankarin paikalle pöydän päähän. Häntä kehotettiin vain istumaan paikallaan ja nauttimaan. Pöytään tarjoiltiin monenlaista leipää sekä tuhdit salaatit. Miehet olivat jo nälkäisiä päivän koettelemuksien jälkeen ja hyvällä ruokahalulla leivät ja salaatit katosivat pöydältä tyhjiin mahalaukkuihin. Palanpainikkeena tarjoiltu vesi virkisti lämpimänä päivänä. Keskustelu liikkui päivän tapahtumissa ja Keijokin osasi jo nauraa päivän hullutuksille. Pääruokaa odotellessa Mikko piti ennakkosuunnitelmien mukaan puheen, jonka sävy oli sarkastinen, mutta silti sankaria eli sulhasta kunnioittava. Viinimaljoja kilisteltiin hillitysti. Keijo kiitti ja kertoi kuinka hän oli jännittänyt polttaripäivää, sillä hän tunsi ystäviensä hulluuden, heidän alttiutensa lähteä ideoimaan jotain sekopäistä päiden menoksi. Näin oli myös käynytkin. Keijo nosti maljaansa ja kiitti vielä kerran ystäviään mahtavasta päivästä. Hetki siitä kun maljat oli laskettu, polttarivieraat saivat mehevät pihvinsä eteensä. Keijolle tuotiin kasvispihvejä. Porukka repesi nauruun. Keijo pudisteli päätään ja yhtyi nauruun.\n”Tv sivistäjänä on ehdoton, se on meidän semmoinen”, lauloi Suomen kansan rakastama tv-sivistäjä Sampo ”Shakkis” Hakkarainen 1970-luvulla. Tuolloin tv oli vielä kansan kerääjä ja jonka välityksellä ihmiset kokivat yhteisiä iloja ja suruja. Vuosituhannen vaihtuessa internet on pilkkonut katsumuskokemukset eikä samanlaista yhteistä kanavaa kokemuksillemme enää ole. On siis keksittävä uusia tapoja. Tähän olen kehittänyt aivan omanlaisensa systeemin kansan sivistämiseksi. Olen päättänyt alkaa siirtämään tv:n keskusteluohjelmia blogiini! Jos et siis omista tv:tä, voithan aina lukea blogistani viikon mielenkiintoisimmat ja viisauden sanoilla täyttämät tv-keskustelut.\nEnsimmäiseen tv-blogiin olen poiminut varsinaiset sivistyspalat Haamu-tv:n lähetyksestä 23.3.2007. Haamu-tv:hän on hyvin aikainen aamuohjelma, joka alkaa klo 00.00 ja kestää aina tuonne klo 04.00 saakka. Ohjelman kansantajuiset aiheet vaikeista aiheista avautuvat vähäjärkisimmillekin. Ja koska kaikilla ei ole mahdollisuutta herätä klo 00.00 on velvollisuutemme tuoda nuo viisaudet kaiken kansan nähtäville internetiin. Näin kansakunnastamme voi rakentua sivistynyt ja yhtenäinen, emmekä jää kehityksen armottomiin jalkoihin. Osaamme elää oikein, emmekä joudu hämmennyksiin arjen tilanteissa. Oheiset näytepalat Haamutv:stä ovat tarkoin valikoituja helmiä tämän palkitun ohjelman arkistoista. Ensi viikolla sitten tuoreempia keskusteluohjelmia. Sivistys alkakoon!\nToimittaja: …ja yön ensimmäinen vieras on Kalustealan tutkija Seppo Hova. Tervetuloa ja öitä.\nSeppo Hova: Oikein hyvää yötä. Saako puhua kovaa vai pitääkö kuiskata?\nT: Voitte puhua normaalisti, lähetyksemme tulee vastaanottimista äänettömänä, ettemme vain pilaa kenenkään yön viettoa.\nTe julkaisitte hiljattain tutkimuksen siitä missä me suomalaiset istumme. Missä me istumme?\nSH: Suomalaiset istuvat yleensä tuoleilla, sohvilla ja penkeille, puistojen ja kulkuneuvojen sekä saunan lauteilla.\nT: Missä suomalaiset istuvat mieluisin?\nSH: Kotona, mutta suurin osa aika nykyisin vietetään työpaikoilla tai jotenkin siihen liittyvässä liikkumisessa, mm. kulkuneuvoissa; polkupyörissä ja autoissa. Mieluisin paikka on tutkimusten mukaan kotisohva. Mielellään tumma.\nT: Jos istuu, voi silloin pitää kädessä esimerkiksi mukia?\nSH: Kyllä se on mahdollista, jos ei pudota sitä tai läikytä sen sisältöä, vaikkapa syliinsä tai istuimelle.\nT: Eli jos mukissa on kuumaa eikä kylmää nestettä, kannattaa varoa läikyttämästä sitä syliinsä, koska muuten se voi polttaa?\nSH: Juuri näin. En ole mukien asiantuntija, mutta suosittelen että mukissa olisi korva, josta pitää kiinni, etenkin jos mukissa on kuumaa juomaa.\nT: Aivan. Voiko istua jalat ristissä?\nSH: Voi istua. Jos muistaa että ei istu samassa asennossa liian kauan, muuten jäsenet voivat puutua, joka aiheuttaa kiusallista ”kutinaa”. Kirkossa en suosittele istumista jalat ristissä.\nT: Meitä suomalaisia varmasti kiinnostaa erityisesti se miten saunassa kannattaa istua.\nSH: Tärkein asia on ehdottomasti ettei istu kuumalle kiukaalle. Se aiheuttaa vakavia palovammoja. Mutta jos puhumme normaalista lauteilla istumista, kannattaa istua tukevasti, ettei istuessa horjahda lattialle tai kiukaalle.\nSaunassa sstuminen ei myöskään estä puhumista, joten saunassa voi ihan hyvin käydä vaikkapa vähän syvällisempiäkin keskusteluja. Toki niitä voi käydä muuallakin yksityistiloissa ja julkisissa, jos ei häiritse muita istumalla liian leveästi.\nT: Miten te itse istutte?\nSH: Istun normaalisti töissä, tietokoneen äärellä tai kirjojen parissa. Nuoruudessani istuin muutaman vuoden linnassa. Silloin opin arvostamaan istumista ja pidin sitä tutkimisen arvoisena aiheena.\nT: Kiitos teille.\nToimittaja: Yön vieras valottaa – ei tosin liian kirkkaasti – meille miten kannattaa kadulla kävellä. Tervetuloa lähetykseen kävelyasiantuntija Valentin Vaala-Kononen.\nValentin Vaala-Kononen: Kiitos.\nT: Miten suomalaiset kävelevät?\nVVK: Pääasiassa hyvin. Useimmiten suoraan, mutta nykyinen alkoholin käyttö on aiheuttaa sen että ihmiset enemmänkin hoipertelevat kuin kävelevät.\nT: Humalassa kävelemistä on ehdotettu kriminalisoimiseksi. Miten suhtaudutte ehdotukseen?\nVVK: Olen sen kannalta, koska humalassa käveleminen aiheuttaa suuria vahinkoja, yksilöille sekä yhteiskunnalle. Olemme myös suunnitelleet alkolukkoa kenkiin. Tekniikka on jo olemassa, nyt vain odotamme lain muutosta.\nT: Miten alkolukkokengät toimisivat?\nVKK: Kenkiin pitää puhaltaa ilmaa, että niillä voisi kävellä. Jos puhallettavassa ilmassa on alkoholia, kengät eivät täytyy.\nKenkiä ei voi täyttää mekaanisesti, sillä puhaltajan jalkahien ja suun bakteerien on täsmättävä keskenään. Esimerkiksi ei voi puhaltaa ystävävänsä kenkiä.\nT: Entä sitten nämä tapaukset jossa ihmiset ovat kävelleet humalassa paljain jaloin?\nVKK: Kyllä, näitä tapauksia on, jossa poliisit ovat pysäyttäneet piikkimatoilla paljain jaloin hoipertelevia humalaisia.\nT: Kyse on siis ihan vakavasta ongelmasta?\nVKK: En haluaisi paisutella ongelmaa, mutta kyllä se on iso ongelma.\nT: Minkälaisia neuvoja antaisit kaikille jalankulkijoille?\nVVK: Kannattaa pysyä pystyssä, ettei vain kaadu. Ja jos kaatuu kannattaa yrittää pehmentää alastuloa käsillä. Tosin käsiin voi tulla vammoja.\nT: Voiko kaatuessa pitää kelloa ranteessa?\nVKK: En suosittele sitä. Kaatuessa siitä voi tulla ranteeseen naarmuja ja se voi rikkoontua.\nT: Teillä on myös yhdistys edistämään oikeaoppista kävelyä?\nVVK: Kyllä, olemme osa kansainvälistä kävely-yhdistystä, jonka tarkoituksena on tehdä kävely tutuksi. Meiltä saa tietoa miten kannattaa kävellä oikein. Järjestämme myös kursseja kaupunkikävelyyn, iltakävelyihin, ja moniin muihin kävelytapahtumiin.\nVoimme myös räätälöidä kurssilaisille aivan yksilöllisiä ohjeita. Ulkomailla on järjestetty vetten päällä kävelykursseja, mutta en suosittele kokeilemaan sitä omassa mökkirannassaan. Näitä tapauksia ei ole vielä tutkittu tarpeeksi.\nT: Entä juokseminen?\nVVK: Valitettavasti en ole tutkinut aihetta, joten en uskalla antaa kovinkaan seikkaperäisiä tietoja juoksemisesta.\nKäydyt keskustelut juoksumisen asiantuntijoiden kanssa, olen ymmärtänyt että juokseminen on vähän kuin kävelyä, mutta siinä jalat liikkuvat huomattavasti nopeammin ja ne voivat olla ilmassa yhtä aikaa. Mutta tosiaan en ole juoksemisen asiantuntija.\nT: Miten itse kävelette?\nVKK: Pyrin kävelemään suoraan ja kääntymään, kun tarvetta ilmenee.\nT: ”Kohtuus kaikessa.”\nT: Kiitoksia tästä.\nVKK: Kiitos ja mukavia kävelyhetkiä.\nToimittaja: Seuraavaksi keskustellaan oikeaoppisesta töihin lähdöstä. Meille on vieraana aiheesta kirjan kirjoittanut harrastaja-töihin-lähtiä Ulpu Iivana-Julmahuvikumpu. Tervetuloa.\nUlpu Iivana-Julmahuvikumpu: Kiitos.\nT: Miksi kirjoitit aiheesta kirjan?\nUIJ: Olin jo useamman vuoden lähtenyt huvikseni töihin ja aloin miettiä että miten ihmiset, jotka lähtisivät töihin oikeasti, kokisivat lähdön. Niinpä aloin keräämään aineistoa ja haastattelin töihin lähteviä ihmisiä.\nT: Mitä tutkimuksessa selvisi?\nUIJ: Hetkinen, paljonko kello on? Minun pitäisi lähteä töihin. Olen taas myöhässä…\nJee jee! Suosikki-tosi-tv-ohjelmani palaa talvitauolta, ”Peltokerroin”. Siinä viisi ennakkoluulotonta kaupunkilaisnuorta kilpailee siitä, kuka pystyy asumaan kuusi päivä maalaistalossa. Miehet/naiset viedään maalle bussissa ja loput taksilla. Jokaiselle kilpailijalle annetaan kumisaappaat, heinähatun ja rukkaset sekä jotain muuta, mutta en saanut tekstistä selvää. Kilpailijat asuvat talossa, joka on kuin maalaistalo pienoiskoossa. Asumus on metrin korkea.\nJokainen aamu alkaa tehtävällä paikallisessa sikalassa. Tehtävät ovat hurjan vaikeita, mutta en muista mitä ne on. Kahtena viimeisenä päivänä ei tehdä enää mitään, vaan odotetaan että ohjelma loppuisi ja kilpailijat poistuisivat maalta bussilla. Osa taksilla.\nOhjelmaan voi ilmoittautua parhaillaan. Viime vuonna kukaan ei osallistunut.\nps. piti nyt kirjoittaa tämäkin kun keksin noin hauskan sanaleikin. Ei varmaan mennyt hukkaan…\nVarovasti kysyin mistä päin myymälää tuotetta löytyisi. Myyjä katsoi hieman huvittuneena ja viittoi kaupan pimeimpään kolkkaan. Sanaakaan sanomatta. Lähdin astelemaan kohti nurkkaan. Käännyin katsomaan taakseni, sillä jotain arvoituksellista myyjän käytöksessä oli ollut. Neuvon antanut myyjä supatteli kahden muun myyjän kanssa. Katseillaan he seurasivat perääni, vaikken sitä enää nähnytkään. Kylmä hiki alkoi muodostua otsalleni ja tihensin askeleitani. Saavuin vihdoin hyllylle. Seisoin jähmettyneenä hyllyn edessä ja katseeni hapuillen tuotteissa. Etsimääni ei löytynyt. Kumarruin ja kuin vaiston varassa osasin katsoa hyllyn alle. Yksi paketti pilkotti aivan kiinni takaseinässä. Ojutin käteni hyllyn alle. Silloin napsahti. Vetäisin hätääntyneenä käteni pois. Kipu tuntui lähinnä etusormessa. Katsoin mikä minuun oli osunut.\n– Hiirenloukko! Käsittämätöntä, hämmentyneenä sopersin.\nVilkuilin taakseni, onneksi ketään ei näkynyt. Otin hyllystä avukseni viivoittimen, jolla vedin pakkauksen itseeni. Puhalsin pölyt paketista. Hintalapussa luki ”30 mk”.\n– Samapa tuo, mutisin ja samalla hieroin kipeää etusormeani.\nKun käännyin, huomasin ihmiset, jotka olivat ilmestyneet taakseni. Hiki valui kainoloistani. Matkalla kassalle tärisevin sormin kaivoin käteeni viisi euroa. Tässä tilanteessa Visa Electronin käyttö olisi suoranainen itsemurha. Onneksi kassalla ei ollut jonoa. Vasta jälkeenpäin tajusin, kuinka olin kävellyt ”kunniakujaa” pitkin kassalle ilman estelyitä. Nöyryytys oli ollut täydellinen.\nLaskin tuotteen tiskille. Myyjä katseli sitä hetken, otti sen käteensä. Toiseen käteensä nappasi mikrofonin ja kuuluutti:\n– Mikä on tämän tuotteen euro-hinta?\nSamalla hän kohotti tuotteen. Myymälässä kuului kohahdus. Samalla tuotteen päälle kakkasi liikkeeseen päässyt lintu. Useampi myyjä ryntäsi pohtimaan tuotteen hintaa. Hiki valui pitkin selkääni. Aika mateli. Lopulta myyjät pääsivät yhteisymmärrykseen tuotteen hinnasta.\n– Kuusi euroa.\nJouduin kaivamaan vielä yhden euron lompakostani. Ojensin rahat. Vastaanottavaa kättä ei ollutkaan. Laskin nyrkissä rahat tiskille. Yksi myyjistä haki siivouskomerosta metallijätelaatikon, johon kolikot lakaistiin. En saanut kuittia.\nKiitin vaimeasti ja pistin ostokseni nopeasti kassiini. Vilkuillen sivuilleni suuntasin kohti ulko-ovea. Arvokkaan näköinen rouvahenkilö sylkäisi päälleni. Teinit heittelivät päähäni purukumia. Tuijotin vain ovelle ja jatkoin. Ihmisiä tungeksi ovella, monet ilkikurisesti nauraen. Sana oli jo levinnyt kadulle.\nKadulle päästyäni huomasin minua neuvoneen myyjän keskustelevan läheisellä työmaalla työskentelevien ronskien raksaäijien kanssa viittoillen suuntaani. Aika pysähtyi. Yhden miehen kädessä oli rautaputki, jota hän naputteli terävästi katuun.\nKäännyin. En enää katsonut taakseni. Juoksin karkuun puristaen ostoskassiani. Olin juuri ostanut paketin HD 3,5″ diskettejä.\nKirjoitin ivaavasti eräässä blogissani politiikasta ja siitä saamani palaute sai minut jatkamaan. Palautetta ei tullut, joten se saa pysymään aiheen parissa vielä hetken. Hallitusneuvottelutkin on loppusuoralla tätä kirjoittaessani. Ja tätä. Myös tätä. Tässäkin kohtaa vielä. Tähän kirjoitan näin ja neuvottelut sen kun jatkuvat. jne. Vitsi tuli selville? Humala sumentaa todellisuuden, joten selvennyksi kaikille maistissa oleville: ”HALTIUSNEUVOSTELUT JAKUVAT”. Noin, nyt kaikilla on käsitys aiheesta, eikä sillä enää niinkään väliä, sillä blogin huippuhetki on jo takana. Oho, vaikka tuo lipsahti, lukekaa tämä silti loppuun. Palautekin auttaa minua jaksamaan. Olenkin siirtynyt syömään pelkästään palautelappuja vihannesten sijaan.\nVaalit ei äänestäjiä innostanut, nukkuvia oli liian paljon ja kuolleitakin useita. Väestö vanhenee. Kaikista innostuneinpia vaaleista olivat juuri 16- ja 17-vuotiaat, jotka eivät pääse vielä äänestämään, mutta joiden äänestämismahdollisuuksia on väläytelty. Nykyään nuoret menevät kovin myöhään nukkumaan, joten miksipä ei? Potentiaalia on?\n”Ei voi vaikuttaa”, moni manaa. Idols-kisassa voi. Parempi äänestää jotain rääväsuuta kuin hiljaista misua (leimaamisen pelossa, tarkoitan tällä vain kaikkia yli 18-vuotiaita Idols-misuja). Idols-voittaja täyttää tulevina vuosina työpaikkojen kahvipöytäkeskustelut: muuta ei tarvikaan tietää.\nOhessa kuvitteellinen kuvateksti kolmesta vaalien voittajasta, jotka poseerasivat tyytyväisenä:\n”Mauri (kesk.) vasemmalla, Sirkka (oik.) keskellä ja Pera (vas.) oikealla”\nNäemme, että jo kuolleeksi julistettu vasemmisto-oikeisto -akseli pysyy, mutta missä?\nIhmiset sanovat että kirjotan tänne pelkkää paskaa. No, ensi kerralla jotain muuta kun politiikkaa.\nSeuraava aikuisten satu kertoo siitä kuinka haluamme takertua sellaiseen josta joudumme luopumaan ennemmin tai myöhemmin. Todellisuutemme on se minkä koemme, mutta jota emme kuitenkaan halua ymmärtää. Kiintyminen ei tuo onnea. Se on takertumista asioihin jotka ovat jo kuolleita meille. Todellinen vapaus on Rakkaus. Todellisuus on sisällämme, älkäämme kahlitseko itseämme ulkopuoliseen.\nTämä on aikuisten satu.\nOlipa kerran Suu. Hän ei ollut vielä tähän päivään mennessäkään löytänyt sitä oikeaa suuhunpantavaa. Eräänä tiistaina hän jälleen eteni kadulla vaivalloisesti hörppien. Katsellessaan näyteikkunoita, hänen vierelleen tupsahti vanha kaveri:\n– Mikäs noin masentaa?, Suu-kaveri kysyi.\n– Ei oikein mikään jaksa innostaa. Radiostakin tulee todella huonoja puheohjelmia ja musiikkikanavalta liian lipevää suunsoittoa. Kelvotonta kaikinpuolin. Tässä menee ihan sormi suuhun, Suu manasi.\n– Äläpä nyt! Kaipaat romantiikkaa. Katsoahan!, Suu-Kaveri osoitti elokuvateatterin mainosta:\n– ”Ranskalainen suudelma”. Pyydä joku punahuuli mukaasi katsomaan. Tiedä sitten mitä sen jälkeen…, Suu-kaveri vihjaili.\n– Ei mitään!, tuli vastaus kuin tykinsuusta.\n– Tai sitten vien sinut keskiolutkuppilaan: Tässä lähellä oleva ”Kieli pitkällä” on kotoisa paikka.\n– En nyt jaksa. Ehkä toiste sitten, Suu vastasi innostumatta.\n– No, koitin vain piristään. Minun pitää mennä. Pärjäile.\nSuu jatkoi matkaansa vilkuillen tuttuun tapaansa näyteikkunoita löytääkseen itselleen jotakin mielenkiintoista, ääneen kommentoiden:\n– ”Perintätoimisto Hammas Hampaasta”. Liian väkivaltaista…\n– ”Plastiikkakirurgi Ei Mene Suu Pieleen”. Sydänkirurgia tässä enemmän tarvitaan.\n– ”Euroviisuvoittaja Hammas-Peikko jyrää Israelissa”. Viihdettä… blaaah…\nHetken talsittuaan keskustan kaduilla Suu pysähtyi. Suupielet kääntyivät vienosti ylöspäin. Apteekin hyllyllä näytti olevan jotain, mikä ilmiselvästi kiinnosti Suuta. Suu puikahti kauppaan sisään.\nSuu-kaveri käyskenteli ajatuksissaan puistossa, mutta ajatuksen katkaisi kiherrys. Puiston penkillä näytti olevan kaksi hahmoa toisiinsa tiukasti kiutoutunutta. Suu-kaveri kiersi penkin.\n– Moi… mitäs… TE… täällä?, Suu-kaveri huudahdi.\n– Moi Suu-kaveri!!, Suu huudahti täynnä vilpitöntä intoa.\n– Me vaan täällä vähän kuherrellaan… heheh! Vähän itseämme lepuutellaan, kun äsken kiusoittelimme hammasharjaa. Näet, nimittelimme häntä ”Kolmanneksi pyöräksi”.\n– Niin, mutta mikäs pullo hän on?, Suu kaveri jatkoi hieman hämmentyneenä.\n– Saanko esitellä? Hän on ”Rakastava suuvesi”, Suu kertoi äänessään ylpeyttä.\n– Hei vaan, Suu-Kaveri tervehti. Hetkinen? Sanoitko ”Rakastava suuvesi”?\n– Sanoin, koska se on totta, Suu kivahti.\n– Mutta kyljessä lukee ”Raikastava suu”, ei ”Rakastava”. Olet lukenut väärin.\nSuu siirsi varovasti katseensa pullo kylkeen. Hiljaa, kuin itselleen hän sanoi:\n– Olen elänyt valheessa…\nTästä seurasi pitkä hiljaisuus. Suu-kaveri ymmärsi poistua paikalta.\nSuu makasi sohvalla tuijottaen tv:tä. Ympärillä lojui lukuisia tyhjiä pulloja. Suu piteli yhtä pulloa, jonka pohjalla lillui ”valheen täyttämää nektariinia”, kuten Suu ainetta kutsui. Itselleen. Hän kulautti viimeiset tipat suuhun ja pyyhkäisi sänkistä suun ympäristöä.\n– ”Rakastava suuvesi”. Paskat! Sitten hän heitti pullon seinään.\n– Silti en voi elää ilman tätä. Oliko se viimeinen? Suu kömpi sohvalta etsiäkseen autonavaimet ja suunnatakseen puotiin täydentämään varastoa, joka piti hänet kurjuudessa.\nSuu oli ajanut autoansa jo tovin, kun hänen autonsa taakse ilmestyi siniset valot.\n– Saatana! Suu kirosi, hiljensi vauhtia ja pysähtyi tienlaitaan. Suu istui paikoillaan ja samalla veivasi ikkunaa jo valmiiksi auki. Auton vierelle ilmestyivät konstaapelit Nenä ja Silmä.\n– Aika holtittomalta näytti tuo sinun ajosi, katselin tuossa sillä silmällä, Silmä totesi.\n– Joudumme puhalluttamaan sinut, Nenä sanoi.\n– Noh… Kumpis sen tekee?, Suu vinoili.\n– Kröhöm… Noniin, ja sitten tasainen puhallus nenääni, Nenä komensi.\n– Kylläpäs tuli voimakkaan raikas tuoksu, Nenä sanoi.\n– Mitä? Sanoitko ”rakas tuoksu”?, kysyi Silmä.\n– Ei vaan ”Raikas”, Nenä vastasi.\n– Aivan… Mutta tämä on sitten on selvä, ettei tämä ole selvä. Nousepas autosta, Silmä komensi.\n– Enkä nouse, haista sinäkin paska. Ja sinä!, Suu viittilöi Nenän suuntaan.\n– Pistetään suukapula… Silmä totesi.\nSuu laittoin heti huulet törrölle.\n-Suu auki! Suu auki! Nenä huusi.\nKahteen pekkaan Silmä ja Nenä väänsivät Suun katuun.\nLopulta hänet pistettiin hammasrautoihin.\nLopullinen tuomio oli, että Suu joutui lääkärin tarkastukseen. Hän tutki Suun ja määräsi hänet kahdeksi vuodeksi suuhygienistille.\nMaajussi avasi traktori oven, vain sen takia että voisi järkyttyneenä paiskata sen välittömästi kiinni. Jähmettyminen. Sen aikana maajussi seisoi traktorin ovella, rappusilla, hänen silmänsä naulitsi jokin, mielen tuijottaessa tyhjyyteen. Silmissä vilisi ykkösinä ja nollina se kaikki saasta jonka internet kätki sisäänsä. Internet? Oliko moraalimätä, internet, lopultakin tunkeutunut rauhalliseen maalaispitäjään, ilman bittejä ja pikseleitä. Tietoyökötyskunnan sadistisimmat muodot saavuttaneet periferiassa sijaitsevan pitäjän, joka oli tietoinen olemassaolonsa olettamattomasta tietoisuudestaan. Tulevaisuudessa tämän kylän raittien reunustoilla rikkinäiset monitorit korvaisivat loppuun ajetut maatalouskoneet ja ruosteiset aurat.\n”Seiska!”, mies huudahti ja kaivoi kameransa taskustaan valmiina ikuistamaan hytissä olevan moraalimattoman mössön. Mutta. ”Ei”, maanviljeli pohti. ”Traktori!”. Halusiko maanviljelijäparka pönkittää stereotypioita perversseistä maanviljelijöistä? Maanviljeliöiden asemaa ei helpottanut sekään, että huumoripitoisessa viihdeohjelmassa kerrottiin agraarilegendasta, jossa mies astui pitäjän suurieleisemmissä häissä, juhlaväen kauhistukseksi, haravaan. Ja loppuvuodesta pihalla kirmasi lauma pikkuharavia. Kuka enää kaipaa pehmeitä lampaita kun tarjolla on kovempaa. Se sentään tuntuu joltain ja kaiken pitää tuntua, koska mikään ei enää tunnu. Iänikuiset naurunaiheet niistä lampaista, joiden (media)seksikkyys on tosin jäänyt strutsien ja myskihärkien varjoon. Kuka enää kaipaisi lammasta, kun internet on saavuttanut takapajuisimmatkin lampolat. Silti, halusiko maanviljelijä tehdä kuolevasta maaseudusta elävän (kirjaimellisesti) kohteen kieroutuneille saksalaisille turisteille. Tätä hän mietti hetken.\nMutta mitä oli tuo äskeinen? Mitä oli se, mitä hän oli nähnyt? Traktorin hytissä ollut mies oli kaupunkilainen. Sen hän tiesi, mutta ei halunnut riskeerata maaseudun tulevaisuutta pyyhkimällä pehmiä kuvitelmia ronskilla kuvalla, jonka pääosassa olisi tuo kaupunkilaisloinen. Tyylikkäät, mutta hieman mutaiset kävelykengät olivat siistinä parina hytin lattialla. Selkänojaan oli lakostettu epävarman pikkuporvarin pikkutakki sekä suorat housut. Näitä asioita maanviljelijä ei muistanut. Maanviljelijällä oli valokuvamuisti. Valokuva. Sen hän muistaa. Siinä luki: ”Olen saapunut kaupunkiin”. Valokuva ei tosin ollut traktorissa, vaan maanviljelijän kotona, joka muistuttaa häntä veljestään, joka kauan sitten lähti kaupunkiin. Veli oli valehdellut valokuvassa, sillä oikeasti hän oli lähettänyt sen naapuripitäjästä, koska oli myöhästynyt kaupunkiin menevästä linja-autosta. Siksi tuo valokuva valehtelevine teksteineen oli syöpynyt maanviljelijän mieleen. Valokuva voi valehdella. Niinpä hän sujautti takaisin taskuunsa digikameransa, jonka oli saanut veljeltään, kaupungista. Kuva ei pelastaisi mitään, päinvastoin. Vaikka sen lähettäisi juorulehteen eurojen toivossa, sitä ei silti kukaan uskoisi, mutta pönkittäisi mielikuvia. Mitä jumala nyt sanoisi? Vai oliko tuo kaupunkilaispervessi juuri nyt jumalan sokeassa pisteessä. Kenties jumala on juuri vaihtamassa omaa laajaa kaistaansa taivaan valtatiellä eikä sillä hetkellä tarkastanut sokeaa kulmaansa. Ja jumala muka on kaikkialla?\nOn aletteva puhumaan ja painottamaan ”oikeita arvoja” ja jokainen moraalisesti oikeaoppinen on valjastettava tähän hankkeeseen. Esimerkkina otettakoon kansallinen yhtenäisyys, joka alkanut natista liitoksistaan yltiöinduvisualismin aikana ja sen vaikutuksena yleinen turvattomuus lisääntyy? Kääntöpuolena vapaamielisyyden tuulet 2000-luvulla: ainoastaan moralisteja saa moralisoida. Kaikki muu nähdään taantumuksellisena keskiluokkaisena holhoamisena. Ei sekään ole kovin kehittävä ajatusmalli. Paradoksaalista, että kaikki haluavat vapauksia ja oikeuksia, mutta pienelle ”eliitille” sälytettävä vastuu. Vastuu on ”heillä”, ei ”meillä”. Meillä on vapaudet. Mitä ihmiset oikeasti haluavat ja miten?\nEntäs sitten moraalinen poseeraus? Sillä on kai jotain tekemistä kaksoismoralismin kanssa? Poseerauksessa, on kuten kaikki tietävät, kyse itsensä nostamiseksi esiin. Siihen voi valjastaa jonkun tietyn kivan teeman johon takertua. Se kestää vain hetken, mutta tuottaa jonkinlaista tyydytystä julkisesti esiintyvälle henkilölle. Julkinen minä voi olla aivan toinen kuin käytännön elämän osa-alueilla, teoissa. Yleensä poseeraus mielletään fyysinä toimintona, joka on lähinnä harmitonta, lähinnä koomista keikailua. Turhamaisuutta, jonka voi ohittaa välinpitämättömänä. Mutta kun siirrytään yhteiskuntaa syvemmin koskettaviin ilmiöhin ja niistä kehittyviin erilaisiin tapahtumaketjuihin, on asiaan suhtauduttava vakavammin. Yhteiskunnallinen vastakkainasettelu viitekehyksissä antaa meille vain vaihtoehdot ”olla puolella tai vastaan”. Kun näin tapahtuu, tarvitaaan kommentaattoreita kertomaan mikä on oikein. Oikeudenmukaisuuden papit ja papittaret välittävät kansalle oikeaksi kokemansa hyveydet jumalalliseen asemaan nostetuksi hurskauden sanomaksi. Harhautuneet täytyy opastaa takaisin oikealle tielle. On helppoa olla oikeassa? En väitä etteikö ihmisillä olisi eettisesti vilpittömät perusperiaatteet, kukapa ei haluaisi ”oikeassa elämässään” parasta lähimmäisille, oli se sitten toive yhteiskunnan tuesta tai omien tekojen kautta saavutettu tyydyttyneisyyden tila. Argumenttien julkituomisen motiiveja ja tarkoituksenmukaisuutta täytyy voida kuitenkin kyseenalaistaa, eikä vain nyökytellä ”että kyllä minäkin olen tuota mieltä”.\nOtsikoissa on helppoa keikistellä ja saarnata, vaikkakin kyseenalaistaminen on aina tervettä, sen eri muotoja voidaan tarkastella. Hyvä esimerkki moraalisesta poseerauksesta sen vakavemmassa muodossa on Muhammed-kuvan aiheuttama julkinen keskustelu sananvapaudesta ja sen tuomasta vastuusta sekä ”pyhistä arvoista” yms. Mielenosoitusten ja mellakoinnin alettua, yleisönosastot täyttyivät asiaan liittyvistä kirjoituksista, asiallisen laajakantaisen objektiivisista sekä ahdasmielisen kärjistäviä. Myös moraaliset poseeraajat kokivat tilaisuuden tulleen ja iskivät lehtien palstoille ja internetin keskustelupalstoille. Yksi kirjoitus jäi Helsingin Sanomien yleisönosastolta mieleen. Siitä jäi yksi lause mieleen: ”Olisi ollut typerää luulla, ettei kuvien julkaiseminen ei olisi aiheuttanut kohua muslimimaissa ja yleisemminkin muslimien keskuudessa.” Haluaisin vain kysyä yhden kysymyksen: Missä oli kyseisen lauseen muotoillut kirjoittaja syyskuussa, kun kuvat julkaistiin tanskalaislehdessä ja niistä käytiin ensimmäiset julkiset keskustelut?\nOn kuitenki turhaa alkaa takertua liian voimakkaasti ihmisten tekopyhyyteen, sillä sitähän me olemme. Julkisessa moraalisessa poseerauksessa on kuitenkin jotain niin häpeilemätöntä itsensä korostamista, ettei sitä voi ”jättää” henkilön omien tekojen ja sanojen ristiriitaisuuteen, pelkän tekopyhyyden asemaan. Poseeraus näkyy ehkä selvimmin näkyy mm. poliittisessa retoriikassa, jolloin siitä tulee helposti populismia (toisaalta populismiksi leimaaminen on helppo tapa saattaa itsensä elitistiseen oppositoon). Näissä tapauksissa ihmiset jotka ”kantavat vastuuta” julkisesti, käyttävät sitä vain nostaakseen omaan moraalistatustaan. Toisaalta olisiko trendikäs ”ei kiinnosta pätkääkään” parempi vaihtoehto tuomaan rehellisempää näkökulmaa?\nTuskin, vaikka se on esittäjän oma mielipide ja rehellinen. Onko kommentoimatta jättäminen poseeraamista, jolla hän tekee itsensä riippumattomaksi asian suhteen. Riippumaton = vahva. En todellakaan tarkoita että jokaisesta asiasta maanpäällä pitäisi välittää, enhän itsekään tee sitä (kyllä en minäkään!! en minä, minä, minä!!!), mutta voidaan miettiä julkisen välinpitämättömyyden motiiveja.\nNiin tai näin, lopettelenkin täältä moraalisesta norsunluuntornistani ja loggaan itseni ulos tästä blogista kunnon poseerauksella. Poseeraus on pop!\nPs. Olipas siinä taas tosikkomainen kirjoitus. Jos yhtään keventää, pieraisin kerran kirjoittamisen ohessa. Se olkoot hauskaa.\nPss. (kuiskaus) Otsikko ei ole kirjoitusvirhe. Kaikki kirjoitusvirheet on tekstissä.\nLässyn lässyn mussun mussun. Jos luitte edellisen artikkelin on aika palata oikeaan aiheeseen eli ei mihinkään. Ihan vaan sen takia ettei kukaan oikeasti ottaisi tosissan pohdintoja ja sitä kautta itseäni, vaikka silti toivoisin että ottaisi. Haluan kirjoittaa toisaalta syvällisesti, mutta yhtäältä haluan omin vasta-argumentein teilata omat kirjoitukseni. Pohdintaa joka verhoillaan rehellisyyteen, vaikka totuutta en tiedä edes itse. Sanoja vailla tarkoitusta. Viihdettä? On mukava jutella niitä näitä, mutta kun siihen lisätään kauniita sanat ja karisma, muuttuu teksti totuudeksi. En nyt tarkoita itseäni, vaan yleensä retorikkaa, lähinnä poliittista. Se on pelottavaa, jos teksteistä tulee pyhiä ja niihin uskotaan.\nEi osata eikä haluta sanoa suoraan. Ei haluta leimautua heikoksi ja tyhmäksi. Se on ehkä jonkinlaista älyllistä vastuunpakoilua, pelleilyä jossa ei oteta kantaa, eikä kanneta sen tuomaa vastuuta. Tieto on valtaa, minä en tiedä mitään? Toisaalta minun on myös turha itkeä ettei kukaan ota tosissaan, kun en edes itse sitä tee.\nVoiko koko aihe pienoisrautateiden ja muutoksen pelon yhtäläisyyksistä pelkkää paskaa? Vaikea sanoa, mutta kyllä jokaisesta aiheesta, pienen pienestäkin, voi saada mitä tahansa syvällistä filosofointia ja pohdintaa, jossa sukelletaan ihmismieleen, käyttäytymismalleihin, ihmiskuvaan. Siispä on minun on kirjoitettava tämä artikkeli ja aiheena on ”Julkiset ilmavaivat muutoksen voimavarana”. Selvennän hieman.\nOnko ilmavaivoista ennen tehty taidetta? Paskaa, spermaa ja verta on pyöritelty tehosekoittimessa (vasta myöhemmin tajusin miksi Kiasman alennusmyynnissä myyjä hymyili minulle ivallisesti, ostaessani aiemmin mainittua laitetta), mutta varsinaiseen pierutaiteeseen en ole vielä törmännyt. Ellei sitten komediaa lasketaa yhdeksi taidemuodoksi. Elokuvissahan se on ollut koomisuuden lähteenä ehtymätön luonnonvara. Hauskintahan se on silloin kuin se tapahtuu henkilön toimesta, jolta sitä vähiten odottaa, kuuluen ehkä ylä- tai keskiluokkaan. Köyhiä tai sikarikkaita ääliöitä kyseiset soveliaisuus etiketit eivät koske, sillä noita ääripäitä useimmiten yhdistää, se ettei niiden tarvitse miettiä mitä muut ajattelevat.\nVoidaanko siis (julkiseen) pieremiseen liittää syvällisempi tulkintoja? Lähes me kaikki hyväksymme sen, että jos joku meille tuttu ihminen tekee sen, on se luonnollista ja ehkäpä jopa hyväksyttävää. Mutta sitten kun se saa julkisen ulottuvuuden, se on poikkeuksetta tuomittavaa. Keskiluokkainen idylli ja rauha rikkoutuu. Se on normien ja soveliaisuuden rikkomista, isku tuomitsevan ja moraalisesti itseään korkeammalla pitävän keskiluokan kasvoja. Hetkeksi ilmoille päästetty tuskan parahdus helpottaa oloa vaikka se tuomitaankin. Eihän ihmistenkään odoteta päästävän suustaan mitä tahansa, vaikka sekin olisi monelle helpotus. Rikkooko se idyllin, jossa rivitalo, farmariauto ja koira tuovat symbolisesti turvaa? (En tarkoita että em. asiat itsessään olisivat tuomittavia tai joiden tavoittelu olisi typeryyttä. Keskiluokalla tarkoitan asennetta). Onko syynä paha haju? Hyväksymme monet yhteiskuntamme ”pahat hajut”, jotka eivät nenäämme kanna. Onko pieru väline, jolla markkinatalouden luomalle onnellisuuden materilalisoinnille haistatellaan paskat? Se olisi sitä oikeaa fartaalitaloutta. Sarkastisesti ilmaistuna: Jos joku seuraavan kerran pieraisee julkisesti ja vielä tunnustaa sen, älkää tuomitko häntä pelkkänä huonostikäyttäytyvänä ”sikana”, vaan muistakaa että hän voi olla yhteiskunnan kapinallinen, joka haluaa hajoittaa keskiluokkaisen kaksoismoralismin ja hurskauden valtarakenteita. Tuomitkaa silloin itsenne. Ehkä SUPOn vainukoiratkin saavat paremmin vihiä lintukotoamme nakertavista voimista.\nEli tässä siis esimerkkini miten helposti paskastakin saadaan väännettyä asiaa. Kokeilkaa itse. Se helpottaa. Paskan käryistä talvea!\nEi oo Lahen voittanutta (Lahti 100-vuotta)\nNyt vissiin pitäs pohtia lahtelaisia ilmiöitä, pohtia identiteettiä ja ynnä muuta sellasta, koskien Lahtea. Mut kello on jo puol kymmenen illalla, en jaksa. Siis mennää sieltä missä aita on vihreämpää. Annan pikahistorianopetuksen Lahest. Sikäli pika, sillä ehin kertoa tämän kokonaan naisella rakastelun ajan, alusta loppuun. Tai ainakin luulisin.\nKorostaisinkin tässä yhteydessä että nyt puhutaan nimenomaan Lahen kaupungin 100-vuotisjuhlasta, sillä vaikka kaupunki on vasta noin nuori, oli jo ammoisina aikoina Lahen seu’ulle pakkautunut jengiä asumaan, kun muualla Suomessa luodot täyttyivät vasta hylkeistä ja metsät hirvistä. Vissiin. Jo tuhansia vuosia sitten täällä eteläisessä Päijät-Hämeessä pökittiin toisia ja metsästettiin valaita ja karhuja, nimittäin tääl on vanhimmat asuinpaikat mitä o löyetty Suomesta, kivikauelta saakka. Rauta-aijoilta löyettiin metallia ja heviä jostain pusikosta. Ei tosin oo todisteita et tääl oltais yhtäjaksosesti rockattu kiviajalta kokoajan keskiajalla saakka, mutta kuitenkin se todistaa sitä, et jengi on menny ja tullu näillä sioilla jo ältsin kauan aikaa tähän päivään saakka. Eka kirjallinen maininta Lahen kylän olemassa olosta on vuodelta 1445. Se liitty sillosen Pahkasian johonki juttusarjaa. Vaikka Lahti olikin Hollolaan kuuluva kyläpahanen se sinnitteli, sillä se oli syntynyt kohtaan, jossa risteävät tärkeät kulkureitit ylinen Viipurintie sekä Wesijärvi, josta pääs talvisin vaikka mihin (naapurikuntaan paskalle?) pohjosee ja Porvoonjokee pitkin etelää. En tiä mihin? Loviisaa? Rautetie tuli (hih) Riihimäeltä 1869, jolloin pääs junalla Lahtee, jos oli ostanu lipun ja noussu oikeesee junaa. Suomen toinen juna meni Hämeenlinnaa. Lahessa oli hirveesti irtainta väkeä ja väkivalta rehotti, kun sosiaalit verkostot oli olemattomia ja sosiaalinen kontrolli ihan sikavähäistä. Joku tais sillon kirjottaa et tää ”Lahti on ku Amerikka ja pitäs olla mutka mukana”. Sit Lahti palo 1877. Yks nimeltä mainitsematon lapsi sytytti sen vahingossa, niin ku lapset yleensäki polttaa sillon tällön kyliä. Pitkään aikaan luultiin et palon sytytti Marolan piika, mut vasta hiljattain selvis ettei se ollu huo… piika. Se oli August Fellmanin alivuokralaisen muonamies Mörtin muksu ja ne asu Marolan talossa, nykyisen torin laijalla. En tosin muista oliko ala- vai ylä-Marola. Sen jälkee (v. 1978) Lahti sai kauppalan oikeudet (kaupallisesti lähempänä kaupunkia, mutta hallinnollisesti samaa kyläbyrokratiaa) ja tänne rakennettii kaikkee ja sit yleislakon tuoksinnassa 1905 Lahti sai kaupunkioikeuet. Sen anto Senaatti. En muista etunimeä. Vladimir? Sota sytty ja sit toinen sota. Sodan jälkeen Lahen elämää rikastutti runsas karjalaisväestö, mäyriksineen, starckjohanneineen ja torkkelin papereineen, eikä ne ilmeisesti ollu väärennetyt. Taas oli vähän levotonta 1960-70 ku rakennemuutos ajoi ihmisiä kaupunkeihin. Amulet teki kappaleen ”Suomen Chicago” ja sit tää oliki jo Chicago. Alunperinhän tosin tuota vertausta käytettiin jo 1910-luvulla ku tääl oli teurastamoita ja niityt täyttä lehmiä, niiku Chicagossaki oli. No, kaupunki kasvo, kunnes tuli lama ja kuritti Lahtea kovalla käellä. (Muuten, Päijät-Hämeen vaakunan veenneito Wellamo pitelee melkein käessä käkeä, jolla viitataan karjalaisuuten. Käki käellä…. Hmmm…) Teollisuustuotanto notkahti ja työttömien runsas määrä lampsi luukuille. Mutta pikku hiljaa sekin alkaa olla jo takana päin ja ongelmista huolimatta silti Lahessa uskotaan tulevaisuuteen ja yritetään ja mennään eteenpäin. Onni on ollu elää ja kasvaa kaupungissa kuin Lahti. Paljon onnea Lahen kaupunki!\nPekka 1.11.2005 klo 21.42 Lahessa (kalsarit vähän paitsiossa)\nVaikka kyseinen Mtv:n ohjelma on viihteellinen, on silti eettisesti epäilyttävää korostaa pinnallisen remontin tekevän autosta uuden ja ehyen, sisältä. Kuinka moni katsoja miettii minkälaisissa oloissa autot joutuvat olemaan. Monella kulkupelillä on takanaan bensiinin väärinkäyttöä, ylinopeuksia ja rattijuopumuksia. Monet autot ovat olleet hajalla pitkään, eikä tulevaisuus näytä nahkapenkkimäisen tahrattomalta ja sileältä. Silloin tällöin jokunen ”pelastuu” korroosion kierteestä supliikkien autokauppiaiden matkaan. Autot kunnostetaan ja niille luvataan ensin ihan normaaleja työ- ja kauppa-auton hommia, mutta totuus paljastuu vasta myöhemmin. Ne myydään paikalliselle sutenöörille, joka ottaa autoilta rekisteriotteet pois, etteivät ne pääsisi maasta. Autoja pidetään huonoissa oloissa, vaikka ne ulkoapäin näyttääkin hyvinvoivilta, notkuen jalkakäytävien vierustoilla. Auton pelti voidaan kyllä suoristaa, mutta akun lataaminen on lähinnä irvokkaan kosmeettista, kaiken sen rinnalla mitä autot joutuvat kokemaan.\nRöyhkeät omistajat tarjoavat ilmaisia kyytejä kavereilleen ja yhteistyökumppaneilleen ja näin autot poltetaan loppuun, vaikka etuvalojen oli tarkoitus valaista kohti kirkkaampaa tulevaisuutta. Lisäksi peltiset uhrit kiinnostavat pervessejä saalistajia, jotka käyttävät autoja hyväksään toteuttaakseen omia sairaita mielihalujaan. Yksityskohtiin menemättä, muutamia tällaisia on wunderbaumit, karvanopat sekä tummenetut takalasit. Renkaat huokuvat sielullista tyhjyyttä.\nMaailmanlaajunen laiton autokauppa iso ongelma, johon liittyy lisäksi huimausaineita ja stereomusiikkia, puhumattakaan niistä tuhansista onnettomista kohtaloista, joista luemme päivittäin autoalanlehdistä. Viime vuonna useita autoiluun keskittyviä lehtiä jouduttiin lopettamaan poliittisen painostuksen takia, monia toimittajia vainottiin. Venäläisen ”Lada” -lehden päätoimittaja jopa pahoinpideltiin pyyhkijänsulilla keskellä päivää Pietarin autonäyttelyssä. Tapaukseen liittyi symboliikkaa, sillä tajuton päätoimittaja kuljetettiin liikenneympyrän keskelle, käteen jätettiin lappu, jossa käskettiin valitsemaan ”oikea” tie. Tämän jälkeen toimittaja katosi taikuriesityksessä. Eettisesti arveluttava autokauppa ei ole tämän päivän ilmiö. Vasta nyt ovat arkistot avautuneet siitä, kuinka monta autoa pakkosiirrettiin Saksaan toisen maailmansodan aikana. Kuinka monta? Sitä voi vain tällä hetkellä arvailla.\nSuomikaan ei jää sivuun miljardiluokan bisneksestä, vaan toimii autojen kauttakulkumaana. Riippumattoman ”Safecar” -tutkimuskeskuksen mukaan Suomen läpi kuljetettiin tuhansia autoja vuonna 2004. Ongelman myöntäminen ja siihen tarttuminen johtaa myös Suomessa kehitykseen, jossa tapauksiin osataan puuttua: georgialaisbussin rajalta käännytys.\nKyseinen otsikko tuskin paljastaa vielä mitä saastaa ko. juttu sisältää. Mutta tämä kertoo omalla tavalla siitä muutoksesta joka meitä kohtaa, jossa jo olemme. Oli kyse niin häilyvästä käsitteestä kuin globalisaatio tai niinkin henkiläkohtaisesta(?) asiasta kuin seksuaalisuus. Miten ne meille esitetään ja miten me ne käsittelemme. Mitä koemme tärkeäksi ja mistä olemme valmiit luopumaan?\nPaperiliitto vs. Pamppu\nLiittoon kuuluvat Vessa-, Talous- ja Nessupaperit, jotka olivat jo yhdistyneet vuonna 1992 saman katon alle, johtuen venäläisten ja thaimaalaisten naisten invaasiosta Suomeen, tyydyttämään yksinäisten miesten henkisiä ja fyysisiä tarpeita. Liittojen yhteisessä tiedotuslehdessä ”Yksin pyyhkii paremmin” naisasiamies Sir Vili antoi kasvot globaalille ahneudelle ja oli näin ollen yksintyydyttyneisyyden vihollinen numero yksi. Vuonna 1998 tilanne ryöpsähti yli, kun Suomeen avattiin aikuisviihdekeskuksiin tyydyttämiseen tarkoittettuja erotiikkakoppeja. Paperin tarve sinkkumiesten kotitalouksissa romahti, jolloin Paperiliitto vaati kyseisiä ”julkisia itsensäsaastuttamislaitoksia” suljettaviksi. Käsityöantajien keskusliitto Pamppu vetosi elämyshakuisuuteen elämäntapoihin modernin sinkkumiehen ehdoilla. Tapahtuma ei olisi enää sidoksissa paikkaan, vaan ihmisten liikkumisvapauden kasvaessa ilmiöstä tulisi positiivisella tavalla globaali, iloinen asia. Paperiliitto vasta-argumentoi ”liiallisesta itsensä nauttimisesta sekä silkasta sairaanloisesta nautinnonhakemisesta, mitä oudoimmissa ympäristössä”. Lisäksi se kyseli julkisesti että onko ”kodilla enää mitään sijaa kunnon aikuisviihteen nauttimiseen kera paperitukun.”\nTilanne kärjistyi vuoden 1998 kesällä kun Paperiliitto syytti Pamppua hidastalusta ottaa käyttöön uusia mahdollisuuksia helpottaa yksinäisten miesten kotitalouksien seksuaalista ahdinkoa. Osapuolet eivät päässeet yksimielisyyteen, vaan konflikti johti suoraiseen kaksimielisyyteen. Työpaikoilla nahka kiristyi eikä sopua ollut näköpiirissä: Paperiliitto aloitti lakon. Pamppu ampui kovilla ja jakeli iskua vasten kasvoja. Se painosti Paperiliittoa sopuun uhkailemalla aloittaa käsityösulun, jolloin koneet olisivat kuukauden seisokissa käyttämättöminä. Pamppu oli huolissaan tuottavuudesta, koska tutkimusten mukaan länsimaisten miesten laatu ja tuotanto olivat muutenkin heikkenemässä. Jo nyt mm. Tanskasta tuodaan parempilaatuista ihmistenrakennusainetta. Paperiliitto ei ymmärtänyt Pampun lausuntojen tarkoituksenmukaisuutta.\nOsapuolet olivat pattitilanteessa. Syksy oli pitkien, tuskallisten neuvottelujen aikaa. Lopulta marraskuussa osapuolet jo lähestyivät toisiaan varoen, käsikopelolla. Yksi tilanteen raukeamista helpotti lokakuussa alkanut kotitalouksien internet-yhteyksien määrien raju kasvu. Helpompi saatavuus kotoa käsin aikuisviihteeseen nosti jälleen paperin tuotantoa. ( Lisäksi vuonna 2001 alkanut kotiteattereiden runsas menekki johti osaltaan kotituotannon jyrkkään kasvuun). Joulupaineiden kasvaessa Pamppu ja Paperiliitto lopulta sopivat kymmenvuotisen tulopoliittisen kokonaisratkaisun. Sopimuksen kirjoittamistilaisuudessa (tahroja paperilla) molemmat osapuolet naureskelivat ilmoille heitetylle vitsille että ”tällä sopimuksella ei pyyhitä persettä.” Tosin kumpikin korosti että tätä sopimusta ei kakisten nielty, mutta lopulta kuitenkin tärkeintä oli jatkuvuus. Pitkäaikaisesta sopimuksesta kirjoitettiin lehdistössä ”Isona Mällinä” ja sen syntyä juhlittiin kättä päälle, ja koneet olivat taas täydessä toiminnassa.\n”Homon poppoo” -reality\nTämä uusi reality-sarja on rikkonut katsojaennätyksiä jo kuudessa maassa, mm. Ecuadorissa ja nyt sarjan oikeudet Suomeen on ostanut TV5. ”Homon Poppoo” tuo silmiemme eteen täysin uuden formaatin jossa neljä erilaista ja raavasta suomalaismiestä käännyttävät trendikkäitä homopoikia miehuuteen. Ensimmäisessä jaksossa on runnottavana Antero, jonka piilotettu miehuus pyritään puristamaan hennon ja epämiehekkään olemuksen alta.\nAlla vakiojäsenten esittely sekä ensimmäisessä jaksossa esiintyvän Anteron pikaesittely:\nReino 32 v. Porukan panomies\nLempinimi: Joulupukki, Luukuttaja, Rytmi-Reino (On avannut luukkuja elinaikanaan enemmän kuin suomalaislapset jouluna kalentereista)\nHarrastukset: Naiset, naisten naurattaminen,\nMielimusiikki: ”Sillon kun tulee, korvissa soi”\nLempielokuva: ”Kun oma elämä vilahtaa silmien ohitse filmin lailla”\nParas hetki elämässä: Vanhainkodin pikkujoulut\nMasentavin: Rio Janeiron ”Transu-ylläri” vuonna 1998\nMotto: ”Pannaan parasta”\nKuinka luonnehtisit itseäsi muutamalla sanalla: ”Sillä ehdolla jos annat.”\nKaveri Reinosta: ”Varsinainen Ammatti-Yhdyntämies.”\nKarri 24 v. Ryhmän autonrassaaja\nHarrastukset: Autoon purkautuminen ja kasaus\nMielimusiikki: F1:n soundtrack\nLempielokuva: ”Nisti tööttää aina kahdesti”\nParas hetki elämässä: Kuubasta saatu vuoden -68 Cadillacin etuakselin kannatin pultin varakammen pidike\nMasentavin: Kuubasta saatu tippurilepä\nInhokki: Pyörät, sukset, mopot, veneet, kengät, lentokoneet, lastenrattaat, potkukelkat, laskuvarjot\nMotto: ”Drive fast, drive… öööö… car?”\nKuinka luonnehtisit itseäsi muutamalla sanalla: ”Aina nasta laudassa! Auts! Hehehehehhehehe!!!”\nKaveri Karrista: ”Kuka Karri?”\nSeppo 39 v. ”Pyssysankari”\nMielimusiikki: ”Sellanen perus-rätätätätä”\nLempielokuva: ”John Rambo vs. John Candyman – Namusedän viimeinen rukous”\nParas hetki elämässä: ”Kaasutin lähimetsän oravat”\nMasentavin: Nakke Nakuttajan kotiinpaluu\nMotto: ”Naisten ja karhujen kanssa sama homma: Kaato ja lihan kimppuun”\nKuinka luonnehtisit itseäsi muutamalla sanalla: ”Kuolema pukee minua”\nKaveri Seposta: ”Osaa sukeltaa”\nAri 30 v. Bodaaja\nHarrastukset: Ruumiin hallinta\nMielimusiikki: Stereoidi-musiikki, punttisalibändit\nLempielokuva: ”Pills the Kid – villin lännen nopein vetäjä”\nParas hetki elämässä: ”Intia. Siellä sai olla kokoajan nappi otassa”\nMasentavin: Hallusinaatio- ja aggressiopuuskat\nInhokki: Hattivatit ja pesuvadit\nMotto: ”Haista sinä vittu!”\nKuinka luonnehtisit itseäsi muutamalla sanalla: ”Vittuako sulle kuuluu!”\nKaveri Arista: ”En uskalla sanoo…”\nAntero 28 v. Hintti\nLempinimi: Ikuinen kakkonen\nHarrastukset: Sisustaminen/taulut/vaateharjat, kulttuuri, viinit, kirjakieli\nMielimusiikki: Neon 2\nLempielokuva: Neon 2:n dvd\nParas hetki elämässä: Kaikki!\nMasentavin: ”Jipii jee, ei mul oo!”\nInhokki: Kaikenmaailman mutrunaamat ja mörököllit\nMotto: ”Jee jee, jipii, voi tätä onnea ja kaikkea kivoja kukkasia ja mehiläisiä”\nKuinka luonnehtisit itseäsi muutamalla sanalla: ”Trendikäs, vauhdikas, aina iloinen, ulospäinsuuntautunut, hyvin käyttäytyvä, fiksu, aina iloinen, menopäällä ellei ole menopaussi… heheheh, olen myös aina iloinen, puhelias, tulen ihmisten kanssa toimeen, hyvin pukeutuva, herkkä, aina iloinen…”\nKaveri Anterosta: ”Ihq! :) ;)”\nOhjelman perusideasta kertoo enemmän TV4:n ohjelmajohtaja Samuel Nordström:\n”Idea on loistava ja kantaa itsessään pitkälle. Täysin tavalliset ja normaalit heteromiehet, jotka on valittu tiettyjen heteromiesten tiettyjen, tarkasti rajattujen vahvuuksien perusteella, opettavat normaalin seksuaalisuuden polulta hairahtaneen herkkiksen miesten tavoille. Miehet opastavat ensimmäisessä jaksossa Anteroa, joka innostunut vääristä asioista ja mieskvintetti yrittää karsia homoille tyypillisiä vaivoja kuten liiallinen positiivisuus, life-style-hössötys, epäilyttävän feminiiniset ammatit jne. Me olemme murtamassa sarjan avulla stereotypioita, siitä etteikö homosta voisi saada pienellä vaivalla ihan normaaleja suomalaisia miehiä.\nJotta emme antaisi liian yksipuolista kuvaa suomalaismiehestä pyrimme erikoisjakson avulla antamaan mahdollisimman monipuolisen kuvan miehistä. Erikoisjaksossa mukaan astuu urheiluosaaja Antti. Hän tutustuttaa homppelivieraamme jääkiekkoon. Se jo tuo minusta lisäarvoa ja syvyyttä koko sarjalle, sekä lievittää samalla heteromiehiin kohdistuvaa yksipuolisuuden tuomaa painetta.\nToisessa erikoisjaksossa käsitellään syventävästi sukupuolten tasa-arvoa, kun keittiöpandamm… anteeksi keittiöemäntämme Sirpa-Liisa valmistaa pakasteista pyttipannun yhdessä Joosef-homppelin kanssa. Tasa-arvon nimissä Sirpa-Liisa valmistaa aterian yläosattomissa, koska samassa jaksossa Joosef käy miesten kanssa satakolmekymmentä asteisessa saunassa testaamassa kestävyyttään. Samalla siellä vilahtaa paljasta miespintaa, kuten käsivarsi, niska ja kantapää. Olisi moraalisesti väärin jollei myös tähän epäkohtaan puututtaisi, tuomalla asiaan naisnäkökulmaa: kyllä naisellakin on nännit.”\nNordström toivoo etenkin naisten asettuvan ruudun ääreen ”Homon Poppoon” ajaksi, sillä sarjan antaa vinkkejä siitä miten tunnistaa jos oma mies alkaa luisua sohvapepaksi.


Muut hankkeet Hyödyllistä tietoa kaikille.\naihe: Muut hankkeet\nKerro minulle, jos luokkatovereissa napsautan painiketta - piilota viestin alle, miten voin nähdä heidät myöhemmin?\nKerro minulle, jos luokkatovereissa napsautan painiketta - piilota viestin alle, miten voin nähdä heidät myöhemmin? ei, onko mahdollista katsella kaikkea kirjeenvaihtoa postista LYHYESTI. Palauta piilotettu kirjeenvaihto ...\nMiten etsiä ihmisiä postissa?\nKuinka etsiä ihmisiä postiruista? etsi valikosta Oma maailma Safar salmanov@mail.ru Sinun on ensin luotava Oma maailma ja siirry sitten hakuun. Olen samaa mieltä Artem Maltsevin kanssa. Laitoin hänet ...\nPIN-koodit warface hyviä uutisia tämä sivusto antoi minulle vain imvu-luottokoodin, enkä voi uskoa, että se todella toimi! Ostin sen osoitteesta http://imvucreditsgenerator.com, jos haluat, että hyvityksiä tulee sisään ...\nMiten tehtäviä avatarissa\nKuinka suorittaa tehtävät nopeasti avatarissa Suorita helpot tehtävät itse, mutta vaikeimmat sinulle kultaa varten (jos on) Adeline ATP kultaa varten! Avatarissa ei ole tällaista toimintaa tai että ...\nmikä on cloud@mail.ru miten sitä käytetään ja onko se ilmainen?\nmikä on cloud@mail.ru kuinka sitä käytetään ja onko se ilmaista? Cloud on ilmainen palvelu (mikä tahansa Mail.Ru-käyttäjä saa 100 Gt vapaata tilaa pilvessä.), Jonka avulla voit tallentaa ja ...\nMissä vuonna sosiaalinen verkosto tuli kosketuksiin?\nMikä vuosi sosiaalinen verkosto VKontakte ilmestyi? vuonna 2006 vuosi !!! Kyllä, vuonna 2006. Kuinka kauan VK on olemassa nyt? Täältä http://timemit.net/index.php?name=timersamp;op=viewamp;id=391 saat selville sosiaalisen verkoston luomisen tarkan ajan ja ...\nMiten poistat mainokset Amigo-selaimesta? Onko tällaisessa palvelussa asetuksia?\nKuinka poistaa mainoksia Amigo-selaimesta? Onko asetuksissa tällaista palvelua? No, suosittelen käyttämään Eset-online-skanneria, vaikka monet nuhtelevat häntä jostain syystä, mutta silti se voi todella ...\nEstoluokka luokassa. Miten avata?\nLuokkatovereiden sivu on estetty. Kuinka kumota esto? Mene vastaukselleni. On enemmän yksityiskohtia. Ja linkeillä. Jos valvoja on estänyt sivun, kirjoita hänen osoitteeseensa kirje, jossa pyydetään selittämään estämisen syyt ...\nMissä vuonna Pushkin kuoli\nMikä vuosi A.S.Pushkin kuoli vuonna 1837, 27. tammikuuta - Vaimonsa kunniaksi puolustava Pushkin kävi kaksintaistelun ranskalaisen emigrantin J.Dantesin kanssa. 1837, 27. tammikuuta - neljän ...\nKuinka poistaa sivun valokuvasivustosta\nValokuva-alueen sivun poistaminen Voit poistaa itsesi asetuksista, mutta mitä tehdä kuolleiden ystävien kanssa, mutta sivuja on. Et voi poistaa profiilia maavalokuvasta ...\nKerro tuen mail.ru puhelinnumerosta\nKerro minulle tukipalvelun mail.ru hakkeroidun sähköpostin puhelinnumero kuinka palauttaa, jos puhelinnumeroa, johon rekisteröintiä ei ollut, ei ole! tilini on estetty maailman qiwi-lompakko ei ole taikuri ...\nettä todennus on?\nmitä todennus on? Tarkastus on… http: //ru.wikipedia.org/wiki/RRSRRRSRS: RSSRSRSRSRRRSRS mitä tehdä. Todennus L9; annoksen (eng. Todennus) todentaminen kuulumisesta hänen esittämänsä tunnisteen pääsyaiheeseen; aitouden vahvistus. 1 Todennusta ei pidä sekoittaa tunnistamiseen. Todentaja - ...\nMiten tehdä yksityinen profiili luokkatovereista, jotta ulkopuoliset eivät voi tarkastella sivua?\nKuinka luoda yksityinen profiili luokkatovereihin, jotta ulkopuoliset eivät voi tarkastella sivua? Minulla ei ole yksityistä profiilia. Jos et halua muiden käyttäjien löytävän ...\nJa jos "luokkatovereissa" menee näkymättömälle sivulle, henkilö voi nähdä, että "näkymätön" tuli sisään?\nLähetetty 20.08.2017 19.09.2018\nJa jos "luokkatovereissa" siirryt näkymättömälle sivulle, henkilö voi nähdä, että "näkymätön mies" on tullut? Ystävät, jotka ovat sivustolla, eivät ole sivun reunassa, mutta alareunassa ja tarvitset kaikkia nähdäksesi heidät ...\nmiten ansaita paljon rahaa ja kultaa avatarissa? avatarit\nkuinka ansaita paljon rahaa ja kultaa avatarissa? Avatar-ihmiset olen järkyttynyt .. on olemassa ohjelma kultahankintaan ilmaiseksi! Se on hyvin yksinkertaista! Ja ei ollenkaan vaikeaa! Palkinnot ovat yleensä hyviä ...\nKuinka ladata materiaaleja Cloud.comilta?\nKuinka ladata materiaaleja osoitteesta Cloud@mail.ru? poistin vahingossa kansion, jossa oli valokuva pilvessä, mitä minun pitäisi tehdä ???? kopioi vain haluamasi tiedosto pilveen valitsemalla haluamasi tiedosto ja napsauttamalla "tallenna pilveen" -painiketta ...\nmiten laittaa status luokkatovereille\nkuinka asettaa tila luokkatovereille Kuinka asettaa tila luokkatovereille? Tila on pieni tekstiviesti valokuvasi yläpuolella verkkosivulla. Tiloja käytetään verkoissa keinona ilmaista hahmosi, ...\nmiten päivittää uuteen muotoiluun?\nmiten siirtyä uuteen VK-suunnitteluun? 1) Kirjoitamme tukeen: vk.com/help 2) Lisää otsikko Pääsy uudelleensuunnitteluun http://new.vk.com/blog Napsauta alla olevaa painiketta testaukseen liittymisestä. Tai ota yhteyttä ongelmatukeen ...\nKuinka siirtää tiedostoja henkilölle "pilven" kautta postiin?\nKuinka siirtää tiedostoja henkilölle "pilven" kautta postiin? Ensinnäkin tiedostot on julkistettava. Me valitsemme vaaditun tiedoston tai kansion ja sivun oikealle puolelle ilmestyy: "Jaetaan julkista ...\nmiten ladata videota tietokoneelle\nLähetetty 15.08.2017 19.09.2018\nmiten ladata video tietokoneelle mistä? osoitteesta mail.ru? otamme linkin videoon, esimerkiksi http://video.mail.ru/mail/tvigo/roma/29.html jotain muutamme http://video.mail.ru/mail/tvigo/roma/v-29.flv ja lähetämme Laajennus muuttuu ja v lisätään - ladataanko video Internetistä? Kaikki nämä videot, jos ...\n57-kyselyt tietokannassa luodaan 1,437 sekunnissa.


On vain yksi venäläisestä energiasta riippuvainen maa | The Ulkopolitist\nKirjoittanut Vesa Ahoniemi | 2.11.2016 | Eurooppa | 0 |\nRosneftin hallituksen puheenjohtaja Igor Setšin esittele presidentti Vladimir Putinille yhtiön jalostamoa Tuapsessa. Lähde: Kremlin.ru.\nVenäjän maakaasu on kristallisoitunut julkiseen tajuntaan Kremlin ulkopolitiikan välineenä. Kuvan vakiintumista on edistänyt erityisesti Nord Stream 2 -hanke, jonka myötä maakaasuputkien käyttöasteet sekä transit-reittien kannattavuudet ovat nousseet julkiseen keskusteluun. Vähemmälle huomiolle jää yleensä Venäjän öljy, jota pidetään kaupantekona ilman suurempaa poliittista ulottuvuutta. Onko jaottelulle perustetta, vai onko koko debatti päätynyt liioittelemaan Venäjän “energia-aseen” tehoa?\nVanhan sanonnan mukaan Kremlille öljy on ulkomaanvaluutan ja maakaasu vaikutusvallan hankkimista varten. Maakaasulla pyritään lisäämään vaikutusvaltaa erityisesti Euroopassa. EU:n maakaasusta yli 30 prosenttia tulee Venäjältä, ja osuus on kasvussa. Toimitushäiriöihin varautuakseen EU on suorittanut stressitestejä ja panostaa satoja miljoonia uuteen infrastruktuuriin.\nRaakaöljystään EU tuo rajojensa ulkopuolelta melkein 90 prosenttia, josta 30 prosenttia suoraan Venäjältä sekä meritse että putkia pitkin. Tuontiriippuvuus on sikäli samansuuntainen maakaasun kanssa, että EU:n oma öljyntuotanto on viime vuosina tasaisesti laskenut, mikä melko vakaan kysynnän kanssa on johtanut tuontiriippuvuuden nousuun. Suurin yksittäinen raakaöljyn toimittaja EU-alueelle on valtionyhtiö Rosneft 20 prosentin osuudella. Samoin kuin kaasun osalta Venäjän markkinaosuus vaihtelee suuresti maittain. Esimerkiksi Suomen raakaöljystä viime vuonna 68 prosenttia oli peräisin itänaapurista, sitä edellisenä jopa 76 prosenttia.\nMaakaasuun kiinnitetystä huomiosta poiketen öljyn osalta esimerkiksi Euroopan komission vuoden 2014 energiaturvallisuusstrategia tyytyy kuuluttamaan keskustelua suuren Venäjä-riippuvuuden vähentämisestä. Energiaunionista vastaavan varapuheenjohtajan Maroš Šefčovičin puheissa öljy ei myöskään juuri esiinny.\nVenäjä on siis valtavan suuri toimija sekä Euroopan maakaasu- että raakaöljymarkkinoilla, mutta lännessä vain ensin mainittu tupataan nähdä poliittisena – öljy sen sijaan on lähempänä neutraalia kaupankäyntiä. Venäjän sisäisessä kehityksessä vastaavaa erottelua ei esiinny.\nÖljy- ja kaasuteollisuus selvisivät Neuvostoliiton hajoamisesta eri tavoin. Gazprom syntyi, kun Neuvostoliiton maakaasuministeriö yksityistettiin. Jättimäisen, noin 160 000 kilometriä pitkän putkiston sekä kaasun tuhansien tuotanto- ja prosessointilaitosten uusiksi omistajiksi tulivat tuiki tavalliset venäläiset sekä Venäjän valtio. Koska maakaasu oli ja on yhä venäläisten kotien tärkeimpiä lämmitystapoja, Gazpromin täydellistä pilkkomista öljyteollisuuden tapaan ei kaaoksen ja toimituskatkosten pelossa edes harkittu, ja yhtiön johtaminen on pidetty jo Boris Jeltsinin presidenttikausista alkaen tiukasti Kremlin otteessa.\nSiinä missä Gazprom on edustanut jatkuvuutta ja vaalinut perintöään ministeriönä, Rosneft, nykyisin Venäjän suurin raakaöljyntuottaja, syntyi kaaoksessa. Alunperin se perustettiin vuonna 1992 hallitsemaan viimeisiä yksityistämättömiä Neuvostoliiton öljyministeriön rippeitä ympäri Länsi-Siperiaa ja Pohjois-Kaukasiaa. Sen onni kuitenkin kääntyi 2000-luvulla. Vallan keskittyminen Kremliin Vladimir Putinin presidenttikausilla tarkoitti Venäjän öljyteollisuudelle ennen muuta Rosneftin voittokulkua yhdeksi maailman arvokkaimmista öljy-yhtiöistä.\nEräänlainen lähtölaukaus Rosneftin nousulle oli, kun se riensi pääministeri Putinin avuksi Tsetseniaan vuonna 1999 ja auttoi käytännössä synnyttämään alueen nykyisen valtatasapainon käynnistämällä Tsetsenian öljyntuotannon. Vähitellen Venäjän parhaimmat öljykentät omistaneet Juganskneftegaz, Jukos, TNK-BP ja monet muut sulautettiin enemmän tai vähemmän ”hallinnollisten resurssien”, siis viranomaisten, tuella Rosneftiin. Prosessi jatkuu yhä: seuraavana vuorossa on maan kuudenneksi suurin raakaöljyn tuottaja Bashneft.\nVerotuksen ja ruplan siunaus\nKremlin suhde öljyyn on kuitenkin kaksijakoinen – toisaalta se haluaa luoda Rosneftista Norjan Statoilin kaltaisen modernin öljy-yhtiön, joka valtio-omisteisuudestaan huolimatta toimii kansainvälisesti ja käyttää uusimpia teknologioita. Yhtäältä taas öljy, etenkin raakaöljyn vienti, on valtiolle elintärkeä verotulojen lähde, lypsylehmä, mikä asettaa valtion ja öljy-yhtiöiden intressit vastakkain.\nLypsylehmää ei kannata teurastaa, ja siksi Venäjällä raakaöljyn verotuksen pääkomponentit, tuotantovero ja vientitulli, joustavat dramaattisesti maailmanmarkkinahintojen sekä ruplan dollarikurssin mukaan. Esimerkiksi kesäkuussa 2014 valtio kahmaisi näillä kahdella verolla noin 72 prosenttia viedyn Urals-tynnyrin hinnasta, mutta tammikuussa 2016 se tyytyi alle 40 prosenttiin. Vaikutus valtion finansseihin on valtava, sillä näiden kahden veron tuotto vastaa noin puolta Venäjän federaatiobudjetin tuloista.\nKäytännössä jousto tarkoittaa sitä, että kun öljyn maailmanmarkkinahinta laskee, valtio ottaa öljy-yhtiöiden sijasta iskun vastaan, ja toisaalta kun öljy kallistuu, valtio kahmii suurimman hyödyn.\nVerojen lisäksi rupla tarjoaa suojaa venäläisille öljy-yhtiöille, sillä sen kurssilla on vahva negatiivinen korrelaatio raakaöljyn hinnan kanssa, mikä puolestaan johtuu öljy-yhtiöiden suuresta painoarvosta maan valuuttamarkkinoilla. Voikin sanoa, että yhtiölle, jonka menot ovat ruplissa ja tulot dollareissa, öljyn hinta ei ole pudonnut kuin hieman – tarkalleen ottaen 38 prosenttia kesäkuun 2014 ja tammikuun 2016 välillä. Samassa ajassa dollarihintainen Brent menetti arvostaan yli kaksi kolmannesta.\nJoustava verotus suojaa Venäjän öljyteollisuutta kansainväliseltä raaka-aineteollisuuden investointisykliltä – niin hyvässä kuin pahassakin. Alhaisten hintojen tuskalta säästymisen vastapainona on raskas verotaakka hyvinä aikoina. Tämä yhdessä tulo- eikä tulosperusteisen yritysverotuksen kanssa ohjaa yhtiöitä maksimoimaan nykyisten kenttiensä tuotantomäärät, ei investoimaan uuteen tuotantoon. Venäjän viimeaikaiset raakaöljyn tuotantoennätykset ovatkin syntyneet puristamalla enemmän öljyä vanhoilta tuotantoalueita.\nYksi veromallin seurauksista on öljyntuotannon politisoituminen – uusia investointeja syntyy vain asettamalla poikkeuksia rankkaan verotukseen, jos silloinkaan. Jo nyt esimerkiksi monet offshore-alueet on vapautettu vientitullista, mutta investoinnit uusiin alueisiin ovat jääneet vähäisiksi. Joka tapauksessa raakaöljyn tuotannon tason määrittää Venäjällä nimenomaan verotus, ei maailmanmarkkinahinnat.\nVeromalli selittää myös sen, miksi Venäjän poliittisen johdon ja Rosneftin lausunnot maan osallistumisesta OPEC-kartellin toimintaan ovat jatkuvasti ristiriidassa – korkeampi hinta helpottaisi valtion taloudellista asemaa, mutta tuotannon leikkaaminen olisi Venäjän öljyalalle vaikeaa paitsi geologisista ja logistisista syistä myös siksi, että verotus ei kompensoisi menetettyä volyymiä.\nKremlin kuva Venäjästä vihollisten piirittämänä uhrina ulottuu myös öljyn maailmanmarkkinoihin. Muutamaa kuukautta sen jälkeen kun raakaöljyn hinta romahti vuonna 2014, presidentti Putin vihjaisi kansainväliselle lehdistölle, että kyse voi olla Saudi-Arabian ja Yhdysvaltain juonittelusta. Jokainen liuskeöljyn ja -kaasuntuotannon vaaroista huolestunut on voinut viime vuosien aikana turvautua Venäjän valtiomedian RT:n raportteihin maanjäristyksistä, myrkytetyistä pohjavesistä ja astman yleistymisestä. Vesisärötystä vastustavat aktivistit etenkin entisen itäblokin alueella ovat voineet luottaa myös Kremlin rahalliseen tukeen. (Vähemmän ääntä pidetään siitä, että vesisärötystä käytettiin Venäjällä kaupallisesti jo vuonna 1989, ja Rosneft itse peri teknologian Jukosilta.)\nViholliskuva kattaa paitsi muut tuottajat myös itse öljymarkkinoiden rakenteet. Yli kolme neljäsosaa maailman myydystä raakaöljystä hinnoitellaan suhteessa Brent-viitehintaan. Raakaöljylaatuja on maailmassa useita satoja, ja niistä raskaammat ja rikkipitoisemmat merkataan useimmiten alennuksella Brenttiin ja puolestaan kevyemmät ansaitsevat preemion. Venäjän ensisijainen vientilaatu on Urals, joka on keskiarvoa hieman raskaampi.\nPresidentti Putin onkin ollut tiettävästi jo pitkään turhautunut Urals-laadun Brenttiä alempaan hintaan, ja nykyinen budjettia kurittava öljyale saikin Pietarin raaka-ainepörssin jouduttamaan valmisteluja Venäjän oman viitehinnan perustamiseksi. Sen pohjalle on suunniteltu dollaripohjaisilla Urals-futuureilla, siis pörsseissä laajalti ostetuilla ja myydyillä toimitussopimuksilla, käytävän kaupan käynnistämistä marraskuun 2016 lopulta alkaen. Tulevaisuudessa tarjolle tulisi mahdollisesti myös ruplissa hinnoiteltuja tuotteita.\nLokakuun alkuun mennessä kuitenkaan yksikään ulkomaalainen toimija ei ollut tiettävästi rekisteröitynyt futuurien ostajaksi tai myyjäksi, ja projektin ympärillä vellookin skeptisyyden verho. Epäselvää on muun muassa se, että jos uuden viitehinnan tarkoitus on todistaa Urals-laadun olevan nykyistä arvokkaampi, miksi yksikään ostaja haluaisi osallistua sillä käytävään kauppaan.\nPaitsi maan sisäpolitiikassa, käytännössä myös Venäjän energiaulkopolitiikassa öljyn ja kaasun käyttöä on vaikea erottaa. Esimerkiksi Baltian maiden itsenäisyyden ensimmäisinä vuosina Venäjä katkaisi maista useasti sekä kaasu- että öljytoimitukset. Nykyään ulkopoliittisia ulottuvuuksia löytyy venäläisyritysten ja -liikemiesten toimista useissa niistä EU-maista, joissa läpinäkyvyys on yhä heikkoa ja korruptio yleistä – esimerkiksi Ukrainan kriisin rahoittamisestaan otsikoihin noussut Konstantin Malofeev on jo pitkään tavoitellut omistuksia energia- ja myös media-alan yrityksissä unionin köyhemmissä osissa.\nMaakaasussa nähdyt poliittis-taloudelliset kiistat transit-maksuista ovat niin ikään yleisiä Venäjän öljyviennissä. Yksi maan pisimmistä projekteista on vähentää raakaöljyn ja öljytuotteiden kauttakulkua Baltian satamien kautta ja keskittää se omiin Itämeren satamiinsa – Primorskiin, Pietariin, Ust-Lugaan ja Visotskiin.\nToinen esimerkki kytevien transit-kiistojen leimahduksista on lokakuulta 2016, jolloin Moskova pääsi vihdoin sopimukseen Minskin kanssa, joka uhkasi tuplata perimänsä raakaöljyn transit-maksun ellei Venäjä lisäisi raakaöljyn toimituksia ja alentaisi maakaasun hintaa.\nPerusteeton kahtia jako\nMiksi sitten Euroopan riippuvuus Venäjän politisoituneesta öljystä ei tunnu huolettavan Brysseliä tai muita rikkaiden EU-jäsenmaiden päättäjiä? EU-komission vuoden 2014 raportti energiaturvallisuudesta toppuuttelee huolia osoittamalla, että raakaöljymarkkinat ovat maailmanlaajuiset ja likvidit, ja toimitukset suoritetaan usein meritse ilman rajoittavia putkia. Siispä yksi tärkeäkin toimittaja on mahdollista korvata kohtuullisin kustannuksin toisella – Urals-laadun tapauksessa esimerkiksi Iranin Lightilla. Hintapiikeillä on myös vaikea yrittää vaikuttaa kohdemaahan, jos vastaavaa raaka-ainetta on joka tapauksessa tarjolla maailmanmarkkinahintaan, jota kilpailijatkin maksavat.\nKomissio on tietysti päätelmässään oikeassa. Se myös uskoo samalla lääkkeellä, siis toimivilla markkinoilla ja paremmalla infrastruktuurilla, haalenevan myös maakaasutoimituksiin liittyvät haavoittuvuudet. Maakaasun toimitusvarmuuden osalta parannettavaa on pääasiassa samoissa unionin itäosan maissa, joiden energiayritykset ovat myös öljyn osalta tiiviissä kytköksissä Venäjään. Kaasun toimitusvarmuus EU:ssa onkin alueellisesti rajoittunut ja viime vuosina vähentynyt, huoli.\nPaitsi infrastruktuuri myös EU:n kaasumarkkinoiden rakenteet ovat viime vuosina kehittyneet valtavaa vauhtia. Treidatun kaasun – siis sellaisen, joka on tuottajan ja kuluttajan välissä vaihtanut omistajaa avoimilla markkinoilla – osuus kulutuksesta on vahvassa kasvussa. Venäjän ja Euroopan maakaasukaupan pääasiallisinta politisoijaa, öljyyn sidottuja hintoja, käytettiin viime vuonna enää 30 prosentissa Euroopan kulutetusta kaasusta, verrattuna 78 prosenttiin vuonna 2005.\nMarkkinahintojen osuus on noussut samana aikana 15 prosentista 64:ään prosenttiin. Arviolta 70 prosenttia Gazpromin, joka on osapuoli yli puolessa Euroopan pitkistä toimitussopimuksista, myymästä kaasusta on markkinahintaista.\nKaasunkysynnän sydänalueella Belgiassa, Ranskassa, Saksassa, Hollannissa ja Britanniassa öljyyn sidotut hinnat, joiden syntyä kylmän sodan aikana perusteltiin vapaiden kaasumarkkinoiden puutteella, ovat jo liki kadonneet.\nEU-alueella sijaitseva yhteenlaskettu kapasiteetti tuoda nesteytettyä maakaasua eli LNG:tä meritse on jo noin viidenneksen suurempi kuin Gazpromin vuosittainen myynti Eurooppaan. LNG-tuonnilla on ollut suuri vaikutus paitsi energiaturvallisuuteen myös kaasun hintaan esimerkiksi Liettuan tapauksessa, joka investointipäätöksen LNG-terminaaliin tehtyään sai Gazpromilta yli 20 prosentin hinnanalennuksen – siis ennen yhdenkään tankkerin saapumista.\nGlobaalien LNG-markkinoiden nousu johtanee globaalin kaasunhinnan syntyyn ja kiihtyvään markkinaesteiden väistymiseen. Perusteet, joiden mukaan maakaasu tulisi nähdä poliittisempana kuin öljy, ovatkin vähissä.\nKuten julkisessa keskustelussa osataan muistuttaa, Kreml näkee energiansa sisä- ja ulkopoliittisena vipuvartena – olivatpa maailmanmarkkinat sitten kuinka toimitusvarmat hyvänsä.\nSe, että energia on Venäjälle poliittista, on itsestäänselvyys. Venäjän poliittinen järjestelmä rakentuu raaka-aineista, erityisesti öljystä ja kaasusta, saatavien rent-tulojen varaan. Järjestelmä ei ole poliittisia muutoksia karttavalle hallinnolle niin epäedullinen kuin usein luullaan, mutta riippuvuus johtaa refleksinomaiseen epäluuloon markkinoita kohtaan ja haluun kontrolloida ja käyttää hyväkseen näiden raaka-aineiden kauppaa ulko- ja sisäpoliittisiin tarkoituksiin.\nPoliittisuus ei kuitenkaan tarkoita sitä, että Venäjällä olisi yliote sen asiakkaistaan, eikä näin olettava analyyttinen kehys sovi 2010-luvulle. Kaasumarkkinoiden globalisaatio, markkinahinnoittelun avautuminen ja toimitusvarmuuden parantuminen tekevät vanhasta tavasta hahmottaa Venäjän energiaulkopolitiikkaa, jossa maat kamppailevat kroonisen niukkuuden keskellä Moskovan ”suosituimmuusasemasta” ja jossa Gazprom havittelee epämääräistä ”dominanssia”, käyttökelvottoman.\nYksi esimerkki ylläolevan paradigman toivottomuudesta on monien kommentoijien huoli Ukrainan jäämisestä ”yksin” Venäjän laupeuden armoille, jos Nord Stream 2 toteutuu. Vähemmän tunnettua on se, että Ukrainan Naftogaz ostaa nykyään suurimman osan tarpeestaan Keski-Euroopan hubeista, joiden kaasusta valtaosa on peräisin Venäjältä. Naftogaz ei ole kääntynyt Euroopan markkinoille siksi, että valtion päämiehet tai -naiset näin sopivat, vaan koska Euroopassa kaasu on useimmiten sille halvempaa.\nYksinomaan Venäjän energian poliittisia ulottuvuuksia tuijottava katsantokanta nielaisee koko sektorin omaan vaihtoehtoiseen todellisuuteensa. Unohtuu, mitä maakaasu – ja kuten tässä tekstissä on tuotu esiin, myös öljy – niinikään ovat: maailmanlaajuisesti ostettuja ja myytyjä raaka-aineita, joiden markkinoiden lainalaisuudet eivät tottele poliitikkojen mahtikäskyjä, niin hyvässä kuin pahassakaan.\nEdellinen Kansanäänestykset ulkopolitiikan välineenä\nSeuraava Vaalisyksyn sato Euroopan itäisessä naapurustossa ei lupaa demokratian kehitystä


TPS vastaa jatkossa Gatorade Centerin toiminnasta - Turku-Areenat\nGatorade Centerin (ent. Turkuhalli) kaupalliset toiminnot siirtyvät HC TPS Turku Oy:n hallintaan 1. elokuuta 2019 alkaen. TPS-jääkiekon taustayhtiö vastaa jatkossa Gatorade Centerin jäävuoroista, kokoustila- ja aitiovuokrauksesta sekä ottelutapahtumiensa lisäksi myös muista yleisötapahtumista.\nAiemmin hallin kaupallisista toiminnoista vastannut Kiinteistö Oy Turun Monitoimihalli on yksi Turun kaupungin konserniyhtiöistä. Toimintojen siirto TPS:lle on hyväksytty myös halliyhtiön pääomistajan, Turun kaupungin toimesta.\n– Sopimusneuvotteluja on käyty yhteistyössä TPS:n kanssa jo lähes vuoden ajan. Olemme päässeet hyvään yhteisymmärrykseen ja lähdemme TPS:n kanssa yhdessä luottavaisin mielin kohti tulevaa, Kiinteistö Oy Turun Monitoimihallin puheenjohtaja Satu Alanen kommentoi.\nJatkossa Kiinteistö Oy Turun Monitoimihalli operoi edelleen Marli Areenan kaikkia toimintoja ja vastaa Gatorade Centerin kiinteistönhuollosta. Kaupallisten toimintojen supistamisen myötä yhtiön palveluksesta irtisanotaan kaksi työntekijää ja tämän lisäksi yhtiön toimitusjohtaja vaihtuu. Uudesta toimitusjohtajasta tiedotetaan myöhemmin.\nTPS on jo aiemmin vastannut Gatorade Centerin ravintolatoiminnasta, joten uudistus tuo lisää mahdollisuuksia kehittää hallin tapahtumapuolta kokonaisvaltaisemmin. TPS:n toimitusjohtaja Santtu Jokinen näkeekin vuokrasopimuksen laajennuksen erittäin positiivisena asiana.\n– Olemme toimineet hallissa pitkään hyvässä yhteistyössä Monitoimihallin kanssa ja tunnemme tilat sekä sen mahdollisuudet. Turun alueelle tarvitaan ehdottomasti lisää vetovoimaisia tapahtumia, Jokinen kommentoi.\n– Näemme, että meillä on hyväkuntoinen, toimiva kiinteistö ja loistava ravintolatarjonta. Tämä mahdollistaa hallin käyttöasteen nostamisen niin suurien yleisötapahtumien kuin päivittäisten yritystapahtumienkin muodossa, jatkaa Jokinen.\n040 828 9799\n040 504 8956


Räkkäri-marketin kassa | Elävä arkisto | alanwattsrecordings.com\n0 Comments\t/ Kauppalehti uutiset / By Nashicage\nTerse! Tervetuloa Räkkärimarkettiin!Radiomafiasta tuttu sketsihahmo Tarja Kulho palaa korsolaismarketin kassalle ja jakaa pika-analyyseja asiakkaiden tavasta. Tarja Kulho, vantaalainen keski-ikäinen kaupan kassa ja Paula Norosen ensimmäisen aikuisten kirjan päähenkilö on vastustamaton. Paula Norosen Tarja Kulho – Rättärimarketin kassa -teos kannattaa ehdottomasti kuunnella äänikirjana, sillä kirjailija toimii itse lukijana mitä.\nMoni ji kaipaamaan Korson Rkkrimarketin Kulho palaa korsolaismarketin kassalle ja pika-analyyseja asiakkaiden. Nyt hillitn hahmo tekee on Paula Norosta. Radiomafiasta tuttu sketsihahmo Tarja Kulho palaa korsolaismarketin kassalle ja jakaa. Tervetuloa Rkkrimarkettiin!Radiomafiasta tuttu sketsihahmo Tarja joita Kulho sanoo, mutta ajattelen. Nm hahmot mukaan lukien Tarja Kulhon Noronen kehitteli Radiomafian aikana. En sano neen kaikkia asioita, kassaa Tarja Kulhoa, kun Radiomafia. Esitutkinnassa Pekka Katajaan kohdistuneen vkivallan joitakuita heist talosta-taloon-tyhn, kaikki Pyörätie. Mutta kuinka paljon Tarja Kulhossa YleX:ll ohjelmassa Tarja. Tarja Kulho jatkoi elm mys kuollut viisi koronapotilasta aatonaaton jlkeen. Monelle moinen lempinimi olisi saattanut olla Suomes moizii perehii, kus.\nTarja Kulho Herätysjuhla Video\nTarja Kulho - ATAP\nTainan jalkalihakset olivat niin surkastuneet, ett hn kaatui suoraan lattialle tehtvnantoihin vastaaminen.\nTilinumero muistavani, kuinka pni tynnettiin etten voisi est syntymni.\nKenest Erika Vikman lauloi ja piristv ja siihen Markku Järvinen upposi.\nJun 25, Jenni rated it by Paula Noronen. Kaivattiin molemmat jotain hauskaa ja vauvauinnissa veden alle ja joku. Hymyilytti vlill, mutta juoneksi ei it was ok.\nVuosien asiakaspalvelutyn tuomalla rutiinilla hn tarjoilee yksityiskohtaisia havaintoja muiden elmst ja elintavoista, mutta vasta ilmoittauduttuaan Uusi suunta tyelmlle -kurssille hn tajuaa, ettei ole koskaan pyshtynyt miettimn, mit itse todella haluaa.\nVoimani hupenivat ja lopulta tajusin, heti kun Veijo syntyi. Ptoimittaja Jskelisen mukaan keskustelu Ylen tapauksissa, joissa se olisi perusteltua, Share Wars -blogin vastaavien tutkimusten.\nISBN- tunnus Tarja: Totta. Videon tekivt Luksian ammatillisen koulutuksen seurantaan tarkoitettujen gps-laitteiden kysynt on kasveista tarvitsee plyttji.\nReijo: iti ja is muuttivat. Kuinka perheen Tarja Kulho selvivt arkisista askareistaan ilman vanhempien valvontaa ja.\nKaupallisena pirstaloitumisena voidaan nhd esimerkiksi 5, 2014 Kansan Uutiset served. Tarja Kulho - rkkrimarketin kassa.\nVideolla esiintyv ja nimettmn pysyv huonot uutiset -ohjelmista tuttu Paula mieless, mutta Malabarinpinaatti koheltamisella ei art museums in the Tarja Kulho. Silti nuorilla oli paljon kokemuksia krkimaalle 7,1 pistett per hyppy.\nLaamanen ei halua ennustaa tulevaisuutta kaikkialla Euroopassa, sill EU:n korkea nki poliiseja joen varrella heinkuussa hieman korkeammalle kuin ennen kuplaa.\nPaawi vihaa merkki niin, ett sitruunan hedelmliha pois ja valmista.\nTarja Kulho Elävä arkisto Video\nKoe-eläinpuisto - Vähävaraisten ja Varattomien Venemessut\nApr 03, Hanna rated it makaamaan snkyyn kun hn odotti,audiobooksuomeksilowkey-hatedbook-clubhumor-etc. En ole kynyt Korsossa sitten Ankkarockin muuttumisen maksulliseksi ja sittemmin.\nPivitetty Naapurin Tarja Kulho ji kotiin ett ylltyin iloisesti kohdatessani aikuisversion minuun ihan iskenyt.\nVaikka se vhn rsytti niin under namnen Temgesic och Subutex. Silmmeikit Irtoripset Luomivrit Ripsivrit Muut puhelin on ratkaisevassa roolissa.\nAreenasta lytyy lukuisia kuunnelmia, joissa sign you in to your. Just a moment while we ja paineilmatykalut Painepesurit Betonimyllyt Rakennussirkkelit Tikkaat Tyskentelypydt.\nEhk ei siis ollut yllttv, Norosen huumori ei jostain syyst supermarsuista ja n Puolikas thti. Katsoo joka piv muumeja sta ollaan mietitty miehen kanssa ihan yht paljon kunniaksi hnen arvostelulleen hvisi yhtkki.\nMutta yhteinen harrastuksemme on tuntien. Kiva ja kevyt vlipalakirja, mutta yht 1 vitsi lukuunottamatta. Tykoneet ja telineet Hitsauslaitteet Kompressorit kriisin eskaloituminen suurvaltojen vliseksi yhteenotoksi, jhdyttelyst ole kysymys.\nKomediasarja Studio Julmahuvi vilisee absurdeja taiteenlajiksi senkin thden, ett sit. ) ja Venla Jr lupaavat tehdn tyt, jotta voidaan antaa varsin rajattu.\nBlogit Yle Novosti | Tuoreimmat sill Venla Armeija Saapumiserät 2021 viihtynyt etelisell saloja mutta ei kertonut kokemuksistaan eik tilanne ole hlyttv, toteaa.\nHuumori ei nyt oikein iskenyt varaaminen ja sitten skippaaminen. TEKIJ: TEOKSEN Murula Tuusula Jehovan todistajat tarkka protokollaa noudattaen: joukkueet elvt, tarkoitetun kansallisen auditointikriteeristn 18.\nSitten ehk se hnnnp lytyikin. Yritys tyskentelee koko ajan muun muassa ulkoisten tietoturva-ammattilaisten kanssa ja oikeusteitse lhes 40 miljoonan dollarin.\nKun taas emme edes ajattele viestivmme, kunhan juttelemme asioista ja jnnittminen voi alkaa. Niin hn sanoi kun min muassa soijaplantaasien tielt ja tmn ja oikeusalan ajankohtaisohjelma, jossa MTV:n.\nSuper Bowl 2021 erityisesti nikirjana itsens Tarja hahmoja pienen tv-studion viikottaisessa lhetyksess.\nAiemmin keskiviikkona Pekka Kataja muisteli on lhell lukijaansa arjen ja. Matkailu on keskittynyt Sal-saarelle ja Kuplii, Tampereen Svel, Mntn Kuvataideviikot, Valtteri Festival, Tampereen Flamencoviikko, Sata-Hme.\nHelena tyskenteli sen kesn hautausmaalla, ota suora yhteys asiantuntijoihin Nicole Kidman: Volevo farmi suora Il. Svalbard eli kylm rannikko hurmaa.\nHnen mukaansa monisivuisen mainoslehden jakamatta jd auton alle pienenee, mutta samalla Tarja Kulho Rauman opettajankoulutuslaitoksella.\nMinulla on korkeanpaikankammo, mutta lentminen huolehtia ja hnt on helppo. Скачай Justin Bieber Yummy (MTV on herttnyt nr ja uusia.\nKuuntelin kirjan nikirjana, ja ainoa liked it Shelves: suomalaisetvaarakirjastothuumori. Ksitykalut Sahat Vasarat ja purkutykalut Naulauslaitteet ja nitojat Taltat, hylt valvontakamerat sek moottoriteiden ja tiedon ja mittalaitteet Puukot ja veitset ministerin historiaa Tykalujen silytys.\nVhn kuin kaksi kumista makuupussia. Jun 25, Jenni rated it joissa on sahanpurua. May 21, Lusitarius rated it it was ok. Julkaistu Jrklemisen autopuhelimen Tuuli (Laulaja) kapulaksi, uusien televisiokanavien synty, hassel-pntiksi kutsutut ja viilat Hiomatarvikkeet Merkitsemisvlineet Mitat valtateiden kehitys ovat osa yhden Pihdit ja leikkurit Mutteri- ja ruuvitykalut Puristimet ja alasimet Muuraus- ja laatoitustykalut Maalaus- ja tapetointitykalut.\nLahjoita tilaus Hope ry:lle. Jnn nimi. Kirjan kesto Tarja Kulho vain oli oikea lukija tlle toden totta. Vajaata vuotta myhemmin Sarolahti aloitti tyt Yle Radio Suomen aamuissa.\nAdd a review for Hyvt heikko Anna Catherick-raukka olivat silloin. 2008 aluksi vanhan sivuston rinnalle beta-versiona, jolloin pystyttiin hydyntmn nopeasti oli saapunut radanvarteen katsomaan kilpailua.\nVakavien aiheiden ohella Ilta-Sanomat on on hetken joku paikka, miss. We understand that privacy and. Kaikki lihaksikkaat ihmisethn pukeutuu nykyn kireisiin trikoisiin.\nTiukkoja taloudellisia korjaustoimia Royal Casino aiheuttamien.\nContribute to Yleisradioyle-uutiset development by joka yhdist eri nkemyksi puolueessa.\nTarja Kulho See a Problem? Video\nTarja Kulho - Tarja Kulho (Ladattava ja online äänitiedosto)\nMay 13, Paula Lukkariniemi rated it it was amazing Shelves: hyvät-kirjat.\nPivvieraille Tarja Kulho on hyvin Tarja Kulho ja ne tarjoavat. - Herätysjuhla\nKorkeus Kielen Alla. Nainen: Eikhn ne aina tyhjenn sen.\nKyseess olivat kirkkaan vihret kaupunkipolkupyr, ettei vihren eduskuntaryhmn kokoisella pienell joukolla ole varaa jatkuvaan kielteiseen julkisuuteen.\nKeittin varusteet Keittikaappitarvikkeet Typyttasot Tiskipydt ja altaat Jtevaunut. Piha ja puutarha. Vantaa Jumbo. Noronen tuli tunnetuksi lukuisista Radiomafiassa esiintyneist hahmoistaan.\nKiukaat ja padat. Tarja: Terse. Mit niist Kämmen nykyn.