Utajärvi - Lapin yliopisto - University of Lapland - Lapplands universitet\nUtajärvi – tuloksellinen ja innovatiivinen rajaton kunta (Tirku-hanke)\nUtajärven kunta on panostanut poikkeuksellisen vahvasti palvelutoimintansa kehittämiseen ja laadunhallintaan. Kunnassa on rakennettu koko kuntaorganisaatioon ISO-9001 -standardin mukainen toimintajärjestelmä, joka sertifioitiin vuonna 2002. Toimintaympäristössä tapahtuneiden muutosten myötä oli ajankohtaista lähteä edelleen kehittämään nykyistä ISO-järjestelmään pohjautuvaa toimintamallia käynnistämällä kunnan strategiatyöhön kiinteästi kytkeytyvä koulutus- ja kehittämisprojekti, Tirku-projekti.\nTirku-projekti tavoitteena oli kehittää Utajärven kunnan laatuperustainen toiminta- ja johtamismalli, jossa tuloksellista toimintaa tavoiteltiin seuraavien peruslähtökohtien kautta:\n- henkilöstön vaikutusmahdollisuuksien ja osallisuuden korostaminen,\n- palvelutoiminnan organisointi laatuajattelun lähtökohdista,\n- prosessijohtamiseen pohjautuvat johtamismallit,\n- luottamushenkilöiden rooli strategisten linjausten laadinnassa.\nProjektin yhteydessä järjestettiin lähes kolmekymmentä koulutus- ja työpajapäivää, joiden yhteydessä henkilöstö oli kehittämissä muun muassa yksiköidensä asiakaspalautejärjestelmiä.\nYhtenä keskeisenä osana projektia oli kunnan hallintomallin uudistaminen. Luottamushenkilöt kehittivät hallintomallia yhteistyössä johtavien viranhaltijoiden kanssa. Lopputuloksena syntyi hallintomalli, jossa korostuu poliittisten päätöksentekijöiden rooli strategisten linjausten tekijänä ja valmistelijana. Uudistuksen myötä luovuttiin perinteisestä lautakuntamallista niin, että jäljelle jäivät vain lakisääteiset lautakunnat. Lautakuntien tilalle tulivat ns. valmistelutoimielimet, joissa poliittiset päätöksentekijät ovat mukana valmistelemassa laajoja asiakokonaisuuksia. Uusi hallintomalli on herättänyt laajalti kiinnostusta jo valmisteluvaiheessa.


Helsingin yliopiston huippututkijat auttavat etäopetuksen kanssa painivia opettajia ja oppilaita | Helsingin yliopisto\nKuvassa Resarch Centre for Ecological Change ryhmänjohtajia ja tutkijoita; hankkeen vetäjä Tomas Roslin on toinen vasemmalta.\nKuva: Resarch Centre for Ecological Change\nHelsingin yliopiston huippututkijat auttavat etäopetuksen kanssa painivia opettajia ja oppilaita\nKoulujen etäopetukseen tarvitaan kipeästi sopivaa materiaalia. Apuun ehtivät sopivasti Helsingin yliopistossa toimivan Ekologisen muutoksen tutkimuskeskuksen tutkijat, jotka julkistivat juuri uuden verkkopohjaisen opetuspaketin kaikkien koulujen käyttöön.\nKouluissa opettajat ja oppilaat ovat nyt kovilla, koska etäopetusta jatketaan vähintään toukokuun puoleen väliin saakka. Tasokkaista etäopetusmateriaaleista on puutetta.\nVerkkopohjainen opetuspaketti aukeaa uudella monimuotoisuutta tutkimassa -sivustolla, missä Helsingin yliopiston tutkijat kertovat ympäristönmuutoksesta ja siihen liittyvästä tutkimuksesta yläasteen ja lukion oppilaille – ja toki myös muille kiinnostuneille. Sivujen runkona toimii kymmenen lyhyttä, 3–5 minuutin pituista, syksyllä tuotettua videopätkää, joiden ympärille tutkijat ovat rakentaneet runsaan lisäaineiston opetuksen tueksi.\nHankkeen taustalla on Ekologisen muutoksen tutkimuskeskus eli Research Centre for Ecological Change, joka on viiden professorin ja lähes 60 tutkijan osaamiskeskus. Erityisen aktiivisina ovat olleet keskuksen nuoret tutkijatohtorit. Aineistossa hyödynnetään omia tutkimustuloksia ja kerrotaan omista lähestymistavoista. Näin syntyy kuva siitä, miten tutkimus tehdään, kuka sitä tekee ja miten päästään luotettavaan tietoon.\nVerkkosivusto on rakennettu niin, että jokainen osa toimii sekä yksinään että osana laajempaa kokonaisuutta. Jokaisen kappaleen alta löytyy kolmentyyppisiä aineistoja, joiden kautta käyttäjä voi lukea lisää ja tutustua tieteellisiin artikkeleihin kunkin kappaleen tiimoilta, syventyä aiheeseen lisäkysymysten kautta, tai löytää aiheita omiin tutkimuksiin – jotkut isompia, toiset pienempiä. Kaikki osat toimivat sekä luokkahuoneessa että omatoimiseen työskentelyyn.\nOpettajat mukana ideoimassa sisältöjä\n– Pyrimme ratkaisuun, josta olisi eniten hyötyä osana koulujen uutta opetussuunnitelmaa. Tuloksena syntynyt aineisto on saanut lämpimän vastaanoton opettajien keskuudessa, kertoo hankkeen vetäjä professori Tomas Roslin maatalous-metsätieteellisestä tiedekunnasta.\n– Tämä menee ihan kädestä suuhun ja tulee varmasti käyttöön! toteaa hankkeessa avustanut Otaniemen lukion biologian ja maantieteen lehtori Maija Flinkman. Monissa kouluissa alkoi juuri uusi opetusjakso, johon tämä materiaali sopii kuin nenä päähän.\nAivan lähiaikoina aineisto saadaan myös ruotsinkielisten koulujen käyttöön. Käännöksen tekee kirjailijanakin tunnettu Tölö gymnasiumin lehtori Annika Luther – vapaaehtoispohjalta.\n– Kun tutkijat minua lähestyivät suostuin heti, toteaa Luther. Tämähän on kotiinpäin ihan kaikille: tuloksena saan mainion materiaalin omaankin opetukseen.\nLaajemman rahoituksen videoiden tuotantoon ja verkkosivujen pystyttämiseen myönsi Maj ja Tor Nesslingin Säätiö ja verkkosivujen toteutuksesta vastasi web-suunnittelija Janne Koivistoinen.\nUusi opetusmateriaali verkossa


Paypal Rahansiirto | Yle Areena Uutiset\nPayPal ei ole vielä kovin yleinen talletusmenetelmä nettikasinoilla, mutta se on hiljalleen löytämässä tiensä niillekin. Toistaiseksi esimerkiksi luottokortit ja erilaiset nettilompakot, kuten Skrill, ovat yleisempiä maksuvälineitä kasinoilla. PayPal kasino talletusten käsittelyaika on useimmilla kasinoilla erittäin lyhyt, joten rahat ovat pelitilillä käytännössä heti.\nPayPal casino on helppo tunnistaa, sillä yleensä maksutavan logo löytyy sivun alareunasta. PayPal kotiutukset. Kotiutuksien suhteen se on myös nopea ja joustava. Tarkat kotiutussummat riippuvat kasinosta, mutta yleisesti ottaen sen avulla voi kotiuttaa suuriakin summia.\nPaypal Kasinot 2020 – Missä Voin Tallettaa Paypalilla? – Paypal nettilompakko. Paypal nettilompakko mahdollistaa rahansiirtojen tekemisen kasinoille helposti ja nopeasti. Tämä maksumuoto ei ole niin yleinen rahansiirtoihin kuin esim. Skrill– ja Neteller nettilompakot.Nykypäivänä ei itse asiassa kovinkaan monelta kasinolta löydyt edes Paypalin käytön mahdollisuutta rahan siitämiseen pelitilille.\nTavexWise rahansiirto on supernopea ja tarjoaa sinulle asiakaspalvelua kahdeksassa Euroopan maassa. Lähetä rahaa nopeasti ja edullisesti. Voit käyttää rahan lähettämiseen tai vastaanottamiseen tilisiirtoa tai käteistä rahaa. Löydät kaiken, mitä haluat tietää TavexWise rahansiirroista täältä.\nAloita rekisteröimällä rahansiirto netissä. Lue lisää Eazybreak. Eazybreak on matkapuhelimella toimiva, työnantajan tarjoama, kohdennettu maksuväline työsuhde-etujen maksamiseen. Eazybreak mobiilisetelillä voit maksaa verottajan ohjeiden.\nPayPal -rahansiirto nopeammin? | Demi – Aiemmin jos mulle ollaan siirretty PayPal-tilille rahaa, se raha on ilmestynyt sinne joku 2-3 päivää siirron jälkeen. Tietääkö joku kiva, että saako millään konstilla nopeutettua sitä siirtoa? 🙂 Joillekin se kuulemma siirtyy heti.\nSaa Skype-tukea aiheesta Rahansiirto Kaikki tuotteetssa ja pidä yhteyttä kavereihin ja perheenjäseniin missä tahansa.\nMoney (Raha) -tapahtumien hallinta on helppoa paypal.com-sivustossa.Miten hyväksyn maksun ulkomaan valuutassa?Jos saat PayPal.\nRahoituspalveluyritys PayPal on tehnyt sopimuksen luottokorttiyhtiö MasterCardin kanssa, joka mahdollistaa maksamisen myös kaupoissa. Asiasta kertoi ensimmäisenä Wall Street Journal-lehti. PayPal antaa käyttäjien valita luotto- tai debit-kortin välillä jakaa dataa transaktioissa MasterCardin maksujärjestelmien kautta.\nTarvitset Microsoft- ja PayPal-tilin. Jotta voisit lähettää rahaa, sinulla täytyy olla Skypen uusin versio asennettuna Android-matkapuhelimeesi, tablettiisi,\nValitse Rahansiirto, jolloin esiin tulee luettelo maksutapahtumista ja niiden tilasta. Valitsemalla maksutapahtuman voit tarkastella sen.


Hopeatiikeri: toukokuuta 2016\nLähettänyt Dee klo 21.55 2 kommenttia:\nPaljon hahmoja yhdessä ruudussa, tykkään!\n...sä takuulla yllätyt.\nMonsoonin ja Orionin suunnaton kokoero!\nMitäs täällä puuhataan? ( ͡° ͜ʖ ͡°)\nOrion herkistyy (ja näyttää hieman nuorelta\nGiniltä tai Rikiltä toiseksi viimeisessä ruudussa!)\nGiniä ja Daisukea on aina mukavaa nähdä!\nWeedkin osoittaa vähän jo elonmerkkejä.\nEhkä komein taisteluliike ikinä.\nSöpö Shion on söpö! ♥\nSöpö Akamekin on söpö! ♥\nSeuraava osa tulee heinäkuussa!\nLähettänyt Dee klo 20.01 2 kommenttia:\nBlogini lukijat ovat toivoneet lisää haastatteluja ja viimeisimmässä Lukijoiden viikossa oli lisätoiveena, että keräilyvoittoisten haastattelujen ohella voisin tehdä haastattelua ihan vain faneudesta. Utelin sosiaalisen median puolella millaisesta aiheesta ihmiset olisivat kiinnostuneita lukemaan haastatteluja ja yhdeksi selkeäksi kohderyhmäksi tulivat vanhan sukupolven Ginga-fanit. Kiitokset kaikille haastatteluun osallistuneille!\nVastaaja: Äffä / Hanna Mäkinen\n1. Minkä ikäinen olet ja kuinka kauan olet ollut sarjan fani? Miten tutustuit Gingaan?\nTäytän nyt 2016 kesällä 28. Ensi kerran näin Hopeanuolen 5-vuotiaana naapurin lasten luona ja tykästyin sarjaan jo tuolloin. Parin vuoden sisään VHS:t tulivat omaankin hyllyyn. Aktiivisesti olen pyörinyt esimerkiksi netin fanisivuilla jostain vuodesta 2000, mutta sitä ennen fanittanut omatoimisesti.\n2. Onko Ginga menettänyt eeppisyytensä sarjan ollessa nykyään paljon tunnetumpi ja helpommin saatavilla myös suomeksi?\nMielestäni on nimenomaan aika eeppistä, että meillä on näin paljon kaikkea kivaa suomeksi. Asioita, joista ei aikoinaan olisi edes osannut haaveilla. Toki Ginga on ollut useamman vuoden niin kiinteä osa arkielämää, että se on omassa elämässäni vähän arkiintunut. Itse sarja ei kuitenkaan menetä eeppisyyttään koskaan!\n3. Mitä olet jäänyt kaipaamaan ajoilta, jolloin Ginga oli vähemmän tunnettu?\nEn oikeastaan mitään. Se oli aika kurjaa, kun mangat olivat vain japaniksi ja suomiversiosta pois leikattuja kohtauksia näki vain huonolaatuisina koreankielisinä pätkinä jostain netin syövereistä. Haaveilin jo noina aikoina, että Hopeanuoli-mangaa voisi ostaa suomenkielisenä viidellä eurolla Ärrältä – välillä vaikeaa uskoa, että se on nykyisin täyttä todellisuutta!\nPeriaatteessa oli ihan jännää kuulla uusia faktoja, löytää uusia fanituotteita, jne., mutta itse nautin enemmän siitä, että ne ovat helposti ja kohtuuhintaan saatavilla kaikille, jotka Gingasta pitävät.\n4. Miten Ginga-faniuteesi on suhtauduttu näin myöhemmin aikuisiällä?\nIhan kohtalaisen hyvin. Lähipiiriini kuuluu muutenkin esimerkiksi animeharrastajia ja figuurien keräily sun muu tuntuu olevan tämän päivän nuorten aikuisten keskuudessa varsin yleistä. (Auttaa myös, jossei välitä ottaa elämäänsä liian kapeakatseisia ja erilaisuutta ymmärtämättömiä ihmisiä. En jaksa kauheasti kiinnostua sellaisten ihmisten seurasta, joiden mielestä ”normaalius” on jonkinlainen tavoiteltava itseisarvo elämässä. Eläinpehmot ja Hopeanuoli-figuurit oman kodin hyllyssä pitävät tällaiset ikävät ääritavikset mukavasti etäällä yksityiselämästäni.)\nPerhe suhtautuu enimmäkseen asiallisesti, joskin veli ja vanhemmat vähän vinoilevat toisinaan eläintarinaharrastuksestani. Otan sen huumorilla ja keskustelen asiallisesti, jos tähän liittyy jotain pahemman oloisia huolia, kuten jämähtäminen lapsuuteen. (Mm. tässä jonkun aikaa sitten pääsin selittämään, että Pokemon-figuurini ovat nätti sisustuselementti ja palanen omaa henkilöhistoriaani.)\n5. Millaista negatiivista ja/tai positiivista palautetta olet saanut faniudestasi, joka on jäänyt erityisesti mieleen?\nSellaiset humoristiset heitot, kuten ”Ash Kethum ampuu karhuja jousipyssyllä” (serkkuni nähdessään Hopeanuoli-ykköskasetin kannen) ja ”Miks tolla koiralla on tissit?” (rakas veljeni taaperoikäisenä, kun luin Weed-mangaa autossa). Isäni jaksaa myös aina heittää jokaisesta conista, että ”siellä te taas hillutte hännät persuksissa” ja ”elätte Aku Ankan maailmassa” (ööö... lol?)\nTässä hiljan törmäsin eräissä häissä joskus kerran aiemminkin tapaamaani mieheni kaveriin, joka kysyi ”etkös sä ollut se Hopeanuoli-tyyppi?” tai jotain vastaavaa. Onhan se kiva, että jää ihmisten mieliin. :D\nEhkä vähän ikävämpiä kommentteja on tullut kuultua joiltain turreilta (suurin osa suhtautunut kyllä ihan mukavasti), joita jostain ihmeen syystä närkästyttää Ginga-fanien läsnäolo kyseisessä fandomissa, Ginga-hahmoja esittävät fursuitit tai esim. Ginga-juttujen postaaminen turrien Facebook-ryhmiin. En tiedä, minusta kaikkien eläintarinoiden ystävät bronyista Ginga-faneihin ovat tasapuolisesti tervetulleita pörröjen joukkoon. Noin ylipäätään tuommoiset syrjivät asenteet fandomissa kuin fandomissa (tai elämässä yleensä) joutavat mielestäni roskakoppaan. Kaikki ihmiset eivät pysty olemaan parhaita kavereita, mutta yhteisten kivojen asioiden äärellä voisi ainakin yrittää kohdella muita mukavasti ja koittaa tulla toimeen. Kyseessä on kuitenkin kiva vapaa-ajan harrastus. Eikä minkään asian elämässä - ei edes työnteon! - tarvitse olla mitenkään ryppyotsaista. Pyrin ainakin itse omalla toiminnallani edistämään, että jokainen kokee itsensä tervetulleeksi ja viihtyy.\n6. Koska Hopeanuoli on monille vanhemmille faneille se "aito ja alkuperäinen", mitä mieltä olet Takahashin uudemmista sarjoista ja nykyisestä piirtotyylistä verrattuna 80-luvun piirtotyyliin?\nUudistuminen on mukava asia, joskaan Takahashin piirtotyylin kehittyminen ei ole aina mitään yksinomaan silmää miellyttävää. Susiosan ja nykyisen Takahashin lempiteokseni Gamun tienoilla sensein piirtotyyli taisi olla parhaimmillaan. Weedissä olen pitänyt siitä, että pohditaan moraalisia kysymyksiä ja oikeita toimintatapoja, eikä vain mätetä aivottomasti pahiksia turpaan, kuten GNG:ssä. Orionista ja Last Warsista odotan suomijulkaisuja, enkä ole kovin paljoa perehtynyt. Orion vaikuttaa vähän oudolta ja sekavalta saagalta, mutta niin vaikuttivat susiosa ja Weedkin aikanaan. Ehkä se selkenee suomijulkaisun myötä. Last Warsissa ovat kiinnostavasti vastakkain Hopeanuolen ja Akakabuton pojat, mikä on aika hyvä päätösosa saagalle. Odottelen myös mielenkiinnolla, tuleeko tässä kyseeseen jotain moraalisempaa lopputulosta kuin ”tapetaan pahikset”, kun sarjassa on tuotu karhujenkin näkökulmaa esiin ja eräs hahmo periaatteessa mahdollistaisi karhujen ja koirien välisen kommunikaation.\nVanhasta GNG:stä kaipaan susia ja 7:ää unohduksiin jäänyttä Battoogaa. Olisi ollut siistiä nähdä susien jälkeläisiä tekniikoineen jatko-osissa. Olen myös pettynyt siitä, että pisimmän saagan pääpahiksena oli Hougen, kun niin paljon eeppisempiäkin mahdollisuuksia olisi ollut Akakabuton suuria tassunjälkiä täyttämään. Esimerkiksi Gaia tai Kaibutsu miellyttivät päävastuksina itseäni paljon enemmän. Nyt olen kovasti mieltynyt hybridikarhuihin. Tosi mielenkiintoisia pahiksia ja paremmin taustoitettuja kuin randomi jättimäinen Akakabuto maassa, jossa ei pitäisi kovin isoja karhuja normaalisti elellä.\n7. Millaisia huhuja muistat ajoilta, jolloin Gingasta ei ollut vielä yhtä paljon tietoa saatavilla? Mihin huhuihin lankesit uskomaan itsekin?\nBen ja Moss veljeksinä oli ainakin yksi sitkeimmistä huhuista, josta kerrottiin ihan katu-uskottavillakin Ginga-sivustoilla ja pidin sitä itsekin mahdollisena. Tätä oli perusteltu mm. hahmojen samanlaisilla silmien läiskillä, että ne olisi lisätty animeen vinkiksi.\nSitten oli nämä suomianimen aiheuttamat harhaluulot mm. Hyeenan ja Smithin sukupuolesta (en itse kyllä luullut kumpaakaan ikinä nartuksi), Rikin vanhojen haavojen aukeamisesta ja että Gohee olisi oikeasti Daisuken isoisä (tähän uskoin vuosia).\nHopeanuoli-mangasta joku suomensi päähenkilömme veljien ääntelykuplat ja pitkään todella luultiin, että pentujen nimet ovat Hiyan ja Giyan. Tämä oli eri fanisivuilla niin vakuuttavasti selitetty, että pidin tätä itsekin totena.\n8. Miten reagoit alkuperäiseen leikkaamattomaan GNG-animeen nähdessäsi sen ensimmäistä kertaa? Milloin ja miten sait ylipäätään tietää leikkaamattomasta versiosta?\nOlin jo tuota ennen aktiivinen netissä ja mm. osallistuin adressiin, jossa leikkaamatonta toivottiin DVD:lle. Muistan iäti päivän, jolloin se julkaistiin. Menin yksinäni jonottamaan Helsingissä tuolloin olleen asematunnelin Anttilan luo ennen koulupäivän alkua ja sain ostettua boksin ensimmäisenä. (Muita jonottajia ei ollut. Olin vain Harry Potter -fanitukseni puolelta tottunut jonotusilmiöön.) Äitini oli kauhean vihainen, kun olin (omilla rahoillani) ostanut 80 euron DVD-boksin ilman lupaa ja kielsi minua katsomasta sitä. Katsoin ne maratonina, kun äiti ei ollut kotona. Se oli hyvin eeppistä. Muistan mm. itkeneeni, kun Akatora kuoli. Sittemmin näitä on tullut katsottua säännöllisesti läpi. Viimeksi uutena vuotena Hopsu-fanien mökkimiitissä Syötteellä, jossa oli aina aamuisin Gingat pyörimässä aamupalalla.\n9. Miten paljon tietoa oli sarjan oheistuotteista fanituksesi alkuaikoina?\n(Lisäkysymys keräilijöille: Kuinka yleistä keräily oli ja miten helppo tuotteita oli löytää?)\nVHS-kasettien aikakaudella Hopeanuoleen liittyvistä oheistuotteista ei tiedetty yhtään mitään. Se oli jo uutta tietoa, että sarja on tehty Japanissa ja perustuu sarjakuvaan. Muistan, kun japanilaiset Hopeanuoli-mangat olivat kallis oheistuote (omasta ensimmäisestäni maksoin n. 50€ ja niitä myytiin paljon kalliimmallakin). Vasta paljon myöhemmin kuulin, että sarjasta on mm. figuureja. Niiden hankinta oli kuitenkin hyvin vaikeaa, ennen kuin Bemmu avasi kauppansa, jota ovat sitten seuranneet muut yritykset.\nOikeastaan vasta noita aikoja tutustuin ensimmäisiin keräilyä Ginga-harrastaviin fanimiittien myötä. Oma keräilyni taisi alkaa, kun löysin ihan randomisti Weed-mangan englantikäännökset Tennispalatsissa olleesta Kukunor-liikkeestä ja ostin ne luullen niitä Hopeanuoli-mangoiksi. Tuohon aikaan en ollut vielä kuullutkaan koko Weedistä.\n10. Millaisia eroja olet huomannut uuden ja vanhan sukupolven faneissa ja fanituksessa yleisesti?\nIhmiset ovat yksilöitä ja eri ikäisinä erilaisia, olipa aikakausi mikä hyvänsä. En osaa tehdä selvää rajanvetoa ikäpolvien välille Ginga-fanituksessa. Ginga-faneja kun on kaikenikäisiä, on vähän paha edes sanoa, missä kohtaa tuo sukupolvi vaihtuu vai onko meillä jo useampi sukupolvi? VHS-ajan vanhat guppet (joiden nuoremman pään kastiin kuulun itse), GNG-DVD -aikana tullut nyt about 25v kieppeillä oleva sukupolvi, alle ja yli parikymppisten Weed-aikana remmiin tullut sukupolvi ja ihan nuorimmaisena ns. Orion-sukupolvi? Varmaan kohta rupeaa olemaan myös nuorempia faneja, jotka ovat löytäneet sarjan vasta nyt Last Warsin aikakaudella? Mikä noista sitten on uutta ja mikä vanhaa, en tiedä, onko sillä loppupeleissä väliä... Tokihan tämä jorina VHS-kaseteista alkaa olla aikalailla meidän vanhusten höpinää meiningillä ”jonnet ei muista”... ;D\nMinulla on ilo tuntea tosi monenikäisiä Ginga-faneja päälle kolmikymppisistä peruskouluikäisiin. Ne Ginga-nuoret, joita itse tunnen ja olen esim. coneissa tavannut, ovat todella fiksun oloista porukkaa ja hyviä tyyppejä. Ehkä, jos katson 10 vuotta taaksepäin, vastaavan ikäisten Ginga-fanien käytös internetin ihmeellisessä maailmassa taisi olla paljon lapsellisempaa ja esimerkiksi nettihäiriköintiä ilmeni paljon enemmän kuin nykyään. Toki olin tuohon aikaan teini itsekin ja paljon tiukkapipoisempi kuin nykyään. Moni muukin sen ajan ”rellestäjistä” on nykyään aikuistunut ja viisastunut, moni edelleen mukana faniyhteisössä.\nPidän tosi iloisena ja myös tärkeänä asiana faniyhteisön olemassaolon ja jatkuvuuden kannalta, että nuoremmat polvet ovat löytäneet Gingan. Hopeanuoli-yhdistystäkin ajatellen on tärkeää, että saadaan eri-ikäisiä faneja mukaan niin nuoremmat voivat sitten ottaa vastuulleen yhdistyksen jatkuvuuden meidän vanhusten väsähtäessä. Ja sama koskee toki koko fanikuntaa, foorumeita, yms. Ilman aktiivista fanikuntaa saisimme tuskin nauttia sarjan suomijulkaisuista.\nFoorumit lienevät yksi melko selkeä kahtiajakaja. Nykyään Ginga-yhteisön internetpuoli on melkolailla Facebook-painotteista ja foorumit ovat kovasti hiljentyneet 2000-luvun alkupuolen ajoista. Toisaalta fanitus on siirtynyt myös oikean elämän puolelle coneihin ja miitteihin. Kenties nuoremman polven ei tarvitse samalla tapaa piilotella fanitustaan kuin ennen vanhaan, koska Ginga ja muu anime ovat nykyään niin yleinen juttu. Ennen animebuumia taidettiin pitää hieman nolona fanittaa ”jotain piirrettyjä”, joskaan en ole itse jaksanut ikinä piitata semmoisten ahdasmielisten ihmisten mielipiteistä kovinkaan paljoa... Jossain välissä Hopeanuoli-fanitus taisi suorastaan olla muun animebuumin ohessa osa jonkinlaista muoti-ilmiötä, mutta sekin lienee jo vähän hiipunut kulta-ajoistaan...\nJoskus mietin, että ovatko Hopeanuolen suomijulkaisu ja oheistuotteiden helppo saatavuus nuoremmille faneille itsestäänselvyys. Me vanhat guppet muistamme tuon fandomin pula-ajan, jolloin mangapokkarista sai pulittaa parhaimmillaan 100 euroa ja kauempaakin, jolloin sarjan saanti DVD:lle oli pelkkä haave. En tiedä, saako tämä sitten jotkut vanhemmat fanit arvostamaan tätä nykyistä runsaudenpulaa eri tavalla kuin nuoremmat siihen tottuneet? Ainakaan ole huomannut sitä asenteissa tai puheissa.. Samaan tapaan vanhatkin fanit tuntuisivat oppineen pitämään Ginga-tuotteiden saatavuutta itsestäänselvänä asiana ja osaavat olla vaativia siinä kuin nuoremmatkin fanit. Itse pidän tätä tarjonnan jatkuvaa paranemista myönteisenä asiana. Kenties pian voi normikauppaan kävellä ostamaan muitakin Ginga-tuotteita kuin Weed-pokkarin?\nOlen 21 vuotias ja olen ollut ginga fani jo ainakin 13vuoden ajan.\nNäin leikatun hopeanuoli version ensikerran joskus 5vuotiaana mutta 7vuotiaana kaverini lainasi mul hopenauoli 4VHS kasetin ja katsottuani sen piti kirjastosta lainata loput ja katsoa ne uudestaan, siitä fanitukseni lähti liikkeelle hiljakseltaan.\nMuutama vuosi myöhemmin ollessani 10vuotias toinen kaverini lainasi leikkaamattoman hopeanuoli boksin ja tietysti oli pakko kattoo.\nLopulta oli pakko ostaa itsellenikin tuo kyseinen boksi vaikka maksoikin silloin 50e.\nPian tuli Weed DVD boksi ja sekin piti ostaa.\nLopulta löysin gingapedian jossa oli aina pakko käydä lukeen spoilereita jonka ansiosta tutustuin ihmeelliseen mangan maailmaan.\nItseni kohdalla eipä oikeastaan, kivahan se aikoinaan oli kun gingaa alkoi saada täältä suomestakin helpommin, vaikkakin olihan se iso haaste saada gingaa ennen kun ei ulkomailta uskaltanut tilailla.\nJäin kipaamaan sitä kun ei vielä ollut mangaa suomeksi ja välillä netist löysi kuvia joistain ohistuotteista ja oli jo niistä ihan täpinöissäni, samoin kun gingapediaan tuli uusia spoilereita niin tunsin rintani räjähtävän siitä jännityksestä mitä tulee tapahtumaan, nykyään kaikkee löytää niin helpost ettei mikään oikeen yllätä. oheistuotteitakin saa helpommin kuin ennen mutta hinta onkin se toinen asia.\nIhan hyvin, mitä nyt sukulaiset eivät ymmärrä ja pitävät mua täysin outona, no se on heidän ongelmansa, ei minun.\nJos tykkää ja fanittaa jotain niin kaikki ilo on otettava irti aina kun mahdollista.\nPeruskoulussa ollessani 4-9 luokilla, mua ei arvostettu kun piirtelin ja fanitin gingaa, kukaan ei ymmärtänyt, eikä minulla ollut ystäviäkään. Sanottiin vaan et sä mitää piirtää osaa, hopeanuoli on vammasille yms. Se ei kuitenkaan lannistanut mua.\nKaiken sen kurjuuden keskellä ginga oli ainut lohtuni, ginga antoi mulle voimaa jaksaa eteepäin sillä halusin myös tietää et miten se tulee jatkumaan.\nMonet ovat kehuneet miten olen tämän vaikean ajan aikana päässyt eteenpäin gingan ansiosta, enkä ole katunut päivääkään fanittaesani gingaa.\nFanitukseni myötä olen saanut hyviä ystäviä hopeanuoli yhdistyksestä ja siellä on monia jotka arvostavat minua omana itsenäni sekä työni jälkeä mitä olen tehnyt ja olen iloinen että minut otettiin mukaan myös gingaconin coniteaan.\nPiirtotyylin kehitystä on ollut mielenkiintoista seurata vuosien varrella.\nWeedin alkuaikoina se oli vähä oudon oloinen mutta orionin ja last warsin aikana parantunut oman silmääni mieluiseksi 80-luvun tyylin lisäks.\nHopeanuolta oli kivempi lukea sillä siinä oli luonnetta, weed taas oli vähän niinku väkisin väännetty, juoni vain kiertää kehää.\nLast warsissa taas on uutta tulta, sekä aina tulee yllättävii käänteit mm.Bobin että Shionin tapaus.\nUskoin aikoinaan lähes kaikkeen mitä vastaan sattui tulla, vaikka osa niistä ei loppujen lopuksi ollutkaat totta.\nWeed animestakaan en aluksi ollut varma enkä kaikista oheistuotteistakaan mutta näiden varmistuminen paransi haluani tietää ja urkkia lisää tietoa kaikkialta. Tänäpäivänä tiedän yhtä sun toista kun aioinaan tuli selviteltyy ja yhdistettynä nykypäivän uusimpiin tietoihin ni mikään ei enää yllätä\nKaveri kertoi ja lainasi mul ollessani 10v, eli n.11vuot sitte.\nKatsoessani pelkäsin eniten Akaabutoa ja tiettyjä taustamusiikeja sekä harppuunaselkä karhua ja lopputaistelua.\nMutta eipä noi enää pelota lainkaan.\n9. Miten paljon tietoa oli sarjan oheistuotteista fanituksesi alkuaikoina? (Lisäkysymys keräilijöille: Kuinka yleistä keräily oli ja miten helppo tuotteita oli löytää?)\nAlkuaioina oheistuotteista ei löytynyt tai ollut paljonaan tietoa, harvoin tuli vastaan.\nVuosien varrella tietoa alkoi tulla pikkuhiljaa vastaan ja nykyään löytää tietoa kaikesta.\nKeräily oli todella vaikeaa kun tuotteita ei ollut suomessa paljonaan saatavilla ja nekin mitä oli, niin hinnatkin saattoi olla aika suolaisia.\nToisin sanoen ne joilla oli varaa niin ostamien oli semi helppoa. Ulkomailta tilaaminen olikin liian iso haasteitselleni että tyydyin ostamaan vain suomesta.\nNykyään osan tuotteiden hinnat on laskenu roimasti mutta joidenkin tuotteiden mm.vanhimpien, harvinaisimpien, vaikeasti saatavien sekä halutuimpien hinnat on nousussa.\nOlen huomannut että uusi sukupolvi ostaa kaikkea jos halvalla saavat sekä piirtävät paljon ginga hahmoja, monet piirtävät suoraan mallista, osa piirtää alkuperäsen kuvan päälle, osa piirtää paperille läpi.\nUusi sukupolvi ei edes tiedä kaikkia ginga saagoja saati muita takahashin tuotantoa vielä mm. shiroi senshi yamato, lassie, byakuren no fang, orion ja last wars on semmoisia että monet ei tiedä mitä ne on.\nEikä kaikki välttämättä edes kohtele tuotteitaan kuin kukkaa kämmenellä niin kuin vanhempi sukupolvi jotka osaavat arvostaa tuotteidensa rahallista arvoa sekä joillakin on myös tunnearvoa.\nVanha sukupolvi on enimmäkseen kiintynyt 80-luvun hopanuoleen ja vain sen oheistuotteisiin kun taas osa kerää kaikkea mahdollista maitopullonkorkeista ja pehmoihin hinnasta välittämättä, toki monet katsoo sitä hintaakin et ostaako tolla kun on myyty tolla ja tolla hinnal.\nMonet uudesta polvesta eivät ole edes perehtyneen oheistuotteiden hintoihin vaan olettavat et ne on halpoja, mutta monet ovat myös pettyneet kun hinnat on korkeita eikä ole varaa ostaa. Tämä ei kuitenkaan päde kaikkiin nuoriin, on niitä nuoria joilla on varttuneempien fanien tietoja taustalla ja ymmärtävät tuotteiden rahallisen arvon.\nFanitus näkyy myös tapahtumissa uuden ja vanhan sukupolven välil erilailla. Uusi polvi on vähän hajanaisempaa eivätkä oikein tiedä mitä tehdä kun törmäävät meihin vanhempiin konkareihin. Vanhemmas polves on tyyliin kaikki tuntee kaikki, ei ny ihan kaikkii mut suurin osa ni me toimitaan esimerkkeinä uudelle polvelle.\nOlen 28v, Ginga- fanina olen ollut 24 vuotta. Ensikosketukseni sarjaan tapahtui perhepäivähoidossa. Eräs ystäväni oli tuonut hoitoon mukanaan Hopeanuoli 2 VHS- kasetin, jota saimme katsoa porukalla. Pieni 4v tyttö ihastui oitis tarinaan koirista jotka taistelevat oikeudenmukaisuuden ja rauhan puolesta. Tuosta hetkestä eteenpäin rakkauteni kyseistä animea kohtaan on vain vahvistunut vuosien myötä.\nGinga ei ole missään vaiheessa menettänyt loistokkuuttaan, päin vastoin. On sydäntä lämmittävää nähdä niin nuorten kuin vanhojenkin intoilevan sarjasta joka vei omankin sydämeni jo vuosikymmeniä sitten. Lisäksi oheistuotteiden parempi saatavuus on mahdollistanut oman keräilyharrastukseni aloittamisen, aiemmin oheis- ja fanituotteiden löytäminen oli lähestulkoon mahdotonta.\nMangan suomentaminen oli oikea jymyjuttu, sillä mikä voisi olla mahtavampaa kuin pystyä lukemaan rakastamaansa mangaa omalla äidinkielellä, varsinkin kun Japani ei ainakaan allekirjoittaneelta luonnistu.\nEhkä sitä, että ennen muihin sarjan faneihin törmääminen oli melko harvinaista. Toisen fanin kohtaaminen oli monin verroin upeampaa, sillä vaikka moni oli kyllä joko kuullut animesta tai vähintään nähnyt sen, harva sai sarjasta samalla tavalla ”kiksejä” kuten itse sain. Varsinaisia faniksi tunnustautuvia en ainakaan omassa lapsuudessani usein tavannut.\nJotkut kiusoittelevat siteeraamalla jo klassikoksi muodostunutta youtube- pätkää (Hopeanuoli-Perkele), mutta naureskelen mukana koska pätkä on minunkin mielestäni hauska. :D Selässä oleva tatuointini on loistava keskustelunaloittaja, sillä se paljastaa faniuden ilman sanomistakin. Negatiivista suhtautumista en ole osakseni saanut, sillä jos joku jaksaa jotain kommentoida se on yleensä luokkaa ”ihan mielettömän hieno tatuointi, hopeanuoli on paras!”. :D Eikä minua haittaa vaikka joku minua nolona pitäisikin, sillä sarja on ollut elämässäni kauemmin kuin jaksan muistaa, sitä tosiasiaa ei mikään voi pyyhkiä pois tai himmentää.\nSelkätatuoinnistani olen saanut paljon positiivista ja mieleenpainuvaa palautetta. Hienointa mitä minulle on koskaan sanottu, on ”Vau, melkoista omistautumista sarjaa kohtaan, arvostan!”.\nWeed on piirtotyyliltään hyvää ja tarinakin mangan alkupuolen osalta uutta ja raikasta, mutta tarina alkaa polkemaan paikallaan ja toistamaan itseään melko nopeasti. Animesta minulla ei ole juurikaan mitään hyvää sanottavaa, animointi on parhaimmillaankin kamalaa kuraa. En pysty vieläkään käsittämään miten lähes 30v sitten käsin piirtämällä on saatu parempaa jälkeä aikaan kuin nykyisin tietokoneanimaatiolla. Toki Ginissäkin on omat ongelmansa koirien anatomian suhteen, mutta Weedin kohdalla tuntuu siltä että kourallinen sokeita ja kädettömiä apinoitakin olisi osannut tehdä koirien anatomian ja liikkeet paremmin. Orioniin en ole vielä päässyt tutustumaan joten siitä en pysty mielipidettä muodostamaan\nEn muista kuulleeni varsinaisia huhuja liittyen Gingaan, muutoin kuin leikattujen VHS- versioiden osalta. Liikkui paljon spekulaatioita liittyen Rikin kuolemaan, siitä miten täysissä hengen ja ruumiin voimissa oleva Riki makaakin hetkeä myöhemmin maassa, yltäpäältä veressä ja kuolemaisillaan. Uskoin (paremman vaihtoehdon puutteessa) isompien lasten spekulaatiot siitä, että Rikin vanhat haavat vain ykskaks aukesivat kaikki yhdellä kertaa. Totuuden paljastuttua Rikin kohtalo oli vieläkin surullisempi.\nKuulin leikkaamattoman version mahdollisesta ilmestymisestä ensimmäisen kerran ystävältäni. Meillä ei tuolloin ollut kotona konetta, saatikka Internetiä, joten kaiken informaation saaminen oli muiden fanien varassa. Hankin leikkaamattoman version samana päivänä kun se ilmestyi kauppoihin. Silloin sitä oli uskomattoman vaikea löytää mistään.\nOlin hirvittävän innoissani saadessani vihdoin vastauksen moniin vuosikausia askarruttaneisiin kysymyksiin, mitä oikeasti tapahtui niissä kohdissa jotka oltiin leikattu pois? Vihdoin niihin saatiin vastaus. Olin viikkotolkulla kikseissä leikkaamattoman version näkemisestä, mainostin sitä ihan kaikille. :D\nMelko olemattomasti. Kasvoin melkoisessa informaatio- pimennossa, sillä tietokonetta ja Internetiä meillä ei ollut kuin vasta 2000- luvun alussa. Samaisesta syystä oheistuotteiden keräilyn aloitin vasta n. 7 vuotta sitten.\nVanhan sukupolven fanit suosivat lähes poikkeuksetta GNG- sarjaa ja sen hahmoja, uudemmat fanit GDW- sarjaa ja sen hahmoja. Se on tietenkin täysin ymmärrettävää; se sarja minkä parissa on itse kasvanut on aina se tärkein ja parhain.\nFanituksessa itsessään suurin ero on ehkä siinä, että uuden sukupolven faneille kaikki mahdollinen tieto hahmoista, tarinoista, sivutarinoista jne. on ollut saatavilla aina. Sama koskee myös oheistuotteita ja mangoja. Kaikki on helposti saatavilla ja tekee nykypäivän fanittamisesta ja oheistuotteiden saatavuudesta, voisiko sanoa ”helpompaa”. Esimerkkinä käytän itseäni. Minua sykähdyttää vieläkin nähdä vanhoja Hopeanuoli- kasetteja myytävänä jossain. Muistan vieläkin sen ajan kun niidenkin hankkiminen oli hankalaa. :D\nFanikunnan ja sarjan tunnettuuden kasvaminen on hieno asia, yhä useampi on löytänyt Hopeanuolen ja saanut kokea sen saman ainutlaatuisen tunteen kuin minäkin monta vuotta aikaisemmin. Sarjalla ei voi koskaan olla liikaa faneja. J\n26-vuotias mies, fanittanut ensimmäiseltä luokalta lähtien. Silloinen luokkakaveri kutsui katsomaan ”piirrettyä jossa on karhuja”. Karhuihin keskittyvä myyntipuhe oli mainio valinta, sillä olen aina ollut kiinnostunut kyseisitä, hienoista eläimistä.\nUskon ettei Gingan eeppisyys ei katoa mihinkään meillä, joille sillä on vahva nostalgia-arvo. On toki mahdollista että nuoremmat sukupolvet eivät pääse kokemaan sen eeppisyyttä aivan samassa mitassa materiaalin helpon saatavuuden vuoksi. Tämä siis ihan mututuntumalla spekuloituna, olen mielelläni väärässä.\nKyllähän siinä tietysti oma hohtonsa oli, että kyseessä oli vähän pienempien piirien juttu ja aiheesta tietoa kaivaakseen joutui näkemään vähän vaivaa. Toisaalta koko ikäluokkani tuntuu edes joskus nähneen niitä legendaarisia suomi-dubbeja, joten ainakin omassa viiteryhmässäni se oli hyvin tunnettu.\nMainitsemani nostalgia-arvon alleviivaus tulee yleensä ensimmäisenä vastaan. Kaiken kaikkiaan suhtautuminen on yleensä positiivista. Jotkut saattavat ihmetellä että ”miten sää vieläkin jaksat innostua”, mutta ihan positiivisella pohjavireellä naljailua sekin on.\nVuosien varrella on ollut hienoa huomata, kuinka lähes tuntemattomien ihmisten välille voi syntyä linkki yhteisen fanituksen kohteen kautta. Pieni huomio Gingaan liittyvästä sivulauseesta voi toimia laukaisutekijänä elinikäiselle ystävyydelle. Negatiivista palautetta en muista kohdanneeni – tai sitten minua ei vain ole kiinnostanut.\nOlen Ginga-fanina sikäli vähän rajoittunut, etten ainakaan toistaiseksi ole ihan loputtomasti perustanut jatko-osista ja kosketuspinta niihin on jäänyt Hopeanuolta ohuemmaksi. Tämän vuoksi minulla on aika vähän annettavaa Ginga-fanituksesta keskustelemiseen muun kuin Ginga Nagareboshi Ginin osalta.\nUudemmissa sarjoissa esiintyy kyllä hienoja hahmoja ja aikoinaan olin kovinkin innoissani tarinan jatkamisesta. Vanhojen suosikkihahmojen kuoliaaksi kiduttaminen (esim. John) kuitenkin on ollut vähän vaikea pala nieltäväksi, vaikka kun Hopeanuolen bushido-hengessä mennään, niin vanhojen hahmojen poistuminen taistelun kautta on myös positiivinen asia. Samoin oli esimerkiksi hieman tympeää seurata, miten tanskandoggi piskilaumoineen kyykyttää porukkaa, joka pisti aikoinaan karhuja nöyräksi. Ymmärrän kyllä tavallaan esimerkiksi monien kannattamaa näkemystä Hougenista sarjojen parhaana pahiksena, mutta kyllä vanhassa kunnon Akakabutossa oli kauhuelementtiä hieman toisella tapaa. Uudemmilla osilla on ansionsa, mutta ainakaan vielä en ole löytänyt uskottavaa haastajaa aidolle ja alkuperäiselle. Ehkä sitä joskus vielä innostuu syvemmin. The Last Wars voisi kyllä olla tsekkaamisen arvoinen, siinä kun ilmeisesti palataan juurille aika vahvasti.\nWeedista tehty anime oli sen verran huonosti toteutettu verrattuna Hopeanuoleen, että hivenen pelottaa uusien animesovitusten osalta. Jälleen kerran toivon olevani väärässä!\nNäitä olisi paljon kun muistelisi tarkkaan… Varsinkin ne suomi-dubit kun jättivät naurettavan paljon kysymyksiä auki. Muistan meidän kaveriporukalla kehitelleen erilaisia teorioita eri hahmojen kohtaloista. Rikin kuolema esimerkiksi johtui siitä että Akakabuto kaatui kuollessaan hauvaraukan päälle ja sen sellaista pienissä päissä pähkäiltyä. Benizakuran ja Akatoran kuolemaa kun ei näytetty, niin uskottelimme itsellemme niiden olevan edelleen elossa. Huhuihin emme tainneet suuremmin langeta, vaan pidimme kiinni omista teorioistamme – oli niissä sitten järkeä tai ei.\nSamainen kaveri joka aikoinaan sarjan minulle esitteli, kertoi vuosia myöhemmin törmänneensä tällaiseen jossain ja ostaneensa sen saman tien. Änkesin luonnollisesti samana päivänä kaverin vanhemmille katsomaan vastauksia kaikkiin niihin kysymyksiin, joita leikattu versio oli jättänyt. Tuntui kuin taivas olisi auennut, näin kornin kliseisesti ilmaistuna. Nähtyäni sen ymmärsin myös, miksi brutaaleinta materiaalia oli päädytty siivoamaan pois. Eihän niitä leikattuja ole enää sen jälkeen oikein pystynyt katsomaankaan. ”Nuo kolme koiraa eivät pelkää mitään. Siksi ne ovat niin pelkäämättömiä”, ynnä muut klassikkolausahdukset tuli aikoinaan katseltua niin syvälle selkärankaan, että ne pysyvät siellä kyllä ilman kertaamistakin….\nEn ollut itse ollut kummoinen keräilijä, mutta keräily on taatusti ollut haastavaa tuolloin. Internet teki vasta tuloaan ja legendat kertoivat naapurikylän pojista, joilla oli vaikkapa joku yksittäinen tarra tai juliste hallussaan ja jo se tuntui aivan ihmeelliseltä. Maailma on muuttunut ja hyvä niin.\nFanituksen ”runko” lienee hyvin samanlaista, vaikka materiaalin määrä ja saatavuus on aivan eri tasolla kuin se silloin joskus omassa nuoruudessani (vähän jääkauden jälkeen) oli. Samat hahmot ovat edelleen suosittuja ja Hopeanuoli tuntuu sarjana ikääntyneen loistavasti. Terveisiä vaan tuoreemmalle polvelle että pitävät hommaa pystyssä ja tutustuttavat uudet vuosikerrat Gingan maailmaan!\nOlen 30 ja sarjaa fanittanut 7-vuotiaasta asti. Tutustuin Gingaan silloisen luokkakaverini kautta, joka näytti 3 ensimmäistö vhs-kasettia minulle.\nEi minusta. Muistan vieläkin sen fiiliksen 15-vuotiaana, kun kaverini oli löytänyt hopeanuoli.fi -sivut ja sain tietää, että videot ovat leikattuja ja että sarja on tehty mangan pohjalta. Luonnollisesti halusin tietää enemmän ja mielestäni eeppisyys on pysynyt samalla tasolla. Ellei jopa korostunut.\nEhkä se mystinen fiilis, kun vhs-kasetteja katseli eikä ollut suurempaa tietoa Gingasta, kuin 4 kasettia ja oli palava halu tietää lisää tästä jännittävästä koirasarjasta.\nEipä mitenkään kummemmin. En ainakaan ole huomannut muuta, kuin että Ginga on yhdistävä puheenaihe.\nEn ole juurikaan saanut palautetta faniudestani. En suuremmin pidä ääntä faniudestani, mutta mietin aina uutta pokkaria ostaessani, että mitäköhän kassalla oleva henkilö mahtaa ajatella, kun aikuinen nainen ostaa söpöistä (kannen perusteella) koirista kertovaa sarjakuvaa.\nItselleni ainakin Hopeanuoli on se tärkein. Toki ostan ja luen kaiken suomennetun Gingaan liittyvät julkaisut sekä ostanut ja katsonut Weed animen. Mutta ei vain ole Hopeanuolen voittanutta. Ehkäpä se juju piilee juuri siinä, että Hopeanuoli on ollut paljon kauemmin elämässäni, kuin esimerkiksi Weed. Ja Hopeanuolestahan kaikki lähti.\nMinusta Takahashin tyyli on mennyt huonompaan suuntaan. Liian pelkistettyjä ja pentumaisen näköisiä. Mutta ei se häiritse liikaa. Silti nautin eniten vanhasta tyylistä.\nEn muista mitään huhuja. Toki oli hopeanuoli-foorumilla spekulointeja ja arvuutteluja ja sellaista, mutta en muistaisi mitään huhuja.\nKuten tuolla aiemmin mainitsinkin, sain leikkaamattomasta GNG:stä tietää Hopeanuoli.fi -sivujen kautta. Ja se oli mind blown -fiilis se! Olin ällikällä lyöty! Ja kun vihdoin näin leikkaamattoman version, sain vastauksia vihdoin niihin aukkoihin, jotka leikatut olivat jättääneet. Varsinkin taistelussa Akakabutoa vastaan ja Rikin kuolema. Olin niin haltioituneessa tilassa katsoessani sarjaa ja parasta oli, että alkuperäinen ääniraita sekä tekstitykset!\nTietoa ei ollut sitten yhtään. En itse ainakaan tiennyt tuon taivaallista fanituotteista silloin. Oheistuotteista taisin ensimmäisen kerran kuulla vasta joskus 2002\nTuntuu, että monelle uudemman sukupolven faneissa Weed on se "the juttu" (liittyen varmasti animen suomijulkaisun, ainakin näin otaksun). Voin olla väärässäkin. Mutta minä en ainakaan ole mitään suuria eriäväisyyksiä huomannut, muuta kuin, että vanhempi sukupolvi on hieman hillitympää ja nuorempi sukupolvi räiskyvämpää sorttia. He tuovat julki fanitustaan aktiivisemmin fanitaiteen suhteen jne.\n32v ja noin 26v fanittanut. Jos oikein muistan niin serkullani oli yksi kasetti ja sitten piti meillekkin hommata.\nEi. Edelleen yksi parhaita mitä nähnyt.\nNo jotkut ihmettelee yleensäkkin että miks katon piirrettyjä :) Vastaan et koska tykkään\nParas oli ehkä intissä kun yhtäkkiä eräs mainitsi hopeanuolen ja siihen tuli mukaan noin 20 henkilöä :)\nAnimessa tietyllä tavalla parempi mutta siinä vanhassa oli huvittavia ne virheet. Mangassa taas nämä hahmojen nyrkeillä hakkaamiset tai muulla saa nauramaan aina :)\nEttä mitä tapuhtui niitten kohtauksien välillä ja mitä hahmoja kuoli jne.\nInnoissani näkee kaiken :) Varmaankin netistä luin :)\nEi mitään muistaakseni\nEhkä se että nykyään porukka pukeutuu hahmoiksi,saanut enemmän huomiota musikaalin avulla ja oman tapahtumankin,myöskin tunnarista tullut covereita youtubeen :)\nHeinäkuussa täytän 25. Tarkkaa ajankohtaa fanituksen alulle on hankala sanoa, mutta varmaan siinä kuuden vuoden iässä syttyi kipinä Hopeanuolelle, jonka VHS-kasetteja vaadin vuokrattavaksi vähän väliä.\nOn. Ennen suomennoksia mangaa saattoi nähdä vain rajatun määrän japaniksi eri nettisivuilla, eikä niistä ymmärtänyt yhtään mitään, mutta kuvat olivat eeppisen hienoja. Ja upeaa kuvitusta ainakin Hopeanuolessa yhä on, sen sijaan Weedin kuvituksesta alkupuolen jälkeen en ole juuri välittänyt, vaikka kyllä se kelpaa. Tarinankerronnassa Takahashi on hyvin kömpelö ja joko hutaisee jonkin juonenkäänteen läpi sen kaikkia mahdollisuuksia hyväksikäyttämättä, tai sitten pitkittää juonta aivan liikaa juoksuttamalla koiria ympäriinsä ja tekemällä taisteluista loppumattoman tuntuisia. Hahmokaarti on liian laaja ja vain harvoihin hahmoihin tutustutaan kunnolla. Mielelläni luen yhä hänen tuotantoaan ja aion ostaa kaiken suomennetun, ja Hopeanuoli sekä mangana että animena on huikea mestariteos (lukuun ottamatta sitä susisaagaa), mutta se tietty Takahashin palvonta on minusta kadonnut.\nKaikkia niitä suomalaisia fanisivuja, joita tuntui olevan joka toisella fanilla ja melkein kaikissa pyöri samoja screenshotteja. Joillakin sivuilla, kuten hopeanuoli.com ja Kipsun hopsusivuilla oli harvinaisempaa materiaalia, kuten mangasivuja tai poistettuja kohtauksia, joiden näkeminen kutitteli pieniä aivojani. Nykyään on onneksi nettisivujen sijaan paljon Ginga-blogeja, joiden seuraaminenkin on helpompaa.\nEi ainakaan negatiivisesti. Tiedän monia aikuisia, jotka eivät ole sarjan varsinaisia faneja ja joita ei ikinä tule näkymään foorumeilla, mutta jotka ovat katsoneet animen aikuisinakin useamman kerran.\nEn muista mitään erityistä kehumista tai haukkumista. Haukkumista en ainakaan. Ginga on oikeasti hyvin mainstream sarja, vaikka sillä onkin kulttimainen seuraajakunta. Meidän ala-asteella opettaja monesti laittoi Hopeanuolta päälle jos ei ollut muuta tekemistä. Tuttavapiirissäni varmaan kaikki ovat jotenkin altistuneet Hopeanuolelle.\nHuoh, no erohan on ihan perseestä. Takahashin tyyli oli mielestäni parhaimmillaan susisaagan aikana, jolloin viivatyöskentely oli erittäin tarkkaa, mutta samalla siinä oli mukana paljon raivoisaa tunteenpaloa. Nykyään Takahashin jälki on kuin parodiaksi vedettyä hänen vanhoista töistään, koirilla on pallopäät, turkkia ei akitoilla ja sen tyyppisillä koirilla näytä olevan lainkaan, asennot ovat jäykkiä ja kaikki eläimet näyttävät koirilta. "Holy shit!" reaktiota aiheuttavia eeppisiä paneeleita esiintyy yhä harvemmin. Kyllähän tätä piirrosjälkeä yhä kattelee, mutta vanhaan verrattuna nykyinen on hyvin turvallisen ja laimennetun näköistä.\nGinin sisaruksille oli keksitty ääniefektien perusteella nimet. Tämä nyt ei ole mikään huhu, mutta ensimmäistä kertaa leikkaamatonta animea katsoessani koirat puhuivat jatkuvasti Akakabuton linnakkeesta ja pysäytyskuvissa näytettiin monesti raivaroivaa Akakabutoa lymyilemässä randomin talon yläpuolella. Siispä mietin onko poistetuissa kohtauksissa Akakabuto linnoittautunut johonkin ihmisten kartanoon tms.\nMuistan ostaneeni leikkaamattoman Seinäjoelta (törkyhintaan) ja malttamattomana odottaneeni pääseväni kotiin katsomaan sitä. Samaten oli myös Weedin kanssa, ensimmäisen DVD:n ostin Seinäjoelta, mutta olin siellä sukuloimassa ja kesti monta kiduttavaa päivää kunnes pääsin katsomaan sitä. Toinen näistä oli karvas pettymys pitkän odotuksen jälkeen.\nAika vähän, tai ainakaan itse en muista lukeneeni paljoa oheistuotteista. Hopeanuolen maalaamattomista figuureista oli jonkun verran kuvia, muuta en muista.\nEn osaa sanoa. Oletusarvona voi varmaan pitää vanhojen fanien olevan fanaattisempina, koska he ovat vuosikausia roikkuneet mukana näkemättä kaikkea materiaalia. Poikkeuksia suuntaan tai toiseen tietty on.\nOlen 23-vuotias. Vanhempieni mukaan olen ollut sarjan fani 2-vuotiaasta saakka eli näin äkkiseltään laskettuna peräti 21 vuotta! Tutustuin Gingaan mummolassani. Siellä enollani oli iso kokoelma eri piirrettyjä VHS:inä, joista yksi oli tietysti Hopeanuolen 3 ja 4 videot. Vaikka enoni VHS kokoelmassa oli paljon muitakin hyviä piirrettyjä, mm. vanhaa Viidakkokirjaa, oli Hopeanuoli silti ehdoton suosikkini, enkä oikeastaan muuta suostunut katsomaan. Enoni ei omistanut sarjan kahta ensimmäistä VHS nauhaa, joten niiden katsominen jäi pitkälle ala-asteen alkuun. Näin itse asiassa Hopeanuolen vähän väärinpäin. Näin ensin 4, sitten 3 ja vasta myöhemmin 1 ja 2 videot. 4 on noista neljästä edelleen suosikkini, sillä siinä on suosikkihahmoni ja paras ääninäyttely.\nEi mielestäni. Toki sarjasta puuttuu tietynlainen mystisyys kuin mitä oli ennen sarjan japaninkielisten versioiden kääntämistä. Nykyään kaikki tieto on saatavilla, eikä spekuloinnin aiheita pääse syntymään. Voisi sanoa, että sarjasta tiedetään lähestulkoon kaikki lukuunottamatta Orionia yksityiskohtineen ja uusimpia sarjaan liittyviä tarinoita.\nEdellä mainittua mystisyyttä. Koska leikkaamattomasta versiosta ei tiedetty mitään, oli hauskaa kehitellä ja spekuloida GNG:n suomidubin juoniaukkoja. Tuolloin keksittiin myös itse kaikenlaisia jatko-osia Hopeanuolelle, sillä Weed ei ollut vielä tuolloin olemassakaan. Noihin aikoihin kirjoiteltiin paljon fanitarinoita erityisesti Ginin sisaruksista ja leikittiin.\nVanhempani toisinaan myhäilevät, miten tämä sarja on edelleenkin suosikkini kaikkien vuosien jälkeen. Kukaan ei ole ainakaan koskaan sanonut mitään negatiivista, sillä ystäväpiiristäni löytyy paljon enemmän tai vähemmän gingafaneja, joiden kanssa voin jakaa tämän harrastuksen.\nIsäni ei ollut kovin mielissään kuullessaan hinnan, jonka maksoin isosta Weed pehmostani (350e). Nyt ei tule mitään sen kummoisempaa mieleen. Positiivista palautetta olen saanut blogistani noin yleisesti.\nMinä kuulun visusti näihin "GNG on paras koska se oli ensimmäinen" -faneihin. Eli toisin sanoen, pidän paljon enemmän Takahashin 80-luvun piirtotyylistä, sillä siinä oli enemmän yksityiskohtia ja tiettyä "rosoisuutta", jota taas nykyisessä tyylissä ei enää ole. Koirat ovat nykyään hyvin pallomaisia ja liian huolitellusti piirrettyjä minun makuuni. Ne eivät tunnu enää niin realistisilta kuin GNG mangassa.\nUusissa sarjoissa ei tunnu olevan enää niin suurta potkua kuin Hopeanuolessa. Sama idea toistuu, mutta hahmot vaihtuvat ja niitä tulee kaksinkertainen määrä lisää koko ajan. Toisaalta taas esimerkiksi Weedissä käsitellään paljon ajankohtaisempia aiheita, esimerkiksi eläinten kaltoin kohtelu on tänä päivänä pinnalla oleva tärkeä asia. Weed on sarjana hyvin pitkäveteinen, sillä mielestäni 60 osaa on yhdelle sarjalle aivan liian pitkä ja siinä on paljon saagoja, kun taas Hopeanuolessa niitä oli vain kaksi. Orioniin en ole ehtinyt paljoa tutustua, mutta kuvalukemalla idea vaikuttaa hyvin samankaltaiselta Weedin kanssa. Sen sijaan The Last Wars vaikuttaa hyvällä tavalla erilaiselta ja mielenkiintoiselta, eikä se vaikuta toistavan samaa kaavaa Weedin ja Orionin kanssa. Vaikka kritisoinkin Weediä sarjana hyvin paljon huonommaksi kuin GNG, pidän siitä silti, sillä siinäkin on omat hienoutensa, jota taas GNG:ssä ei välttämättä ole.\nMinä en koskaan uskonut Hopeanuolen viidenteen osaan, josta puhuttiin paljon. Kuvittelin tuolloin tietäväni Hopeanuolesta ihan kaiken, vaikken tiennyt oikeastaan mitään yhtään sen enempää kuin muutkaan. En tiedä, miksi en siihen uskonut, mutta en vain uskonut. En aluksi meinannut uskoa sitäkään, että Hopeanuolella on poika, jonka nimi on Weed. Kun asian varmistin netistä, olin ällikällä lyöty ja söin hattuni.\nLisäksi luulin susien olevan Akakabuto -saagassa mukana, enkä tajunnut, että ne olivatkin ihan oma saagansa. Luulin myös Pink Dragonin olevan narttu, kuten monet muutkin ennen mangan suomentamista. Lisäksi tietty näitä perus väärinkäsityksiä, kuten se, että Gohee olisi Daisuken isoisä, Madara olisi naaraskarhu jne.\nLuin leikkaamattomasta versiosta aikanaan netistä ja latasin kaikki leikatut osat koneelleni eräältä animesivustolta. Olin todella hämmentynyt, mutta samalla innoissani. Muistan, että leikkaamattoman version ilmestyttyä suomeksi, maksoi kyseinen DVD boksi Anttilassa 100e ja tuolloin sen ostaminen ei ollut mahdollista mitenkään. Kaverini isäpuoli sai kuitenkin imutettua sen netistä ja katsoimme leikatut osat yhdessä innoissamme. Ostin leikkamattoman boksin lopulta parin vuoden kuluttua 50 euron hintaan, mutta nykyiseltäänhän tuon hinta ei ole paljon mitään, olisiko edes paria kymppiä.\nEnnen internettiä oheistuotteista ei ollut MITÄÄN tietoa. Oltiin siinä uskossa, että Hopeanuoli on vain random sarja, josta ei tiedetä missään mitään. Oli aikamoinen yllätys, kun netissä sain tietää Japanissa myytävistä pehmoleluista, eikä niitä muistaakseni kukaan vielä tuolloin myynyt Suomessa. Tämän jälkeen fanitukseeni tuli iso katko ylä-asteella vuonna 2007 (tosin ginga oli mukana omissa tarinoissani paljon, en vain käynyt aiheeseen liittyvillä sivuilla) ja palasin gingapiireihin takaisin vuonna 2011 tai 2012 ja tällöin kaikki oli muuttunut tyystin. Gingatuotteita myytiin netissä pilvin pimein ja tieto sarjasta oli lisääntynyt todella paljon. Nykyään kadun suuresti tuota isoa välihyppyä, sillä olisin hirveästi halunnut olla mukana näkemässä gingan nousun ja kaiken sen hullunmylyn oheistuotteista yms.\nVanhat fanit vaikuttavat olevan vannoutuneita GNG:n kannattajia ja heistä löytyy paljon keräilijöitä. Monet ovat olleet faneja lapsesta saakka kuten minäkin ja heitä on paljon mukana foorumeilla ja yhdistystoiminnassa. Uudet fanit sen sijaan ovat selkeästi WEED -faneja. He piirtävät paljon ja ovat ehkä paljon innokkaampia kaikesta uudesta vanhoihin faneihin verrattuna.\nLähettänyt Dee klo 13.42 1 kommentti:


Neuletakki edestä avoin malli\nKäytössä mukavan tuntuista villasekoitetta\nNeuletakki, vyötäröä korostava malli, pitkät hihat.\nNeuletakkiMateriaali: 50% polyakryylia/50% villaa (merino)\nNeuletakki is rated\t3.0 out of 5 by 2.\tRated 1 out of 5 by sirkka34 from\tPettymys valitettavasti.\tSain takin viikko sitten ja jouduin toteamaan että malli ei ollut kovin onnistunut. Mahdoton käyttää joten annoin eteenpäin.\tDate published: 2016-02-02\tRated 5 out of 5 by mali 54 from\tHyvä laatuinen siisti neuletakki\tHain juuri tätä mallia olevaa takkia,hyvä pituus sopii housujen kanssa\tDate published: 2015-12-04\t2016-07-11T06:50CST\tbvseo_cps, prod_bvrr, vn_cps_3.3.0\tcp_1, bvpage1\tco_hasreviews, tv_0, tr_2\tloc_fi_FI, sid_755116, PRD, sort_mostRecent\tclientName_klingel\tbvseo-cps-GZIP


RitaRilla -ompele itse hauskuuksia lapsille - Minityyli.fi\nRitaRilla -ompele itse hauskuuksia lapsille\nHaluaisitko ommella itse kivoja leluja lapsille, mutta et osaa? Helposti alkuun pääset valmiilla pakkauksella, joka sisältää kaiken tarvittavan sekä selkeät kuvalliset ohjeet.\nRitaRilla on kotimainen yritys, jonka ideana on tarjota onnistumisen elämyksiä myös ei niin harjaantuneille käsitöiden ystäville. Valmiit lelut ovat kauniita ja niitä voi käyttää leikin lisäksi myös sisustuselementteinä.\nRitaRillasta saa myös pakkauksia mm. hauskojen päähineiden valmistukseen.\nLue lisää www.ritarilla.fi\nRuokaretki IKEA -tavarataloon\nHarrastukset, Lelut, pelit ja muut virikkeet\nTosi kiva idea. Tuolla oli tosi hauska ritarilakki, jota voisi harkita.\nKattelin kanssa sitä ritarihattua, se on hyvällä tavalla lapsekas ja varmasti myös käytännöllinen malli.


Markku Laitila jatkaa Haapaveden Keskustan puheenjohtajana – 2019 tulee sata vuotta Maalaisliiton osaston perustamisesta paikkakunnalle\ntiistai 21.5.2019 | 08:26\nMarkku Laitila jatkaa Haapaveden Keskustan puheenjohtajana.\nKATARIINA ANTTILA Haapavesi-lehti+\nTi 4.12.2018 klo 09:45 [päivitetty ti 09:45]\nHaapaveden Keskustan syyskokous valitsi Kuntayhdistyksen eli paikallisyhdistyksen hallituksen. Puheenjohtajaksi valittiin Markku Laitila, varapuheenjohtajaksi Riikka-Kaisa Nuolioja, sihteeriksi Esko Kalapudas sekä jäseniksi edelleen Tuula Kukkura, Hannu Riuttanen, Outi Savikoski, Diana Seppä ja Heino Vuorenmaa. Uusiksi jäseniksi hallitukseen valittiin Teemu Haukipuro, Anri Kolehmainen, Merja Lehtola, Janne Mäkinen ja Päivi Ollila.\nLisäksi Keskustan valtuustoryhmän puheenjohtaja on kutsuttuna kuntayhdistyksen hallituksen kokouksiin. Toiminnantarkastajiksi valittiin Matti Tallgren.\nSyyskokouksessa oli vahvasti esillä ensi vuoden eduskunta- ja eurovaalit. Maakuntavaaleja käsitellään vielä erikseen ensi vuonna, kun niiden toteutuminen varmistuu.\nTulevaisuus oli vaalien lisäksi esillä kuntapoliittisessa kannanotossa, menneestä ajasta taas kertoo sadan vuoden menestynyt historia. Loppukesästä 2019 tulee sata vuotta täyteen silloisen Maalaisliiton osaston perustamisesta Haapavedellä. Paikallisjärjestö huomioi tämän eri tavoin vuoden toiminnassa ja tapahtumissa.\nEduskuntavaaleissa yhdistys valmistautuu tekemään töitä Keskustan ja erityisesti Haapaveden oman edustajan Antti Rantakankaan edelleen valinnan puolesta. Kokousväki totesi, että Rantakangas on yhteistyösuhteidensa kautta myötävaikuttanut useiden Haapavedelle tärkeiden hankkeiden toteutumisessa, minkä kokous myönteisesti totesi.\nKeskustan Haapaveden paikallisyhdistys hyväksyi sääntömuutoksen kuntayhdistykseksi, joka tuli mahdolliseksi puolueen sääntömuutoksen myötä. Toiminallisesti Haapaveden Keskusta on ollut kuntayhdistyksenä jo kolme vuotta. Johtokunnan nimi muuttui hallitukseksi ja sen jäsenmäärä kasvoi viidellä.


Tappelu Siilinjärvellä: Matut vastaan paikalliset. - Nykysuomi.com\nTappelu Siilinjärvellä: Matut vastaan paikalliset.\n1.10.2016 Jko 131 Views 3 Comments\nPerjantai-lauantain-yönä (30.09.-01.10.) tapeltiin Siilinjärvellä.\nPoliisi tiedottaa, että Siilinjärvellä keskustan tuntumassa tapahtui 1.10.2016 noin klo 2.40 pahoinpitely, johon osallistui useita henkilöitä. Henkilöistä osa oli turvapaikanhakijoita ja osa siilinjärveläisiä nuoria. Tappeluun osallistuneet saivat lieviä vammoja. Yksi osallinen kävi Kuopion yliopistollisessa sairaalassa tapahtuman jälkeen, hänen vammansa eivät ole hengenvaarallisia.\nKetään ei ole kiinniotettuna.\nAsiasta kertoi Verkkouutiset 01.10.2016.\nSiilinjärvellä turvapaikanhakijat hakanneet kaksi naista viime yönä. Molemmat joutuneet Kyssiin. Raahanneet tielle ja potkineet ja lyöneet myös liikennemerkillä. Rikosilmoitukset asiasta tehty.\nOttaako valtamedia kopin tästä vai eikö kerrota mitään? Suosittelemme kovasti että kukaan ei liikkuisi yksin enää sillä kylällä ja katsokaa kaverinne perään. Tulemme olemaan myös enemmän katukuvassa. Prkl.\nSoldiers of Odin, Kuopio.\n← Yhteenottoja Saksassa: Matut vastaan paikalliset.\nLotta Svärdin kultaiset sanat →\n3 thoughts on “Tappelu Siilinjärvellä: Matut vastaan paikalliset.”\nEi olisi pahitteeksi putsailla nurkkia.\nAlueella Siilinjärvi (kuuluu Pohjois- Savon makuntaan), jossa vastuu jää kuulijalle! Matuille tämä tulisi opettaa, että tietävät kuka vastaa ja mistä!!???\nEttä sillee ja koulutusta/ Suomettumista alueen mukaan ja maassa maan tavalla !\n2.10.2016 at 16:33\nAlkaa jo VITTU – SAATANA – PERKELE ottamaan nuo mutakuonot todella pattiin, eikö niiden liikkumista pitäisi varsinkin viikonloppuisin rajoittaa, vartioida.\nRisikon pitäisi ottaa näihin tapahtumiin kantaa, mutta hänellä on vaan aikaa seiskella ison poliisi joukon ympäröimänä Helsingin rautatieaseman kompassitasanteella. Vitun naurettavan näköistä, voisin minäkin seisoskella poliisien ympäröimänä ja sylkeä maahan, keskellä uusnatsien mielenosoitusta.


Starbox tarjoaa viilenevään syksyyn herrasväen pikkuleipiä, omatekoista jäätelöä ja äidin kanapastaa - Uutisvuoksi\nStarbox tarjoaa viilenevään syksyyn h...\nJulkaistu 28.9.2018 15:40 Muokattu 28.9.2018 15:41\nStarbox tarjoaa viilenevään syksyyn herrasväen pikkuleipiä, omatekoista jäätelöä ja äidin kanapastaa\nÄidin kanapasta on helppo valmistaa.\nEmmi Hartaman Neiti tuhat sanaa minuutissa -blogi tarjoaa reseptin helpolle ja nopealle äidin kanapastalle.\nHartamalle äidin kanapasta on tuttu oman äidin keittiöstä, ja ruoka nousi nopeasti Hartaman suosikkiruokien joukkoon. Resepti onkin maukas, helppo ja nopea valmistaa.\nVoin ja sokerin vaahdottaminen on työläintä pikkuleipien valmistamisessa.\nJanne Kujalan Jannen Keittiössä -blogi tarjoaa pimeneviin syysiltoihin helpotusta makeannälkään. Herrasväen pikkuleivät ovat perinteikkäitä, täytettyjä pikkuleipiä, jotka ovat helppoja valmistaa. Eniten vaivaa on voin ja sokerin vaahdotuksessa.\nJäätelön tekeminen kotikonstein on luultua helpompaa.\nHeidin ja Raisan Sparkling Friends -blogi tarjoaa reseptin kaura-omenapaistokselle ja kotitekoiselle jäätelölle. Kaksikon mukaan monilla on luulo, että jäätelön valmistus on hankalaa. Jäätelö vaatii vain pari raaka-ainetta ja aikaa jäätyä.


Elämää ja elokuvaa: Klassikoita olen katsonut\nHyviä klassikkoelokuvia oletkin katsonut! Tuon Kultammen näin vuosia sitten, mutta nyt kun luin hienon arvostelusi siitä niin tekee mieli nähdä se uudestaan.\nKultalammen olen katsonut useaan otteeseen ja tämä elokuva koskettaa joka kerta yhtä voimakkaasti. Ehkä johtunee juuri tuosta mainitsemastasi elämänkaareen liittyvästä pohdinnasta. Suhde omiin vanhempiin tulee väistämättä mieleen tätä elokuvaa katsellessa. Katherine Hepburn on roolissaan erittäin valovoimainen, kuten on Henry Fondakin. Tämän leffan voisinkin taas katsoa uudestaan (nenäliinat seuranani).\nOlen samaa mieltä kanssasi Gregory Peckistä. Gary Grantin kanssa he olivat tuon ajan vahvoja ja KOMEITA näyttelijöitä ja omia suosikkejani. Humphrey Bogartin ollessa myös vahva, mutta vähän karheampi ja siloittelemattomampi näyttelijä tuolta aikakaudelta.\nLoma Roomassa kuulostaa kiinnostavalta elokuvalta, enkä muista nähneeni tätä lainkaan. Laitankin heti omaan katsottavien listaan. Kävin nimittäin heti kurkkaamassa lisää infoa leffasta ja hoksasin, että Aurey Hepburn on saanut tästä roolista Oscarin.\nNimittäin Audrey... ;-)\nKatsoin nuorena paljon näitä vanhoja leffoja. Olen nyt yrittänyt katsoa niitä uudestaan mutta en tiedä onko se ajan hammas vai mikä kun eivät tunnu enää yhtä ihmeellisimmiltä. Vai olisiko se se että lapsena kaikki on hienompaa? Silti katson AINA Cary Grantia jos tv:stä tulee, jotkut asiat eivät muutu koskaan ;O)\nYaelian, Kultalampi on sellainen, joka on jäänyt monien mieleen.\nSari, etsihän käsiisi se Loma Roomassa, se on hurmaava elokuva! Ihanasti yhteen näytelevä pääpari - Audrey ja Gregory !\nKultalammen ajattelin ostaa jossain vaiheessa hyllyyni.\nTuo Kaunis Sabrina ei ollut ihan yhtä hyvä, muttei huono sekään.\nMikaela, jotkut vanhat elokuvat eivät tosiaan enää tunnu niin upeilta kuin ne olivat silloin kun ne nuorena näki.. Esim. valitettavasti jotkut Marilynin elokuvat on ihan huttua, toiset taas tosi hyviä.\nToiset elokuvat taas ovat yhtä teräviä sekä sisällöltään että kuvaltaan, hyvänä esimerkkinä sanoisin juuri nuo mainitsemasi Cary Grantin elokuvat, varsinkin Hitchcokin ohjaamat. Niitäpä taidankin seuraavaksi katsoa. Nyt on ollut tämä Audrey-vaihe.\nTotta, Hithcokit eivät kyllä vanhene koskaan. Odotan innolla teemapostausta ;O)\nKlassikot on usein parempia kuin uudet. Hidastempoisempia myös. Ei ne suotta ole klassikoita.


Norja - Majoitustilastot ja Matkailutilastot - visitory\nNorja: Matkailu pähkinänkuoressa\n1,7 mrd. kr\nRekisteröidyt yöpymiset lisääntyivät 88 prosenttia (Toukokuu)\nSijainnissa Norja kirjattiin vuoden 2022 toukokuussa 2,9 miljoonaa rekisteröityä yöpymistä (+88,1 %), joista kotimaisia oli 2,3 miljoonaa ja ulkomaalaisten tekemiä 663 000 yötä. Näin ollen suomalaisten rekisteröidyt yöpymiset lisääntyivät 56 prosenttia ja ulkomaalaiset rekisteröidyt yöpymiset lisääntyivät 550 prosenttia. Yhteensä yöpymiset lisääntyivät 88 prosenttia viime vuoden toukokuusta.\nVapaa-ajan matkailijat viettivät 955 000 yötä (+141,8 %) ja business-matkailijat 734 000 yötä (+107,2 %).\nTammi-toukokuussa kotimaisten rekisteröityjen yöpymisten määrä sijainnissa Norja oli 8,2 miljoonaa (+78,5 %) ja ulkomaalaisten 2,4 miljoonaa (+369,5 %), eli yhteensä 10,6 miljoonaa rekisteröityä (+107,2 %) yötä.\nRekisteröityihin majoitusliikkeisiin saapui 1,5 miljoonaa matkailijaa (Toukokuu)\nSaapumiset rekisteröityihin majoitusliikkeisiin lisääntyivät 135 prosenttia edellisvuoteen verrattuna. Rekisteröidyistä saapumisista kotimaisia oli 77,3 prosenttia ja ulkomaisia 22,7 prosenttia.\nKotimaiset matkailijat yöpyivät toukokuun aikana rekisteröidyissä majoitusliikkeissä sijainnissa Norja keskimäärin 2,0 yötä (-0,46) ja ulkomaiset matkailijat 2,0 yötä (-1,4).\nMajoitusmyynti 1,7 miljardia kruunua (Toukokuu)\nRekisteröity majoitusmyynti toukokuussa oli 1,7 miljardia kruunua (+1,1 miljardia).\nRekisteröidyt tammi-toukokuu myynnit olivat 5,9 miljardia kruunua ja ne lisääntyivät 3,8 miljardia euroa edellisestä vuodesta.\n1 200 kr 23,4 % 1 100 kr 21,0 %\n640 kr 138,0 % 470 kr 111,1 %\n570 kr 59,0 % 560 kr 30,6 %\n2 400 majoitusliikettä (+270)\n104 000 huonetta (+17 000)\n255 000 vuodetta (+35 100)\nHuoneiden käyttöaste 54,0 % (+26)\nHuoneita myymättä 47 700\nVuoteiden käyttöaste 36,0 % (+18)


Nainen tunsi kylmän viiman kotinsa vessassa – peilin takaa paljastui karmiva yllätys\nNewsner » Uutiset » Nainen tunsi kylmän viiman kotinsa vessassa – peilin takaa paljastui karmiva yllätys\nYhdysvaltalaisen Samantha Hartsoen jakama video kotinsa vessasta on levinnyt nopeasti ympäri maailman TikTok -videopalvelussa sen jälkeen, kun hän esitteli peilin takaa tekemäänsä löytöä.\nNew Yorkissa Yhdysvalloissa asuva Samantha Hartsoe jakoi viime viikolla videopalvelu TikTokiin videon, joka on nyt levinnyt nopeasti ympäri maailman ja herättänyt kauhistusta sekä kysymyksiä monissa katsojissa.\nKaikki sai alkunsa siitä, kun Hartsoe huomasi tuntevansa omituista kylmää viimaa sekä vetoa kotinsa kylpyhuoneessa. Tutkittuaan asiaa hän sai selville, että veto tuntui tulevan vessan peilin takaa seinästä.\nAsiaa selvittäessään Hartsoe teki peilinsä takaa löydön, josta hän kuvasi lopulta nyt yli kymmenen miljoonaa katselukertaa keräneen hyytävän videon ystävänsä avustuksella.\nIrrotettuaan peilin hän sai huomata sen takana olevan valtavan kokoisen aukon seinässä, josta viima tuntui tulevan.\nPelottava tilanne ei kuitenkaan päättynyt tähän, sillä peilin takana olevan aukon toisella puolen oli selvästi huone, joka ei kuulunut hänen asuntoonsa. Rohkea nainen päätti kiivetä aukosta sisään ja kuvasi videolle koko seikkailun.\nVessan aukon takaa paljastui nimittäin kokonaan toinen asunto, jossa oli ikkuna auki. Asunnon lattia oli revitty auki ja esimerkiksi sen wc-tiloista ei löytynyt muuta kuin putket.\nAsunnosta löytyi myös vesipullo sekä lakanoita, jotka vaikuttivat siltä, kuin joku olisi asunut siellä – tai ainakin oleskellut siellä. Sisällä ei kuitenkaan ollut ketään.\n– Vuokraisäntäni saa huomenna mielenkiintoisen puhelun, Hartsoe toteaa videolla laittaessaan peiliä takaisin paikalleen.\nHän kertoo People -lehdelle, että aikoo sementoida seinässä olevan aukon joka tapauksessa kiinni, ellei vuokraisäntä itse ymmärrä sitä tehdä.\nLähteet: People, National Post, Curbed


Suomi toipui Latvian tarjoamasta shokkihoidosta – sinivalkoisille lohkovoitto 7-2-tuloksella « Pääkallo.fi – salibandy\nSuomi toipui Latvian tarjoamasta shokkihoidosta – sinivalkoisille lohkovoitto 7-2-tuloksella\nRasmus Kainulainen avasi Suomen maalihanat Latviaa vastaan. Kuva: Juhani Järvenpää/IFF\nSuomi ja Latvia mittelivät sunnuntaina salibandyn miesten MM-kisojen alkusarjan ottelussa Helsingin Jäähallissa. Suomi rallatteli 7-2-voittoon ja samalla lohkovoittoon.\nLatvia tarjosi shokkihoitoa heti ottelun alkuun. Armans Savins laukaisi joukkueen johtoon vain 28 sekunnin pelin jälkeen. Laukaus oli ottelun ensimmäinen. Suomi toipui nopeasti ja vyörytti hyökkäyksiä. Maaleja saatiin kuitenkin odotella pitkään.\nRasmus Kainulainen karkasi vasemmasta laidasta ja laukoi ensimmäisen MM-maalinsa sisään etukulmasta ajassa 17.06. Erään mahtui vielä toinen suomalaismaali, kun Ville Lastikka taiteili Suomen taukojohtoon. Avauserä oli pitkälti Suomen hallintaa, mutta Latvia tarjoili Suomelle välillä sydämentykytyksiä vaarallisilla vastaiskuillaan.\nToinen erä olikin sitten selkeää suomalaisnäytöstä. Latvia tosin tasoitti erän alkuun, kun Edgars Purinsin kuti upposi verkkoon. Suomen johtomaalia pääsi tuulettamaan ikinuori Juha Kivilehto. Lisää seurasi, kun Justus Kainulainen maalasi tarkalla kudilla. Osuman syöttänyt Tatu Väänänen saalisti samalla maajoukkueuransa 100. pisteen.\nJustus Kainulainen jatkoi maalintekoa, ja tällä kertaa maaliin teki mainion esityön Mikko Hautaniemi, joka taiteili pallon kulmasta maalille. Lastikan päivän toinen osuma syntyi kovalla laukauksella, johon maalivahti sai hiukan itseään eteen. Kolmoserään lähdettiin Suomen 6-2-johdossa, sillä Sami Johansson ei tällä kertaa upottanut rankkarista lisämaaleja.\nKolmoserä oli pitkään pelailua. Kolmisen minuuttia ennen loppua Sami Johansson laukoi Suomen viiden maalin johtoon tarkalla kudilla. Ottelu päättyi lukemiin 7-2 ja Suomi pääsi kohtuullisen vähällä ottelussa.


Työturvallisuus - kartoitus ja toimenpidesuositukset - N Consult Oy\nOnko yrityksessäsi jo tehty lakisääteinen vaarojen arviointi sekä riskikartoitus?\nOvatko yrityksesi työturvallisuus, työsuojelukäytännöt ja niistä laaditut dokumentit lain vaatimassa kunnossa, mutta viimeisimmästä päivityksestä on aikaa? Vai onko lainvaatimia kartoituksia tehty aina tarvittaessa, mutta uusinta versiota on hankala löytää kysyttäessä? Vanhat työntekijät tietävät kaiken, mutta uusia on hankala perehdyttää?\nTyöturvallisuuslaki edellyttää todennettavissa olevaa vaarojen arviointia sekä riskikartoitusta. Helpoiten näiden olemassaolo todennetaan huolellisesti laadituilla dokumenteilla, jotka toimivat pohjana esimerkiksi työsuojelun toimintaohjelmalle.\nOman työpaikan riskeistä ja työntekijöiden toiminnasta kannattaa tietysti pysyä perillä jo tuottavuudenkin takia. Onnettomuudet ja työtapaturmat aiheuttavat vahinkoa työntekijöille ja huomattavia kustannuksia työnantajalle. Niiden välttäminen on mielekkäämpää ja myös kannattavampaa kuin niiden jälkihoito.\nPienten ja keskisuurten yritysten työturvallisuuskehityksen saa nopeasti ajan tasalle.\nN Consult Oy tarjoaa yritysjohdolle kattavaa työturvallisuuskonsultointipalvelua, jossa laaditaan pohjadokumentit lakisääteisille kartoituksille sekä yrityksesi tarpeisiin räätälöity toimintasuunnitelma.\nPyydä tarjous tarpeesi mukaan sopivasta työturvallisuus-paketista:\nTyöturvallisuuskartoitus 1 Työturvallisuuskartoitus 2\nAlustava kartoitus yrityksen työturvallisuustilanteesta, jonka jälkeen:\n2 h konsulttitapaaminen yritysjohdon kanssa, jossa käydään läpi tarvittavat toimet ja vaaratekijät, sekä:\nLaaditaan pohjadokumentit riskikartoitusta ja vaarojen arviointia varten\nEsitellään yritykselle räätälöityjä toimenpidesuosituksia\nLisäksi yrityskohtaista konsultointia tarpeen vaatiessa, esimerkiksi räätälöityä koulutusta tai perehdytysmateriaalin päivitystä.\nTyöturvallisuus on kaikkien vastuulla, mutta viimekädessä sen toteutumisesta vastaa yrityksen johto. Työturvallisuuskartoitus auttaa yrityksen johtoa pysymään ajan tasalla siitä, mitä vaaditaan, mitä on jo tehty ja missä olisi vielä parantamisen varaa. Siitä on hyötyä myös uusien työntekijöiden perehdytyksessä. Kun kaikki työsuojeluun liittyvät asiat kerrotaan samassa dokumentissa, mikään niistä ei unohdu.\nHyvin laadittu työsuojeludokumentti toimii tarvittaessa osoituksena asioiden hoitamisesta myös asiakkaalle.


Kokeilukulttuurilla uutta osaamista koulutusorganisaatioiden turvallisuusjohtamiseen - UAS Journal\nSuuressa osassa suomalaisia koulutusorganisaatioita on syntymässä turvallisuuden kehittämistä tukeva, turvallisuusmyönteinen ilmapiiri: ne haluavat tehdä työtä turvallisen opiskelu- ja työympäristön mahdollistamiseksi. Oppilaitosten ja korkeakoulujen turvallisuustyö on hyvä mieltää kokonaisuutena, joka näkyy läpi kaikessa toiminnassa. Se linkittyy erityisesti johtamiseen, jonka kautta syntyvät myös vastuut ja velvoitteet. Se edellyttää myös turvallisuusosaamista, jonka vuoksi tarvitaan henkilöstön, oppilaiden ja opiskelijoiden koulutusta sekä harjoituksien järjestämistä. Vasta aito, koeteltu kyky ja valmius toimia kaikissa tilanteissa mahdollistavat toiminnan jatkuvuuden normaaliolojen häiriötilanteissa, kuten myös poikkeusoloissa. (Martikainen & Ranta 2014, 34.)\nKokeilumme turvallisuusjohtamisen kehittämiseksi käynnistyi tavoitteiden asettamisen kautta. Toivoimme kumppaniksemme kuntaa, joilla olisi halu lähteä kehittämään koulujensa turvallisuustyötä kohti kokonaisvaltaista turvallisuusjohtamista. Otimme yhteyttä erään eteläsuomalaisen sivistystoimen johtoon maaliskuussa 2016 ja teimme ehdotuksen peruskoulujen turvallisuusjohtamisen kehittämistä koskevasta kokeilusta. Turvallisuusjohtamisen toteuttaminen edellyttää kokemuksemme mukaan turvallisuustyön päämäärätietoista johtamista, jota tukemaan tarvitaan erilaisia ohjelmia asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Ajatuksena oli siksi tarjota kohteelle mahdollisimman kevyellä panoksella konkreettista apua kaikkien kunnan peruskoulujen kokonaisvaltaisen turvallisuusjohtamisen kehittämiseksi. Kokeilussa asetettiin kolme keskeistä tavoitetta paitsi auditoinnin onnistumiseksi niin myös lisäarvon tuottamiseksi auditoinnin kohteelle. Ehdotuksessa kuvattiin, mitä lisäarvoa hanke tuottaisi ja myös tarvittava aikaresurssi: tunti alkuhaastattelua varten sekä kolme tuntia itse auditointiin. Lisäksi tehtiin esitys auditointiin osallistujista. Kokeilu toteutettiin toukokuussa 2016.\nOppilaitosten ja korkeakoulujen turvallisuusjohtaminen vielä sirpaleista\n”Otetaan käyttöön kokeilukulttuuri” on paitsi kehotus niin myös kädenosoitukseksi tulkittava ele valtiovallan toimesta myös meille, jotka haluamme kehittää oppilaitosten ja korkeakoulujen turvallisuutta kohti kokonaisvaltaista turvallisuusjohtamista. Reimanin ja Oedewaldin (2008, 435) mukaan turvallisuusjohtamisella tarkoitetaan pyrkimystä edistää hyvinvointia päämäärätietoisella, tavoitteellisella, pitkäjänteisellä johtamisella ja ohjelmallisella kehittämistyöllä. Suurta osaa viime vuosina toteutetuista koulutusorganisaatioiden turvallisuuden kehittämishankkeista näyttää piinaavan edelleen sirpaleisuus; saman asian tutkiminen aina uudestaan ilman, että turvallisuustyön vaikuttavuus ja kokonaisvaltaisuus olisivat selvästi kehittymässä. Tuoreen tutkimuksen mukaan peruskoulujen ja ammattikorkeakoulujen turvallisuustyö ei täytä vielä turvallisuusjohtamisen perusvaatimuksia (Martikainen 2016, 160).\nValtioneuvoston (2016) mukaan ”kokeiluilla tavoitellaan innovatiivisia ratkaisuja, parannetaan palveluita, edistetään omatoimisuutta ja yrittäjyyttä sekä vahvistetaan alueellista ja paikallista päätöksentekoa ja yhteistyötä kansalaislähtöisiä toimintatapoja hyödyntäen”. Kokeilukulttuurin lähtökohtaa voidaan hyvin soveltaa turvallisuuden kehittämiseksi. Idea kokeilulle perustui havaintoihimme, jotka syntyivät osana meidän auditoijina toimineiden tutkijoiden väitöstutkimuksiin liittyvää tiedonkeruuta. Tällöin auditoimme työparina noin 80 eri oppilaitosta ja korkeakoulua Tutor-arviointimallilla. Tässä prosessissa syntyi oivallus auditoinnin toteuttamiseksi yksittäisten koulujen sijasta sen tahon kanssa, jolla on lain suoma oikeus ja velvollisuus vastata turvallisuustyön kehittämisestä niin riittävien puitteiden kuin myös periaatteiden määrittämisen kautta. Käytännössä tämä tehtävä on kunnissa osoitettu sivistystoimille, opetusvirastoille tai kasvatus- ja opetustoimille. Korkeakoulujen osalta tällaista ohjausta ei ole juurikaan opetus- ja kulttuuriministeriön taholta lainsäädännön lisäksi, joten päätimme keskittyä tässä kokeilussamme peruskouluihin.\nYksittäisten koulujen mahdollisuudet lähteä kehittämään omaa turvallisuustoimintaansa kohti kokonaisvaltaisuutta ilman kunnan osoittamia linjauksia ja taloudellista tukea on havaintojemme mukaan mahdotonta. Pohdimme koulutusorganisaatioiden auditointitulosten äärellä, miten kuntatasolla sivistystoimeen, opetusvirastoon tai kasvatus- ja opetustoimeen toteutettu kokonaisturvallisuuden auditointimenettely voisi tässä kohtaa toimia. Päätimme kokeilla, voisiko auditointihavaintojemme ja -tulostemme perusteella syntynyt ymmärrys tuottaa nopeammin ja pienemmin resurssein tulosta, ja saada näin kunta koordinoimaan, ohjaamaan ja jalkauttamaan kokonaisvaltaista turvallisuusjohtamista oppilaitoksiin. Otimme yhteyttä erään eteläsuomalaisen sivistystoimen johtoon. Heille tarjoamamme auditointimenettely kehittämistoimenpiteineen oli toivottu lisä kiireiseen arkeen. Käytimme auditoinnissa paitsi Tutor-arviointimallia, niin myös Asteria, konsultoivan auditoinnin menetelmää.\nTutor ja Asteri kokeilukulttuurin välineinä\nTutor-arviointimalli on palkittu, Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen kehittämä malli turvallisuusjohtamisen arviointiin (Keski-Uudenmaan pelastuslaitos 2011, 2; STT Info. 2011). Vaikka malli on kehitetty pelastusviranomaisen käyttöön, se soveltuu kokemuksemme mukaan hyvin myös ulkopuolisen auditoijan tekemään kokonaisvaltaisen turvallisuusjohtamisen arviointiin.\nTutor-arviointia tehdään kahdeksalla eri osa-alueella: hallinnollisessa johtamisessa, toiminnallisissa riskeissä, vaatimusten täyttymisessä, turvallisuusdokumentaatiossa, kiinteistö-ja turvallisuustekniikassa, turvallisuuskoulutuksessa, turvallisuusviestinnässä sekä turvallisuusjohtamisen tuloksissa ja vaikutuksissa. Keskeiset teemat, toisin sanoen riskit, sidosryhmät, raportointi, mittaaminen ja jatkuva parantaminen, tulevat esiin kaikissa osa-alueissa. Turvallisuusjohtamisen taso saadaan keskiarvona kaikkien Tutorin osa-alueiden keskiarvioista. (Keski-Uudenmaan pelastuslaitos 2012.)\nAsterin, konsultoivan auditoinnin menetelmässä käytetään kahta auditoijaa, jotta konsultointia ja auditoinnin tulosten kirjaamista voidaan tehdä samaan aikaan. Auditointia suunniteltaessa auditoijat ottavat huomioon mahdolliset negatiiviset asenteet ja miettivät jo etukäteen keinoja toteuttaa auditointia rakentavassa hengessä. Rehtorin tai toimitusjohtajan osallistuminen auditointiin on erittäin tärkeää sekä tulevaisuuden tavoitteiden asettamiselle että korjaavien toimien käynnistämiselle. Auditoitavan kohteen valmistautuminen auditointiin pidetään minimissä. Organisaatio ei tee itsearviointia yksin, vaan se tehdään auditoijien ohjauksessa. Auditoitavan kohteen edustajia kannustetaan ajattelemaan ääneen auditoinnin aikana. Tämä sekä nopeuttaa auditointia että auttaa saamaan selville, mikä auditoinnin kohdetta askarruttaa ja miten turvallisuusjohtaminen toteutetaan käytännössä. Näin myös auditoijat tunnistavat organisaation vahvuuksia ja kehittämiskohteita, jotka numeerisen auditointituloksen lisäksi tuodaan esille auditoinnin kohteelle. (Martikainen 2016, 113–116.)\nKokeilulle asetetut tavoitteet\nTavoitteet tälle kokeilulle asetettiin mahdollisimman konkreettisiksi. Ensimmäisenä tavoitteena oli päästä auditoimaan kokeilukulttuurin hengen mukaisesti matalalla kynnyksellä kunnan sivistystoimea useiden yksittäisten koulujen sijasta. Näin turvallisuusjohtamista tukevat kehittämistoimet kohdistuisivat kaikkiin kunnan peruskouluihin. Toisena tavoitteena oli luoda ennakolta kattava, konkretiaa tuova ja keskustelua herättävä mallidokumentaatio auditointitilanteeseen kohdeorganisaatiota varten. Tällä tavoiteltiin Asterin idean mukaisesti luottamuksellista ja vuorovaikutteista ilmapiiriä. Mallidokumenttien avulla pyrittiin kuvaamaan aiemmissa auditoinneissa haasteellisiksi koettuja turvallisuuskäsitteitä, niiden merkityksiä ja sisältöjä. Esimerkkejä mallidokumenttien sisällöistä ovat organisaatioturvallisuus, turvallisuusperiaatteiden määrittäminen turvallisuuspolitiikassa, vaara, riski ja riskienhallinta, turvallisuuden raportointijärjestelmä, turvallisuuden sidosryhmien kuvaaminen tarpeiden ja odotusten näkökulmasta, proaktiivisen turvallisuusviestinnän toteuttaminen sekä riskilähtöisen turvallisuuskoulutuksen toteuttamisen malli. Kolmantena tavoitteena ja aiempiin auditointeihin verrattuna uutena elementtinä kokeiluun sisällytettiin ennen auditointia järjestettävä ryhmähaastattelu. Sen tavoitteena oli saada aikaan osallistujien luottamus ja mahdollistaa näin sujuva siirtyminen itse auditointiin.\nKokeilun tulokset rohkaisevia\nEnsimmäinen tavoite turvallisuusjohtamisen auditoinnista kunnan sivistystoimeen toteutui, kuten myös se, että sivistystoimi sai auditointitulokset analysoitavakseen ja priorisoitavakseen jatkotoimenpiteitä varten.\nItse auditoinnissa käytetyt mallidokumentit palvelivat hyvin tehtäväänsä toisen tavoitteen mukaisesti. Auditointikysymyksissä keskeistä oli, että auditoitavat pystyvät vastaamaan luottaen siihen, että ovat ymmärtäneet kysymysten sisällöt oikein. Myös se, että kaikilla auditointiin osallistuville oli uuteen auditointiteemaan lähdettäessä yhteinen ymmärrys sen sisällöstä, vaatimuksista ja merkityksistä, siivitti ryhmän keskustelemaan viivytyksettä. Vilkkaat keskustelut läpi koko auditoinnin osoittivat, että aiemmin haasteelliseksi koetut, turvallisuusalalle ominaiset käsitteet ja merkitykset avautuivat auditoitaville hyvin.\nMyös kolmas, ryhmähaastattelua koskeva tavoite saavutettiin. Auditointiin osallistuvat pääsivät jokainen tasapuolisesti kuvaamaan suhdettaan turvallisuuteen. Ryhmähaastattelussa syntyi oivallista, keskinäistä yhteistyötä kuvaavaa keskustelua tärkeiksi koetuista turvallisuustyön sisällöistä, tavoitteista ja odotuksista. Auditoijille ryhmähaastattelu mahdollisti ryhmään tutustumisen sekä antoi vahvistuksen sille, miten itse auditointitilanteessa eri auditointiteemoja tulisi painottaa. Auditoijat kykenivät myös tunnistamaan ennakolta auditointiin osallistuvien henkilöiden erilaisia rooleja ja henkilökohtaisia odotuksia. Näin kokeneet auditoijat saivat uusia eväitä kehittää omaa auditointitoimintaansa.\nTämä kokeilu turvallisuusjohtamisen kehittämiseksi kuntatasolla osoitti, että turvallisuustyötä voi ja pitää kehittää systemaattisesti. Tutor -arviointimalli soveltuu erinomaisesti auditoitavan kohteen turvallisuustyön nykytilan tunnistamiseen kuin myös systemaattisten, priorisoitujen kehittämistavoitteiden asettamiseen valitulle kehittämisjaksolle. Kokeilu mahdollistaa kohteelleen systemaattisen ja kustannustehokkaan polun turvallisuustyön kehittämiseksi. Se mahdollistaa myös keinot, joilla päästään pois sirpaleisesta, resurssipulasta kärsivästä oppilaitoskohtaisesta turvallisuustyöstä.\nTässä kokeilussa keskityttiin peruskouluihin. Tutkimustulokset osoittavat, että sama Tutor-arviointimalli toimii erinomaisesti myös ammattikorkeakoulujen turvallisuusjohtamisen kehittämistyössä antaen kohteelleen selkeät, systemaattiset ja lakisääteisten vaatimusten mukaiset kehittämistavoitteet. Olisi toivottavaa, että tästä auditointimenettelystä tulisi valtakunnallinen malli oppilaitosten, ammattikorkeakoulujen ja yliopistojen turvallisuusjohtamisen tueksi ja tasamitallisen turvallisuustyön kehittämisen mahdollistamiseksi jatkossa, kun resurssit entisestään tiukkenevat. Turvallisuutta ei voi ulkoistaa, mutta sitä voi ja pitää toteuttaa johdetusti, tehokkaasti ja kokonaisvaltaisesti.\nSoili Martikainen, TkT, lehtori, Laurea-ammattikorkeakoulu, soili.martikainen(at)laurea.fi\nTiina Ranta, KM, turvallisuuspäällikkö, Laurea-ammattikorkeakoulu, tiina.ranta(at)laurea.fi\nKeski-Uudenmaan pelastuslaitos. 2011. Pelastusviranomaisen valvontasuunnitelman mukainen turvallisuustoiminnan riskienarviointimalli – TUTOR Max (suurasiakasversio). Etukäteen asiakkaalle toimitettava informaatioesite. Vantaa: Keski-Uudenmaan pelastuslaitos.\nKeski-Uudenmaan pelastuslaitos. 2012. Pelastusviranomaisen valvontasuunnitelman mukainen TUTOR-arviointi. Max versio. Vantaa: Keski-Uudenmaan pelastuslaitos.\nMartikainen, S. & Ranta, T. 2014. Turvallisuusjohtamisen kautta arjen turvaa. Turvallisuus & Riskienhallinta 6/2014, s. 34 – 35.\nReiman, T. & Oedewald, P. 2008. Turvallisuuskriittiset organisaatiot: onnettomuudet, kulttuuri ja johtaminen. Helsinki: Edita.\nSTT Info. 2011. OHTO-tuoteturvallisuuspalkinnot suomalaisille innovaatioille. Viitattu 6.9.2016. https://www.sttinfo.fi/release?releaseId=51202\nValtioneuvosto. 2016. Otetaan käyttöön kokeilukulttuuri. Viitattu 9.9.2016. http://valtioneuvosto.fi/hallitusohjelman-toteutus/digitalisaatio/karkihanke4\nPREVIOUS POST SERPA: ”Tässä kaiken pitäisi lähteä ihan oikeasti nuorista”\nNEXT POST Kokeilukulttuuri trimmaa median oppimisympäristöjä\nauditointi kokeilukulttuuri korkeakoulut koulutusorganisaatiot oppilaitokset turvallisuus turvallisuusjohtaminen


Rahanpesulainsäädännön uudistus 2017 pankin näkökulmasta : case Liedon Säästöpankki\nSuominen, Saara-Maija (2016)\nSuominen Saara-Maija.pdf (383.0Kt)\nTämän työn tarkoituksena on tulevan rahanpesulainsäädännön kokonaisuudistuksen mukanaan tuomien muutosten kartoittaminen pankkitoiminnan näkökulmasta. Lisäksi työssä käsitellään rahanpesulainsäädännön nykytilaa ja kehityskulkuja rahanpesun kriminalisoinnista tähän päivään saakka. Lakiuudistuksen vaikutuksia käsitellään nimenomaisesti pankkitoiminnan kannalta, ja muut vaikutukset on rajattu tämän työn käsittelyn ulkopuolelle.\nRahanpesulla tarkoitetaan yleisesti toimia, joiden tarkoituksena on rikoksella hankitun omaisuuden tai rikoksen tuottaman hyödyn siirtäminen lailliseen talousjärjestelmään siten, että varallisuus pyritään erottamaan rikollisesta alkuperästään ja saadun varallisuuden saanto kyetään ainakin näennäisesti legitimoimaan, eli laillistamaan. Rahanpesun ensisijaisena tarkoituksena on salata esirikos, jolla omaisuus on laittomasti saatu. Omaisuudella voidaan myös pyrkiä rahoittamaan rikollisen toiminnan jatkamista tai saattamaan rikoksella hankittu hyöty näennäisen laillisesti tekijän käyttöön.\nTyön alussa käsitellään rahanpesua ja sen tunnusmerkistöä sekä tällä hetkellä voimassa olevaa lainsäädäntöä yleisellä tasolla. Tämän jälkeen siirrytään rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen estämisen tarkasteluun sekä rahanpesun estämistä valvoviin viranomaistahoihin. Myöhemmin tarkastellaan tulevaa lakiuudistusta, sen taustoja ja tavoitteita sekä sen mukanaan tuomia muutoksia ja niiden vaikutuksia erityisesti pankkitoiminnan kannalta. Lopuksi käsitellään työn osana toteutettua henkilöstökyselyä, joka tehtiin opinnäytetyön toimeksiantajayritykselle lakiuudistukseen liittyen. Kysely on tehty henkilöstön osaamisen kehittämisen näkökulmasta. Kyselyn tulosten ja työn teoriaosuuden pohjalta on vielä tehty ehdotuksia lakiuudistukseen liittyvän informaation käsittelyyn ja koulutukseen. Kyselyyn liittyvät tiedot ovat salassa pidettäviä.\nMuutospaineita rahanpesulainsäädännön uudistukselle ovat luoneet muun muassa EU:n neljäs rahanpesudirektiivi ja maksajan tiedot-asetus, joka on Suomessa sellaisenaan sovellettavaa oikeutta. Myös kansainvälinen rahanpesun vastainen työryhmä FATF on todennut, että Suomen rahanpesulainsäädännössä on joitakin puutteellisuuksia, eikä se täysin vastaa heidän suosituksiaan. Näiden tekijöiden johdosta suomalainen rahanpesulainsäädäntö päivitetään lakiuudistuksella vastaamaan kansainvälisiä ja EU-tasoisia vaatimuksia ja suosituksia.


Siivous yrityksille Lappeenranta, Hamina, Kotka I HQ-Cleaning Oy\nSiivous yrityksille ja taloyhtiöille alueella Lappeenranta, Hamina ja Kotka\nSiivouspalvelun yrityksille ja taloyhtiöille saat laadukkaasti ja luotettavasti HQ-Cleaning Oy:ltä. Jos etsit erinomaista siivouspalvelua pieneen tai suureen kauppaliikkeeseen, rakennukselle tai taloyhtiöön, käänny puoleemme!\nOlemme saaneet yritysasiakkailtamme paljon kiitosta loistavasta työn jäljestä sekä helposta tavoitettavuudesta.Luotettavat, kokeneet ja tarkat siivojamme tekevät kaikki siivoustyöt aina sovittuun aikaan ja huolella, toimintaanne sopivimpaan aikaan.\nKäytämme siivoukseen aikaa aina sen verran, että omat, tarkat siisteyskriteerimme täyttyvät. Se voi olla hieman enemmän kuin muilla siivousalan yrityksillä, mutta lupaamme, että työmme jälki on ehdottomasti käytetyn ajan arvoinen!\nLiiketilan ja toimitilan siivous\nLiiketilan tai toimitilan perusteellinen siivous parantaa sekä asiakkaidenne että työntekijöidenne viihtyvyyttä. Suunnittelemme tilojen siivouksen aina toiveidenne mukaan.\nSäännöllisesti tehtävässä yleissiivouksessa puhdistamme pinnat tehokkaasti ja kattavasti nykyaikaisella kalustolla. Pesemme sopimuksen mukaan myös ikkunat ja suoritamme tarvittaessa vahanpoiston sekä lattioiden uudelleen vahauksen.\nVahanpoisto ja lattian vahaus\nSiisti, vahattu lattia antaa hyvän yleiskuvan tilassa liikkuville ja parantaa myös kulkuturvallisuutta. Kun lattiapinta on kulunut, teemme vanhan vahan poiston ja lattioiden uudelleen vahauksen tehokkailla, nykyaikaisilla laitteilla sekä parhailla pesuaineilla ja vahoilla.\nPalvelemme niin yrityksiä kuin taloyhtiöitä. Suoritamme vahanpoistot ja vahaukset aina sellaiseen aikaan, että se ei häiritse tilassa liikkujia.\nHQ-Cleaning pesee yritysten ja taloyhtiöiden ikkunat toiveitanne kuunnellen. Nykyaikaisten ikkunanpesuvälineiden avulla työmme jälki on laadukasta. Henkilönostimien ja telineiden avulla teemme ikkunanpesun turvallisesti myös korkeissa ja hankalissa paikoissa.\nPesemme ikkunat silloin, kun se sopii teille parhaiten – asukkaita tai asiakkaita häiritsemättä. Kysy myös huoletonta ikkunanpesusopimusta: käymme halutessanne pesemässä ikkunat sopivin aikavälein niin, että ne ovat aina kirkkaat, vuodenajasta riippumatta.\nJos etsit luotettavaa ja tehokasta toimijaa rakennussiivoukseen, HQ-Cleaning Oy:n laatuun voit luottaa! Teemme kaikki rakennussiivoukset ammattilaisvälinein tarkasti, nopeasti ja kokemuksella. Rakentamisen aikana käymme säännöllisesti siivoamassa pois purut, pölyt ja kappaleet, jotta työskentely työmaalla voi jatkua turvallisesti.\nKun kohde on valmis, käymme tekemässä tarkan loppusiivouksen. Siivoamme myös henkilöstönne käytössä työmaakopit, jotta tauot ja työt niissä ovat viihtyisiä.\nKysy lisää siivouspalveluistamme, niin teemme mielellämme tarjouksen!\nMustikkamäki / HQ-Cleaning Oy\n050 409 2791\n© 2021 HQ-Cleaning Oy | Sivujen toteutus


Kiukku perkele – Yllätysäiti\nKertomuksia yksineläjän odotusajasta\n23 heinäkuun, 2019 23 heinäkuun, 2019 ~ Yllätysäiti\nKategoriassa raskaus, yksin odottavat\tisäKelaraskaanasooloäitiYksinyksinhuoltajayksinodottajat\nNäytä kaikki Yllätysäiti kirjoitukset\n‹ PreviousJoku äiti\nNext ›Uusia ajatuksia\nYksi vastaus artikkeliiin “Kiukku perkele”\n23 heinäkuun, 2019 2:16 pm\nTasan mitään en voi täältä ruudun takaa tehdä, mutta kauheasti yritän kuitenkin sympaattisempaattisia ajatuksia lähettää, koska onhan se paska tilanne joutua rämpimään massiivinen elämänmuutos läpi yksinään, kun toiselle osapuolelle ei just nyt oikeen silleen kalenteriin passannut. Koska jotenkin niiltä miespoloisilta nyt vain ei voi vaatia aikuisen ihmisen vastuunkantoa, kun ne on sellaisia vähän holhouksen alaisia ressukoita… Ja sinä joka vastuun kannoit, niin saat kuule vielä monta kertaa kuulla, että mitä siinä ruikutat, itepä päätit kakaroita hankkia… Maailma on kumma paikka.\nMutta positiivisempanakin ajatuksena, on niistä oikeasti aivan suunnattomasti iloakin. Pois en antaisi, ikinä. Mutta seuraavat kaksi vuotta tulevat olemaan rankkoja. Vasta sitten se alkaa helpottaa. Ja se on oikeasti välillä aivan ihanaakin, se äitiys.\nT: Vakilukija, joka ei juuri koskaan kommentoi mitään


Vihapuhe tuhoaa kehityksen - Puumala-lehti\nVihapuhe tunkee nyt läpi kaikkialta. Sitä esiintyy tietysti ennen kaikkea netin keskustelupalstoilla, medioiden juttujen kommenttiosioissa ja erilaisissa sosiaalisen median sivustoilla kuten Facebookissa.\nVihapuheet on viime aikoina räjäyttänyt tietysti turvapaikanhakijateema. Osa vastustaa Suomeen saapuvia ihmisiä, osa puolustaa. Molemmilla puolilla on valtava määrä tunnepitoista puhetta, jossa keskitytään pitkälti toisten eri mielipiteen omaavien sekä itse turvapaikanhakijoiden parjaamiseen.\nToisaalta on hyvä, että tulee ilmi, miten radikaaleja mielipiteitä löytyy, mutta soisi, että ajatus tulisi ensin, sitten vasta sanat ja teot. Moni sana olisi kannattanut jättää lausumatta.\nVihapuheen alle hautautuu asiallinen ja moniarvoinen keskustelu. Tällaiseen keskusteluun voi olla vaikea nöyrtyäkin, sillä niin tiukkoihin asemiin ovat eri asioista eri mieltä olevat käpertyneet. Kummallakaan suunnalla, edelleen asiasta riippumatta, on usein vaikea nähdä toisen näkökulmaa ja yrittää ymmärtää. Samalla asiat ja niiden vivahteet menevät sekaisin, kun asiat halutaan erityisesti vääntää tiettyyn kulmaan, tahallaan tai tyhmyyttään.\nVihapuhe on helppo sylkäistä ulos. Se on nopeasti kirjoitettu nettipalstalle. Ja useinhan siitä tulee hyvä olo. Että pääsinpäs sanomaan. Maailma on nyt parempi. No, eipä ole, vaan entistä pahempi.\nYleensä ne, joilla on järkevää sanottavaa, eivät viitsi edes vaivautua kertomaan mielipiteitään, koska oma puhe hukkuu huutajien, mollaajien ja tahallaan ärsyttävien alle. Ennen hautautumista sanat ammutaan pilkkaamalla alas.\nKaikki tämä vääristää keskustelua. Äänekkäin nettienemmistö ei välttämättä edusta kuin pientä vähemmistöä, jota toki pitää kuunnella. Hiljainen enemmistö puolestaan ei välttämättä koskaan tuo ääntään kuuluviin juuri sen takia, että he eivät jaksa räyhäämistä. Ja kukapa heitä siitä voisi syyttää? Mielenrauha säilyy paremmin, kun sivuuttaa idiotismin.\nNetistä onkin tullut aikuisten kiusaamisalusta, jossa kohteella ei ole väliä. Se voi olla kymmenvuotias tyttö, yläasteikäinen poika, aikuinen, vanhus, maahanmuuttaja. Kuka vain. Ei turvapaikanhakijakeskustelu ole kauheasti muuttanut keskustelun tasoa. Kohde on vain eri. Ennen turvapaikanhakijatulvaa heitä pilkkaavat hyökkäsivät monien muiden ryhmien kimppuun. Heitä ärsyttivät sängyissä toimintakyvyttöminä makaavat vanhukset, jotka ovat vain kuluerä yhteiskunnalle, mutta läheisilleen rakkaita ihmisiä ja tätä yhteiskuntaa rakentaneet. Ja heitä ärsytti kymmenvuotias tyttö, jota pilkattiin hänen perheensä ohella siitä, että koulumatka on 25 kilometriä pitkä, mikä aiheuttaa kustannuksia yhteiskunnalle. Heihin kohdistuneet nimitykset olisivat herkästi käräjäasia, jos rikosilmoitus tehtäisiin.\nÄrsyyntymisen kynnys on matala. Puumala-lehti kertoi viikko sitten kaksi hirveä kaataneesta Väinö Valtosesta. Hänen metsästystarinansa kerrottiin myös Iltalehden verkkojulkaisussa. Siellä juttu sai noin satatuhatta lukijaa ja erilaisia kommentteja tuli nelisensataa. Osa ei hyväksynyt lainkaan hirvenmetsästystä, osa kiitteli nuoren miehen taitoja. Ajattelun puutteesta kertoo näissä kommenteissa myös se, että yksi lukija ei hyväksynyt eläinten tappamista, mutta kalastus oli hänen mielestään hyvä harrastus.\nAjattelu pitää sallia. Erilaiset mielipiteet pitää sallia. Kiihkottomasti. Absoluuttista oikeaa ja väärää on harvassa asiassa. Vasta kun keskustelu oikeasti käynnistyy, päästään yhteiskuntaa kehittävään toimintaan. Jos ajatellaan hirvenmetsästystä, niin yksikään heistä, jotka tuomitsivat sen, eivät varmaankaan tulleet ajatelleeksi, että metsästäjät itse asiassa tuottavat yhteiskunnalle valtavat määrät rahaa. Hirvikannan kurissa pitäminen vähentää liikenneonnettomuuksia ja jokainen vältetty vakava loukkaantuminen ja estetty kuolema on herkästi 1-2 miljoonan arvoinen yhteiskunnan kokonaistalouden kannalta laskettuna.\nVihapuhe ja toisten pilkkaaminen on siis aina esillä. Kun medialukutaitoa opetetaan koulussa, pitää siihen sisällyttää myös erilaisten mielipiteiden käsittely, omaan itseensä kohdistuva kritiikki, jotta nettikiusaamisen ja jopa -uhkailun pystyy käsittelemään eikä se jää painamaan mieltä.\nTiistaina Yleisradio kertoi kolmevuotiaista lapsista, jotka eivät juuri osaa puhua. Syy on surullinen, sillä puhumisen kehityksen hidastumisen arvellaan olevan se, että pienille lapsille ei puhuta, koska vanhemmat ovat liian kiireisiä puhelimiensa kanssa sosiaalisessa mediassa. Eli istutaan hiekkalaatikon laidalla, tuijotetaan puhelinta ja ynähdellään lapsille yksitavuisia äännähdyksiä.\nMitähän sitten tapahtuu, jos lapsille aletaan keuhkota sosiaalisen median viesteistä kiihtyneenä? Heihin istutetaan tällöin kiihko ja viha luonnollisena asiana.\nToivottavasti asia ei ole näin, mutta eipä kai kukaan olisi osannut ennustaa kolmevuotiaita puhumattomia lapsiakaan vanhempien älypuhelinten käytön myötä.\nLintusalontielle ei taida riittää rahaa


Nyt kuitenkin on paljon sellaisia hakemuksia, joissa ei ole hevosen syntymäaikaa (tai sitten on vain heitetty joku syntymäaika) ja se sama syntymäaika pitäisi myös löytyä hevosen sivuilta.\nSitten on myös erittäin paljon hakemuksia, joissa yritetään samaa hevosta kahteen kertaan rekisteriin ja samasta hevosesta on lähetetty peräkkäin monta hakemusta (minun kohdalleni parhaimmillaan yhdestä hevosesta on tullut 5kpl hakemuksia perä jälkeen).\nMyös on tapauksia, joissa hevonen on myyty ja seuraava omistaja haluaa sen rekisteriin (hevosella on jo ollut rekisterinumero rekisterissä), silloin teidän pitää pyytää ent. omistajaa siirtämään se teidän VRL-tunnukselle.\nSuosittelisin, että lähetätte vain YHDEN hakemuksen per hevonen VAIKKA siinä olisikin virheitä, sillä kyllä sitten saat ilmoituksen pääsikö se rekisteriin vai ei.\nOnko teille niin tärkeää saada nopeasti jokin rekisteri numero, että ei viitsi odottaa vaan lähettävät monta hakemusta peräkkäin? (olisi hienoa tietää..)\nNiitä on kyllä erittäin hieno sitten selvittää kun hyväksyy ensimmäisen vaikka siellä olisin esim. suvussa isällä tai emällä väärä nimi (mutta sehän ei ole pakollinen tieto). Sitten tulee samasta hepasta muutama hakemus lisää ja silloin se on jo rekisterissä.\nEn yleistä ketään enkä syytä, mutta tällä auttaisitte rekisteröinti hakemusten nopeampaa käsittelyä.\n(Sitähän kaikki toivovat?)\nJa muistakaa tarkistaa AINA ennen lähetystä, että tiedot ovat oikein ja ne joilla ei ole VRL-tunnusta kestää kauan, että saavat tiedot korjattua sillä Meepulla on varmasti muitakin kiireitä kuin tietojen korjaamista. Suosittelen siis, että kaikilla olisi VRL-tunnus. :)\nHyvää kesän jatkoa kaikille tasapuolisesti, me rekisteriin hyväksyjät yritämme saada tuon n. 300 hevosen jonon purettua... ;)\nJoskus joku kysyi, että mitäs sitten jos hevosta ei ole hyväksytty rekisteriin, silloin jos se ei ole vielä rekisterissä saa toki lähettää uuden hakemuksen. Ja jos joskus tulee hylkäyksiä, joissa ei kerrota hylkäyksen syytä on rekisteriin hyväksyjällä sattunut pieni moka ja "unohtanut" kertoa syyn. Silloin vain uutta hakemusta täyttämään.\nJos sinulla on kysyttävää laitta tänne niin yritämme vastata.


Kyläkirkot - Kiuruveden kaupunki\nLapinsalon kirkko rakennettiin alun perin seuratuvaksi vuosina 1939-1940. Rakennuttajana oli Lapinsalon Seuratupayhdistys, joka toimi vuosina 1939-1969. Tontin seuratuvalle lahjoittivat Hilda ja Vilho Hynninen.\nSeuratupa rakennettiin keräyshirsistä ja aluksi se oli hirsipintainen. Ikkunat saatiin käytettyinä Sotkamon puretusta nuorisoseuran talosta. Rakennus vuorattiin vuonna 1965 ja sisäpuolen levytykset tehtiin 1960-luvulla. Seurantupa vaihtui kirkoksi vuonna 1968 ja kirkon vihkijänä toimi piispa Kares, ja se luovutettiin seurakunnalle vuonna 1970. Hautausmaa valmistui talkootyönä vuonna 1956 ja kellotapuli vuonna 1961.\nLähde: Kiuruveden seurakunnan kotisivut (10.6.2013)\nKirkon ja hautausmaan rakentamista Sulkavanjärvelle pohdittiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1904 ja seuraavan kerran vuonna 1907. Rukoushuoneyhdistys päätti vuonna 1946 perustaa hautausmaan Roviomäelle. Hautausmaalle tuli 700 hautapaikkaa. Hautausmaan viereen rakennettiin vuonna 1949 väliaikainen kelloteline ja Tampereelta hankittiin kello. Rukoushuoneyhdistys suunnitteli myös kirkon rakentamista ja keräsi jatkuvasti varoja.\nRakennuksen on suunnitellut rakennusmestari Olavi Rautio. Lopulta rakentaminen aloitettiin vuonna 1964 keräys- ja lainavaroin. Hanketta tukivat myös Kiuruveden ja Pielaveden seurakunnat, lisäksi rakennustarpeita saatiin lahjoituksena. Rakennuksen urakoi Antti Nissinen, mutta rakennuksella tehtiin runsaasti talkootyötä. Ensimmäinen jumalanpalvelus pidettiin vuonna 1965. Kirkon vihki piispa Olavi Kares. Vuonna 1972 kirkkoa laajennettiin seurakuntasalilla ja vuonna 1989 tehtiin wc- ja eteistilat.\nLähde: Kiuruveden seurakunnan kotisivut 10.6.2013


Enemmistö opettajista on naisia - Kotimaa - Helsingin Sanomat\nKotimaa | Opettajat lukuina\nEnemmistö opettajista on naisia\n77 prosenttia opettajista on naisia. 44 vuotta on opettajien keski-ikä. 96 prosentilla on yliopisto- tai vastaava tutkinto. 92 prosenttia on suorittanut opettajan koulutusohjelman. 15 vuotta on kertynyt keskimäärin opetuskokemusta. 94 prosenttia on kokopäivätyössä, 77 prosenttia pysyvässä työsuhteessa.\n77 prosenttia opettajista on naisia. 44 vuotta on opettajien keski-ikä. 96 prosentilla on yliopisto- tai vastaava tutkinto. 92 prosenttia on suorittanut opettajan koulutusohjelman. 15 vuotta on kertynyt keskimäärin opetuskokemusta.


Innovatiiviselle Maviko Oy:lle uudet tuotanto- ja toimitilat - Merinova\nInnovatiiviselle Maviko Oy:lle uudet tuotanto- ja toimitilat\n13.01.2021\tSuomi, Uutiset, Vaasan seutu\nMonipuolisia sähkönjakelun tuotteita ja palveluita tarjoava sekä tuottava Maviko Oy on rakennuttanut uudet toimitilat, teollisuus- ja toimistorakennuksen, Runsoriin Vaasa Airport Parkin välittömään läheisyyteen, osoitteeseen Yrittäjänkatu 3. Muutto uusin tiloihin aloitettiin aikataulun mukaisesti joulukuussa 2020 ja mm. tontin viimeistelytyöt valmistuvat alkuvuoden 2021 aikana.\nVaasalaisen WestGroupin rakennuttamat toimitilat kasvattavat merkittävästi tuotantokapasiteettia ja mahdollistavat Maviko Oy:n muuntamoiden asiakaslähtöisen valmistamisen ja testaustoiminnan Runsorissa. Uusiin toimitiloihin on keskitetty kaikki Maviko Oy:n Vaasan toiminnot ja tilat vahvistavat Maviko Oy:n sähköasemaliiketoiminnan kasvua.\nMaviko Oy on perustettu vuonna 2006 ja sen toimitusjohtajana toimii Kimmo Autio. Maviko Oy työllistää noin 20 työntekijää ja sen liikevaihto oli 8,1 miljoonaa euroa vuonna 2019. Maviko Oy:llä on toimipisteet Vaasan lisäksi Lempäälässä ja Kokkolassa sekä Kuopiossa.


Suomalaiset maailman kärjessä paperin kierrättäjinä - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nSuomalaiset maailman kärjessä paperin kierrättäjinä Kotimaa\nJulkaistu 11.10.2006 10:57\nSuomessa kulutetusta paperista otetaan talteen noin 70 prosenttia.\nSuomalaiset pitävät maailman kärkipaikkaa paperin keräyksessä ja kierrätyksessä. Suomessa kulutetusta paperista otetaan talteen noin 70 prosenttia.Metsäteollisuus ry:n mukaan tulos on kansainvälisesti verrattuna huippuluokkaa. Se on myös hyvä saavutus harvaan asutussa maassa, jossa keräyksen järjestäminen on kallista pitkien etäisyyksien vuoksi.\n- Suomessa käytetään kaikki täältä saatavissa oleva kierrätyskuitu, Metsäteollisuus ry:n ympäristöasiantuntija Fredrik Blomfelt sanoo.Keräyspaperi on arvokas raaka-aine metsäteollisuudelle, ja siitä saatavien kuitujen merkitys on kasvanut viimeisten 15 vuoden aikana.Suomen metsäteollisuus käyttää vuosittain noin 750 000 tonnia keräyspaperia raaka-aineenaan. Määrä vastaa noin viittä prosenttia metsäteollisuuden kuituraaka-ainetarpeesta. Kierrätyskuitujen osuus on pieni, koska Suomessa tuotetusta paperista valtaosa menee vientiin, joten paperi otetaan talteen lähinnä Keski-Euroopassa.\nHätäkeskuslaitoksen johtaja jättää tehtävänsä\nMLL huolissaan lapsiperheiden toimeentulosta Uusimmat uutisvideot