Turun keskustaan lisää vireyttä ja elinvoimaa | News Calcus.com\nTurun keskustaan lisää vireyttä ja elinvoimaa\nKuva: SIGGE Arkkitehdit Oy / LOCI maisema-arkkitehdit Oy / VALOA design Oy\nTurun Kauppatorin ja keskusta-alueen uudistus etenee vauhdilla: syksyllä pääsemme jo fiilistelemään toripaviljonkeihin ja laajentuneeseen kävelykeskustaan. Turun keskusta lähikortteleineen kasvattaa vetovoimaansa vahvistaen asemaansa toimivien ykköskaupunkiemme joukossa.\nTurun keskustan uudistaminen on kaupungin yksi kärkihankkeista, ja Tuomiokirkon, Puolanmäen ja Kauppatorin historiallinen ydinalue on saamassa arvoisensa mittavan kokonaisuudistuksen. Henkilöauto-, taksi-, joukko-, pyöräily- ja jalankulkuliikenteen sujuvuus optimoidaan liikennevirtojen kasvu huomioiden, ja Kauppatorin alle sijoittuva toriparkki on vain osa uudistusta.\nAurajokivarren elävöittäminen antoi viitteitä siitä, kuinka onnistunut uudistus voi kantaa hedelmää. Kauppatorin uudistamisessa viihtyisyyden lisäksi panostetaankin vetovoimaisten palveluiden lisäämiseen: toripalveluiden määrä kasvaa merkittävästi. Toriympäristön kiinteiden rakennusten sijainnissa on huomioitu myös mahdollinen raitiotien rakentaminen. Torin lähikortteleiden avainkiinteistöt ovat yksi toisensa jälkeen nykyaikaistettu.\nEipä siis ihme, että investoijat ovat suunnanneet katseensa Turkuun – ja näin tekevät epäilemättä myös lukuisat kotimaan matkailijat taas ensi kesänä.\nStrategista kaupunkikeskustan kehittämistä toteutusasteella\n”Jalankulku Kauppatorilla, Kauppiaskadulla ja Yliopistonkadulla muuttuu turvallisemmaksi ja viihtyisämmäksi. Kävelypainotteiset kadut leveine, ympäri vuoden suline jalkakäytävineen ja torille jo tehty luonnonkivipinnan tasainen uudelleenladonta edesauttavat esteetöntä liikkumista. Uusien toripaviljonkien ravintola- ja kahvilamaailma, kirsikkapuuistutukset ja saaristoteemaiset vesiaiheet kutsuvat viihtymään”, kuvailee yli kolmenkymmenenvuoden alan kokemuksen omaava kaupunkisuunnittelujohtaja Timo Hintsanen.\nTimo Hintsanen ja Janne Laine, Turun torilla 11.1.2022\nKauppatorin projektijohtaja Janne Laine aloitteli tehtäväänsä jo vuonna 2009, ja viimeisin asemakaavamuutos tehtiin v. 2011, joten hätäisesti servetille rustatusta suunnitelmasta ei ole kyse. Kauppatorin kehittämisellä aktivoidaan kansalaisia, ympärivuotista yritystoimintaa ja kotimaan matkailua.\n”Nyt on päästy kiivaimpaan rakennusvaiheeseen, joten hyvältä tuntuu”, Laine summaa ja lisää: ”Teemme torin lisäksi 1,5 kilometriä katua Kauppatoria ympäröivissä korttelissa uusiksi. Kauppatorin alueelle toteutetaan lämmitysjärjestelmä, joten alueella on miellyttävää liikkua jatkossa. Kyseessä on kokonaisuudessaan sadan miljoonan euron kaupunkikeskustan uudistus, josta pääsemme nauttimaan ensi syksynä.”\nTutustu tarkemmin: www.turku.fi\nNyt rakennetaan tuulivoimaa!\nJulkisivutiili nyt entistä vähähiilisempi\nTiili on ekologisesti kestävä julkisivumateriaali, sillä se on pitkäikäinen, elinkaaritaloudellinen ja käyttövuosien jälkeen kierrätettävissä...\nSÄÄT VAIHTUU, WECKMAN KESTÄÄ – JO 60-VUOTTA\nWeckman Steel Oy:n tarina suomalaisen raudan ja teräksen jalostuksen osaajana alkaa kahdeksan sukupolven takaa...\nToimiva ilmanvaihto on sijoitus\nToimivalla ilmanvaihdolla on suuri merkitys rakennuksen energiankulutukseen, rakenteiden hyvinvointiin ja sisäilman laatuun. Kotimaiselta laitevalmistajalta..\nSEEPSULA – AIDOSTI KOTIMAINEN ”SORAFIRMA”\nSeepsula toteuttaa ylivoimaisesti monipuolisimman ja ympäristöystävällisimmän kiviaineskaupan asiakkaille. Seepsula oli ”sorafirma” vielä vuonna 1970,..\nÄlykäs rakentaminen on myös turvallista\nRakennushanke koostuu usein valtavasta verkostosta erilaisia toimijoita, jossa kokonaisuuden johtaminen vaatii ammattitaitoa. Rakentamishankkeita johtaa..\nJalonin näköinen hanke on reilusti, taidokkaasti ja työturvallisesti toteutettu\nSisä-Suomessa vahvan jalansijan saavuttaneen Jalon Rakentajat Oy:n toimitusjohtaja Ville Kettunen antaa rakennushankkeille kasvonsa ja..


4907 viestiä • Sivu 110/197 • 1 ... 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113 ... 197\nKirjoittaja puolikarkea » Su 22 Tammi 2012 00:30\nTyrkkäsin ruokaa laittaessa sormen uunin kuumaan grillivastukseen.\nNäppärästi heti kuoriutui osumakohdasta iho. Onneks oli sentään hyvää ruokaa, muuten ois voinu keljuttaa.\nKirjoittaja Pascal Lemoix » Ti 24 Tammi 2012 23:11\nTänään vähän tympäisi, että arkipäivä on aina tällaista.\nJoin kaksi oluttakin, kun perjantaina sain aika kivan pikakännin vastaavalla tekniikalla. Nyt vähän väsytti ja tuli jonkinlainen turta.\nKohta nukkumaan, hiphei ja aamulla ylös, hiphei.\nKirjoittaja Kibaya » Ti 24 Tammi 2012 23:20\nNäytös. Katsomossa perhetuttuja, työkavereita ja PKT.\nMeinasin oksentaa pelosta ja jännityksestä monta kertaa. Työpäivä meni täristessä. Ja kun tunnistin PKT:n naurun yleisössä polveni notkahtivat.\nOnneksi näytöksessä ei tapahtunut mitään kovin pahoja mokia!\nNyt on sellainen huojentuneen sekopään kaltainen olo. Mitään en sano siitä, että miten PKT katsoi tai koski. En edes ajattele sitä.\nNyt yritän mennä nukkumaan että pääsen huomenna töihin. Lepäämään.\nKirjoittaja Lyyra » Ti 24 Tammi 2012 23:22\nMulla on ollut taas nk. hukkapäivä. Huominenkin on varmaan sellainen.\nKirjoittaja Pascal Lemoix » Ke 25 Tammi 2012 21:31\nNoin tunnin istuin kollegan kanssa bussissa. Se mateli, välillä pysähdyksissä, välillä kävelyvauhdissa. Matkan jälkeen oli selkä jäykkänä, hyvä että kävelemään pääsi. Talvimatkustus bussissa Kahtena aamuna olleet myöhässäkin.\nYmmärrän kyllä, että olosuhteet vaikuttavat nopeuteen, mutta kyllä tuohon matkaan aika paljon fiilistä hupeni. Yleensä laitan radionapin korvaan ja suljen silmät, kun ei siinä mitään voi.\nKirjoittaja skray » To 26 Tammi 2012 07:30\nMieheke on koko yön pyörinyt ja hyörinyt, ähkinyt ja pöhkinyt. Mä heräsin jo kolmelta, enkä oo sen jälkeen nukkunut kunnolla, kun toinen ei voi olla rauhassa ja hiljaa ja koko sänky tutisee. Mieheke mittas myös kuumeen tossa pari tuntia sitte ja mittari näytti 38 astetta. Tartuntaa odotellessa. Kurkku onkin jo ollut kipeä oikealta puolelta ja samoin oikean puolen korva. Mitähän tästäkin kehkeytyy..\nKirjoittaja Suvi » To 26 Tammi 2012 10:18\nHitto, että mäkin oon nukkunut tosi huonosti viime aikoina. Viime yö oli jotenkin kaiken "huippu". Vietin serkun kanssa hauskan illan Katri Helena -musikaalissa ( ), joka oli oikeasti tosi hyvä! Oltiin joskus puoli yhdentoista korvilla mun luona, ja juteltiin vielä pitkään. Which was nice.\nMutta juuri kun olin nukahtamassa/nukahtanut, joskus yhden aikoihin tuli lumensiivousauto meidän kadulle metelöimään ja vilkuttamaan valoja. Odotin vaan koska se loppuisi ja yritin tunkea korvatulppia korviin, mutta eipä niistä ollut mitään hyötyä. Nukahdin varmaan joskus kahden aikoihin, ja herätys puoli seitsemältä. Not nice. Mutta kadulla ei sentään tarvinnut aamulla tarpoa.\nKirjoittaja L-S » To 26 Tammi 2012 22:04\nMietin hetken, että oliko toi Suvin Katri Helena -musikaali joku uni, jota katsellaan levottomana yönä.\nMä olen myös nukkunut varsin huonosti viime aikoina. Muutenkin on rytmi lipsahtanut siihen, että mennään nukkumaan myöhään ja herätään myöhään. Talvi vaatii veronsa. Toissayönä en meinannut millään saada unta ennen kuin joskus puoli viideltä, sen jälkeen olinkin sitten puoliunessa koko keskiviikon ja nukahdin alkuillasta päiväunille, mikä taas johti siihen, etten saanut unta viime yönäkään ennen kuin joskus kolmen jälkeen.\nEi kovinkaan hauskaa,jatkuva uupuneisuus on inhottavaa eikä edistä työtehokkuutta. Kierre pitäisi jotenkin saada katkaistua, mutta miten.\nKirjoittaja puolikarkea » To 26 Tammi 2012 22:11\nL-S kirjoitti: Mietin hetken, että oliko toi Suvin Katri Helena -musikaali joku uni, jota katsellaan levottomana yönä.\nMietin kans, että oonko uniketjussa.\nKirjoittaja Wildchild » Pe 27 Tammi 2012 13:04\nMinulta tultiin tänään kysymään, että olenko Wildis. Siinä vaiheessa olo oli lähinnä sillä kysyjä ei näyttänyt\nyhtään tutulta. Vastattuani kyllä, kysyjäksi paljastui YleX:n muinaisen chatin yksi jäsenistä joka kuulemma asuu\nmeikäläisen huudeilla nykyisin. Miten kukaan voi muistaa tai tunnistaa mua sieltä asti kun ei olla koskaan aiemmin\nHuomenna pitäisi pitää leivontasavotta, koska esikoisella on synttärit sunnuntaina ja pitäisi leipoa ainakin täytekakku\nja mustikkapiirakkaa synttärisankarin toiveesta. En jaksaisi, mutta ei ole oikein vaihtoehtoja. Mietin jopa että\nkävisin ostamassa kaupasta valmiin kakkupohjan ja sitten vaan laittaisin täytteet väliin ja koristeet päälle. Olenko\nsitten aivan luuserimutsi?\nKirjoittaja Pascal Lemoix » Ma 30 Tammi 2012 21:50\nTämä alue on vähän huono iltaruokailuun, vaikka pizzerioita onkin paljon. Nekään eivät pääse alaovesta iltamyöhällä, joten ei voi tilata kotiovelle. Tai vähintääkin pitäisi päivystää sitä alaovea.\nLauantaina menin Oluthuone Williamiin enemmän syömään kuin juomaan. Toast ei ollut erityisen hyvä edes. Sellainen, että kyllä sitä nyt syö. Baari oli muutenkin täynnä, ympärillä kuuli tyypillisen baariskenen. Yhteen pöytään yhdistyi eri seurueet ja kauhea jauhaminen, että "häiritäänkö ja ette häiritse ja vähän häiritään ja ette häirtse jumalauta, kohta tulee turpaan" Yksi mies oli huonotuulinen ja baarimikko kysyi, eikä ne osaa käsitellä häviötä. -Eiku ne ei osaa pelata. IFK tai Jokerit siis. Kotona teksti-tv näyttää, että Jokerit.\nPolitiikkaa puhutaan: Haavisto vai Niinistö, läpä läpä. Yhdet miehet maistelevat mukahauskoin sanankääntein viskejä. Välillä ovat lähdössä kotiinkin, mutta kuitenkin jäävät.\nOlisihan sitä voinut jäädäkin, mutta ei kyllä yksi viitsinyt. Sandelsin join leipäni kanssa ja poistuin pakkaseen.\nKirjoittaja Kibaya » Ma 30 Tammi 2012 22:35\nHyvin epätyypillinen maanantai.\nMutta tärkeintä kai lie, että neljältä oli vielä valoisaa.\nKevät! Se tulee!\nVaikka nyt onkin Pilkkiksen aika elää elämäänsä.\nViikonloppuna oli vähän kaikkee ja niin edelleen. Siskon likka kertoi miten se haluaa työntää äitinsä veteen, jotta hai voi sen syödä ja tämän jälkeen hän voi muttaa mun luo\nMutta ei sellaiseen veteen missä on ahvenia, koska ne on pelottavia. Ja typeriä. Ahvenet.\nElämä on kyllä kokonaisuudessaan jännä. Sillai.. jännän tavalla jännä.\nHirveä kirjoitusvimma päällä. Tutkia asioita, jotka ovat ihan totaaliuutta. Viedä sitä pidemmälle. Ehkä jossain on se kanto, johon sitten kolahdan.\nMutta hörhöä, jännittävää ja sitä sellaista missä kuplii kiehtovat asiat.\nNukkuakin kai pitää\nKirjoittaja Wildchild » Ti 31 Tammi 2012 10:19\nPascal Lemoix kirjoitti: Tämä alue on vähän huono iltaruokailuun, vaikka pizzerioita onkin paljon. Nekään eivät pääse alaovesta iltamyöhällä, joten ei voi tilata kotiovelle. Tai vähintääkin pitäisi päivystää sitä alaovea.\nEi sun tarvii sitä alaovea päivystää. Ne soittaa kun ovat alaovella eivätkä pääse sisälle, ja sä käyt noutamassa\nruuan sieltä alaovelta ilman mitään päivystystä. Toimii.\nKirjoittaja theia » Ti 31 Tammi 2012 12:36\nMinne mä voin avautua yleisistä ärsytysasioista? Onko se liian negatiivistä perustaa ärsytyksille oma ketju? Eihän meillä vielä oo?\nNo, avaudun nyt tänne. Miksi, MIKSI, ihmisten pitää vielä muuntaa eurot markkoihin? "17 euroa, sehän on sata markkaa, mitä ryöstöä" - siis joo, sata markkaa oli 17 euroa kymmenen vuotta sitten. Eiköhän rahan arvo/kurssi/whatever oo muuttunut kuitenkin, ettei sitä enää oikein voi noinkaan muuntaa? Ja miksi se pitää ylipäätään kääntää markkoihin?\nKirjoittaja L-S » Ti 31 Tammi 2012 22:09\nJos pikkuärsytyksille olisi ketju, mä olisin varmaan siellä usein. Olenhan hapan, kuten eilen totesin.\nIlmeisesti jotkut eivät vaan ole oppineet ymmärtämään rahan arvoa mitenkään muuten kuin suhteessa muinaiseen rahayksikköön. Kumma kyllä.\nKirjoittaja skray » La 04 Helmi 2012 17:40\nKirjoittaja Pascal Lemoix » La 04 Helmi 2012 20:23\nKävin ensimmäistä kertaa tällä seudulla parturissa. Jotenkin huvittava vuoropuhelu kehkeytyi välillemme, vaikkei hän juuri hymyillyt eikä lässyttänyt sellaisia perusparturilässytyksiä, joissa kysytään ensin nimi, sitten ammatti ja sitten aletaan pohtia kysymystä nasta- ja kitkarenkaiden suhteen, kun oli näitä peräänajojakin...\nTai sitten naiselle riittää, kun on nuori ja vaalea. Ei siinä enää niin mukavakaan tarvitse olla. Tai olihan se tavallaan, mutta joskus epäilin, että katse oli samalla ylenkatse, vaikkei välttämättä ollutkaan. Mutta ainakaan ei juteltu minun ammattini asioista, mihin jokaisella on mielipide ja josta en pätkäkään olisi välittänytkään keskustella.\nSitten myöhemmin Kotipizzassa joku random-tyyppi tulee kysymään, että saako hän maistaa minun pizzaani, kun on nälkä. Sanoin, että tää on kyllä mun pizza. Se sanoi jotain asiaansa toistavaa vielä, mutta yksi äijä naapuripöydästä sanoi, että "lähe kävelee siitä" ja se random onneksi noudatti ohjetta.\nKirjoittaja kermit » La 04 Helmi 2012 21:53\nPascal toisesta ulottuvuudesta on töissä Kampin K-kaupan kassalla. Sillä on pitkät hiukset, hauskat viikset ja pitkä parta ja siitä huokuu pascalmaisuus eleissä, värisävyissä ja jopa tavassa puhua. Onko sulla veli?\nKirjoittaja Pascal Lemoix » La 04 Helmi 2012 23:36\nOn mulla veli, mutta se on ihan erinäköinen ja -oloinen kuin minä. Eikä ole K-Kaupan kassalla. Sori vaan\nKirjoittaja Shay » Su 05 Helmi 2012 13:19\nskray kirjoitti: Kylmä.\nKirjoittaja Lyyra » Su 05 Helmi 2012 13:29\nKirjoittaja Emeritus » Su 05 Helmi 2012 18:48\nIhan vehkeestä. :=\nKirjoittaja Dnd » Ma 06 Helmi 2012 01:10\nSyvältä ja poikittain... Mulla jääty vesiputki...\nKirjoittaja Emilia » Ma 06 Helmi 2012 09:16\nEnää vain -5\nEi todellakaan ollut viime viikon kelit ihmisille tarkoitettuja.\nKirjoittaja Suvi » Ma 06 Helmi 2012 09:45\nEmilia kirjoitti: Enää vain -5\nJoo, tämä on hyvä. Ja kivaa kun on lunta. Viikonloppunakin oli niin kaunista.


1,348 posts, 68 pages, 462,122 views\n#1321 • • 2012 tommib\nNyt taisi löytyä todellinen helmi! Glen Duncan: Minä, Lucifer\n#1322 • • 2012 Annakins Guest\nOon kohta lukenu kaikki Harlan Cobenin Myron Bolitar -sarjan kirjat. Ihan jees dekkariviihdetta, mut kaikkien lukeminen putkeen on ehka vahan vaara valinta...\n#1323 • • 2012 Aurinkoneiti\nHannu Lauerma: Pahuuden anatomia sekä\nShafica Karagulla - D. K: Tsakrat ja ihmisen energiakentät nyt juuri :)\n#1324 • • 2012 Hendryk I twerk, U twerk, all we twerk to Kraftwerk\nAlussa tuli sellainen tunne, että jaahas, taas yksi skandinaavinen moniongelmainen körmy poliisinraakki painii yksityiselämänsä kanssa rikoksia ratkoessaan. Semmoisen päähenkilön kelkassa suurimmaksi jännitysmomentiksi uhkaa nousta se, että millähän sivulla päästään ensimmäistä kertaa kuuntelemaan hänen nojatuoliinsa ooppera-aarioita viskihuuruissa.\nEi tämä onneksi ole semmoinen kirja, eikä päähenkilö edes läträä viinan kanssa. Eikä hänen (mikä yleensä tarkoittaa dekkaristin itsensä) musiikkimausta sanota onneksi halaistua sanaa. Eikä kerronta ole ollenkaan äijänkörmyä, vaan aika letkeää ja kielikuvissaan aika nasevaakin.\nOletan, että tämä on osa kirjasarjaa, ja tässä ensimmäisessä osassa tietysti esitellään päähenkilöt. Ainakaan kenestäkään keskeisestä eikä jokaisesta sivullisemmastakaan hahmosta lypsetä vielä kaikkia taustoja ja piirteitä irti, joten varmaan jatkoa on luvassa. Päähenkilö, kööpenhaminalainen etsivä Carl Mörck on melko perus-komisario, joka saa poliittisten lehmänkauppojen ja oman työhistoriansa ansiosta johdettavakseen uuden Osasto Q:n: yksikön jonka tehtävä on kokeilla josko vanhoista ratkaisemattomista jutuista saisi vielä jotain irti ennen kuin ne julistetaan lopullisesti selvittämättömiksi. Pohjimmiltaan kyse on siitä, että Mörck on itse hankala tapaus, ja hänet halutaan vähän niin kuin siivota kellariin muiden silmistä.\nOsasto Q:n ainoa toinen työntekijä on siivoojaksi ja kahvinkeittäjäksi pestattu Assad, jolla kuitenkin osoittautuu olevan vähintään yhtä paljon etsivän vikaa kuin esimiehellään. Hän on henkilögallerian näppärimmin kehitelty hahmo, ja myös se, jonka menneisyydestä uskoisin löytyvän uutta ja mielenkiintoista paljastettavaa vielä suunnilleen sarjan seitsemännessäkin osassa. Ennustaisin myös, että ammuskelussa halvaantunut, hyvähoksottiminen kollega Hardy säilyy sarjan vakiohahmona rikoksia ratkomassa.\nOsasto Q:n ensimmäinen juttu on selvittää viisi vuotta aiemmin salaperäisesti kesken lauttamatkan kadonneen poliitikon kohtalo. Putosiko hän mereen vai työnnettiinkö hänet? Vai mitä hänelle tapahtui, kun ruumistakaan ei koskaan pullahtanut pintaan? Kovin katostrofaalista juonipaljastusta en tee, kun kerron että poliitikko on joutunut jonkun hullun psykopaatin vangiksi, sillä sen kertomisesta koko jännäri alkaa.\nJutun poliisitutkintapuoli on imevästi kerrottu, ja vankina viruvan naisen ahdinko on paikka paikoin kuvailtu juuri niin pirullisesti kuin vain voi. Lopullinen motiivi ja vankeuden olosuhteet ovat pikkuisen kaukaa haettuja, mutta sitä ehtii pohtia vasta kirjan lukemisen jälkeen, sillä kerronta houkuttaa ahmimaan tarinasta vielä yhden luvun, ja vielä yhden, ja vielä yhden, kunnes koko 400-sivuinen opus on imuroitu yhdellä istumalla. (Minulla on loma, joten se oli minulle mahdollista.)\nJännä mikä näissä "psykopaatin kellarissa" - tarinoissa pohjoismaisia kirjoittajia ja lukijoita kiehtoo. Inger Frimansson on kirjoittanut kaksikin sellaista juttua ja Karin Fossum tietysti kaikkein parhaan, jota suosittelisin, jos muistaisin sen nimen. (Hänen kirjojensa nimien perusteella ei aina pysty palauttamaan mieleensä mistä ne kertoivat.) Tietystihän tällaisia juttuja on putkahtanut esille uutisissakin - muistetaan nyt vaikka Natascha Kampusch - mutta mikäs niissä uutisissa sitten on niin kiehtovaa, että suunnilleen tsunamitkin jäävät palstamillimetrissä kakkoseksi? Varmaan siinä on takana jotain ymmärrettävää, alkukantaista pelkoa joutua ilman omaa syytään jonkun arvaamottoman hullun armoille.\n#1325 • • 2012 Mikael Sonar\nDean R. Koontz - Pimeyden silmät alotin juuri http://www.risingshadow.fi/library?action=book&book_id=5861\nSeuraavaksi sitten varmaankin tämä, vaikuttaa mielenkiintoselta: http://www.gummerus.fi/page.asp?sivuID=280&component=/PublishDB/Kirjat_kirjaesittely.asp&recID=9672\n#1326 • • 2012 Aurinkoneiti\nIhmistyminen - suhteisuusteoreettisia punoksia\n#1327 • • 2012 SamHard\nSotahistoria, sotakertomukset, ja tieteiskirjallisuus, sekä elämänkerrat + henkilökuvat. Taidan olla aika outo lintu kun minkäänlainen fantasia kirjallisuus, tahi dekkarit ei kiinnosta sitten yhtään*justjoo*\n#1328 • • 2013 hiphei\nMervi Koski- Suomalaisia haltijoita ja taruolentoja :)\nHerkullisia/hassuja tarinoita kansantaruston hahmoista jne.\n#1329 • • 2013 hiphei\nZana Muhsen- Myyty!\nMelko surullista luettavaa..\n#1330 • • 2013 tommib\nTaattua Murakamia oudoilla henkilöillä ryyditettynä. Me like very mucho\n#1331 • • 2013 Aurinkoneiti\nKyllä! Yhden laki-kirja\n#1332 • • 2013 Hendryk I twerk, U twerk, all we twerk to Kraftwerk\nMies on kirjoittanut saman kirjan nyt ainakin 20 kertaa, mutta täytyy myöntää, että se on aika hyvä kirja.\n#1333 • • 2013 tommib\nRakastan kirjoja! Nyt menossa sivistävä Star Wars Darth Bane trilogia ja viikonloppuna tulee iso kasa lisää SW kirjoja, kun halvalla sai huutiksesta:) Toisaalta taas ostin Coco Chanelin Salainen Sota kirjan tuossa, mutten ole ehtinyt aloittaa vielä. Vaikutti mielenkiintoiselta.\n#1334 • • 2013 Morpho\nThe Complete Guide to Eco-Friendly Design :)\n#1335 • • 2013 hiphei\nMenossa Labyrintti- Kate mosse\n#1336 • • 2013 Hendryk I twerk, U twerk, all we twerk to Kraftwerk\nTaitaa olla fakta, että kaikkein imevimmät ja ahmittavimmat jännityskirjat löytyvät varsinaisen jännitys-, rikos- tai toimintagenren ulkopuolelta, siis sieltä "tavallisesta" kirjallisuudesta. Sieltä missä sankareina eivät seikkaile ylinokkelat juristit, viskiä naukkailevat komisarionraakit tai asefetisistiset sosiopaatit (mutta hyvikset sellaiset), vaan tällaiset meikäläiset tavalliset pulliaiset. Niissä kirjoissa ei välttämättä virkavalta käy edes vilahtamassa, kaikentuhoavasta (sellaisesta hyvishenkisestä) kommandoryhmästä puhumattakaan, vaan kaikki koukuttava jännitys syntyy yllättävän maanläheisitä aineksista ja helposti samaistuttavista päähenkilöistä. Mutta niissä kirjoissa tavallisten pulliaisten turvallinen arki nyrjähtääkin sijoiltaan sitten toden teolla!\nTällaisia helmiä ovat esimerkiksi Karin Alvtegenin Petos (tai Alvtegenin mikä-vaan), Markus Nummen Karkkipäivä sekä tämä tuore Mikael Niemen teos.\nKaksi ensin mainittua etenevät kuitenkin suunnilleen kvartetin kokoisen päähenkilökatraan turvin ja pienissä puitteissa (aviorikos ensimmäisessä ja vieraaseen aikuiseen hädässään takertuva lapsi toisessa), kun taas Mikael Niemi vyöryttää Veden viemässään jo ensimmäisen 40 sivun aikana lukijalleen tusinan verran ihmiskohtaloita jännitettäväksi. Eivätkä raamitkaan ole ihan pikkuruiset: Kansikuvassa kovasti Hokusain kuuluisaa puupiirrosta muistuttava jättiaalto kohoaa Pohjois-Ruotsin ikikuusien ylle kuin, no, vettä vaan ja pistelee ne tulitikuiksi.\nEli tulvasta on kysymys: Vettä sataa koko syksyn, paineet voimaloiden yläjuoksulla kasaantuvat ja sitten padot pettävät. Vesi lähtee vyörymään alajuoksuun käsittämättömällä voimalla tilanteessa, jossa kaiken kukkuraksi kännykkäverkko on kaatunut. (Kaksinkertaista piikkiä teknologian kaikkivoipaisuutta kohtaan, siis.) Ja se voima on todella hurja: Niemi kuvailee sitä hyvin pitkin kirjaa, mutta tehokkaimmin hän tekee sen jo alussa. Se on fiksu veto: sen sijaan, että lukija jätettäisiin odottamaan jotain hurjaa kliimaksia, jossa suunnilleen Luulaja pyyhkiytyy maailmankartalta, hän saa jännittää ihmisyksilöiden selviytymiskamppailua kun katastrofin mittasuhteet ja puitteet on jo iskostettu takaraivoon.\nAinoa miinus lyhyin, nopsalukuisten kappalein kirjoitetusta kirjasta tuleekin hahmogalleriasta, joka on paitsi liiankin runsaslukuinen, sisältää myös liian paljon semmoisia vittumaisia tyyppejä, joiden toivoisi selviytyvän jättihyökyaallon syövereistä vain siksi, että viimeisellä sivulla heitä kaikkia kävisi joku vetäisemässä oikein kunnolla dunkkuun.\nVeden viemää on käytännössä valmis elokuvakäsikirjoitus, ja ihmettelenpä, jos sitä ei nähdä valkokankaalla parin vuoden kuluttua kaikkien aikojen suureellisimpana skandinaavisena yhteistuotantona. Toivon vaan, että silloin pysytään linjassa kirjan kanssa, eikä keskushahmoksi nosteta ketään, jota esittää Mikael Persbrandt tai Noomi Rapace, vaan pitäydytään alkuperäisen tarinan hajautetussa jännityksessä.\n#1337 • • 2013 Morpho\nJuhani Mattila: Ujoudesta, yksinäisyydestä\nJussi Kotkavirta (toim.): Persoonia vai ihmisiä\n#1338 • • 2013 Overdrive\nViimeisimpänä tullut luettua Khaled Hosseinin Ja vuoret kaikuivat! Mielenkiintoinen!\n#1339 • • 2013 a\nTaitaa olla fakta, että kaikkein imevimmät ja ahmittavimmat jännityskirjat löytyvät varsinaisen jännitys-, rikos- tai toimintagenren ulkopuolelta, siis sieltä "tavallisesta" kirjallisuudesta.\nHirveä gravedig, mutta väitätkö ihan vakavissasi että jännärit ei ole "tavallista" kirjallisuutta, mutta kaikenlainen muu kirjallisuus kuten vaikka fantasia on? :D Lentoasemalla myydään kymmentä yksityisetsivää mutta yhtäkin ritaria saa etsiä ja sen löytää tuurilla Harlekiineista. Sci-fiä saa sitten etsiä koirienkin kanssa.\n#1340 • • 2013 oooo\nViimeiset hankinnat: Natascha Kampusch - 3096 päivää sekä Mary Letourneau / Vili Fualaau - Rikoksena rakkaus.


Krokotiili norsun kimpussa | Natgeo.fi\nmaanantai 15. marraskuuta 2010 teksti Brian Handwerk, National Geographic News\nAfrikannorsukaksikon rutiinikäynti juomapaikalla muuttui hiljattain kamppailuksi elämästä ja kuolemasta, kun nälkäinen niilinkrokotiili hyökkäsi yllättäen kimppuun (kuva).\nSveitsin Klotenista kotoisin oleva Martin Nyfeler ikuisti dramaattisen yhteenoton kamerallaan syyskuun lopussa, kun hän oli Sambian-matkallaan tutustumassa Etelä-Luangwan kansallispuistoon.\n”Näimme norsuemon poikasineen vesirajassa ja sanoimme , että noista voisi saada söötin kuvan, pysähdytään hetkeksi tähän”, kertoi Nyfeler National Geographic Newsille.\n”Yhtäkkiä krokotiili hyppäsi vedestä. Koko tapaus kesti ehkä 15 sekuntia.”\n”Isommiksi kasvaessaankin syövät yleensä lähinnä kalaa tai pienempiä eläimiä”, sanoo Philadelphian eläintarhan matelija- ja sammakkoeläinosaston apulaisintendentti Jason Bell.\n”Ne ovat silti opportunistisia petoja, jotka odottelevat janoisia juomapaikoilla”, hän sanoo. ”Niiden tiedetään kaataneen nuoria virtahepoja ja afrikanpuhveleita. Ne pystyvät siis kiskomaan veteen niinkin suuria eläimiä.”\nNorsun kaataminen ei kuitenkaan onnistu noin vain edes hirmuiselta niilinkrokotiililta, ja kyseinen isku saattoikin olla epätoivoinen yritys tai puhdas virhe, sanoo San Diegon eläintarhan herpetologian osaston intendentti Don Boyer.\n”Pedot voivat tehdä virheitä”, Boyer sanoo. ”Ne saattavat tarrata johonkin ja todeta, että oho, tulipa haukattua liian iso suupala.”


Kokemäki: Poliisi epäilee eläinsuojelurikosta – koira lopetettiin heti\n30.03.2021 klo 18:52\nPoliisin mukaan omistaja ei kehotuksesta huolimatta ollut toimittanut koiraansa eläinlääkärin hoidettavaksi, vaan oli lähinnä lääkinnyt koiraansa omilla, ihmisille tarkoitetuilla kipulääkkeillään.\nPoliisi kertoo, että huonossa kunnossa ollut saksanpaimenkoira lopetettiin heti. Kuvan koira ei liity tapaukseen. Mostphotos\nLounais-Suomen poliisi kertoo saaneensa valvontaeläinlääkäriltä ilmoituksen loukkaantuneesta saksanpaimenkoirasta Kokemäellä. Omistaja ei kehotuksesta huolimatta ollut toimittanut koiraansa eläinlääkärin hoidettavaksi, vaan oli lähinnä lääkinnyt koiraansa omilla, ihmisille tarkoitetuilla kipulääkkeillään, kerrotaan poliisin tiistaisessa tiedotteessa.\nKoiralla todettiin murtunut alaleuka, joka roikkui lähinnä nahan varassa. Eläin oli ollut avuttomassa tilassaan jo parin päivän ajan. Loukkaantunut eläin jouduttiin lopettamaan välittömästi, poliisi kertoo.\nPoliisin mukaan asian selvittelyssä eläimen omistaja oli uhkaillut valvontatyötään tekevää virkaeläinlääkäriä. Tämän suhteen asiassa epäillään virkamiehen väkivaltaista vastustamista, josta voidaan ankarimmillaan tuomita neljä vuotta vankeutta.\nPoliisi muistuttaa, että eläinsuojelulain nojalla eläimen omistaja tai haltija vastaa aina eläimensä hyvinvoinnista ja terveydestä. Eläimen hyvinvointi on tarkistettava riittävän usein, ja tarpeen tullen eläimelle on järjestettävä asian vaatimaa hoitoa.


Itse, ei-itse, ego, jne. - Sivu 51 - Avoin Sangha\nElokuva ja Zen\nViestiKirjoittaja Vieras » 05 Elo 2014 15:09\nMarkoH kirjoitti: Alan empiä voiko nykyhetkestä sanoa ylipäänsä mitään järkevää... Tulee mieleen yksi koan, nimittäin:\nEhkä ei ole kuitenkaan tarvetta jättää ihan kaikkea sanomatta, “Nyt” on vaikea mutta sitä voidaan ainakin yrittää lähestyä.\nMenen elokuviin. Tarina hyvästä ja pahasta miehestä. Kunnon action-leffa, kaikki tapahtuu todella nopeasti ja kaikki liikkuu hirvittävällä vauhdilla.\nMutta filmi on vain sarja sille talletettuja yksittäisiä kuvia. Jokaisessa sekunnissa on 25 kuvaa. Jokainen kuva on erillinen jakso actionia. Mutta siinä yhdessä kuvassa mikään ei liiku. Siinä yhdessä kuvassa ei mikään synny eikä mikään katoa. Jokainen yksittäinen kuva on siinä suhteessa täydellinen, siinä on kaikki.\nMieli on aistien puolesta kuin kamera, jonka aukko on asetettu suhteeseen 1/Ikuisuus. Mutta se tallentaa vain yksittäisiä kuvia, Nyt-hetkiä, nopeasti peräkkäin. Niistä kuvista aivot koostavat elokuvan muistiin, joka saa kuvat näyttämään jatkumolta. Kuitenkin vain se mikä juuri Nyt tallentuu on todellinen, kaikki muut ovat vain muistoja. Niitä hetkiä ei todellisuudessa enää ole.\nElämä tapahtuu aina Nyt. Meillä ei ole mitään muuta kokemusta kuin se, mitä juuri nyt koemme. Jos muistelemme jotain menneisyydestä, me muistelemme sitä nyt. Jos ajattelemme tulevaisuutta, me ajattelemme sitä nyt. Mitä muuta me voisimme kokea?\nEhkä tämä on eri tavalla kuin vaikka Theravadan puolella? Jos käytän tuota esimerkkiä, niin...\nZenissä ajatellaan, että tietoisuus on kuin kangas, jolla yksittäiset kuvat heijastetaan. Ne tulevat yksi kerrallaan, ovat siinä hetken ja katoavat.\nJa nyt analogia saattaa mennä vaikeaksi...\nMe ajattelemme, että elokuva tapahtuu ajassa ja on yksi, yhtenäinen kokemus tai kokonaisuus ajassa. Tietoisuus ja kokemus maailmasta -niiden interaktio suhteessa muistiin- on kuitenkin se, mikä synnyttää psykologisen ajan kokemuksen.\nTodellisuudessa ei ole mitään elokuvaa, joka ilmestyy kankaalle kerralla tai on kankaalla. Kankaalla (tietoisuudessa) on vain peräkkäisiä kuvia. Jokainen kuva korvaa edellisen ja puolestaan katoaa kun seuraava kuva tulee. Vain mieli itse rakentaa niistä jatkumon.\nSiis kun kangas on tietoisuutesi... Sinä et koe joka ikistä heijastettua kuvaa kerralla, koska niitä ei enää ole. On vain se yksi, juuri nyt oleva kuva. Mutta koet kuitenkin, että tämä kangas on se sama kangas, jolle ensimmäinen, kaikki siinä välillä olleet ja tämä kuva juuri nyt heijastuivat. Se kangas pysyy.\nKangas eli tietoisuus on tässä mielessä ajan ulkopuolella. Ei siis persoonallisella tavalla, vaan että tietoisuus on kaikki tai kaikessa. Se on ikuinen, aina läsnä, ilman alkua ja loppua. Ja muuttumaton. Tietoisuus on Nyt-hetki, jossa edellinen, nykyinen ja tuleva kokemus tapahtuvat.\nJa myöhemmin, jos murtautuu lävitse vielä siitäkin kokemuksesta, niin saattaa tapahtua että heijastetut kuvat ja kangas ovat ei-kaksi. Ne eivät ole siis erilliset toisistaan, mutta eivät myöskään sama. Mutta silti on vain yksi kuva kerrallaan. Silti on vain Nyt.\nTai jos otetaan toinen esimerkki, laitan käden nyrkkiin ja avaan sen. Jos meillä ei olisi käsitettä “käsi”, muistia tai olettamusta siitä, että käsi on jokin pysyvä juttu (kaikki siis mielen toimintoja), niin miten me kuvaisimme sitä? Ajattelisimmeko, että jokainen käden vaihe olisi uusi ja erillinen? Jokainen vaihe olisi yksi kuva kankaalla, joka korvaantui toisella?\nJa jos Buddhan mukaan ei ole mitään pysyvää missään, niin mikä itseasiassa muuttui nyrkiksi ja siitä pois? Ja milloin?\nRe: Elokuva ja Zen\nViestiKirjoittaja MarkoH » 05 Elo 2014 19:30\nVieras kirjoitti: Ja jos Buddhan mukaan ei ole mitään pysyvää missään, niin mikä itseasiassa muuttui nyrkiksi ja siitä pois? Ja milloin?\nKlassinen "mihin nyrkkini katoaa kun avaan käteni?". Nyrkki olikin toimintaa, vain verhoutuneena "pysyvään muotoon".\nViestiKirjoittaja Vieras » 05 Elo 2014 20:59\nMarkoH kirjoitti: Klassinen "mihin nyrkkini katoaa kun avaan käteni?". Nyrkki olikin toimintaa, vain verhoutuneena "pysyvään muotoon".\nOikeastaan koitin lähestyä käsitteitä Nyrkin avulla. Viittasit tuossa ei-käsitteelliseen tai ei-ajatukselliseen tilaan, mutta siinä on oma vaaransa, johon saattaa helposti jämähtää kiinni pitkäksi aikaa (kävi itselle).\nTuossa tilassa oivaltaa, että ajatukset ja käsitteet ovat lähde paljolle kärsimykselle ja hämmennykselle. Lisäksi tuohon tilaan liittyy tunne puhtaasta, ajattomasta tietoisuudesta kuten tuossa yllä yritin esittää esimerkein. Ja se tuntuu hienolta, ei ole mitään tarvetta pyrkiä mihinkään, ei tarvitse mitään ja kaikki vain “on” ja "on oikein". Kaikki on Tietoisuutta, asiat tulevat ja menevät itsestään, niihin ei tarvitse puuttua tai jäädä kiinni.\nJa siitä seuraa ihan looginen ajatus, että harjoituksen tarkoitus on päästä käsitteistä kokonaan eroon tai pyrkiä pysymään mahdollisimman kauan tuossa ei-käsitteellisessä tilassa.\nTämä voi mennä niin syvälle, että herää eräänlainen pelko konsepteja kohtaan. Usein yrittää tietoisesti tai tiedostamatta estää käsityksiä tai näkemyksiä muodostumasta lainkaan.\nMutta, tämä kaikki on loogista vain niin kauan kun mielessä on edelleen jako subjekteihin ja objekteihin.\nEi-käsitteellisyydestä on nyt tullut itsestään takertumisen kohde. Siitä on tullut objekti, jota täytyy pitää yllä, harjoittaa tai johon pitää pyrkiä. Tietoisuudesta (tai I AMness) on tullut objekti, joka on olemassa itsestään, erillisenä ja riippumatta muista. Siitä on tullut Nyrkki.\nEn ymmärtänyt itse tätä ennenkuin pitkän ajan kuluttua. Vapautuminen ei ole sitä, että yrittää pitää ei-käsitteellisyyttä yllä tai lepää puhtaassa tietoisuudessa tai pelkässä kokemisessa. Tuo varsinainen kokemus ei tietysti ole se ongelma, vaan tarrautuminen siihen ja ajatus siitä, että “nyt kaikki on hyvin -siis olen perillä”.\nViestiKirjoittaja MarkoH » 05 Elo 2014 21:48\nVieras kirjoitti: Tuossa tilassa oivaltaa, että ajatukset ja käsitteet ovat lähde paljolle kärsimykselle ja hämmennykselle. Lisäksi tuohon tilaan liittyy tunne puhtaasta, ajattomasta tietoisuudesta kuten tuossa yllä yritin esittää esimerkein. Ja se tuntuu hienolta, ei ole mitään tarvetta pyrkiä mihinkään, ei tarvitse mitään ja kaikki vain “on” ja "on oikein". Kaikki on Tietoisuutta, asiat tulevat ja menevät itsestään, niihin ei tarvitse puuttua tai jäädä kiinni.\nKaverillani on tapana hokea että "kaikki tulee hyväksyä". Minulla on tapana lähestyä tilannetta vähän toisin, niin että "en muuttaisi tässä hetkessä mitään." Silloin kun olemme onnellisia, emme halua muuttaa tässä hetkessä mitään.\nNew Order: Slow Jam\nJa kun siinä pysyy tarpeeksi kauan, huomaa ettei se olekaan niin kiinnostavaa kuin höperyyttään ajatteli.\nViestiKirjoittaja MarkoH » 05 Elo 2014 22:23\nVieras kirjoitti: Ei-käsitteellisyydestä on nyt tullut itsestään takertumisen kohde. Siitä on tullut objekti, jota täytyy pitää yllä, harjoittaa tai johon pitää pyrkiä. Tietoisuudesta (tai I AMness) on tullut objekti, joka on olemassa itsestään, erillisenä ja riippumatta muista. Siitä on tullut Nyrkki.\nOlen perillä, sillä missään muualla en voi olla! Olisiko tuo ajatuksesi parempi, jos sen kääntäisi toisin päin: "Olen perillä, siis kaikki on hyvin"? Tai kenties vain "olen perillä" riittäisi?\nHuinengilla oli oma mielipiteensä puhtaasta tietoisuudesta ja ei-käsitteellisyydestä, kuten seuraava tarina osoittaa:\nMuuan munkki lausui kerran seuraavia, zenmestari Woluninin sepittämiä säkeitä:\n"Wolun on oivallinen tien kulkija, hän osaa tyrehdyttää ajatusvirran. Muotojen keskellä hän hallitsee mielensä, jatkuvasti viisauden puu kasvaa."\nKuullessaan tämä patriarkka Huineng totesi: "Runosta näkyy ettei sen laatija ole käsittänyt ydinolemustaan. Tuon opetuksen soveltaminen sitoo vain yhä tiukemmin harhoihin."\nSitten hän lausui munkille oman runonsa:\nHuineng on täysi tomppeli,\nhän ei tyrehdytä ajatuksen ajatusta.\nMuodot vaikuttavat hänen mieleensä,\nmiten viisauden puu voisi kasvaa?


Lazy Dynamite: syyskuuta 2011\nMuuton yhteydessä tapahtuneesta karsimisesta huolimatta meikkien säilytys on ollut taloudessamme melkoinen murheenkryyni. Ne kun yleensä tuppaavat olemaan hujan hajan keittiön pöydällä tai missä milloinkin. Satunnaisia huulikiiltoja ilmestyy satunnaisista paikoista ja kaikki pikkuiset purkit ja hylsyt hakeutuvat kohti yhä suurempaa entropiaa.\nOstin viime vuonna Bauhausista jo miltei klassikoksi muodostuneen "bloggaajapakin", joka on ajanut asiansa ihan hyvin, mutta halusin nyt jotain uutta. Pakin ongelmana on, ettei siellä olevia juttuja näe penkomatta. Arkiaamuina on helppoa tarttua samoihin luomiväreihin kuin edellisenä päivänä, koska ei vain tule ajatelleeksi kaikkia niitä, jotka lymyilevät pakin tai jonkin laatikon kätköissä. Ratkaisu löytyi MUJIlta. Muutaman viikon haaveilun jälkeen tartuin tuumasta toimeen ja ostin läpikuultavasta muovista tehdyn, pyörillä liikkuvan pienen vetolaatikoston. Tällä hetkellä se pitää majaansa olohuoneessa, mutta kevyen kalusteen saa tarpeen mukaan liikuteltua minne vain. Matalia vetolaatikoita on yhteensä yhdeksän, ja tällä hetkellä kaikki meikkini tuntuvat mahtuvan niihin hyvin. Ylimmäisessä laatikossa säilytän päivittäin tarvitsemiani tuotteita. Laatikoston päällä ovat siveltimeni (osa niistä tosin oli kuvaushetkellä pesussa) meikkipeilini sekä erilaiset meikkikynät ja eyelinerit pienessä purkissa. Peili on ostettu Hulluilta Päiviltä puolitoista vuotta sitten, ja se on ihan mukava kapistus. Valo on ihan surkea, mutta peili itsessään erittäin hyvä. :)\nJa sitten nopeasti laatikoiden sisältö ylhäältä alaspäin. Lähes kaikki meikit on jo esitelty loppukesästä tekemäni meikki-inventaarion yhteydessä, postaukset löytyvät klikkaamalla "inventaario"-tunnistetta sivupalkista tai tämän tekstin lopusta. Muutamia uusiakin joukossa on, kuten aina, mutta niistä on vielä tulossa omat juttunsa.\nKuinka sinä säilytät meikkejäsi?\nWhen one has more than a couple lipglosses or eyeshadows, some thought has to be given to organising and storing. I purchased this wonderful drawer from MUJI and made it home for my make-up.\nLähettänyt .Nekku. klo 7.00 11 kommenttia Linkit tähän tekstiin\nUusimpia tulokkaita ruotsalaisella kosmetiikan kentällä on vuoden 2010 syksyllä lanseerattu Pure, jonka myymälä löytyy Tukholman keskustasta Mäster Samuelsgatanilta. Olin lukenut keväällä Purity-blogin Sannan jutun ko. merkistä, mutta unohdin koko asian saman tien, kun se ei silloin vielä tuntunut ajankohtaiselta.\nOnneksi kuitenkin törmäsin putiikkiin sattumalta toissapäivänä. Olen aina hillittömän innoissani uusista kosmetiikkabrändeistä, ja ensivaikutelma Puresta oli kieltämättä varsin vakuuttava. Myymälä on tyylikäs ja valoisa, valikoima laaja, tuotteet mielenkiintoisia, pakkaukset kauniita ja hintatasokin ihan kohdallaan (vastaava kuin esim. Make Up Storella tai MACilla). Nettisivujen mukaan myymälästä on mahdollista saada myös pysyvään alennukseen oikeuttava kanta-asiakaskortti, harmi kun en hoksannut kysyä. Ostin itselleni irtopuuterin, aurinkopuuterin ja - kuinka ollakaan - pari huulikiiltoa. Irtopuuteri oli tarveostos, muut oikeutin itselleni vedoten kauneusbloggaajan velvollisuuteen välittää tietoa uusista tuotteista. :D Translucent Face Powder -puuteri vaikuttaa aika kivalta, se on tavalliseksi irtopuuteriksi erittäin hienojakoista ja pehmeää. INCI on omaan makuuni ehkä hivenen liian pitkä (pääainesosina talkkia, nailonia ja piidioksidia (silica)), mutta en toisaalta ole koskaan saanut puutereista minkäänlaisia iho-oireita. Väri on todella vaalea ja se voisi olla vielä pikkuisen läpinäkyvämpi, onhan puuteri translucent. Muuten kuitenkin toimii hyvin. Aurinkopuuterin ostin pelkästään tavanomaisesta poikkeavan värin vuoksi. Powder Bronzer sävyssä Bronzeberry on väriltään punaiseen taittava, melko viileä ruskea, ei yhtään oranssi. Tällaista minulla ei ole ennen ollut, mutta todennäköisesti tulen hankkimaan uuden vastaavan, kunhan tämä loppuu. Punertava sävy antaa kivan luonnollisen lopputuloksen ja se käy tarpeen tullen myös poskipunana. Koostumuksesta pidän kovasti: sävyssä on vain aavistus kaunista hohtoa, ei ollenkaan glitteriä tai shimmeriä. Huulikiillot ovat söpöjä kuten yleensäkin, mutta olisin totta puhuen voinut jättää ne ostamatta. Yritin sentään etsiä sävyjä, joita jemmoistani ei ennestään löytynyt. Pakkaukset ovat huippuhienoja, skarppeja ja suorakulmaisia. Lisäksi näissä on erityisen mukava, pehmeä ja leveä sivellinapplikaattori. Kiillon koostumus on melko kevyt, ei juurikaan tahmea (josta tosin itse tykkäisin enemmän) ja niissä on miellyttävä, makeahko tuoksu. Vasemmanpuoleinen, marjaisa pinkki on nimeltään Blossom, oikeanpuoleinen toffeen sävy puolestaan Desire.\nJos päädyt käymään myymälässä, tsekkaa edellä mainittujen lisäksi ainakin hauskat kolmen sävyn luomivärinapit (kauniita värejä ja hyvä pigmentti), erilaiset poskipunat sekä kauniit hohto- ja neutraloijapuuterit. Värikosmetiikan lisäksi tarjolla on myös ihonhoitotuotteita.\nOliko Pure sinulle tuttu merkki?\nI accidentally discovered a relatively new Swedish brand Pure when I found myself in their concept store here in Stockholm a couple of days ago. They have a wide range of affordable products that are packaged really nicely, and the store is sleek and stylish.\nLähettänyt .Nekku. klo 7.00 4 kommenttia Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: pure, swatchit\n...ja myöhäisillan mielipuoliset otsikot. :D Tässä nyt jälleen yksi pikainen meikkikuvajuttu. Leikkiessäni viime kesäisellä supersuosikillani, vähäksi aikaa unholaan jääneellä Coastal Scentsin Metal Mania -paletilla päädyin testaamaan ehkä hieman epätavallista, mutta erittäin toimivaa väriyhdistelmää. Ihan vain kokeilunhalusta paritin meikkiin sammalenvihreää (sävy 60, numerointi täällä) ja lämmintä pinkkiä (76), jotka ainakin omasta mielestäni passaavat vastaväreinä todella mallikkaasti yhteen. Silmän sisänurkassa on totuttuun tapaan vaalea korostussävy (1) ja rajauksessa musta geeli-eyeliner.\nVäripari ei ole aivan yhtä jyrkkä kuin kirkkaanpunainen ja -vihreä, lisäksi molempien sävyjen ollessa lämpimiä kontrasti ei ole niin suuri. Muistin tätä kirjoittaessani, että olen tehnyt yhden punaista ja vihreää yhdistävän meikin aikaisemminkin, täällä. Eli ei ehkä sittenkään kaikista erikoisin yhdistelmä. :) Pinkki ja lämpimän sävyiset vihreät ovat samalla tavalla tehokas mutta toimiva kombinaatio kuin esimerkiksi violetti ja kulta tai sininen ja pronssin sävyt (tai oranssiset ruskeat).\nJust another eye make-up. I paired a warm pink eye shadow with an army green one and they seem to work surprisingly well together. Might try this again some day.\nLähettänyt .Nekku. klo 8.25 4 kommenttia Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: coastal scents, meikkikuvat\nHeippa hei taas! Tämänpäiväisessä terapiaistunnossa bloggaaja kertoo siitä, kuinka on taas tullut hankkineeksi huulimeikkejä. Hups vain. MACilla kokoelmat vaihtuvat nopeammin kuin pysyy perässä, mutta ehdin kuitenkin käydä hypistelemässä MAC Me Over -meikkejä parina päivänä. Viileän marjaisa Rebel-huulipuna täytyi ostaa, vaikka se on taas niitä rohkeutta vaativia sävyjä. Tasapainotin uskaliasta hankintaani turvallisella nude-kiillolla (Social Light), joka on nyt ollut käytössä pari viikkoa lähes tauotta. Rebel näyttää huulillani tältä. Sävy hyppää enemmän silmille luonnossa, muuttuu marjaisasta miltei magentan väriseksi. Hylsyssä puna näyttää paljon tummemmalta kuin mitä se oikeasti on. Social Light on kaunis vaalea beige, ehkä vähän kullanhohtoinenkin. Tykkään MACin huulikiilloista todella paljon, pigmenttiä ja tahmaisuutta on yleensä juuri sopivasti. Kuvassa kiillon alla on ihonväristä rajauskynää, jota käytän huulimeikkien alla aina. Muuten varsinkaan huulikiiltojen sävyt eivät juuri erottuisi.\nTässä havainnoillistavat kuvat huulistani kokonaan ilman meikkiä ja kevyesti vaalealla kynällä pohjustettuina. Liiallista huulimeikkiostostelua olisi entistä hankalampi perustella, jos kaikki ostokset näyttäisivät huulilla aina vain samalta. :) No mutta, MACilta tarttui mukaan muutakin. Tein uskomattoman löydön: keskustan Åhlensilla oli nimittäin vielä jäljellä viime kesänä limited editionina lanseerattuja superglasseja, ja vieläpä lähes kaikissa sävyissä! Haikailin niiden perään viime vuonna, mutta en uskaltanut lähteä tilaamaan netistä. Joulukuisella Amerikan-reissulla jopa bongasin niitä CCO-outletista, mutta siellä oli vain pari tylsempää sävyä. Eipä sillä, ostan näköjään itsekin vain samoja värejä uudestaan ja uudestaan. Yllä kuvassa luumunvioletti Fab Frenzy ja vaaleanpunainen Sweet Tart. Superglassit muistuttavat paljon tahmaisia ja huippukiiltäviä dazzleglasseja, mutta kiillon seassa on suuria ja näkyviä glitterhippusia. Tahmaisuudestaan johtuen kiilto kestää huulilla pitkään, ja vaikka nämä ovat hintavia, kiiltoa on kuitenkin pakkauksessa ihan kohtuullisesti (jos vertaa vaikka niihin dazzleglasseihin, jotka ovat uskomatonta huiputusta). Fab Frenzyn glitter on suurimmaksi osaksi sinistä (kuvassa ei näy samalla tavalla kuin "oikeasti"), pohjaväri tumma, lähes violetti viininpunainen. Sweet Tart on lämmin vaaleanpunainen, huomattavasti läpikuultavampi kuin Fab Frenzy. Glitter on kultaista ja persikkaista.\nTemptaliassa on kaikista sävyistä todella hyviä kuvia ja swatcheja, suosittelen kurkkaamaan ne täältä.\nEikä tässä vielä kaikki. Halusin kokeilla paljon puhuttua Maybellinen edullisen sisarsarjan MNY:n meikkejä, ja melkoisen yllätyksettömästi sain siitäkin ständistä napattua mukaani kaksi huulikiiltoa. Ja vieläpä itselleni varsin mielikuvituksettomissa sävyissä. Vasemmalla tumma violetti 581 (nimien keksiminen maksaa ilmeisesti ekstraa) ja oikealla vaaleampi 565. Vaikka olin kuullut MNY:n tuotteiden olevan hintaansa nähden laadukkaita, nämä yllättivät silti positiivisesti. Kiillot levittyvät huomattavan hyvin, koostumus ei ole liian ohutta mutta ei myöskään paksua, tahmeuttakaan ei ole liiaksi, mutta kuitenkin sen verran, että kiillot pysyvät huulilla kivasti. Lisäksi ne ovat erittäin kiiltäviä, mistä ainakin itse tykkään kovin. Jos olet uuden huulikiillon tarpeessa, suosittelen kokeilemaan. Kuulemani mukaan kaikki MNY:n meikit maksavat Suomessa alle 5 euroa. 581 on erittäin pigmenttinen, kaunis violetti sinertävällä shimmerillä. 565 puolestaan on hyvin läpikuultava, se tuo huulille oikeastaan vain kiiltoa.\nMikä merkki tekee lempihuulikiiltosi? Entäpä huulipunat? Itse olen aivan ihastunut MACin satin-koostumukseen, jota tuo Rebelkin on. Mukavasti pigmenttiä eikä luistele huulilta karkuun.\nIt seems that I can't control my urge to splurge (haha) on lipgloss. This time I scored some great finds: two Superglasses from MAC's limited edition collection from last year and two very reasonably priced yet incredibly nice glosses from MNY. Oh, and I got a lipstick and a lipglass from MAC's MAC Me Over colletion as well. Social Light has since been my everyday go to gloss.\nLähettänyt .Nekku. klo 20.40 5 kommenttia Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: mac, maybelline, swatchit\nVuokra-asuntomme keittiössä on kaunis kolibritapetti, jonka kultaisella pohjalla lentelee siniturkooseja lintuja. Sekaan on nakattu myös muutamia korallinvärisiä, kaiketi kovin eksoottisen kasvin lehtiä. Värit ovat mielestäni upeita ja niitä piti päästä kokeilemaan meikissä. Lisäksi olen huomannut Coastal Scentsin 88 Ultra Shimmer -palettini jääneen viime aikoina valitettavan vähäiselle käytölle ottaen huomioon kuinka paljon siitä tykkään. Ensimmäisessä tapettimeikissä käytin kultaisia ja korallisia sävyjä, joita tehostin sinisellä alarajauksella. Musta ylärajaus on vähän turha ja vähän liian paksu ja vähän liian epäsiisti ja vähän liian vaikka mitä, mutta yritin piilottaa sillä kärsineitä ripsiäni. Ostin muuten uudelleen L'Oréalin ripsiseerumia, toivon että se auttaa. Olen ainakin ollut näkevinäni parannusta. Meikissä on siis kullanvaaleaa korostussävyä silmän sisänurkassa (sävy 23) sävynumerointi täällä), vaaleaa ja kultaista liikkuvalla luomella (sävy 35), vaaleaa ja tummempaa korallia ulkonurkkaa kohden (sävyt 20 ja 31) sekä tummansinistä alaluomella (sävy 72). Silmän sisärajauksessa Milanin kullanvärinen Liquif Eye -kynä, yläluomen geelirajaus MSCHIC by Seppälä. Toinen meikki oli kolibrinvärinen, tehty vähän samaan tyyliin kuin violetti meikki aikaisemmassa tutorialissa. Yläluomen keskellä ja lähellä silmän sisänurkkaa on kirkkaanväristä turkoosia (sävy 50), ulkonurkassa, alaluomella ja vähän myös yläluomen sisänurkassa on tummansinistä (sävy 72), ulkonurkassa vähän mustaa (88) ja sisänurkkaa kirkastamassa vaalea korostussävy (1). Silmän sisärajauksessa tässäkin Milanin Liquif Eye, tällä kertaa turkoosina.\nI did two looks inspired by the beautiful birds and flowers in the wallpaper covering one of the walls in our kitchen.\nLähettänyt .Nekku. klo 7.00 7 kommenttia Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: coastal scents, meikkikuvat, milani\nKotiimme on viime kuussa kirjoittamani kylpytuotearvioinnin jälkeen päätynyt muutama muukin juttu Lushilta. Tällä kertaa keltaisista pusseista paljastuivat kasvosaippua (yllä), kuoriva vartalovoipala (oikealla) ja jännittävän näköinen suihkupommi (vasemmalla). Coalface-kasvosaippua on ilmeisesti tarkoitettu herkälle, rasvoittuvalle tai sekaiholle. Se sisältää hiiltä, joka kuulemma poistaa rasvaisuutta ja lakritsijuurta - itse asiassa INCIn ensimmäisenä - jonka tulisi rauhoittaa ihoa. Lisäksi saippuassa on paljon ihoa pehmentäviä öljyjä ja se on vegaaninen. Olen ennen kuvan ottoa murtanut saippuasta pienen palan käyttöön, mutta myyjän mukaan myytävät saippuapalat ovat joka tapauksessa yleensä jonkin verran suurempia (vähintään 100 g). Sain erityiskohtelua eli pienemmän palan, koska olin ostoksilla ystäviltäni saamallani lahjakortilla, jonka summaa ei haluttu ylittää.\nOlen käyttänyt saippuaa päivittäin noin kuukauden Iltaisin kaksoispuhdistuksen toisena vaiheena ja aamuisin sellaisenaan. Pala tuntuu pesevän hyvin, mutta ei kuivata ihoani. Käytin joskus Cliniquen kasvosaippuaa, vieläpä miedompaa versiota, mutta sitä ihoni ei kestänyt ollenkaan. Toisin on siis Coalfacen kanssa. Tuoksu on mieto ja miellyttävä, hyvällä tavalla maanläheinen. Pidän tuotteesta, mutta en varmaankaan osta sitä enää jatkossa, sillä tykkään enemmän tuubissa tai pumppupullossa olevista puhdistusaineista. Saippuan käyttö tuntuu jotenkin hankalalta. You Snap The Whip -vartalovoipala oli minulle aluksi mysteeri. Pääosin kaakaovoita ja makadamiapähkinäöljyä sisältävässä palassa on siinäkin mukana hiiltä, mutta myös hohkakiveä, joka kuorii tehokkaasti. Tuoksu on sama kuin Sweetie Pie -suihkujellyssä, makean mustaherukkainen.\nEn tiennyt aluksi, tulisiko tätä käyttää kuivalle vai kostealle iholle, kyseessä on kuitenkin sekä vartalovoi että kuorinta. Pala sulaa käsiin helposti sekä ihon lämmön että veden vaikutuksesta. Olen päätynyt hieromaan tätä iholleni suihkun jälkeen, vaikka suihkuun täytyy vielä palata huuhtelemaan hiilenharmaa kerros pois. Käyttö on vaivalloista ja pala hupenee silmissä, mutta tämä tekee ihosta todella pehmeän. Ehdottomasti tehokkaimpia ja samalla hellavaraisimpia vartalokuorintoja, joita olen kokeillut. Setin villi kortti oli Too Drunk... -suihkupommi, jota en ole vielä päässyt testaamaan. En edes raski, pala näyttää niin hauskalta. :) Kreisin näköinen kaveri on tarkoitus laittaa suihkun lattialle, jonne valuva vesi vapauttaa siitä virkistävän tuoksuisia sitrus-, fenkoli- ja piparminttuöljyjä. Periaatteessa siis täysin aromaterapeuttinen vesseli, ei varsinainen ihonhoitotuote.\nMy friends got me a Lush gift card, which I had to go and spend. These are my new buddies who followed me home. An oil-controlling and soothing face soap (Coalface), one of the best and most gentle body scrubs I've ever tried (You Snap The Whip) and a crazy looking fella who I'm yet to try (Too Drunk... shower bomb).\nLähettänyt .Nekku. klo 7.00 9 kommenttia Linkit tähän tekstiin\nEdellisessä postauksessa mainitsemaani tilaisuuteen meikkasin silmäni violetilla. Poskilla oli pinkkiä punaa ja huulilla vaaleanpunaista kiiltoa, mutta keskitytään tänään silmämeikkiin. Kuvasin siitä nimittäin tutorialin (otsikko)! Meikissä on käytetty neljää luomiväriä (musta, vaalea, kaksi värillistä), mustaa geelirajausta, ripsiväriä ja irtoripsitupsuja. Värien osalta tätä on helppo soveltaa, tee sellainen kuin itse haluat. Ensimmäisessä kuvassa on tavallinen pohjameikki: meikkivoide, peiteaine, puuteri, meikatut kulmat. Levitin sekä ylä- että alaluomelle myös Urban Decayn Eyeshadow Primer Potion -silmämeikinpohjustajaa. Toisessa kuvassa olen taputellut yläluomelle ja alaluomen ulkonurkkaan Make Up Storen High Tech Lighteria (sävy Stardust), joka antaa irtoluomiväreille tahmean tarttumapinnan. Silmän sisänurkassa on lisäksi NYXin valkoista voidemaista luomivärikynää (sävy Milk), koska päälle myöhemmin käyttämäni korostussävy on jokseenkin läpikuultava. Pohjustamisen jälkeen painelin pienellä, litteällä siveltimellä vaaleampaa violettia (Fyrinnaen Twinkle Twinkle Little Bat) liikkuvan luomen keskiosaan niin, että luomivärin molemmin puolin jää suurin piirtein yhtä paljon tyhjää tilaa. Vaalean violetin viereen painelin tummempaa, tässä tapauksessa vähän sinertävää violettia (Fyrinnaen Shinigami) jättäen edelleen pienen osan ihoa ilman luomiväriä sekä sisä- että ulkonurkasta. Häivytin rajat violettien "saumakohdassa" taputtelemalla värejä kevyesti päällekkäin. Ei siis edestakaista sutimista, jotta värien intensiteetti säilyy. Lisäsin ulkonurkkaan mattamustaa luomiväriä (Inglotin AMC 63), myös alaluomelle. Alaluomella toin väriä sisänurkkaan päin suurin piirtein iiriksen ulkoreunan kohdalle. Toisessa kuvassa olen levittänyt vaalean, violettiin shiftaavan korostussävyn (Fyrinnaen Sakura) silmän sisänurkkaan jatkaen sitä alaluomelle iiriksen sisäreunan kohdalle saakka. Alaluomen keskelle painelin vaaleampaa violetin sävyä. Häivytin kaikki sävyt toisiinsa kuten edellä, varovasti painellen. Tarpeeksi pieni sivellin helpottaa alaluomen meikkaamista, omani on nelisen milliä leveä, jämäkkä, litteä ja pyöreäpäinen. Jatkoin levittämällä ulkonurkan mustaa väriä luomivakoon kapenevapäisellä, kynän mallisella siveltimellä. Yritin pitää värin vain kapeana viivana, sillä häivyttäessä se nousee väistämättä ylemmäs kulmaluuta kohti. Oma kynäsiveltimeni on tarpeeksi pehmeä, että sitä voi käyttää myös häivyttämiseen. Häivytin mustaa väriä ylöspäin liikuttamalla sivellintä edestakaisin ainoastaan värin reuna-alueella, jotta musta säilyisi mustana. Lisäsin häivytetyn mustan värin reunalle liikkuvan luomen keskellä käyttämääni vaaleampaa violettia ja häivytin sitä niin ikään ylöspäin. Lopuksi laskeuduin kulmaluulta alaspäin puhtaan siveltimen ja vaaleamman sävyn (sama kuin silmän sisänurkassa) kanssa häivyttäen tummien luomivärien reunan saumattomammaksi. Lisäsin reilusti ripsiväriä ja rajasin silmän sisäpuolen ylhäältä ja alhaalta mustalla geeli-eyelinerilla. Viimeistelin meikin irtoripsitupsuilla, joihin harjasin vielä lisää ripsiväriä. Glitterkin kävi mielessä, mutta luovuin ajatuksesta viime hetkellä. Tummiin silmämeikkeihin kimallus kyllä sopii mainiosti.\nA little tutorial on the eye make-up I wore to the event mentioned in my last post. Four eye shadow colours (black, a white-ish highlighter shade & two shades of purple), eyeliner, mascara and some individual false lashes.\nLähettänyt .Nekku. klo 7.00 22 kommenttia Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: fyrinnae, meikkikuvat, tutorial\nLähettänyt .Nekku. klo 7.00 5 kommenttia Linkit tähän tekstiin


'Kaikki on kunnossa' - Taloussanomat - Ilta-Sanomat\nLeif Fågelstedtin mukaan Blyk-operaattorilla ei ole ollut teknisiä ongelmia.\nJulkaistu: 11.9.2007 16:25\nSuomalaisten liikemiesten Pekka Ala-Pietilän ja Antti Öhrlingin perustama mainosrahoitteinen teleoperaattori Blyk aloittaa liiketoimintansa lähiviikoina Britanniassa. Sen jälkeen on vuorossa laajentuminen manner-Eurooppaan.\nBlykin alkuperäisen suunnitelman mukaan liiketoiminnan piti käynnistyä vuoden puolivälissä. Blykin operatiivinen johtaja Leif Fågelstedt vakuuttaa, että kaikki on kunnossa toiminnan aloittamiseksi lähiviikkoina. – Kyse ei ole myöhästymisestä. Kesälomakausi Britanniassa päättyy koulujen alkaessa eli tämän kuun aikana, Fågelstedt sanoi maanantaina Helsingissä järjestyssä Mobile Monday -verkoston kansainvälisessä tapaamisessa. Huhujen mukaan Blykin liiketoiminnan käynnistäminen myöhästyy, koska heillä on ollut vaikeuksia mainospalvelujen kytkemisessä osaksi matkapuhelinverkkkoa. – Ei meillä ole mitään teknisiä ongelmia. Kaikki on valmiina toiminnan käynnistämiseksi, Fågelstedt sanoi. Blyk toimii Britanniassa virtuaalioperaattorina Orangen matkapuhelinverkkossa. Yhtiö siis vuokraa verkkokapasiteettia Orangelta. Huhtikuussa Blyk teki runkoverkkon ylläpidosta palvelusopimuksen verkkoyhtiö Nokia Siemens Networksin kanssa. Blyk aikoo laajentaa toimintaansa Britannian ulkopuolella. Fågelstedtin mukaan uusista markkina-alueista kerrotaan myöhemmin syksyn aikana. Britanniassa tehty sopimus Orangen kanssa kielii siitä, että seuraavaksi Blyk aloittaisi toiminnan Ranskassa. Orange on France Télécomin omistama matkapuhelinoperaattori, jolla on vahva markkina-asema Ranskassa. Nuorisolle rajatun Blykin liikeideana on tarjota mainostajien rahoituksella ilmaisia puheluja ja palveluja. Liittymänhaltijat hyväksyvät mainosten lähettämisen matkapuhelimeen ja luovuttavat operaattorille tietoja kiinnostuksenkohteistaan ja harrastuksistaan. Fågelstedtin mukaan tavoitteena on internetin liiketoimintamallien laajentaminen telekommunikaatioon. – Internet ei ole yhtä henkilökohtainen kuin telekommunikaatio. Internet-mainostamisessa ei ole tapahtunut paljoakaan sen jälkeen, kun se vuonna 1995 alkoi, Fågelstedt arvioi. – 16–24-vuotiaat ovat tottuneet, että kaikki on verkossa ilmaista. Tutkimustemme mukaan 71 prosenttia nuorisosta on valmis ottamaan vastaan heille kohdennettua mainontaa. Mainostajille Blyk tarjoaa suoran väylän tavoittelemaansa kohderyhmään. Esimerkiksi muodista kiinnostuneille nuorille voidaan tarjota tarkasti iän, sukupuolen, asuinseudun ja muiden muuttujien perusteella matkapuhelimeen ilmoituksia myyntiin tulevista uusista mallistoista ja mahdollisuus tehdä ennakko-ostoja. Blykin rahoittajia ovat ainakin virvoitusjuomyhtiö Coca-Cola, kosmetiikkayhtiö L'Oréal ja elokuvastudio Buena Vista.\nBlyk valottaa Britannian aikomuksiaan MobileMondayssa\nMobiilimaailman vuosittainen tapahtuma MobileMonday Global Summit tuo Helsinkiin yli 1500 mobiilialan vaikuttajaa noin kolmestakymmenestä maasta. Lue lisää ›


DNA Kaupan myydyin älypuhelin heinäkuussa oli Samsung Galaxy Mini - Digitoday - Ilta-Sanomat\nJulkaistu: 1.8.2011 15:41\nLaitevalmistajat Samsung ja Apple kilpailevat DNA Kaupan älypuhelinten herruudesta.\nApplen iPhone 4-malli nousi pykälän ylemmäs DNA Kaupan myydyimpien puhelimien listalla. IPhone oli heinäkuussa DNA:n Kaupan toiseksi myydyin älypuhelin. Ykkössijan säilytti Samsung Galaxy Mini, joka on Android-pohjainen edullisemman hintaluokan älypuhelin. Kesäkuussa iPhone 4-älypuhelin oli kolmanneksi myydyin älypuhelin, vaikka sen myyntiaika oli kilpailevia malleja lyhyempi. DNA sai iPhonet valikoimiinsa kesäkuun alkupuolella. Peruspuhelimia hallitsi Nokia. DNA:n neljä myydyin peruspuhelinta oli nokialaisia. Näiden jälkeen tuli Samsung E1080.\nYrityskauppa tuo DNA:n haaviin suuryritykset\nViestintäkonserni DNA ostaa tietoturva- ja verkkopalveluja yrityksille tarjoavan Forte Netservices Oy:n. Yrityskaupan avulla DNA saa asiakkaikseen kansainvälisiä suuryrityksiä. Lue lisää ›\nDNA avaa maksu-tv:n Telekonserni DNA:n antenniverkon tv-palvelut muuttuvat elokuussa maksullisiksi. Lue lisää ›\nHintakilpailu laajeni kiinteistöliittymiin\nTelekonserni DNA näkee kovan hintakilpailun käynnistyneen kiinteistöliittymissä, kun taloyhtiöt voivat vaihtaa entistä helpommin liittymiä. Lue lisää ›


Juoksemisen riemua - Endorfiinikoukussa\n31.7.2014 Teksti: Elina Hovinen\nYllä olevat kuvat on otettu tämän päivän treeneistä. Tänään ohjelmassa luki 12 x 30 s maksimivauhtista vetoa. Sain tehtyä yhdeksän, jonka jälkeen näin paremmaksi jättää vedot kesken, koska jo puolessa välissä pakarassa tuntui ikävää tuntemusta. Olisi pitänyt venytellä lämmittelyn jälkeen vähän ennen vetojen repimistä tai lämmitellä kauemmin. Ekat vedot meni nimittäin aika raa’asti. Mun ja miehen kiskoessa vetoja lapset hyppivät pituutta, ottivat aikaa toisten juoksuista ja juoksivat viestejä. <3 Olen saanut miehenkin innostettua juoksutreeneihin. Nämä vaihtelevat lenkit motivoivat häntäkin. Tässä on vaan se vaara, että hän kohta pesee mut juoksussa ja sehän ei käy.  \nsarihoo / 31.7.2014 klo 08:32\nValmis ohjelma on kyllä munkin juttu. Mutta siinäkin on eroja millainen valmis ohjelma on. Se joko koukuttaa tai vierottaa koko juoksusta kokonaan. Molemmat koettu tänä kesänä HCR:n jälkeisessä ns juoksukrapulassa. Nyt sain onneksi käyttööni helpon ja selkeän ohjelman, joka on teipattuna jääkaapin oveen. Täytyy muistaa itsekin viedä perhe radalle \nendorfiinikoukussa / 11.8.2014 klo 12:49\nJuoksuohjelma pitää olla synkassa kunnon ja muun elämän kanssa. Ei motivoi, jos juoksulenkkejä on sen seittemäntoista ja penikat jo valmiiksi kipeet tai koko elämä täynnä muuta ohjelmaa. Sittenhän siinä vain ahdistuu. Hyvä valmentaja osaa ottaa nämäkin asiat huomioon. \nAnsku / 31.7.2014 klo 08:34\nTiia / 31.7.2014 klo 12:58\nKiitos sinun, minäkin ilmottauduin Vauhtisammakon juoksukouluun! Saas nähdä kuinka tässä käy \nJonna / 1.8.2014 klo 22:44\nMikä on pisin matkasi mitä oot polkenu pyörällä? \nendorfiinikoukussa / 11.8.2014 klo 12:52\nOlisiko jotain 100 km. \nwww.minajamuud.blogspot.fi / 3.8.2014 klo 12:53\nJotenkin ei ole vaan jaksanut viime aikoina yhtään, mutta nyt sain vähän potkua mennä ehkä jo tänään \nendorfiinikoukussa / 11.8.2014 klo 12:53\nNinde / 3.8.2014 klo 19:10\nMoikka! Sulla näyttää olevan sama suunnon sykemittari.  Tiedätkö millä ihmeelle pystyn poistamaan/tyhjentämään urheilutiedostot mittarista? Käyttöohjeista en löytänyt mistään..  Kiitos jos viitsit vastata \nIvy / 5.8.2014 klo 22:49


Jean Volcano Carrus\nLisää kuvia Ori, syntynyt 09.05.2013\nröntgenkuvattu, ei irtopaloja\nCarrus Rousseau Ferro preferent\nZsuzsa ster, prestatie sport-(dressuur)\nVesuvius V.S. Gribaldi Kostolany\nLinkki isäoriin Jean Baptiste Carruksen (Rousseau - Riverman) sivuille\nLinkki emän Vesuvius V.S.:n (Gribaldi - Rinaldo) sivuille\nJean Volcano Carrus alias Veijo on jalo, korkeajalkainen, musta, FWB orivarsa, jolla on ilmeikäs pää, hyvät jalka-asennot ja ilmava liikemekaniikka. Veijo on luonteeltaan kiltti ja yhteistyö-haluinen. Varsasta kasvaa XL kokoluokan edustaja. Varsan täysveriaste on 35,74 %.\nEmä Vesuvius V.S. polveutuu laadukkaasta hollantilaisesta tammalinjasta163, jalostusperheestä 371, mistä on syntynyt useita jalostukseen hyväksyttyjä oreja. Vesuvius V.S.:n lähin sukulaisuussuhde jalostukseen hyväksyttyyn oriin on täyssisaren Tellien kautta sen orijälkeläiseen nimeltä Ararad Terhi Stegarsin ratsastamasta trakehner oriista Axis. Lisäksi tammalinjasta ovat syntyneet Zwiter W (i.Germus), Wonder Boy van Evendael (i. Voltaire), Pico Bello (i. Calvados), Saffier (i. Darco) ja Chippendale Z (i. Cento), joka on myös itse hypännyt 1,60 luokkia. Vesuvius V.S.:n kotitallista A.van Sluisin luota Hollannista on syntyisin myös Totilas, yksi maailman huippuoreista.\nLisäksi tästä emälinjasta on syntynyt useita suoritushevosia, useampia esteluokkia 1,60 kilpailevia hevosia, kuten esimerkiksi Timothy BB (i. Nabab de Reve), Apollo van Evendael (i. Voltaire), What Ever (i. Darco), Vainquer R (i. Darco), R (i. Monaco) ja Orome (i. Larome).\nTakaisin sivulle: Varsat 2013\nSivuja päivitetty 25.03.2021