11.11.2011 kirjoittanut Leena Kokko (leena.kokkokeliakialiitto.fi)\nEduskunnan keliakiaverkosto piti ensimm�isen kokouksensa uudella kokoonpanolla 10. marraskuuta. Kokouksessa k�siteltiin muun muassa Keliakialiiton tekem�� tuoretta laskelmaa keliakian aiheuttamista ylim��r�isist� kustannuksista. Keliakiaverkosto p��tti tehd� lakialoitteen, joka koskee ruokavaliokorvauksen tason korottamista ja korvauksen sitomista indeksiin. Lis�ksi keliakiaverkosto laatii vetoomuksen tai kirjallisen kysymyksen, jotta keliakian aiheuttamat kulut otettaisiin huomioon laskettaessa toimeentulotuen perusosan suuruutta.\tVuosi sitten Keliakialiiton aloitteesta perustetussa keliakiaverkostossa on kahdeksan kansanedustajaa eri puolueista: Outi M�kel� (kok.), Anneli Kiljunen (sd.), Ritva Elomaa (peruss.), Inkeri Kerola (kesk.), Erkki Virtanen (vas.), Christina Gestrin (r.), Johanna Karim�ki (vihr.), Peter �stman (kd.). Verkoston puheenjohtajana toimii Anneli Kiljunen. Keliakiaverkoston muita j�seni� ovat keliakia-asiantuntijal��k�ri LT Kalle Kurppa, toimittaja Eija Kallioniemi sek� Keliakialiiton edustajia.\nKeliakiaverkoston tavoitteena on vaikuttaa siihen, ett� keliakian hyv�n hoidon edellytykset voivat kehitty� yhteiskunnassa laaja-alaisesti. 65 euron ylim��r�iset kustannukset\nGluteenittomien tuotteiden valtakunnallisen hintaselvityksen tuloksia esitteli kokouksessa erikoissuunnittelija Ari Luukinen Kuluttajavirastosta. Gluteeniton ruokavalio aiheuttaa keliaakikolle 65 euron ylim��r�iset kustannukset kuukaudessa, osoittaa Keliakialiitossa tuoreiden hintaselvitystietojen perusteella tehty laskelma, jota esitteli Keliakialiiton toiminnanjohtaja Leila Kekkonen. Kuluttajavirasto teki valtakunnallisen gluteenittomia tuotteita koskevan hintaselvityksen elokuussa. Keliakialiitto on laskenut Kuluttajaviraston hintaselvityksen pohjalta, kuinka paljon keliakiaruokavalio aiheuttaa ylim��r�isi� kustannuksia keliaakikolle verrattuna tavanomaista ruokavaliota noudattaviin. Keliakian hyv� hoito s��st�� yhteiskunnan varoja\nEduskunnan keliakiaverkoston kokouksessa LT Kalle Kurppa kertoi keliakian muuttuneesta taudinkuvasta ja perusteli sit�, ett� keliakian hyv� hoito s��st�� yhteiskunnan varoja ja on kustannustehokasta. Keliakia ei ole pelk�st��n suolistosairaus, vaan geneettinen autoimmuunisairaus, joka voi ilmet� miss� tahansa osassa elimist��. Keliakian varhainen toteaminen on tutkimusten mukaan j�rkev�� ja siit� hy�dyt��n taloudellisesti. Suomessa keliakian diagnoosiviive on kuudesta kahdeksaan vuotta. T�n� aikana keliakiapotilaat k�yv�t l��k�riss� ja k�ytt�v�t terveyspalveluita. Oikean hoidon my�t� kaikki keliakiaan liittyv�t k�ynnit v�henev�t selv�sti. Tuolloin henkil�n ja yhteiskunnan kuormitus v�henee. Keliakian hyv�ll� hoidolla my�s riski sairastua keliakian aiheuttamiin komplikaatioihin pienenee. « takaisin


Have a nice day: Vuoden 2015 hiushistoria\nMella 24. helmikuuta 2016 klo 17.13\nKummatkin tumma ja vaalee sopii hyvin! Tee ihmeessä jatkossakin tämmösiä kun sillä alalla oot kuitenkin. :D\nMia Maria 24. helmikuuta 2016 klo 19.41\nKiitos paljon Mellasein! :)<3 Joo ehdottomasti vois tehdä, koska kiva itsekkin seurata muutoksia :)\nSatu V 24. helmikuuta 2016 klo 19.41\nKaikki sopii hyvin.\nMia Maria 24. helmikuuta 2016 klo 19.59\n☆Saga☆ 26. helmikuuta 2016 klo 12.14\nIhania kuvia, sulle tosiaanki sopi kaikki hyvin! Oon vähän kateellinen, oot saanu upeita kampauksia aikaseks :) :D\nMia Maria 28. helmikuuta 2016 klo 15.05\nKiva kuulla :) kiitos paljon <3\nKristah 1. maaliskuuta 2016 klo 18.22\nIhan outo kattoo nuita missä sulla tumma tukka ku nyt niin tottunu tuohon vaaleampaan!\nMolemmat hyvä ja tosi kaunis olet kummillaki hiuksilla :)\nMutta nyt ku oot nii hyvi saanu vaalennettua ni kannattaa ainaki jonku aikaa antaa olla ku ne kuitenki nii hienot <3 ! Ois nii kiva jos itekki uskaltais vaalentaa ku tummatha saa aina takas :P\nMia Maria 5. maaliskuuta 2016 klo 23.05\nHahah, joo oon itekki jo tottunut siihen, ja omalla tavalla tyksin, nyt vaan näkyy juuri kasvu helposti :/ Kiitos paljon, itse olet kaunokainen! <3 Hihii no sitten joskus vaalennat! :) Ja joo aion pitää tuota hetken ainaki ku on paljon suunnitelmia millä taittaa :p\nSofia / Kaksinaamainen.com 4. maaliskuuta 2016 klo 13.18\nOijoi, sulla on kyllä ollut ihan noissa kaikissa kuvissa kauniit ruskean sävyt tukassa! :) Oma maku on kyllä tummassa, niin sun kuin munkin kohdalla! :D Tuossa ensimmäisen kollaasin ylärivin oikeassa kuvassa on kyllä täydellinen sävy :)\nMia Maria 5. maaliskuuta 2016 klo 23.07\nMukava kuulla!:) Kiitos paljon <3 Joo se ekan kollaasin tukka olikin aika kiva ja pidinkin sitä pari kuukautta :)


Intohimoa vai ruuvi löysällä - en itekään enää tiedä - Treenikengissä\nIntohimoa vai ruuvi löysällä – en itekään enää tiedä\nbodyjam, Elämäntyyli, fiilistely, GoGo, LesMills, ohjaaminen, Treeni\nNiin kauan, kun oon Les Mills – maailmassa heilunut, oon jollain tapaa innostunut ajatuksesta jumpata ihan omiin nimiin. Sillain ihan itekseen ilman ryhmää ja ohjaajaa. Mulle jää suhteellisen nopeasti koreot mieleen, joten oonkin hassutellut milloin missäkin areenalla – aina tilaisuuden tullen. Yhdet kuolemahepulinaurut kaveri sai Fuerteventuran reissulla, kun tanssin salitreenin päätteeksi puhelimen kaittumisista tulevan Dat F#tin tahtiin jamia. Eikä oo yks tai kaks kertaa, kun toinen kaveri on kuvannut mun hassutteluja sen kotisalilla – siis siellä huikeessa paikassa, jossa sai ite laittaa musat soimaan! Ja oonpa mä joskus kotijumpannutkin attackia, tais olla joululomalla 2013, kun pyhien takia hyviä jumppia meni niin vähän. Ja käynyt GoGo parkin alasalissa näyttämässä kaverille pari huippukohtaa jostain kivasta koreosta. Ja lenkillä pysähtynyt BodyJambiisin tullessa kuulokkeista ottamaan pari juoksuaskelesta poikkeavaa moovia ;) Onhan näitä.\nYksi innostava ajatus ei kuitenkaan ole näiden vuosien aikana saanut toteutua. En nimittäin ole koskaan päässyt sillain oikestioikeasti fiilistelemään Les Millsejä saliin muutoin kuin ryhmäliikunta-aikoina. Johtuen ihan vain siitä, että musalaitteita saa salilla käyttää vain henkilökunta. Eräänä kauniina sunnuntaisena päivänä, eli eilen, mun maailmani komein kuitenkin keksi ihan vahingossa mahdollisen ratkaisun ongelmaan! Hän sanoi omistavansa Boomblasterin. Siis mitä?! Meillä on koko ajan ollut olemassa joku soitin, jolla sais BodyJammusiikit saliin, ja siitä ei oo vaan ollu mitään puhetta!\nMähän innostuin samantien tästä oljenkorresta. Harmillinen käytännön haaste on se, että soitin on säilössä pienen reissun takana. Mutta mulle luvattiin, että saan sen lähiaikoina! Innostuksissani aloitinkin omatoimiset harjoittelut jo eilen salille mennessämme. Piti tosiaan mennä yhessä sunnuntaipuntille, mutta alkulämmön aikana kattelin vaan bodyjamvideoita youtubesta, ja sen jälkeen säntäsinkin pukkariin vaihtamaan oikeenlaiset releet päälle, ja menin saliin kuulokkeiden kanssa tanssimaan. Että joo, moi! MInä se olin, se höhlä, joka hilluu ilman musiikkia tyhjässä salissa :D Mutta ihan sairaan kivaa! Tunti kulu ihan kuin huomaamatta, vaikka musa tuli vain kuulokkeista. Muutama yksityiskohta tästä nykyisestä ohjelmasta oli vielä hakusessa. En siis muistanut ihan jokaista sarjanrakentamiseen liittyvää kohtaa kaikista biiseistä. Aattelinkin mennä tänää illalla ohjatulle tunnille tanssimaan, jotta voin napata ne puuttuvat palaset vielä mukaani. Ja sitten kun Boomblaster (aka bodyjamsoitin, kuten oon sen nimennyt uudelleen) saapuu, oon valmis ihan omiin treeneihin tyhjissä saleissa aina tilaisuuden tullen!\nVai kieltääkö joku laki muka salien hyödyntämisen ohjatun ryhmäliikunnan ulkopuolella? Niinpä, ei mun kaan mielestä. Että jee!! Melkein itketti eilen ilosta, kun tajusin, että pääsen vihdoin tekemään ihan itsekseni, enkä oo riippuvainen ryhmäliikuntalukkarista. Ja jos joku mun kaverini siellä innostuu, niin eiköhä mennä yhdessä kans! Ja kesällähän voi ulkojumpatakin! Ai että, mikä mahdollisuuksien maailma <3 Oon ihan hemuissani tästä! Ja toisaalta samaan aikaan mietin, että mikä ruuvi mulla on löysällä. Kuka raahaa boomblasteria salille mukaan…\nBlogi päivittyy myös Facebookissa ja mun arkisia touhuja voi seurata Instagramissa sekä nykysin myös snpachatissa nimimerkillä millariutta.\nAvainsanat: bodyjam elämäntyyli lesmills tanssi treeni


Lady Gaga Arkisto - Metropoli.net\nLady Gaga julkaisi ensimmäisen kuvan Gucci-elokuvan kulisseista – tältä megatähti näyttää Patrizia…\nPopin supertähti Lady Gaga on paraikaa Italiassa kuvaamassa ohjaaja Ridley Scottin uutta House of Gucci -elokuvaa. Elokuva keskittyy muotimaailmasta tuttuun Guccin perheeseen ja ennen kaikkea Maurizio Guccin murhaan ja sen seurauksiin.…\nOhhoh! Lady Gaga kuvattiin Roomassa järisyttävissä koroissa – taituroi mukulakivillä kuin…\nYhdysvaltalainen supertähti ja laulaja Lady Gaga, 34, kuvattiin kuluvalla viikolla Roomassa, jossa hän osallistuu mestariohjaaja Ridley Scottin ohjaaman Gucci-elokuvan kuvauksiin. Juttu jatkuu kuvan jälkeen. Persoonallisesta ja…\nYhdysvaltalainen supertähti Lady Gaga, 34, on viettänyt koronavuotta meidän muiden tavoin pitkälti eristyksissä kotonaan. Laulaja julkaisi toukokuussa odotetun kuudennen studioalbuminsa, Chromatican, mutta joutui perumaan suunnitellut…\nPalkintoja kahmineen Lady Gagan upeat MTV Video Music Awards -asut hämmästyttivät – yllätti…\nLaulajatähti Lady Gaga, 34, oli maanantaiaamuna Suomen aikaa järjestetyn MTV Video Music Awards -gaalan todellinen kuningatar. Hänet palkittiin Vuoden artistina, ja hänelle myönnettiin myös kaikkien aikojen ensimmäinen MTV Tricon -palkinto…\nLaulaja Lady Gaga, 34, valmistautuu MTV Video Music Awards -gaalaan hurjannäköisellä omistautumisella. Persoonallinen laulaja nimittäin julkaisi Instagramissa hyytävän kuvan jossa poseeraa alasti jäillä täytetyssä kylpyammeessa. Gagan…\nLady Gaga avoimena mielenterveysongelmistaan: ”En voi kontrolloida asioita, mitä aivoni…\nLaulajatähti Lady Gaga, 34, on avautunut mielenterveysongelmistaan, ja että hän käyttää lääkitystä oloa helpottaakseen. Hän kertoo asiasta rehellisesti Apple Music's Beats 1 -radion haastattelussa. Gaga käsittelee aihetta myös tuoreella…\nLady Gaga raapaisi Ariana Grandea yllättäen silmään: ”Toivottavasti siitä jää arpi”\nPoptähdet Lady Gaga, 34, ja Ariana Grande, 27, julkaisivat toukokuussa yhteiskappaleen Rain On Me. Se kuullaan Gagan tuoreimmailla Chromatica-albumilla. Gaga on jakanut Instagramissa videon kappaleen musiikkivideon kuvauksista, ja siinä…\nLady Gagan uusi kappale kertoo itkemisestä – mukana Ariana Grande!\nLady Gaga, 34, ja Ariana Grande, 26, julkaisivat yhteisvoimin uuden kappaleen nimeltä Rain On Me. Kappale on osa Lady Gagan Chromatica-albumia, joka julkaistaan 29. toukokuuta ja kertoo siitä, kuinka itkeminen puhdistaa ja parantaa. —…\nLady Gagan hämmentävä Facetime-puhelu Jimmy Fallonin kanssa — ”En voi puhua juuri nyt”\nKoronaepidemia vaikuttaa vahvasti Amerikan talk show -arkeen, joista moni on siirtynyt juontajien kotisohville. Lady Gagan, 34, oli tarkoitus ilmestyä Jimmy Fallonin The Tonight Show:ssa Facetimen kautta — Fallon ilmoitti Gagalla olevan…\nLady Gagan ja hänen miesystävänsä Christian Carinon eroa on spekuloitu viime viikon ajan. Laulajatar purjehti edellisviikonloppuna järjestettyyn Grammy-gaalaan ilman avecia. Lisäksi fanit huomasivat, että Gaga oli liikenteessä ilman muhkeaa…\nSupertähtien noloimmat lavamokat – video\nMusiikkimaailman supertähdet ovat esiintymislavoilla tunnetusti kuin kotonaan, jopa niin kotonaan, että joskus siellä voi heittää vaikka laatat esityksen tuoksinassa. Julkkis-TV:n videolla nähdään supertähtien top 5 noloimmat lavamokat.…\nViime yönä Suomen aikaa järjestetty Grammy-gaala oli totuttuun tapaan suuri spektaakkeli, jossa vilisi musiikkimaailman supertähtiä. Adele siivosi pöydän voittamalla jokaisen kategorian, jossa hän oli ehdolla, pokaten yhteensä viisi…\nNainen keksi häpykarvoille uuden käyttötarkoituksen\nNainen pyysi sosiaalisessa mediassa ihmisiä lahjoittamaan hänelle häpykarvojaan. Omalaatuinen pyyntö innoitti monia lahjoittajia. Sen jälkeen englantilainen Sarah Louse Bryan käytti noin kuusi kuukautta valmistaakseen todella erikoisen…


Nikkariverstas – Puolaten ja höyläten\nNikkariverstaan laitteet tutuiksi\n3.2.2019 5.2.2019 Katriina LeppänenYleinen\nIsot puuntyöstölaitteet ovat minulle olleet aina hieman pelottavia enkä ihan tarkkaan ole tiennyt, mitä kaikkea niillä saa aikaiseksi. Päätin ottaa selvää Nikkariverstaan puuntyöstölaitteista ja tehdä puisen rasian alusta lähtien itse.\nJaana Sallinen Nikkariverstaan puutyöohjaaja opasti minua prosessissa ja kertoi aluksi, millaista puutavaraa kannattaa hankkia. Puutavaraliikkeistä löytyy mm. höyläämätöntä lankkua. Tarjolla on mäntyä, koivua, tammea ja jalavaa… Puulaatuja on useita, mutta rasiaa varten valikoitui kaunis loimuinen tervaleppä. Tervaleppä on suomalainen lehtipuu, jota käytetään mm. saunan lauteissa.\nPuu oli raakalankkua, joten puuntyöstö lähti liikkeelle raakakatkaisulla.\nPuun raakakatkaisu tehdään säteittäissahalla. Tarkoituksena on katkaista lankusta hieman lopullista pituutta pidempi kappale.\nSeuraavaksi oli vuorossa pyörösaha. Pyörösahalla särmätään lankusta kantit pois. Tärkeää on pitää näpit irti terälinjalta. Pyörösahalla lankku saadaan myös katkaistua haluttuun leveyteen.\nSitten siirryttiin oikohöylälle. Oikohöylässä suoristetaan puukappale. Puunrunkohan ei ole luonnossa aivan suora. Lankun tukevalta puolelta höylätään, kunnes kappale on suora ja taas varotaan sormia.\nTasohöylällä työstetäänkin sitten hieman tarkempia mittoja. Kone pystyy sahaamaan millintarkkaa jälkeä. Puu hujahtaa aukosta sisään ja toisesta päästä pullahtaa höylätty lankku. Pienet epätarkkuudet hioutuvat tässä vaiheessa pois.\nVannesahalla tehtiin vielä raakahalkaisu, jonka jälkeen laudat höylättiin tasohöylällä lopulliseen paksuuteen.\nKaksi tuntia on vierähtänyt hyvässä ja perusteellisessa ohjauksessa ja minulla on käsissäni kaksi kaunista laudanpätkää. Seuraavalla kerralla pääsen tekemään näistä itse laatikkoa.\nNikkariverstas sijaitsee Suomenojalla.\nVerstaalta löytyy isoja puuntyöstökoneita kuten oikohöylä, tasohöylä, pyörösaha ja vannesaha. Verstaan varustukseen kuuluu myös valikoima pienkoneita: liitoskoneet domino ja lamello, yläjyrsin, käsityökaluja ja puristimia.\nOhjaajat neuvovat koneiden turvallisessa käytössä. Huomaa, että tarvitset kuitenkin oman vapaa-ajan tapaturmavakuutuksen.\nInnostunein puutyöterveisin Katriina Leppänen\nNikkariverstas, oikohöylä, pyörösaha, säteittäissaha, tasohöylä, vannesaha\nNikkariverstaalla toteutetaan puutyöunelmia\n31.8.2016 30.8.2016 Katriina LeppänenYleinen\nSuomenojan uumenissa, lähellä Bauhausia ja Plantagenia on puutöiden tekijän unelmapaikka, Nikkariverstas. Osoitteesta Hyljeluodontie 3 löytyy ohjausta ja kunnon koneet. Vastaavaa paikkaa ei pääkaupunkiseudulta (eikä paljon muualtakaan) löydy toista.\nNikkariverstaan konesalissa on pelit ja vehkeet järeämpienkin puutöiden tekoon.\nMeikäläisen puutyökokemus on vain vähän nollan paremmalla puolella: alakouluaikaan ei tasa-arvo ollut vielä niin hyvällä mallilla, että tyttöjä olisi huolittu puutöihin ja yläkoulussa ei rohkeus riittänyt mennä kokeilemaan. Joten miten on, puutyönohjaajat Jaana Sallinen ja Ferdi Torbani, lasketaanko tänne keltanokkia hommiin?\n”Ei täällä ole muita rajoituksia kuin ikäraja, joka on 18 vuotta. Kukaan kun ei ole seppä syntyessään, ei edes puuseppä”, naurahtaa Jaana.\n”Mutta hyvä olisi, jos tullessa olisi jokin idea, mitä haluaa tehdä. Piirrokset ja kuvat auttavat myös”, lisää Ferdi.\nJaanan ja Ferdin mukaan Nikkariverstaalla tehdään ihan kaikkea laudan katkaisusta puuportaisiin asti ja kaikkea mahdollista siltä väliltä. Ohjausta ja opastusta on tarjolla viikoittain maanantaista torstaihin tavallisesti aamuyhdeksästä tai aamukymmenestä iltaan kello kahteenkymmeneen saakka. Facebook-sivuilta voi sekä tarkistaa ajat ja muutkin ajankohtaiset asiat sekä katsella, mitä kaikkea verstaalla on tehty.\nElokuun lopulla Nikkariverstaan sesonki ei ole vielä päässyt vauhtiin, mutta Jaana arvelee, että kun marjat ja sienet on säilötty ja syksy etenee, väki siirtyy taas sisähommiin ja Nikkariverstaallakin alkaa olla vilinää.\n”Mukaan mahtuu silti mainiosti”, kannustaa Jaana. ”Jos muuten ei uskalla tulla, niin toimintaan kannattaa tulla tutustumaan joululahjavalvojaisissa.”\nJos puun käsittely alkaa kutkutella, vauhtia voi ottaa vaikka entisöintikursseilla, joilla ainakin vielä tätä kirjoittaessani oli tilaa. Syksyn ensimmäisen entisöintikurssin pitää Catharina Rotkirch Ruusutorpan koululla syyskuun alussa ja Pekka Kinnari Nikkariverstaalla lokakuussa ja marraskuussa.\nKiireisimpänä aikana Ferdi Torbani ja Jaana Sallinen eivät jouda istuskelemaan ainakaan yhtä aikaa kahvihuoneessa.\nTässä on nikkarilla jo valmiit ainekset uusia ikkunoita varten.\nDominojyrsin on kätevä työkalu, joka sekin on Nikkariverstaalla käytössä.\nMarkku Ahlbäck on Nikkariverstaan vakituinen ja erittäin tyytyväinen asiakas.\n”Tämä on yksi fiksumpia asioita, mitä verorahoilla on saatu pystyyn. Hienot koneet ja opastusta – en enää harkitsekaan tekeväni näitä hommia kotona.”\nNikkariverstaalla onkin syntynyt saareen niin jykevä pöytä terassille kuin kaksi parisänkyäkin ja paljon muuta.\n”Täällä on kaikenikäistä väkeä, miehiä ja naisia, ja samalla kun tekee omia hommiaan pääsee katsomaan, mitä kaikkea hienoa muut tekevät. Kevättalvella, kun ihmiset rupeavat miettimään kesämökille tarvittavia nikkarointeja, on sirkkelillekin välillä ihan jono”, kertoo Markku Ahlbäck.\nMarkku Ahlbäck käyttää paljon Nikkariverstaan palveluita.\nSinne vain kokeilemaan. Puutyöunelmissa on vain Nikkariverstaan katto rajana.\nentisöinti, Nikkariverstas, puutyöt


Kaamosvaellus Ylläksen takamaastoissa – Kiipeilysohlot\nKäytiin ihmettelemässä talvea eli lähdimme Ninan kanssa neljän yön ahkiovaellukselle Ylläksen takamaastoihin. 23.12. matkustettiin yöjunalla Kolariin. Vaikka juna oli pari tuntia myöhässä, se ei haitannut, koska ensimmäisenä päivänä hiihdimme vain Kesängin varaustuvalle, jonne ei ollut autolta kuin kolmisen kilometriä ja sekin valmista talvipolkua pitkin. Myöhemmin avainta palauttaessa kuultiin että keväällä tupa myydään huutokauppa.comissa purettavana ja pois vietävänä. Niin, että jos kiinnostaa ostaa autiotupa omaan pihaan niin nyt olis tarjolla. Tai jos haluaa käyttää tupaa tukikohtana Kesängin randoiluun, niin vielä on pari kuukautta aikaa. No, tällä kerttaa yövyttiin vain yksi yö, syötiin lohi-illallinen ja lämmitettiin joulusauna. Niin ja pyörähdettiin hangessa. Hyvin pääsi erämaatunnelmaan vaikkei vielä oltu edetty montaa kilometriä.\nValmiina lähtöön päivän hämärtyessä\nHiihtely alkaa Ylläksen valojen loisteessa\nSeuraavana päivänä hiihdettiin ensin valmista polkua pitkin Latvamajalle, josta otettiin kompassilla suunta itään Villen kämppää kohti.\nTänä vuonna Lapissa oli jo näin joulun aikaan paljon lunta ja tunturisuksien kanto ei ihan riittänyt umpihangessa. Lisäksi metsässä piti kierrellä kaatuneita puita ja muita pieniä esteitä. Hämärän laskeutuessa oltiin edetty Latvamajalta vasta muutama kilometri ja alkoi näyttää vahvasti siltä että ei päästä tuvalle, jonne matkaa majalta oli noin 6 km. Tämä ei sinänsä aiheuttanut huolta, koska juuri tällaista tilannetta varten meillä oli mukana myös teltta.\nPäätettiin edetä niin kauan kuin yhtään näkee, koska kello ei sinänsä ollut kovin paljoa (pimeä tuli pilvisyydestä riippuen 15-16 maissa). Juuri ennen täysin pimeää tupsahdettiin kelkalla lanatulle polulle, joka ei täsmännyt kartan polkujen kanssa. Koska suunta oli oikea, jatkoimme matkaa polkua pitkin. Pian vastaan tulikin polun tekijä, joka kertoi sen olevan husky-reitti. Ilmankos ei täsmännyt kartan polkujen kanssa. Saimme myös kuulla, että polku ei mene Villen kämpälle asti, mutta ymmärsimme, että se menisi kahden joen haarakohtaan, mihin ajattelimme tehdä leirin. No, tämä osoittautui väärinymmärrykseksi ja polku kääntyikin jonkin ajan kuluttua väärään suuntaan. Polku oli seuraillut jonkin matkaa sitä jokea, jonka varteen ajattelimme leirin tehdä. Kartan mukaan olimme jonkinlaisella ylityspaikalla ja tuumailtiin, että ylitetään tässä joki, mutta tehdään sitten leiri, kun on jo täysin pimeää ja pimeässä metsässä suunnistaminen on hidasta ja hankalaa.\nKun joki oli ylitetty ja todettu olevan hyvässä jäässä, Nina keksi että eikös tämä mene myös siitä Villen kämpän ohi ja eikös me sitten sitä pitkin päästä ihan kämpällekin asti. Näin oli ja matkaakaan ei ollut enää kuin pari kilometriä. Niimpä hiihdeltiin jokea ja sulapaikoissa joen penkalla kämpälle, jonne matka taittuikin nopeasti. Husky-reitin ja jokireitin ansioista pääsimme kuin pääsimmekin yöpymään tuvassa. Vaikka kämppä oli avotakallinen vaatimaton tupa, niin oli se kuitenkin kuiva. Päivän aikana oli välillä tihuttanut vettä ja vaatteet oli hiestäkin märkiä. Teltassa ei olisi mikään kuivunut yön aikana ja aamulla olisi joutunut vetämään märkää hiihtokampetta päälle. Mutta nyt saatiin aamulla taas kuivat vaatteet päälle.\nKolmantena päivänä oli ajateltu hiihtää Moloslehoon, mutta edellisen päivän umpihankihiihdon perusteella arveltiin että matka on liian pitkä tai viimeiset kilometrit pitäisi taas suunnistaa pimeässä metsässä. Hyvänä varasuunnitelmana toimi Tammitupa, joka oli lähempänä ja sopivassa paikassa myös seuraavaan tupaan, Pyhäjärven kämppään, nähden. Vaikka nyt hanki kantoi ilmeisesti edellisen päivän pienen sateen ja pakkasyön jälkeen hieman paremmin, niin meno oli silti sen verran hidasta, että päivän alkaessa hämärtää, käänneettiin sukset kohti Tammitupaa. Sinne päädyttiinkin juuri hämärän laskeutuessa. Tammituvassa oli tehokas kamina, joka lämmitti mökin hetkessä. Tässä tuvassa taas ei ollut lavereita, mutta lattialla mahtui hyvin nukkumaan.\nNyt kun olimme tuvalla hyvissä ajoin, niin iltaa riitti pieneen puuhasteluun, kuten lumitöihin ja pasianssiin.\nJo illalla taivas kirkastui ja saimme ihailla tähtiä ja revontulia. Aamu olikin komea kirkas pakkaspäivä ja saimme hiihdellä upeissa kaamosväreissä. Suurin osa matkasta oli avosuota, mistä taivaan värejä oli hyvä ihailla.\nPyhäjärven tuvalle saavuttiin taas hämärän laskeutuessa. Tässäkin tuvassa oli avotakka eikä tupa lämmennyt tehokkaasti. Lisäksi vain heinällä tilkityt hirsiseinät ja 20 pakkasastetta pitivät mökin vilpoisena. Vaikka lämpötila kipusi plussalle niin paksu untuvatakki ja toppahousut olivat tuvassa tarpeen. Tiedossamme toki oli, että valitsemamme reitin tuvat olivat ensimmäistä varaustupaa lukuunottamatta pieniä ja vaatimattomia. Osin niidenkin takia varustauduimme reissuun niin, että tarvittaessa voimme yöpyä vaikka ulkona.\nViimeiselle päivälle oli tiedossa vaelluksen pisin hiihtomatka, yhteensä noin 14 km. Olimme etukäteen arvelleet että valmis latu tulisi Pyhäjärven tuvalle asti, mutta eipä tullutkaan. Tämä tarkoitti umpihankihiihtoa 6-7 km Kotamajalle asti. Umpihankihiihto-osuus ei kuitenkaan nyt ollut niin hidasta kuin metsässä, koska saatoimme seurata merkittyä ladun reittiä – ei tarvinnut vahtia suuntaa kompassilla eikä kierrellä kaatuneita puita. Kotamajalla kahvittelun jälkeen hiihtelimmekin sitten talvipolkua pitkin takaisin Äkäslompoloon.\nViimeisenä päivänä saatiin vähän tuulta ja tuiskuakin. Viiden päivän aikana säät vaihtelivat siis pienestä vesisateesta -20 asteen pakkaseen ja siitä taas pikkupakkaseen ja lumituiskuun. Lyhelläkin reissulla pitää siis varautua vähän kaikenlaiseen säähän.\nKaikki autiotuvat, missä yövyttiin taisivat olla nykyään päivätuvan statuksella, vaikka jotkut niistä olivat aiemmin olleet autiotupina. Varustelutaso olikin enemmän päivätuvan tasoinen eikä nukkumapaikkoja ollut kuin muutamalle hengelle (ja yhdessä ei ollut laveria ollenkaan). Mutta koko reissun aikana ei tampattujen polkujen ulkopuolella nähty ketään muita eikä tuvilla oltu moneen viikkoon käyty, joten nyt ne soveltuivat hyvin yöpymiseenkin. Erityistä kiitosta on annettava tupien puuhuollolle – jokaisella tuvalla puuvajat oli täpösen täynnä valmiiksi pilkottuja puita.\nPieni vaelluksemme toimi kaiken kaikkiaan erinomaisena talviterapiana Helsingin lumettoman kaamoksen keskellä.\nKategoriassa Hiihto, Hiihtovaellus, Joulu, Lappi, Luonto, Matkustus, Outdoor, Talvi, Uncategorized, Vaellus, vaeltaminen, VuodenajatTekijä pirjotuomiJätä kommentti\nVuodenaikojen kokemus →


Yhtiömuodot Suomessa | Palkkaus.fi\nTässä esitellään eri yritysmuodot Suomessa ja kerrotaan, miten ne eroavat ja millaiseen liiketoimintaan ne parhaiten sopivat.\nKäytännössä yritystoimintaa harjoitetaan yleensä joko osakeyhtiön kautta (oy) tai yksityisenä elinkeinonharjoittajana (tmi). Muut yritysmuodot ovat harvinaisempia ja niitä ei yleensä käytetä uusissa yrityksissä. Osakeyhtiö on omistajien, asiakkaiden ja liikekumppaneiden kannalta turvallisin, selkein ja myös kaikelle liiketoiminnalle joustavin vaihtoehto.\nYrityksen perustaminen on Suomessa melko yksinkertainen ja nopea prosessi, eikä se maksa paljoa. Patentti- ja rekisterihallitukselle (PRH) toimitetaan tarvittavat dokumentit ja maksetaan yhtiömuodon mukainen käsittelymaksu.\nYksinkertaisin yritysmuoto on toimia yksityisenä elinkeinonharjoittajana. Yleiskielessä yksityisestä elinkeinonharjoittajasta puhutaan myös muodoissa "toiminimi", "tmi" tai "yksityisliike". Lainsäädännön kielessä “toiminimellä” tarkoitetaan sen sijaan vain yrityksen nimeä, kuten Suomen Palkanlaskenta Oy. Toiminimi sopii yritysmuotona erityisen hyvin omaa työtään myyvälle ammattilaiselle, kuten hierojalle tai valokuvaajalle. Toiminimiyrittäjä toimii omalla nimellään ja vastaa suoraan itse kaikesta yrityksen toiminnasta ja sitoumuksista. Löydät toiminimiyrittämisestä lisää tietoa omasta artikkelistaan.\nMaksa yrityksen palkat helposti!\nOsakeyhtiö 330-380€ (PRH) +2500€ min. osakepääoma Osakeyhtiön osakas ei vastaa henkilökohtaisella omaisuudellaan yhtiön veloista. Mihin tahansa liiketoimintaan. Yhtiön ja omistajien taloudet eivät ole suoraan kytköksissä toisiinsa.


Leirishakkia | Suomen Shakkiliitto\nPelataanko Aleksandr Solzhenitsynin romaaneissa shakkia? Ei minun tietääkseni, vaikka aivan hyvin niin voisi olla, onhan kyseessä mitä venäläisin kirjailija, joka on varmasti tutustunut shakkiin jo lapsena. Ehkä on niin, että äärioloissa, joita Solzhenitsyn pitkälti kuvaa, ei leikille ole sijaa, ei edes shakin luvatussa maassa Neuvostoliitossa.\nGenna Sosonko on kertonut antaneensa Nizzan shakkiolympialaisten (1974) aikaan Mihail Talille, kaunokirjallisuuden suurkuluttajalle, luettavaksi noiden vuosien kohuteoksen Vankileirien saaristo, mutta ex-maailmanmestari ei luku-urakastaan innostunut. Solzhenitsynin pahansuopuuteen pettynyt Tal piti enemmän Ilfin ja Petrovin satiirista Kaksitoista tuolia, jonka hän osasi ulkoa ja josta hän kirjoitti gradunsakin.\nPahansuopuutta tai ei, vankileirien olemassaoloa ei käy kiistäminen. Kymmenisen vuotta sitten kirjoitin Suomen Shakkiin Paul Keres-maininnoista Jaan Krossin ja Raimond Kaugverin teoksissa. Molemmat kirjailijat olivat sattumoisin kokeneet vankileirien saariston pohjoisosien ankarat olot Vorkutassa, jotka turhan monille olivat liikaa. Siellä menehtyi mm. Vladimirs Petrovs, Latvian vahvin pelaaja ennen Talia.\nKross palasi kotiin entistä vahvempana ja aloitti kirjallisen työn, joka sai kansainvälistä mainetta aina Nobel-ehdokkuutta myöten. Kaugver puolestaan kertoo teoksessaan Kirjad laagrist (Kirjeitä leiriltä, 1989) Keresin hyvän nimen pelastaneen hänen henkensä. 1930-luvulla maailmantähdeksi nousseen Keresin maanmies pääsi näet kaivoksen uumenista sairaalan henkilökuntaan osoitettuaan ylilääkärille kykynsä laudan ääressä.\nYhtä onnelliseen loppuun törmäsin eräässä British Chess Magazinen 80-luvun numerossa, jossa puolanjuutalainen laatija Aleksander Goldstein (1911-88) kertoo tarinansa raflaavalla otsikolla Miraculous Escape from a Siberian Mine (Ihmepelastuminen siperialaisesta kaivoksesta). Goldstein passitettiin hiilikaivoksille Tsheljabinskin lähellä sijaitsevaan Kopeiskin kaupunkiin, joka kuitenkin on pikemminkin Uralia kuin varsinaista Siperiaa.\nGoldstein oli ennen leirille joutumistaan laatinut kaksi tehtävää, joiden julkaisemisesta hän ehti saada tiedon Shahmaty v USSR-lehden toimitukselta. Kopeiskissa hänet kutsuttiin yhtenä päivänä yllättäen leirin komentajan juttusille. Goldsteinille oli tullut kirjeen Moskovasta, mikä oli vangin kyseessä ollen ennenkuulumatonta. Komentajan otsalle pukkasi hikeä: oliko hänen asemansa vaarassa? Lopulta kävi ilmi, että kirje sisälsi diplomit tehtäville myönnettyjen palkintojen johdosta. Tämän uroteon komentaja huomioi siirtämällä Goldsteinin lapion varresta kirjurin tehtäviin.


Kuudes Lacandonin viidakon julistus | toinenmeksiko.org\nKuudes Lacandonin viidakon julistus\nZapatistien kansallinen vapautusarmeija\nTämä on yksinkertainen viestimme, jonka tarkoitus on koskettaa kal taistemme nöyrien ja yksinkertaisten ihmisten sydämiä; ihmisten, jotka laillamme tuntevat oman arvonsa ja ovat kapinamielisiä. Tämä yksinkertainen viestimme kertoo kulkemastamme polusta ja missä olemme nyt. Se selittää kuinka näemme maailman ja maamme, kertoo mitä suunnittelemme tekevämme ja miten aiomme tehdä sen ja kutsuu muita kulkemaan kanssamme jossakin suuressa, jota kutsutaan Meksikoksi, ja jossakin vielä suuremmassa, jota kutsutaan maailmaksi. Yksinkertainen viestimme kertoo rehellisille ja jaloille sydämille, mitä haluamme Meksikossa ja maailmassa. Tämän yksinkertaisen viestimme ajatuksena on kutsua kaltaisiamme, jotta voisimme liittyä yhteen kaikkialla, missä he asuvat ja kamppailevat.\nI. Keitä olemme\nOlemme EZLN:n(1) zapatisteja, mutta meitä kutsutaan myös ”uuszapatisteiksi”. Tartuimme aseisiin tammikuussa 1994, koska näimme kuinka laajalle valtaapitävien aikaansaama paha oli levinnyt. He nöyryyttivät, varastivat, vangitsivat ja tappoivat meitä, eikä kukaan sanonut tai tehnyt mitään. Siksi me sanoimme ”Jo riittää!”(2) – että emme enää salli heidän tekevän meistä alempiarvoisia tai kohtelevan meitä eläimiäkin huonommin. Sanoimme myös haluavamme demokratiaa, vapautta ja oikeudenmukaisuutta kaikille meksikolaisille, vaikkakin keskityimme alkuperäiskansojen oikeuksiin. Näin siksi, koska suurin osa meistä EZLN:ssä kuuluu Chiapasin alkuperäiskansoihin, mutta emme halunneet kamppailla vain itsemme puolesta tai vain Chiapasin tai Meksikon intiaanikansojen etujen ajamiseksi. Halusimme taistella kaikkien niiden rinnalla, jotka kärsivät hyväksikäytöstä ja rosvoamisesta hallitustensa taholta täällä Meksikossa ja kaikkialla muualla maailmassa.\nPieni historiamme on sellainen, että väsyimme vahvempien hyväksikäyttöön ja järjestäydyimme puolustaaksemme itseämme sekä kamppailemaan oikeudenmukaisuuden puolesta. Aluksi meitä ei ollut monta, vain muutamia, jotka kuljimme kuunnellen samankaltaisessa tilanteessa olevia ja puhuen heidän kanssaan. Toimimme näin monia vuosia, salaisesti ja hälyä aiheuttamatta. Toisin sanoen, yhdistimme voimamme hiljaisuudessa. Toimimme näin noin kymmenen vuotta ja sinä aikana määrämme kasvoi tuhansiksi. Perehdyimme hyvin politiikkaan ja aseiden käyttöön. Ja yllättäen, kun rikkaat viettivät uuden vuoden juhliaan, menimme heidän kaupunkeihinsa ja otimme ne itsellemme. Jätimme kaikille viestin: olemme täällä ja meidät on otettava huomioon. Rikkaat vastasivat lähettämällä armeijansa tuhoamaan meidät niin kuin he aina tekevät, kun riistetyt kapinoivat. Mutta meitä ei niin vain tuhottukaan, koska olimme valmistautuneet hyvin ennen sotaa ja olimme tehneet itsemme vahvoiksi vuorillamme. Armeijat etsivät, pommittivat ja ampuivat meitä. He jopa suunnittelivat hetken aikaa tappavansa kaikki alkuperäiskansat, koska eivät tienneet kuka oli zapatisti ja kuka ei. Juoksimme ja taistelimme, taistelimme ja juoksimme, kuten esi-isämme olivat tehneet. Emme luovuttaneet, emme antautuneet, eikä meitä voitettu.\nSitten kaupunkien ihmiset menivät kaduille vaatimaan sodan lopettamista. Lopetimme sotamme ja kuuntelimme niitä kaupunkilaisia veljiä ja sisaria, jotka sanoivat, että meidän täytyy yrittää saavuttaa sopu huonon hallinnon(3) kanssa, jotta ongelma voitaisiin ratkaista ilman verilöylyä. Kuuntelimme heitä, koska he ovat mitä kutsumme ”kansaksi”. Laitoimme siis tulen syrjään ja otimme sanan käyttöön.\nTapahtui niin, että huono hallinto lupasi käyttäytyä hyvin ja osallistua vuoropuheluun. He lupasivat tehdä sopimuksia, joiden ehdot he täyttäisivät. Mielestämme se oli hyvä, mutta ajattelimme, että meidän olisi hyvä tuntea myös ihmiset, jotka menivät kaduille lopettaakseen sodan. Samaan aikaan, kun keskustelimme huonon hallinnon kanssa, kuuntelimme myös heitä. Huomasimme, että monet heistä olivat meidän laillamme nöyriä ja vaatimattomia. Kuten mekin, he ymmärsivät hyvin syyt joiden vuoksi kamppailimme. Kutsuimme heitä ”kansalaisyhteiskunnaksi(4)”, koska heistä suurin osa ei kuulunut poliittisiin puolueisiin vaan oli tavallisia, vaatimattomia ihmisiä kuten mekin.\nKävi kuitenkin niin, että huono hallinto ei halunnutkaan hyvää sopimusta, vaan antoi salakavalasti kuvan halukkuudestaan neuvotteluihin. Tosiasiassa he valmistelivat hyökkäystä tuhotakseen meidät lopullisesti. Ja he hyökkäsivätkin kimppuumme useita kertoja, mutta eivät kuitenkaan kukistaneet meitä, sillä me vastustimme taitavasti ja monet ihmiset maailmassa lähtivät liikkeelle asiamme vuoksi. Lopulta huono hallinto arveli, että on ongelmallista, että monet ihmiset näkivät mitä meille tapahtui. Tämän estämiseksi he päättivät olla niin kuin mitään ei tapahtuisi. Samaan aikaan he kuitenkin piirittivät meitä, toivoen että meidät unohdettaisiin; ovathan zapatistien maat kaukana syrjäisillä vuorilla. Aika ajoin huono hallinto koetteli meitä, yritti pettää meitä ja hyökätä kimppuumme, kuten helmikuussa 1995. Tuolloin he lähettivät valtavan määrän joukkoja meitä vastaan. He eivät kukistaneet meitä, koska emme olleet yksin. Monet ihmiset auttoivat meitä ja onnistuimme vastarinnassamme.\nHuonon hallinnon oli pakko tehdä sopimus EZLN:n kanssa. Tuo sopimus sai nimekseen ”San Andrésin sopimus”, koska sopimus allekirjoitettiin paikassa nimeltä San Andrés. Neuvottelujen aikana me emme olleet yksin puhuessamme huonon hallinnon ihmisten kanssa. Kutsuimme mukaan ihmisiä ja järjestöjä, jotka olivat osallistuneet kamppailuun Meksikon alkuperäiskansojen puolesta. Jokainen esitti kantansa ja saavutimme yhteisymmärryksen siitä, miten neuvottelisimme huonon hallinnon kanssa. Tästä syystä vuoropuhelua ei käyty vain zapatistien ja huonon hallinnon välillä. Meksikon intiaanikansat ja heitä tukevat tahot olivat zapatistien puolella. Sopimukseen sisältyi, että huono hallinto todellakin tunnustaa ja kunnioittaa Meksikon alkuperäiskansojen oikeuksia ja näiden kulttuuriaan. Nämä oikeudet kirjattaisiin perustuslakiin.\nAllekirjoitettuaan sopimukset huono hallinto käyttäytyi kuin olisi unohtanut kaiken sopimansa. Vuosia kului, eikä sopimuksia täytetty. Päinvastoin, huono hallinto hyökkäsi alkuperäisväestön kimppuun saadakseen heidät vetäytymään kamppailusta. Näin tapahtui joulukuun 22. päivänä vuonna 1997, jolloin Chiapasin Actealin kylässä tapettiin Zedillon(5) käskystä 45 ihmistä: miehiä, naisia, vanhuksia ja lapsia. Tämä valtava rikos ei unohdu helposti. Se osoitti, kuinka huono hallinto kivettää sydämensä hyökätäkseen ja salamurhatakseen niitä, jotka kapinoivat epäoikeudenmukaisuutta vastaan. Tämän kaiken tapahtuessa me zapatistit teimme kaikkemme sopimuksen ehtojen täyttämiseksi ja jatkoimme vastarintaamme Kaakkois-Meksikon vuorilla.\nKeskustelimme myös muiden Meksikon intiaanikansojen ja heidän järjestöjensä kanssa ja sovimme kamppailevamme yhdessä yhteisen asiamme puolesta, alkuperäiskansojen oikeuksien ja kulttuurin tunnustamiseksi. Monet ihmiset ympäri maailmaa auttavat meitä. Heidän joukossaan on myös ihmisiä, joita kuunnellaan, koska he ovat arvostettuja intellektuelleja, taiteilijoita ja tiedemiehiä Meksikosta ja muualta maailmasta. Pidimme myös kansainvälisiä tapaamisia. Toisin sanoen kokoonnuimme yhteen puhuaksemme amerikkalaisten, aasialaisten, eurooppalaisten, afrikkalaisten ja oseanialaisten kanssa ja opimme heidän kamppailuistaan ja tavoistaan. Nimitämme huvin vuoksi tapaamisia ”galaksienvälisiksi”, koska kutsumme myös muiden planeettojen asukkaita. Mutta ilmeisesti he eivät ole tulleet. Tai ehkä he ovat tulleet, mutta eivät ole näyttäytyneet meille.\nKoska huono hallinto ei pidä lupauksiaan, suunnittelimme puhuvamme mahdollisimman monien meksikolaisten kanssa, jotta he auttaisivat meitä. Vuonna 1997 järjestimme ”1111:n marssin”(6) Mexicóon. Nimi johtui siitä, että jokaisesta zapatistikylästä lähetettiin toveri marssille. Mutta huono hallinto ei kiinnittänyt siihen mitään huomiota. Vuonna 1999 teimme maanlaajuisen kyselyn, joka osoitti enemmistön meksikolaisista todellakin kannattavan alkuperäiskansojen vaatimuksia. Tähänkään huono hallinto ei reagoinut mitenkään. Viimeksi vuonna 2001 järjestimme ”Marssin alkuperäiskansojen arvokkuuden puolesta(7)”, jota miljoonat meksikolaiset ja muiden maiden kansalaiset kannattivat. Marssi vaati Meksikon alkuperäiskansojen tunnustamista siellä missä kansanedustajat ja senaattorit olivat, eli kongressitalolla.\nKävi kuitenkin niin, että PRI:n(8), PAN:in(9) ja PRD:n(10) poliitikot sopivat keskenään yksinkertaisesti jättävänsä tunnustamatta alkuperäiskansojen oikeudet ja kulttuurin. Tämä tapahtui huhtikuussa 2001. Poliitikot näyttivät varsin selvästi ettei heillä ole säädyllisyyttä, että he olivat sikoja, jotka ajattelivat vain rahan tekemistä, kuten heidän kaltaisillaan huonoilla politiikoilla on tapana. Tämä on syytä muistaa, sillä jatkossakin näette heidän sanovan tunnustavansa alkuperäiskansojen oikeudet. Mutta se on valhe, jonka he kertovat, jotta äänestäisimme heitä. Heillä oli mahdollisuutensa, eivätkä he pitäneet sanaansa.\nMeille oli selvää, että vuoropuhelu ja neuvottelu Meksikon huonon hallinnon kanssa oli turhaa. Keskustelumme poliitikkojen kanssa olivat ajanhukkaa, sillä heidän sydämensä ja sanansa eivät olleet rehellisiä. He olivat kieroutuneita; he valehtelivat, että pitäisivät sanansa, mutta eivät pitäneet. Toisin sanoen, sinä päivänä, kun PRI:n, PAN:in ja PRD:n poliitikot säätivät lain, joka ei ollut hyvä, he tappoivat lopullisesti vuoropuhelun mahdollisuuden. Se, etteivät he pitäneet sanaansa kertoi selkeästi, että sillä mitä he ovat sopineet ja allekirjoittaneet ei ole mitään merkitystä. Sen jälkeen meillä ei ole ollut yhteyttä liittovaltioon, koska ymmärsimme, että vuoropuhelun ja neuvotteluiden epäonnistuminen johtui näistä poliittisista puolueista. Näimme, että heille ei merkinnyt mitään veri, ei myöskään kuolema tai kärsimys. Heille eivät merkinneet mitään mobilisaatiot, konsultaatiot, pyrkimykset, kansalliset tai kansainväliset lausunnot, tapaamiset, sopimukset, allekirjoitukset eivätkä sitoumukset. Poliittinen luokka ei ainoastaan sulkenut toistamiseen ovea intiaanikansoilta, vaan antoi myös kuolettavan iskun sodan päättämiseksi rauhanomaisen ratkaisun, vuoropuhelun ja neuvottelun kautta. Emme voi enää uskoa, että sopimuksia kunnioitettaisiin. Huomioikaa tämä oppiaksenne siitä, mitä meille tapahtui.\nKun olimme nähneet kaiken tämän, mietimme sydämissämme mitä tekisimme.\nEnsin näimme, että sydämemme ei ollut enää sama kuin aloittaessamme kamppailun. Se oli suurempi, sillä nyt olimme koskettaneet monien hyvien ihmisten sydämiä. Näimme myös, että sydämeemme sattui enemmän. Sitä eivät haavoittaneet huonon hallinnon petokset vaan se, että koskettaessamme hyvien ihmisten sydämiä kosketimme myös heidän surujaan. Oli kuin olisimme nähneet itseämme peilistä.\nII. Missä olemme nyt\nSitten, koska olemme zapatisteja, päätimme, ettei vuoropuhelun lopettaminen hallinnon kanssa ole tarpeeksi. Oli välttämätöntä jatkaa kamppailua noista laiskoista loisista, politiikoista huolimatta. Niinpä EZLN päätti toimeenpanna yksipuolisesti San Andrésin sopimuksen koskien alkuperäiskansojen oikeuksia ja kulttuuria. Neljän vuoden ajan, vuoden 2001 puolivälistä vuoden 2005 puoliväliin, olemme omistautuneet tälle ja muille asioille, joista aiomme kertoa teille.\nAloimme rohkaista autonomisia kapinallisia zapatistikuntia, joihin väki on organisoitunut hallitakseen ja hallitakseen itse itseään, jotta ne vahvistuisivat. Tämä itsehallinnon tapa ei ole EZLN:n keksimä. Se on peräisin alkuperäiskansojen satojen vuosien vastarinnasta ja zapatistien omasta kokemuksesta. Se on yhteisöjen itsehallintoa. Toisin sanoen, kukaan ulkopuolinen ei tule hallitsemaan vaan kansa päättää keskuudessaan kuka hallitsee ja miten. Ellei hallitsija tottele kansaa, hänen tilalleen tulee uusi.\nNäimme kuitenkin, että autonomiset kunnat eivät olleet tasa-arvoisia. Osa oli edistyneempiä ja niillä oli suurempi tuki kansalta, osaa laiminlyötiin. Oli toimittava tilanteen tasapainottamiseksi. Näimme myös, että EZLN:n poliittis-sotilaallinen osa oli mukana tekemässä päätöksiä, jotka kuuluivat demokraattisesti valituille viranomaisille eli ”siviileille”, kuten sanotaan. Ongelma on, että EZLN:n poliittis-sotilaallinen osa ei ole demokraattinen, koska se on armeija. Näimme, että ei ole hyvä, että sotilaallinen on demokraattisen yläpuolella, koska demokraattis-poliittisen määräysvallan pitäisi päinvastoin olla sotilaallisen yläpuolella. Toisaalta voisi olla parempi, jos ei olisi ketään alapuolella, vaan kaikki samalla tasolla, eikä lainkaan armeijaa. Siksi zapatistit ovat sotilaita, jotta jonain päivänä sotilaita ei enää olisi.\nRatkaistaksemme tämän ongelman aloimme erottaa poliittis-sotilaallista organisaatiotamme zapatistiyhteisöjen autonomisista ja demokraattisista osista. Vähitellen toimet ja päätökset, joista EZLN oli aiemmin vastannut, siirrettiin demokraattisesti valituille kylävaltuutetuille. Tämä on tietysti helppo sanoa, mutta käytännössä se oli hyvin vaikea toteuttaa. Poliittis-sotilaalliset rakenteet olivat vuosien saatossa tulleet tavanomaisiksi, ensin sodan valmistelussa ja sitten sodassa. Siitä huolimatta toteutimme muutoksen, sillä tapamme on tehdä niin kuin sanomme. Miksi sanoisimme tekevämme asioita, jos emme sitten tee niitä?\nNäin syntyivät Hyvän hallinnon neuvostot(11) elokuussa 2003. Niiden kautta ”tottelemalla hallitsemisen”(12) oppiminen ja harjoittaminen on jatkunut.\nSiitä lähtien EZLN:n johto ei ole antanut määräyksiä siviiliasioissa, mutta on tukenut ja auttanut kansan demokraattisesti valitsemia valtuutettuja. EZLN on myös pitänyt huolta siitä, että ihmiset ja kansallinen ja kansainvälinen kansalaisyhteiskunta ovat pysyneet ajan tasalla EZLN:lle annetuista tuista ja niiden käytöstä. Nyt olemme siirtämässä hyvän hallinnon turvaamista eteenpäin zapatistien tukiyhteisöille. Väliaikaisia virka-asemia kierrätetään siten, että kaikki oppivat hoitamaan tehtäviä. Uskomme, että kansa, joka eivät valvo johtajiaan, on tuomittu orjuuteen. Kamppailemme ollaksemme vapaita, emme vaihtaaksemme hallitsijoita kuuden vuoden välein.\nViimeisten neljän vuoden aikana EZLN luovutti sodan ja vastarinnan vuosina hankkimansa avun ja kontaktinsa Meksikossa ja muualla maailmassa Hyvän hallinnon neuvostoille ja autonomisille kunnille. Tuona aikana EZLN myös rakensi taloudellista ja poliittista tukea, jonka ansiosta zapatistiyhteisöt voivat helpommin kehittää itsehallintoaan ja elinolojaan. Se ei ole paljon, mutta se on kuitenkin enemmän kuin, mitä yhteisöillä oli ennen tammikuun 1994 kansannousua. Jos tarkastelee erästä hallituksen rahoittamaa tutkimusta, näkee, että ainoastaan zapatistialueen alkuperäisyhteisöt ovat parantaneet elinolojaan oli kyseessä sitten terveys, koulutus, ruoka tai asuminen. Parannukset ovat olleet mahdollisia zapatistikylien itse aikaansaaman edistyksen ansiosta sekä ”kansalaisyhteiskunnaksi” kutsumiltamme hyviltä ja jaloilta ihmisiltä sekä näiden organisaatioilta kaikkialta maailmasta saadun tuen ansiosta. On kuin kaikki nämä ihmiset olisivat tehneet todellisuutta sanonnasta ”toisenlainen maailma on mahdollinen”.\nKylissä on edistytty. Yhä useammat toverit oppivat hallitsemaan. Pikku hiljaa naiset osallistuvat enemmän tähän työhön, vaikka heitä ei vielä arvosteta tarpeeksi. Tarvitsemme lisää naisia ottamaan osaa kamppailuun. Hyvän hallinnon neuvostojen kautta myös yhteistyö autonomisten kuntien välillä on parantunut, samoin kuin ongelmien ratkaisu muiden järjestöjen ja viranomaisten kanssa. Parannusta on tapahtunut myös yhteisöprojekteissa. Maailmanlaajuisen kansalaisyhteiskunnan tukemat hankkeet ja niiden antama apu jakautuvat tasapuolisemmin. Koulutus ja terveydenhuolto ovat kehittyneet, vaikka vielä ei ole saavutettu sitä tasoa, jolla niiden pitäisi olla. Samoin on käynyt kunnallistekniikassa sekä ruokahuollossa. Joillakin alueilla maaongelmat ovat helpottuneet, kun suurmaanomistajilta on palautettu maata jaettavaksi, mutta on myös alueita, joilla on puute viljelysmaasta. Kansallisen ja kansainvälisen avun kohdentamisessa on tehty suuria parannuksia. Aiemmin jokainen meni minne halusi, nyt Hyvän hallinnon neuvostot ohjaavat avun sinne, missä sitä eniten tarvitaan. Monet toverimme oppivat ymmärtämään ihmisiä, jotka tulevat muualta Meksikosta ja maailmasta. He oppivat antamaan ja vaatimaan kunnioitusta. He oppivat, että on paljon erilaisia maailmoja, että jokaisella on omat paikkansa, aikansa ja tapansa, ja että siksi kaikkien tulisi kunnioittaa toisiaan.\nMe EZLN:n zapatistit olemme omistaneet aikamme ensisijaiselle voimanlähteellemme eli tukiyhteisöillemme, meitä tukeville ihmisille. Tilanne on todellakin parantunut. Kukaan ei voi väittää, että zapatistijärjestö ja sen kamppailu olisi ollut turhaa. Vaikka meidät nyt lyötäisiin lopullisesti, on vastarinnastamme ollut hyötyä.\nMyös EZLN on kasvanut zapatistikylien kehittyessä. On käynyt niin että tänä aikana uudet sukupolvet ovat uudistaneet koko järjestömme. He ovat tuoneet uutta voimaa liikkeeseen. Vuoden 1994 kansannousun komentajilla on nyt se viisaus, jonka he ovat saavuttaneet sodan aikana ja kaksitoista vuotta kestäneessä vuoropuhelussa tuhansien ihmisten kanssa ympäri maailmaa. Zapatistien poliittis-organisatorisen johdon CCRI:n(13) jäsenet neuvovat ja ohjaavat parhaillaan tulokkaita, jotka ovat vasta liittymässä kamppailuumme. Myös johtavassa asemassa olevat saavat ohjausta. Jo jonkin aikaa ”komiteat” (kuten niitä kutsumme) ovat valmistelleet kokonaan uutta komentajien sukupolvea, joka koulutuksen ja kokeiden jälkeen alkaa opiskella johtamista ja velvollisuuksiensa hoitoa. Ne insurgentet(14), milicianot(15) sekä paikallisten ja alueellisten poliittis-sotilaallisten vastuuasemien kantajat, jotka olivat nuorukaisia kansannousun alussa, ovat nyt aikuisia miehiä ja naisia, sodan veteraaneja ja luonnollisia johtajia yksiköissään ja yhteisöissään. Ne, jotka olivat lapsia tammikuussa 1994, ovat nyt vastarinnan keskellä kasvaneita nuoria. Heidät on koulutettu kapinallisen omanarvontunnon hengessä, jota vanhemmat ovat nostattaneet näiden kahdentoista sotavuoden aikana. Näillä nuorilla on poliittista, teknistä ja kulttuurista osaamista, jota meillä zapatistiliikkeen aloittaneilla ei ollut. Nämä nuoret ovat enenevässä määrin täyttäneet joukkomme ja sen johtopaikat. Ja jokainen meistä on nähnyt Meksikon poliittisen luokan petokset ja heidän toimiensa maallemme aiheuttaneen tuhon. Olemme nähneet myös ne suuret vääryydet ja joukkomurhat, jota uusliberalistinen globalisaatio on aiheuttaa kaikkialla maailmassa. Mutta tästä kerromme teille myöhemmin.\nEZLN:n vastarinta on kestänyt sotilaallisia, poliittisia, ideologisia ja taloudellisia hyökkäyksiä, piiritystä, ahdisteluja ja vainoa kaksitoista sodan vuotta, eikä meitä ole voitettu. Emme ole myyneet itseämme emmekä antautuneet ja me olemme edistyneet asiassamme. Vastarintaamme on liittynyt yhä enemmän tovereita useista eri paikoista. Näin meistä on tullut vahvempia sen sijaan, että vuodet olisivat tehneet meistä heikompia. Tietysti joitain ongelmia voidaan ratkaista jatkamalla poliittis-sotilaallisen ja kansalais-demokraattisen erottamista toisistaan. Mutta on silti asioita, joita ei silti ole täysin saavutettu – kuten kaikista tärkeimmät eli vaatimukset, joiden vuoksi kamppailemme.\nAjattelumme ja sydämemme kertovat, että olemme saavuttaneet pisteen, jossa emme voi enää edetä. On mahdollista, että menetämme kaiken, jos emme tee mitään jatkaaksemme eteenpäin. On taas aika ottaa riski, astua askel, joka on vaarallinen mutta sen arvoinen. Yhdistyneenä muihin sosiaalisiin sektoreihin, jotka kärsivät samoista asioista kuin me, voimme ehkä saavuttaa tarvitsemamme ja ansaitsemamme. Alkuperäiskansojen kamppailu voi ottaa askeleen eteenpäin vain, jos alkuperäiskansat yhdistyvät kaupungin ja maaseudun työläisten kanssa: talonpoikien, opiskelijoiden, opettajien ja työntekijöiden kanssa.\nIII. Miten näemme maailman\nNyt aiomme selittää, mitä meidän zapatistien mielestä maailmassa on meneillään. Näemme kapitalismin olevan tällä hetkellä suurin vallitseva voima. Kapitalismi on sosiaalinen järjestelmä, tapa, jolla yhteiskunnassa organisoidaan asiat ja ihmiset: kellä on ja kellä ei, kuka määrää ja kuka tottelee. Kapitalismissa osalla ihmisistä on rahaa tai pääomaa, tehtaita, kauppoja, peltoja ja monia muita asioita. Osalla ei ole mitään muuta, kuin voimansa ja taitonsa tehdä työtä. Kapitalismissa ne määräävät, joilla on rahaa, ja ne, joilla on ainoastaan kyky tehdä työtä, tottelevat.\nKapitalismi siis tarkoittaa, että ainoastaan harvoilla on paljon omaisuutta. Kyse ei kuitenkaan ole siitä, että he olisivat voittaneet rahapalkinnon tai löytäneet aarteen tai perineet rahat sukulaiseltaan. He ovat hankkineet omaisuutensa riistämällä monien työtä. Tähän kapitalismi perustuu; muutamat ottavat kaiken mahdollisen tuoton hyväksikäyttämällä työntekijöitä. Tämä on epäoikeudenmukaista, sillä työntekijöille ei makseta työn arvon mukaan. Sen sijaan heille maksetaan vain sen verran, että se juuri ja juuri riittää pieneen ruokamäärään ja lepoon. Seuraavana aamuna työntekijä palaa taas töihin riistettäväksi, niin maalla kuin kaupungissakin.\nKapitalismi kerää varansa varastamalla ja ryöväämällä, sillä se ottaa haluamansa, kuten maan ja luonnonvarat, muilta. Kapitalismi on järjestelmä, jossa ryövärit ovat vapaita, heitä jopa ihaillaan ja pidetään esimerkillisinä.\nHyväksikäytön ja varastamisen lisäksi kapitalismi sortaa ihmisiä, sillä se vangitsee ja tappaa ne, jotka kapinoivat epäoikeudenmukaisuutta vastaan.\nEniten kapitalismia kiinnostaa kauppatavara, koska sen ostaminen ja myyminen tuottaa voittoa. Näin kapitalismi kääntää kaiken kauppatavaraksi, kuten ihmiset, luonnon, kulttuurin, historian ja omantunnon. Kapitalismin mukaan kaiken täytyy olla ostettavissa tai myytävissä. Se piileksii kauppatavaran takana, emmekä siksi näe olemassa olevaa hyväksikäyttöä. Sen lisäksi, että markkinoita käytetään kauppatavaran ostoon ja myyntiin, niitä käytetään salaamaan työntekijöiden riisto. Esimerkiksi kaupassa näemme kahvia pienessä sievässä paketissaan. Mutta emme näe viljelijää, joka kärsi saadakseen kahvisadon korjattua, emmekä näe kojoottia(16), joka maksoi hänen työstään hyvin vähän. Me emme myöskään näe suuryrityksen työntekijöitä, jotka ahkeroivat kahvia pakatessaan. Tai näemme laitteen, jolla kuunnella cumbioita, rancheroja tai corridoja, tai mitä kukin haluaakaan, ja se on hyvä, koska sen äänenlaatu on hyvä. Emme kuitenkaan näe naista, joka raatoi tuntikausia maquiladorassa(17) kootessaan laitetta. Emmekä näe, että hänelle maksettiin tästä työstä epäinhimillisen pieni korvaus ja että hän asuu kaukana työpaikastaan ja joutuu siksi käyttämään suuren osan palkastaan päästäkseen joka päivä töihin. Lisäksi hän on vaarassa joutua kidnapatuksi, raiskatuksi ja tapetuksi, kuten naisille käy Meksikon Ciudad Juárezissa.\nMarkkinoilla näemme siis ainoastaan kauppatavaran, emme sitä riistoa, jonka voimin se on tehty. Ja kapitalismi tarvitsee useita markkinoita... tai erittäin suuret markkinat, maailmanmarkkinat.\nTämän päivän kapitalismi ei ole sellaista kuin aikaisemmin, kun rikkaat tyytyivät oman maansa työtekijöiden riistämiseen. Nyt puhutaan uusliberalistisesta globalisaatiosta. Tällaisella globalisaatiolla tarkoitetaan sitä, että ei pitäydytä ainoastaan yhden tai muutaman maan työläisten riistämisessä. Nyt kapitalistit yrittävät hallita kaikkea maailmassa.\nUusliberalismi on sitä, että kapitalismi saa vapaasti hallita koko maailmaa. Täytyisi siis luovuttaa ja mukautua, olla tekemättä asiasta numeroa – toisin sanoen, ei kapinoida. Uusliberalismi on kuin globaalin kapitalismin teoria, suunnitelma. Uusliberalismilla on taloudelliset, poliittiset, sotilaalliset ja kulttuurilliset suunnitelmansa. Näiden suunnitelmien tarkoituksena on hallita jokaista. Ja jokainen tottelematon alistetaan tai eristetään, jotta kapinalliset ajatukset eivät leviäisi.\nUusliberalistisessa globalisaatiossa vahvojen maiden, kuten Yhdysvaltojen, mahtavimmat kapitalistit haluavat koko maailman muuttuvan isoksi yritykseksi, jossa tuotetaan kauppatavaroita, ja globaaleiksi markkinoiksi, joilla he voivat ostaa ja myydä koko maailman ja piilottaa samalla maailman hyväksikäytön. Globaalit kapitalistit sijoittuvat kaikkialle, kaikkiin maailman maihin, edistääkseen liiketoimintaansa, laajaa riistoaan. He eivät kunnioita mitään ja sekaantuvat mihin haluavat aivan, kuin olisivat valloittajia. Siksi me zapatistit sanomme kapitalismia maailmanlaajuiseksi valloitussodaksi. Maailmansodaksi, jota kapitalismi käy hallitakseen koko maailmaa. Joskus valloituksia tekee armeija, joka tunkeutuu maahan ja valloittaa sen. Mutta joskus valloitus tehdään taloudellisin keinoin. Toisin sanoen vaikutusvaltaiset kapitalistit sijoittavat rahansa maahan tai lainaavat sille rahaa sillä ehdolla, että heidän käskyjään totellaan. He myös levittävät ajatuksiaan ja kapitalistista kulttuuriaan, joka on kauppatavaran, voiton ja markkinoiden kulttuuri.\nKapitalismi tekee mitä haluaa. Se tuhoaa ja muuttaa kaiken, mistä se ei pidä ja poistaa kaiken tielleen osuvan. Esimerkiksi ne, jotka eivät tuota, osta tai myy modernia kauppatavaraa, ovat heidän tiellään, kuten myös ne, jotka kapinoivat heidän järjestystään vastaan. Kapitalistit halveksivat niitä, joista ei ole heille hyötyä. Siksi alkuperäisväestö on uusliberalistisen globalisaation tiellä. Siksi kapitalistit halveksivat heitä ja haluavat tuhota heidät. Uusliberalistinen kapitalismi myös hankkiutuu eroon laeista, jotka eivät salli riistoa ja suurten voittojen tekemistä. Kaikkea on voitava ostaa ja myydä. Ja koska kaikki raha on kapitalismin hallussa, se ostaa kaiken. Kapitalismi tuhoaa uusliberalistisen globalisaation avulla valloittamansa maat. Samalla se haluaa muokata kaiken uudelleen omalla tavallaan; tavalla, joka sitä eniten hyödyttää ja joka ei anna minkään estää sen toimia. Uusliberalistinen globalisaatio tuhoaa kaiken mitä näissä maissa on; kulttuurin, kielen, talousjärjestelmän ja poliittisen järjestelmän. Se hävittää asiat, jotka yhdistävät maan asukkaita toisiinsa. Kaikki maalle ominainen tuhotaan.\nUusliberalistinen globalisaatio haluaa hävittää maailman maat, niin että jäljelle jäisi vain yksi kansankunta, rahan ja pääoman kansakunta. Kapitalismi haluaa kaiken olevan haluamallaan tavalla. Se ei pidä asioista, jotka ovat erilaisia. Se vainoaa niitä ja hyökkää niiden kimppuun tai ahdistaa ne nurkkaan ja on kuin niitä ei olisi olemassakaan.\nLyhyesti sanottuna, globaali uusliberalistinen kapitalismi perustuu riistoon, ryöstöön, halveksuntaan ja sitä vastustavien alistamiseen. Näin on ollut ennenkin, mutta nyt se on maailmanlaajuista.\nMutta uusliberalistisella globalisaatiolle tämä ei ole aivan helppoa, koska kaikkien maiden riistetyt eivät mukaudu. He eivät vain totea asioiden olevan huonosti vaan nousevat kapinaan. Ne, jotka ovat kapitalismin tiellä vastustavat, eivätkä salli itseään tuhottavan. Siksi näemme ympäri maailmaa ihmisiä, jotka eivät hyväksy enää sortamista vaan kamppailevat siellä, missä ikinä ovatkin. Aivan kuten on olemassa uusliberalistinen globalisaatio, on siis olemassa vastarinnan globalisaatio.\nVastarinnan globalisoitumiseen eivät osallistu ainoastaan maaseudun ja kaupunkien työläiset, vaan myös muut ryhmät, joita vainotaan ja halveksutaan samasta syystä: siksi, että he eivät anna kenenkään hallita itseään. Tällaisia ryhmiä ovat naiset, nuoret, alkuperäiskansat, homot, lesbot, transseksuaalit, siirtolaiset ja monet muut ryhmät, joita ei huomata ennen kuin he huutavat ”jo riittää!” halveksunnalleen ja nousevat vastarintaan, jolloin me kuulemme ja näemme heidät ja opimme heiltä.\nJa silloin näemme, että kaikki nuo ihmisryhmät kamppailevat ihmisyyden puolesta uusliberalismia ja kapitalistista globalisaatiosuunnitelmaa vastaan.\nJa kaiken tämän nähtyämme hämmästelemme uusliberaalistien typeryyttä heidän halutessaan tuhota ihmiskunnan sodillaan ja hyväksikäytöllään. Mutta tulemme myös onnellisiksi huomatessamme kaikkialla samanlaista vastarintaa ja kapinaa kuin omamme. Näemme tämän kaikkialla maailmassa ja silloin sydämemme oppivat ettemme ole yksin.\nIV. Miten näemme maamme Meksikon\nNyt kerromme, mitä näemme Meksikossa tapahtuvan tällä hetkellä. Näemme uusliberalistien hallitsevan maatamme. Kuten aiemmin selitimme, johtajamme tuhoavat valtiotamme, yhteistä meksikolaista isänmaatamme. Nämä huonot johtajat eivät huolehdi ihmisten hyvinvoinnista vaan ainoastaan kapitalistien hyvinvoinnista. He esimerkiksi laativat lakeja, kuten Pohjois-Amerikan vapaakauppasopimuksen(18), jotka ajavat kurjuuteen monet meksikolaiset, kuten maalaiset ja pientuottajat. He joutuvat isojen maatalousteollisten yhtiöiden syömiksi. Työläiset ja pienyrittäjät eivät voi kilpailla suurten monikansallisten yhtiöiden kanssa, jotka tulevat maahan ilman, että kukaan sanoo heille mitään. Yhtiöitä jopa kiitetään, vaikka ne maksavat alhaisia palkkoja ja vaativat korkeita hintoja. Suurin osa Meksikon talouden perusteista, mukaan lukien maaseutu, teollisuus ja kansallinen kaupankäynti, tuhotaan. Jäljelle jäävät vain rauniot, jotka nekin varmasti myydään pian.\nTämä kaikki on suuri häpeä isänmaallemme. Ruokaa ei enää tuoteta maaseudullamme, ostamme sen kapitalisteilta. Kaikki hyvä maa varastetaan meiltä keinottelemalla ja poliitikkojen avustuksella. Maaseudulla tapahtuu samoja asioita kuin porfirismon(19) aikaan. Mutta nyt suurtilallisten paikalla on muutama ulkomainen yritys, jotka laittavat maalaisia todella halvalla. Ennen oli tuettuja luottoja ja hintoja, nyt vain hyväntekeväisyyttä... eikä aina sitäkään.\nKaupungeissa suljetaan tehtaita ja työläiset jäävät työttömiksi. Tai kapitalistit perustavat maquiladoria, jotka ovat ulkomaalaisomistuksessa. Nämä tehtaat maksavat mitätöntä palkkaa tuntien työstä. Ei ole väliä, ovatko ihmisten tarvitsemat tavarat kalliita tai halpoja, koska ei ole rahaa. Jos joku työskenteli ennen pienessä tai keskisuuressa yrityksessä, on hän nyt työtön, koska yritys suljettiin tai suuri monikansallinen yhtiö osti sen. Jos jollakin oli pienyritys, on sekin nyt kadonnut tai omistajat ryhtyivät tekemään pimeää työtä isoille yhtiöille, jotka riistävät heitä ja laittavat töihin jopa lapsia. Jos työntekijät kuuluivat ammattiliittoon vaatiakseen laillisia oikeuksiaan, käskee heidän liittonsa nyt heidän hyväksyä palkkansa alentamisen, työtuntiensa vähentämisen ja etujensa karsimisen. Sillä jos he eivät tee niin, yritys lähtee maasta. Hallituksella on myös Microchangarro-talousohjelmansa(20) kaikkien kaupunkien työläisten laittamiseksi kadulle myymään purukumia ja puhelinkortteja. Toisin sanoen, myös kaupungeissa taloudellinen tuho on täydellinen.\nJa sitten, kun sekä maalla että kaupungissa asuvien taloudellinen tilanne on murskattu, joutuvat monet meksikolaiset jättämään isänmaansa. He lähtevät etsimään työtä toisesta maasta, Yhdysvalloista. Sielläkään heitä ei kohdella hyvin. Heitä käytetään hyväksi, halveksutaan, vainotaan ja jopa tapetaan. Huonon hallinnon pakottaman uusliberalismin seurauksena taloustilanne ei ole parantunut. Päinvastoin, maaseutu elää puutteessa, eikä kaupungeissa ole työtä. Meksikoa muutetaan paikaksi, jossa ihmiset tekevät rikastuttaakseen ulkomaalaisia, pääasiassa rikkaita gringoja. Paikaksi, jossa vain synnytään yhtenä hetkenä ja kuollaan toisena. Tämän takia sanomme, että Yhdysvallat hallitsee Meksikoa.\nUusliberalismi on muuttanut myös meksikolaista poliittista luokkaa. Poliitikoista on tullut suuren tavaratalon myyjien kaltaisia työtekijöitä, joiden tulee tehdä kaikkensa myydäkseen kaikkea erittäin halvalla. Poliitikot ovat jo muuttaneet lakeja poistaakseen perustuslain 27. artiklan(21) ja mahdollistaakseen yhteisöllisessä omistuksessa olevien maiden myymisen. Salinas de Gortari ja hänen apurinsa sanoivat, että tällä keinolla parannetaan maaseudun ja maalaisten asioita, jotta nämä voisivat elää ja menestyä. Onko näin tapahtunut? Meksikon maaseutu ja maalaiset ovat pahemmassa tilanteessa kuin koskaan aikaisemmin, jopa pahemmassa kuin Porfirio Diazin(22) aikaan. He sanovat yksityistävänsä (eli myyvänsä ulkomaalaisille) valtion yritykset edistääkseen kansan hyvinvointia; yritysten toiminta ei suju hyvin ja niitä pitäisi uudenaikaistaa. Asiat eivät ole parantuneet vaan päinvastoin: vuoden 1910 vallankumouksessa voitetut oikeudet ovat nyt tilassa, joka tekee meidät surullisiksi... ja vihaisiksi. He sanovat myös, että rajat tulisi avata ulkomaiselle pääomalle, joka tulisi parantamaan meksikolaisten yritysten kilpailukykyä ja korjaamaan asiat. Mutta nyt näemme, että maassa ei ole enää kotimaisia yrityksiä, sillä ulkomaalaiset ovat syöneet ne, ja tuotteet, joita myydään nyt, ovat paljon huonompia kuin ne, joita ennen valmistettiin Meksikossa.\nMeksikon poliitikot haluavat nyt myydä myös PEMEX:in(23) eli öljyn, joka kuuluu kaikille meksikolaisille. Eri mieltä ollaan vain siitä, pitäisikö se myydä kokonaan vai osittain. He haluavat myös yksityistää sosiaaliturvan, sähkön, veden, metsät ja kaiken, kunnes Meksikosta ei ole jäljellä enää mitään. Maamme tulee olemaan kaatopaikka tai paikka, jonne kaikkien maiden rikkaat tulevat viihdytettäviksi. Me meksikolaiset olemme heidän palvelijoitaan. Joudumme elämään riippuvaisena siitä, mitä rikkaat tarjoavat ja elämään huonoissa oloissa ilman juuria, ilman kulttuuria, ilman isänmaata.\nUusliberalistit haluavat tappaa Meksikon, isänmaamme. Yksikään poliittinen puolue ei puolusta maatamme, vaan ne ovat jopa ensimmäisinä menossa ulkomaalaisten, etenkin amerikkalaisten, palvelukseen ja johtavat meidän huijaamistamme. Ne kiinnittävät huomiomme toisaalle sillä välin kun kaikki myydään ja ne keräävät rahat. Miettikää, onko mitään tehty hyvin, niin huomaatte kyllä, että ei. On vain huijausta ja ryöväystä. Katsokaa vaikka, kaikilla poliitikoilla on upeat talot, hienot autot ja kaikki muutkin ylellisyydet. Ja silti he haluavat meidän kiittävän heitä ja äänestävän heitä. On selvää, etteivät he häpeä. Heillä ei ole isänmaata, heillä on vain pankkitilinsä.\nNäemme myös, että huumeiden salakuljetus ja rikokset ovat lisääntyneet. Joskus ajatellemme, että roistot ovat sellaisia, joita näytetään elokuvissa ja joista puhutaan lauluissa. Ehkä jotkut rikolliset ovatkin sellaisia, mutta eivät oikeat capot. Oikeat rikollisjohtajat kulkevat hyvin pukeutuneina ja opiskelevat ulkomailla. He ovat tyylikkäitä. He eivät piileskele. He syövät hienoissa ravintoloissa ja esiintyvät lehdissä huoliteltuina ja tyylikkäinä. He ovat, kuten sanotaan, ”hyvää väkeä”. Osa heistä on jopa valtion virkamiehiä, kansanedustajia, senaattoreita, ministereitä, menestyviä liikemiehiä, poliisipäälliköitä ja kenraaleja.\nTarkoitammeko, että politiikasta ei ole mihinkään? Emme. Sanomme, että tämänhetkinen politiikka on mieletöntä. Se on hyödytöntä, sillä se ei huomioi ihmisiä eikä se kuuntele heitä. Poliitikot lähestyvät ihmisiä ainoastaan vaalien aikaan. Enää ei ole kuitenkaan edes kyse siitä, että he kalastelisivat ääniä, sillä jo mielipidemittaukset kertovat, kuka voittaa vaalit. Poliitikot antavat kaiken maailman lupauksia siitä, mitä aikovat tulevaisuudessa tehdä. Sen jälkeen heistä ei kuulu mitään paitsi silloin, kun he jäävät kiinni varastettuaan suuret summat rahaa. Ja silloinkaan ei tehdä mitään, sillä lait, jotka he ovat itse säätäneet, suojelevat heitä.\nLaki onkin eräs keskeisistä ongelmista. Perustuslakia on väännelty ja muutettu. Se ei ole enää se sama laki, joka takasi työväen oikeudet ja vapaudet. Nyt se suojelee uusliberalistien oikeuksia ja vapauksia hankkia suuria voittoja. Tuomarit ovat olemassa palvellakseen uusliberalisteja. He päättävät asiat aina uusliberalistien hyväksi ja ne, joilla ei ole rahaa, saavat osakseen epäoikeudenmukaisuuksia, vankiloita ja hautausmaita.\nVaikka uusliberalismi onkin saanut aikaan tällaista sekasortoa, on yhä olemassa meksikolaisia miehiä ja naisia, jotka järjestäytyvät ja käyvät vastarintaan.\nJa niin saimme selville, että on toisia alkuperäiskansoja, joiden maat ovat kaukana Chiapasista ja jotka rakentavat itsehallintoaan, puolustavat kulttuuriaan ja pitävät huolta maastaan, metsistään ja vedestään.\nJa maaseudulla on työläisiä ja viljelijöitä, jotka järjestävät marsseja ja liikekannallepanoja, joissa vaaditaan luottoja ja tukea maaseudulle.\nJa kaupungissa on työntekijöitä, jotka eivät suostu siihen, että heidän oikeuksiaan karsitaan ja työpaikat yksityistetään. He protestoivat ja osoittavat mieltään, jotta heillä olevaa vähää ei vietäisi pois ja jotta he eivät menettäisi sitä, mikä oikeastaan kuuluu maallemme ja on heitä varten, kuten sähkö, öljy, sosiaaliturva ja koulutus.\nJa on opiskelijoita, jotka eivät salli koulutuksen yksityistämistä. He kamppailevat, jotta koulutus olisi ilmaista, julkista ja tieteellistä ja jotta kaikilla olisi mahdollisuus opiskella eikä kouluissa opetettaisi turhanpäiväisiä asioita.\nJa on naisia, jotka eivät anna muiden kohdella heitä koriste-esineinä, nöyryyttää ja halveksia heitä sukupuolensa takia ja jotka järjestäytyvät kamppailemaan itselleen kuuluvan kunnioituksen puolesta.\nJa on nuoria, jotka eivät anna huumeiden turmella itseään tai muiden ahdistella heitä sen takia, millaisia he ovat, ja jotka rakentavat tietoisuuttaan musiikillaan, kulttuurillaan ja kapinallaan.\nJa on homoja, lesboja, transseksuaaleja ja monia muita, jotka eivät suostu siihen, että heidät asetetaan naurunalaisiksi ja heitä halveksitaan, kohdellaan huonosti tai jopa tapetaan, koska he ovat erilaisia. Heitä kohdellaan kuten epänormaaleja tai rikollisia, mutta he perustavat omia järjestöjään puolustaakseen oikeuttaan olla erilaisia.\nJa on pappeja, nunnia ja maallikoita, jotka eivät ole liittoutuneet rikkaiden kanssa eivätkä alistuneet ja jotka järjestäytyvät mukaan kamppailuun.\nJa on yhteiskunnallisia aktivisteja, naisia ja miehiä, jotka ovat koko elämänsä kamppailleet hyväksikäytettyjen ihmisten puolesta. He ovat niitä, jotka osallistuivat suuriin lakkoihin ja työntekijöiden mielenosoituksiin, suuriin kansalaisten mobilisaatioihin ja suuriin maanviljelijöiden liikkeisiin, jotka joutuivat kärsimään sorrosta ja tukahduttamisyrityksistä. Vaikka osa heistä on jo vanhoja, he jatkavat antautumatta. He kulkevat kaikkialle etsimässä kamppailua ja järjestöä, etsimässä oikeutta. He perustavat vasemmistolaisia järjestöjä, kansalaisjärjestöjä, ihmisoikeusjärjestöjä, järjestöjä poliittisten vankien ja ”kadonneiden” suojelemiseksi. He kehittävät vasemmistolaisia julkaisuja, yhteiskunnallisia kamppailuja, oppilaiden tai opettajien järjestöjä ja jopa poliittis-sotilaallisia järjestöjä. He eivät ole hiljaa ja he tietävät paljon, koska he ovat nähneet, kuulleet, eläneet ja kamppailleet paljon.\nYleisesti ottaen maassamme, jota kutsutaan Meksikoksi, on paljon ihmisiä, jotka eivät tyydy asioiden tilaan. He eivät antaudu tai ole ostettavissa. He ovat ihmisiä, jotka ovat säilyttäneet arvokkuutensa. Me olemme tästä erittäin iloisia ja tyytyväisiä, sillä näiden kaikkien ihmisten takia uusliberalistien on vaikeampi voittaa. Isänmaamme pelastaminen uusliberalistien varkauksilta ja tuhoilta voi olla jopa mahdollista. Ja toivomme, että kun sanomme ”me”, se sisältää kaikkia nämä kapinat...\nV. Mitä haluamme tehdä\nNyt kerromme mitä haluamme tehdä maailmassa ja Meksikossa, koska emme voi katsoa kaikkea, mitä tällä planeetalla tapahtuu, ja pysytellä hiljaa, niin kuin vain me olisimme missä olemme.\nTahdomme kertoa kaikille teille, jotka tekevät vastarintaa ja kamppailevat joka puolella maailmaa omilla tavoillaan omissa maissaan, että te ette ole yksin. Että me, zapatistit, vaikka olemmekin pieniä, tuemme teitä ja katsomme, kuinka voimme auttaa teitä kamppailuissanne. Haluamme puhua teille oppiaksemme itse, koska se, mitä itse asiassa olemme oppineet, on oppia.\nJa me tahdomme kertoa Latinalaisen Amerikan kansoille, että olemme ylpeitä ollessamme osa teitä, vaikkakin vain pieni osa. Muistamme hyvin, kuinka manner oli valaistu joitain vuosia sitten. Oli valo jota kutsuttiin Che Guevaraksi, aivan kuten aikaisemmin oli valo, jota kutsuttiin Bolivariksi, sillä joskus ihmiset tarttuvat nimeen näyttääkseen, että tarttuvat lippuun.\nTahdomme kertoa Kuuban kansalle, joka on ollut vastarinnan polulla monia vuosia, että te ette ole yksin. Emme hyväksy Yhdysvaltojen ylläpitämää kauppasaartoa. Mietimme, kuinka lähetämme teille jotain, vaikka pelkkää maissia, vastarintanne tueksi. Tahdomme kertoa Pohjois-Amerikan ihmisille, että tiedämme huonon hallintonne, joka levittää vahinkoa ympäri maailman olevan yksi asia. Ja että kotimaissaan kamppailevat pohjoisamerikkalaiset, jotka ovat solidaarisia muiden kansojen kamppailuja kohtaan, ovat aivan toinen asia.\nMapuche-veljille ja -sisarille Chilessä haluamme kertoa, että seuraamme kamppailujanne ja opimme niistä. Ja venezuelalaisille, että me näemme, kuinka puolustatte itsenäisyyttänne, kansakuntanne oikeutta päättää itse, mihin se on menossa. Ja Ecuadorin sekä Bolivian alkuperäiskansojen veljille ja sisarille sanomme: te pidätte hyvää historian oppituntia koko Latinalaiselle Amerikalle, koska olette todellakin pysäyttämässä uusliberalistista globalisaatiota. Ja Argentiinan piqueteroille(24) ja nuorille haluamme kertoa tämän: me rakastamme teitä. Ja niille uruguaylaisille, jotka haluavat paremman maan: me ihailemme teitä. Ja Brasilian maattomille: me kunnioitamme teitä. Ja kaikille Latinalaisen Amerikan nuorille: se mitä teette, on hyvää, ja te annatte meille paljon toivoa.\nJa me tahdomme kertoa sosiaalisen Euroopan sisarille ja veljille, jotka ovat kapinallisia ja omanarvontuntoisia, että te ette ole yksin. Teidän liikkeenne uusliberalistisia sotia vastaan tuottavat meille iloa. Seuraamme herkeämättä järjestöjenne muotoja ja kamppailujenne menetelmiä, jotta voimme kenties oppia teiltä jotain. Pohdimme, kuinka voimme auttaa teitä ponnisteluissanne. Emme aio lähettää euroja, koska niiden arvo alenee koko Euroopan unionin sotkujen vuoksi. Mutta ehkä lähetämme teille käsitöitä ja kahvia, jotta voitte myydä niitä. Jospa se auttaisi teitä ponnisteluissanne. Ja kenties saattaisimme lähettää teille myös hiukan pozolia(25), joka antaa voimia vastarintaan. Mutta ehkä emme lähetäkään, koska pozol on enemmän meidän tapamme. Entä jos se kivistäisi vatsojanne ja heikentäisi kamppailuanne niin, että uusliberalistit päihittäisivät teidät?\nJa me tahdomme kertoa Afrikan, Aasian ja Oseanian veljille ja siskoille: me tiedämme että te kamppailette myös. Tahdomme oppia lisää teidän ajatuksistanne ja käytännöistänne.\nTahdomme kertoa maailmalle, että haluamme tehdä siitä suuren. Niin suuren, että sinne mahtuvat kaikki maailmat, jotka ovat vastarinnassa tuhotakseen uusliberalistit ja jotka eivät yksinkertaisesti voi lopettaa taisteluaan ihmisyyden puolesta.\nTahdomme tehdä Meksikossa sopimuksen vasemmistolaisten ihmisten ja järjestöjen kanssa. Uskomme, että uusliberaalin globalisaation vastainen ajatus on olemassa juuri poliittisessa vasemmistossa, kuten myös ajatus sellaisen maan rakentamisesta, jossa oikeudenmukaisuus, demokratia ja vapaus kuuluvat jokaiselle. Nyt oikeudenmukaisuus kuuluu vain rikkaille, vapaus vain suuryrityksille ja demokratia on vain vaalipropagandaan. Uskomme, että vain vasemmistosta voi nousta sellainen toimintasuunnitelma, että isänmaamme Meksiko ei kuole.\nUskomme, että voimme tehdä suunnitelman näiden vasemmistolaisten ihmisten ja järjestöjen kanssa mennäksemme kaikkiin niihin Meksikon osiin, joissa on kaltaisiamme nöyriä ja yksinkertaisia ihmisiä.\nEmme aio kertoa heille mitä heidän pitäisi tehdä tai antaa heille käskyjä.\nEmme myöskään aio pyytää äänestämään yhtäkään ehdokasta, koska tiedämme jo, että he kaikki ovat uusliberaaleja.\nEmmekä aio pyytää heitä olemaan kuten me ja tarttumaan aseisiin.\nAiomme kysyä heiltä, millaista heidän elämänsä ja kamppailunsa ovat, mitä he ajattelevat maastamme ja mitä meidän tulisi tehdä, jotta emme tuhoutuisi.\nAiomme ottaa opiksemme yksinkertaisten ja nöyrien ihmisten ajatuksista, ja kenties löydämme heistä samaa rakkautta, jota tunnemme isänmaatamme kohtaan.\nJa ehkä saavutamme yhteisymmärryksen meidän yksinkertaisten ja nöyrien ihmisten kesken, järjestäydymme yhdessä ympäri maata ja löydämme yhteyden nyt erillisinä olevien kamppailujemme välille. Ja löydämme jotain ohjelman kaltaista, jossa on se mitä me kaikki haluamme, ja suunnitelman siitä, kuinka saada toteutettua tämä ohjelma, jota tullaan kutsumaan nimellä "kamppailun kansallinen ohjelma."\nJa aiomme kuunnella näitä ihmisiä ja sitoutua heidän enemmistönsä päätöksellä yhteiseen kamppailuun yhdessä kaikkien kanssa: alkuperäiskansojen, työläisten, maanviljelijöiden, opiskelijoiden, opettajien, työntekijöiden, naisten, lasten, vanhusten ja miesten. Kaikkien niiden kanssa, joilla on hyvä sydän ja jotka tahtovat kamppailla sen puolesta, ettei Meksikoksi kutsuttu Rio Bravon ja Rio Suchiaten välissä sijaitseva isänmaamme, jonka toisella puolella on Tyyni Valtameri ja toisella Atlantti, päätyisi tuhotuksi ja myydyksi.\nVI. Kuinka aiomme tehdä sen\nTässä yksinkertainen viestimme nöyrille ja yksinkertaisille ihmisille Meksikossa ja maailmassa, viesti, jonka nimi on:\nKuudes Lacandonin viidakon julistus.\nOlemme täällä sanoaksemme yksinkertaisilla sanoillamme, että...\nEZLN pitää kiinni sitoumuksestaan hyökkäystulitaukoon, eikä aio tehdä mitään hyökkäystä hallituksen joukkoja vastaan tai mitään hyökkääviä sotilaallisia liikkeitä.\nEZLN pitää edelleen kiinni sitoumuksestaan pysyä poliittiseen kamppailuun tiellä tämän rauhanomaisen aloitteen kautta. EZLN vahvistaa täten lupauksensa olla solmimatta minkäänlaisia salaisia suhteita koti- tai ulkomaisiin poliittis-sotilaallisiin järjestöihin.\nEZLN vahvistaa sitoumuksensa puolustaa, tukea ja totella zapatistisia alkuperäiskansojen yhteisöjä, joista se koostuu ja jotka ovat sen ylin hallitsija. EZLN aikoo vaikuttaa parhaan kykynsä mukaan niiden autonomian vahvistumiseen, hyvään hallintoon sekä elinolojen parantamiseen sekaantumatta kuitenkaan niiden sisäisiin demokraattisiin prosesseihin. Toisin sanoen sen, minkä aiomme tehdä Meksikossa ja maailmassa, aiomme tehdä ilman aseita, rauhanomaisessa kansalaisliikkeessä laiminlyömättä yhteisöjämme tai lakkaamatta tukemasta niitä.\n1. Muodostamme uusia keskinäisen tuen ja kunnioituksen suhteita sellaisten ihmisten ja järjestöjen kanssa, jotka vastustavat uusliberalismia ja kamppailevat sitä vastaan ihmisyyden puolesta.\n2. Sikäli kuin kykenemme, lähetämme materiaalista tukea kuten ruokaa ja käsitöitä niille veljille ja sisarille, jotka kamppailevat ympäri maailmaa.\nAloittaaksemme aiomme pyytää La Realidadin Hyvän hallinnon neuvostoa lainaamaan rekkaansa, jota kutsutaan nimellä ’Chompiras’ ja johon mahtuu noin kahdeksan tonnia. Aiomme täyttää sen maissilla ja kenties kahdella 200:n litran tynnyrillä öljyä tai bensiiniä, kumpaa he tahtovatkaan. Sitten toimitamme sen Kuuban lähetystöön Méxicossa, jotta he lähettäisivät sen avustuksena zapatisteilta Kuuban kansalle heidän vastarinnassaan Pohjois-Amerikan kauppasaartoa vastaan. Tai kenties lähempänä olisi jokin paikka minne sen voisi toimittaa, koska Méxicoon on pitkä matka ja jos ’Chompiras’ hajoaisi matkalla, olisimme pulassa. Teemme tämän sadonkorjuun aikaan – sato kasvaa nyt juuri pelloilla – ja ellei meitä vastaan hyökätä. Jos lähettäisimme sen jo seuraavien muutaman kuukauden aikana, maissi olisi pelkkiä nuoria tähkiä, joista ei tule edes hyviä tamaleja26. Parempi lähettää se marras- tai joulukuussa, tilanteen mukaan.\nAiomme myös tehdä sopimuksen naisten käsityöosuuskuntien kanssa lähettääksemme runsaasti kirjontatöitä niihin Euroopan maihin, jotka ehkä eivät vielä kuulu unioniin. Kenties lähetämme myös hieman luomukahvia zapatistien osuuskunnista, jotta he voivat myydä sen ja ansaita hieman rahaa kamppailuaan varten. Ja ellei se tule myydyksi, he voivat aina juoda pienen kupin kahvia ja puhua uusliberalismin vastaisesta kamppailusta. Ja jos on kylmä, he voivat kääriytyä zapatistien kirjomiin huiveihin, jotka kestävät hyvin jopa käsin ja kivin pesua eivätkä sitä paitsi päästä väriä pesussa.\nJa aiomme myös lähettää Bolivian ja Ecuadorin alkuperäiskansojen veljille ja sisarille hieman geenimuuntelematonta maissia. Ja vaikka emme tarkkaan tiedäkään minne se tulisi lähettää, jotta se saapuisi perille, olemme halukkaita antamaan tämän pienen avustuksen.\n3. Kaikille, jotka ovat mukana vastarinnassa kaikkialla maailmassa sanomme, että tulee olemaan enemmän mannertenvälisiä tapaamisia, vaikka vain yksi lisää. Kenties tämän vuoden joulukuu, tai seuraava tammikuu, meidän täytyy miettiä. Emme tahdo sanoa tarkkaa aikaa, koska kaikki – missä, milloin, miten ja kuka – tulisi päättää yhdessä ja tasa-arvoisesti. Mutta älkäämme tehkö sitä esiintymislavalla niin, että vain muutama puhuu ja loput kuuntelevat. Tehkäämme se samalla tasolla siten, että jokainen puhuu, mutta järjestyneellä tavalla. Muutoin siitä tulee sekavaa, eivätkä sanat tule ymmärretyiksi. Kunnon järjestelyillä kaikki voivat kuulla ja kirjoittaa muistikirjoihinsa muiden vastarinnan sanat, jotta jokainen voi sitten puhua tovereidensa kanssa omassa maailmassaan. Ja mielestämme sen pitäisi olla paikassa, jonka vankila on oikein suuri siltä varalta, että he alistavat ja vangitsevat meidät. Silloin meillä ei olisi ahdasta. Olisimme vankeja, mutta hyvin järjestäytyneitä. Vankilassa voisimme jatkaa mannertenvälistä kokousta ihmisyyden puolesta uusliberalismia vastaan. Kerromme siis myöhemmin, mitä teemme päästäksemme sopimukseen siitä, miten pääsemme sopimukseen. Näin ajattelemme tekevämme sen, mitä haluamme maailmassa tehdä. Nyt seuraa...\n1. Aiomme jatkaa kamppailua Meksikon intiaanikansojen puolesta, mutta ei enää vain heidän puolestaan eikä vain heidän kanssaan, vaan kaikkien riistettyjen ja sorrettujen meksikolaisten puolesta, heidän kanssaan ja kaikkialla maassa. Ja kun puhumme Meksikon riistetyistä, puhumme myös niistä veljistä ja sisarista, joiden on selviytyäkseen täytynyt lähteä Yhdysvaltoihin työn perässä.\n2. Me aiomme kuunnella yksinkertaisia ja nöyriä meksikolaisia ja puhua heille suoraan, ilman välikäsiä tai välittäjiä. Ja sen mukaan mitä kuulemme ja opimme, aiomme yhdessä kaltaistemme nöyrien ja yksinkertaisten ihmisten kanssa rakentaa kansallisen kamppailun ohjelman, joka on selkeästi vasemmalla tai antikapitalistinen tai uusliberalismia vastaan tai kaikille meksikolaisille kuuluvien oikeudenmukaisuuden, demokratian ja vapauden puolesta.\n3. Aiomme rakentaa tai jälleenrakentaa toisenlaisen tavan tehdä politiikkaa. Tavan, jossa on jälleen muiden palvelemisen henki ilman materiaalisia intressejä: uhrautumisen, omistautumisen, rehellisyyden ja sanansa pitämisen tavan. Tavan, jossa ainoana palkkana on hyvin täytetyn velvollisuuden tuoma tyydytys, tavan, joka ennen oli vasemmistolaisilla militanteilla, joita eivät pysäyttäneet lyönnit, vankila tai kuolema saati sitten dollarin setelit.\n4. Aiomme myös luoda kamppailun, jotta laadittaisiin uusi perustuslaki tai lainsäädäntö, joka huomioi meksikolaisten ihmisten vaatimukset: asuntoja, maata, työtä, ruokaa, terveydenhuoltoa, koulutusta, informaatiota, kulttuuria, itsenäisyyttä, demokratiaa, oikeutta, vapautta ja rauhaa. Uusi perustuslaki, joka tunnustaa kansan oikeudet ja vapaudet ja joka puolustaa heikkoja vahvojen edessä.\nJotta näin tapahtuisi…\nEZLN lähettää delegaation johtajistostaan tekemään tätä työtä maassa määrittämättömäksi ajaksi. Tämä zapatistidelegaatio, yhdessä Kuudennen Lacandonin viidakon julistukseen liittyneiden vasemmistolaisten ihmisten ja organisaatioiden kanssa, menee paikkoihin, joihin heidät nimenomaan kutsutaan.\nTiedoksenne kerromme myös, että EZLN perustaa käytännön liittoutua vaaleihin osallistumattomien, itsensä teoriassa ja käytännössä vasemmistolaisiksi määrittelevien organisaatioiden ja liikkeiden kanssa seuraavien ehtojen mukaisesti:\nEi sopimuksille, jotka solmitaan ylhäällä ja pannaan toimeen alhaalla, sen sijaan sovimme kuuntelevamme ja organisoivamme ihmisten suuttumusta. Ei liikkeille, jotka myöhemmin petetään ne aloittaneiden ihmisten selkien takana, sen sijaan otamme aina huomioon osallistujien mielipiteet. Ei lahjuksien, aseman, etuisuuksien tai julkisten virkojen etsimistä vallassa olevilta tai valtaan pyrkiviltä, sen sijaan ulotamme tavoitteemme vaalikausia pidemmälle. Ei yrityksille ratkaista ongelmia ylhäältä käsin, sen sijaan rakennamme ALHAALTA KÄSIN JA TAVALLISIA IHMISIÄ VARTEN vaihtoehdon uusliberaalille tuhoamiselle, vasemmistolaisen vaihtoehdon Meksikolle.\nKyllä molemminpuoliselle kunnioitukselle järjestöjen autonomiaa ja itsenäisyyttä kohtaan, heidän kamppailujensa muodoille, heidän tavoilleen järjestäytyä, heidän sisäisille päätöksentekoprosesseilleen ja oikeutetulle edustukselleen. Kyllä selkeälle omistautumiselle kansallisen itsenäisyyden yhteiseen ja järjestelmälliseen puolustamiseen. Kyllä sähkön, öljyn, veden ja luonnonvarojen yksityistämisen jyrkälle vastustamiselle.\nToisin sanoen, kutsumme rekisteröitymättömiä vasemmistolaisia poliittisia ja sosiaalisia järjestöjä, ja niitä ihmisiä, jotka tunnustautuvat vasemmistolaisiksi kuulumatta rekisteröityihin poliittisiin puolueisiin, tapaamaan meidät sovittuna aikana, sovitussa paikassa ja sovitulla tavalla, jonka ehdotamme sopivalla hetkellä. Teemme tämän järjestääksemme kansallisen kampanjan, vieraillaksemme kaikissa mahdollisissa isänmaamme kolkissa kuunnellaksemme ja organisoidaksemme kansamme ääntä. Siten se on kuin kampanja, mutta varsin toisenlainen, koska se ei ole vaalikampanja.\nTämä on sanamme, jonka julistamme:\nAiomme liittyä vahvemmin kamppailuihin ihmisyyden puolesta uusliberalismia vastaan koko maailmassa.\nJa aiomme tukea näitä kamppailuja, vaikka vain vähänkin.\nJa aiomme vaihtaa keskinäisen kunnioituksen vallitessa kokemuksia, tarinoita, ajatuksia ja unelmia.\nAiomme matkustaa Meksikossa ympäri maata uusliberalistisen sodan jättämissä raunioissa, ja niihin juurtuneiden ja niissä kukoistavien vastarintaliikkeiden luona.\nAiomme etsiä ja löytää ne, jotka rakastavat näitä maita ja taivaita yhtä paljon kuin mekin.\nAiomme etsiä La Realidadista Tijuanaan niitä, jotka haluavat järjestäytyä, kamppailla ja rakentaa sitä, mikä saattaa kenties olla tämän kansakunnan viimeinen toivo säästyä kuolemalta. Kansakunnan, joka on ollut olemassa ainakin siitä lähtien, kun kotka laskeutui kaktukselle ahmaistakseen käärmeen.(27)\nTaistelemme saadaksemme demokratiaa, vapautta ja oikeutta niille meistä, joilta se on evätty.\nTaistelemme toisenlaisen politiikan puolesta, vasemmistolaisen ohjelman ja uudenperustuslain puolesta.\nKutsumme kaikkia alkuperäiskansoja, työläisiä, maanviljelijöitä, opettajia, opiskelijoita, kotirouvia, naapureita, pienyrittäjiä, pienkauppiaita, mikroyrittäjiä, eläkeläisiä, vammaisia, uskovaisia, tiedemiehiä, taiteilijoita, älymystöä, nuorisoa, naisia, vanhuksia, homoseksuaaleja, poikia ja tyttöjä osallistumaan itsenäisesti tai yhteisönä suoraan zapatistien KANSALLISEEN KAMPANJAAN, jonka tarkoitus on rakentaa toisenlainen tapa tehdä politiikkaa, kansallinen vasemmistolaisen kamppailun ohjelma ja uusi perustuslaki.\nTämä on siis viestimme siitä, mitä aiomme tehdä ja miten aiomme sen tehdä. On teidän tehtävänne päättää, liityttekö mukaan.\nPyydämme levittämämme sanan kanssa samaa mieltä olevia naisia ja miehiä – sellaisia, joilla on hyvä sydän ja hyvät aikomukset ja jotka eivät pelkää tai pelkäävät, mutta pystyvät hallitsemaan pelkonsa – lausumaan julkisesti ovatko he samaa mieltä esittämiemme ajatusten kanssa. Sillä tavoin näemme selvästi kuka, miten, missä ja milloin ottaa tämän uuden askeleen kamppailussa.\nAjatellessanne asiaa kerromme teille että tänään, vuoden 2005 kuudentena kuukautena, Zapatistien kansallisen vapautusarmeijan miehet, naiset, lapset ja vanhukset ovat tehneet päätöksensä ja allekirjoittaneet Kuudennen Lacandonin viidakon julistuksen. Ne, jotka osasivat, kirjoittivat nimensä ja ne, jotka eivät osanneet, jättivät puumerkkinsä. Mutta nykyään on vähemmän niitä, jotka eivät osaa kirjoittaa, sillä koulutus on kehittynyt zapatistien mailla, alueella, joka kapinoi ihmisyyden puolesta uusliberalismia vastaan.\nTämä on yksinkertainen viestimme, lähetetty niiden yksinkertaisten ja nöyrien ihmisten yleville sydämille, jotka kapinoivat epäoikeudenmukaisuuksia vastaan joka puolella maailmaa.\nMaanalainen alkuperäiskansojen vallankumouksellinen komitea,\nZapatistien kansallisen vapautusarmeijan ylin sotilasjohto.(28)\nMeksikossa vuoden 2005 kuudentena kuukautena.\n1) Ejército Zapatista de Liberación Nacional\n2) “¡Ya basta!”\n3) los malos gobiernos / the bad governments, mahdollinen suomennos myös huonot hallitukset viitaten liitto- ja osavaltion eri tasojen hallintoihin.\n4) “sociedad civil” / ”civil society”\n5) Meksikon presidentti 1994–2000, Ernesto Zedillo\n6) marcha de los 1111 / March of the 1111\n7) marcha por la dignidad indígena / March of Indigenous Dignity\n8) Partido Revolucionario Institucional / Institutional Revolutionary Party\n9) Partido Acción Nacional / National Action Party\n10) Partido de la Revolución Democrática / Party of the Democratic Revolution\n11) Juntas de Buen Gobierno / Good Goverment Councils\n12) "mandar obedeciendo" / ”govern by obeying”\n13) Comité Clandestino Revolucionario Indígena / Clandestine Revolutionary Indigenous Committee, Maanalainen alkuperäiskansojen vallankumouksellinen komitea.\n14) Insurgentet ovat täysipäiväisiä sissejä, jotka on koulutettu aseiden käytössä ja jotka asuvat leireissä kaukana kylistä. Heillä ei ole omaa perhettä ja usein he eivät käy kotikylissään vuosiin.\n15) Milicianot asuvat kylissään ja heidät mobilisoidaan vain kriisitilanteissa, jolloin he liittyvät lähimpään insurgentejen yksikköön. Milicianon rooli on väliaikainen, usein joitakin vuosia. He osallistuvat yhteisön kokouksiin ja toimiin.\n16) ”el coyote”, yleinen, halventava nimitys kahvinvälittäjille Latinalaisessa Amerikassa.\n17) Tehdas, joka tuo maahan materiaaleja ja laitteita vero- ja tullivapaasti koottavaksi valmiiksi tuotteiksi, jotka taas viedään maasta – usein maahan, josta osat ovat tulleet. Yleisiä Meksikossa lähellä USA:n rajaa.\n18) North American Free Trade Agreement, NAFTA\n19) Meksikon yksinvaltaisen presidentin Porfirio Díazin mukaan nimetty aikakausi. Díaz hallitsi seitsemän kautta vuosina 1876 -1911 ja hänen valtakautensa päättyi Meksikon vallankumoukseen. Díaz mm. suosi suuria yksityisiä maatiloja pienviljelijöiden ja maatyöläisten kustannuksella, jotka joutuivat työskentelemään orjamaisissa olosuhteissa menetettyään maansa.\n20) Microchangarro viittaa pienyrityksiin.\n21) Vuodelta 1917 peräisin ollut artikla turvasi viljelijöiden oikeuden maahan, suojasi yhteisöllisessä omistuksessa olevia maita sekä asetti ehtoja yksityisessä omistuksessa olevan maan käytölle ja rajoitti sen määrää maaseudun yhteisöissä. Presidentti Salinasin uudistus muutti maanjakopolitiikkaa ja salli yhteisöllisten maiden myynnin ilman sääntelyä vuonna 1992.\n22) Meksikon presidentti ja diktaattori vuosina 1976-80 ja 1884-1911.\n23) Meksikon kansallinen öljy-yhtiö, joka mm. toimittaa bensiinin kaikille Meksikon kaupallisille huoltoasemille.\n24) työttömien liike, joka kamppailee oikeuksiensa ja yhteiskunnallisen muutoksen puolesta suoran toiminnan keinoin, mm. järjestämällä tiesulkuja eli "piqueteseja".\n25) maissista ja vedestä tehty juoma\n26) maissin- tai banaaninlehteen käärittyä täytettyä maissitaikinaa\n27) Muinaisen atsteekkien legendan mukaan atsteekit löytäisivät luvatun maan, kun näkisivät kotkan syövän käärmettä kaktuksen päällä. Satojen vuosien vaelluksen jälkeen he löysivät kotkan paikasta, jonka nimesivät Tenochtitlániksi ja josta myöhemmin tuli México. Symboli on myös Meksikon lipussa.\n28) Comandancia General del Ejército Zapatista de Liberación Nacional / General Command of the Zapatista Army of National Liberation.


Virallinen jeesustelutopikki vol3 - Sivu 592\nSivu 592 / 604 Ensimmäinen ... 92 492 542 582 590 591 592 593 594 602 ... Viimeinen\nNäyttää tulokset 17.731 - 17.760 / 18099\n18.05.2022, 17.37 #17731\nErdogan poliittinen tausta Turkissa on konservatiivis-uskonnollisessa AKP puolueessa, ja käsittääkseni niissä piireissä ei kauheasti arvosteta alkoholin nautiskelua. Tai ei ainakaan julkisesti - moraalipoliiseilla kun tuppaa toisinaan löytymään luurankoja (tai raki-pulloja) kaapista.\nTaitaa olla perinteisesti niin että salassa juovat ovat monasti suurimpia käyttäjiä.\n18.05.2022, 18.44 #17732\nPieni ongelma voisi olla muistisairaat vanhukset, jotka ovat lähteneet syömään, mutta eivät löydä takaisin kotiinsa.\nToiset lähtevät juomaan ja kotiin loytämisessä on sitten vaikeuksia.\n18.05.2022, 19.44 #17733\n..tai omin voimin kotiin pääsemisessä. Tosin taksit on sitä varten. Suhari raahaa sen liki sammuneen kaverin kämppään ja alkaa etsimään tuvasta rahaa. Minusta viinat voi juoda kotona, niin lasten ei tarvitse nousta yöllä maksamaan suharille.\nTiedotus perheellisille rapajuopoille: On se niin noloa.\nTravelkicking muokkasi tätä : 19.05.2022 at 09.02\n19.05.2022, 08.50 #17734\nBetoniporsas tappoi pyöräilijän (ainakin välillisesti). Hesarissa kaupungin edustaja selittelee että kaupungin vastuuta kyllä selvitellään. Minä voin kertoa että vastuu on kaupungissa sillä henkilöllä (tai esimiehellään), joka on sen porsaksen pimeään tunneliin asettanut.\n19.05.2022, 09.59 #17735\nMinusta viinat voi juoda kotona,\nKalsarikänni ei ole ollenkaan tyhmä keksintö.\n19.05.2022, 15.56 #17736\nHyvin näyttää Venäjälle kelpaavan länsimaiden tyyppiset ja englanninkieliset tuotemerkit, vaikka muuten ei niin hyviä kavereita ollakaan.\n22.05.2022, 09.58 #17737\nOnpa hurjia lukuja. Minulle kirjasto on tärkein verovaroin ylläpidetty kulttuurin ja sivistyksen lähde.\n”Sen sijaan aikuisten kaunokirjallisuuden vuosittaiset hankintamäärät ovat valtakunnallisesti vähentyneet kymmenessä vuodessa noin viidenneksen ja aikuisten tietokirjallisuuden hankinnat lähes 40 prosenttia.\nAikuisten kauno- ja tietokirjallisuuden lainaus ovat kumpikin vähentyneet tuona aikana noin viidenneksen.”\n22.05.2022, 13.43 #17738\nNoi kirjastot voisi kokonaan korvata digitaalisilla nettilainoilla. Säästyisi turhilta rakennuksilta, suurelta osin kirjastohenkilökunnan palkoista ja turhasta paperin käytöstä.\n22.05.2022, 13.55 #17739\n^toisaalta esimerkiksi Helsingin keskustakirjastossa voi nykyään kirjojen lainaamisen ohessa editoida ja tulostaa valokuvia, editoida videoita, ommella vaatteita, säveltää musiikkia, tulostaa tarroja, tulostaa 3D-härpäkkeitä, juoda kahvia, syödä pullaa, pitää (yhdistysten) kokuksia, …\n22.05.2022, 14.05 #17740\nAlkujaan tämän lähetti Genesis\nJeesus sentään, toivottavasti tämä oli nk. sarkasmia?\nKirjastot, ne fyysiset rakennukset, alkavat olla ainoita kaikille avoimia ilmaispalveluita. Ovat aivan valtavan tärkeitä paitsi perustehtävässään, myös sosiaalisen tarkoituksensa takia. Sitä paitsi niissä työskentelevät korkeasti koulutetut ammattilaiset saavat aivan naurettavan huonoa palkkaa. Ja ei, en ole kirjastoalalla töissä.\n22.05.2022, 14.58 #17741\nhttps://www.hs.fi/politiikka/art-2000008834497.html Annakkomä arvaan. Pellistä prässätty laatikko niitteineen ei kestänyt.\nKohta on natopatruuna myös puolustusvoimien käytössä.\n22.05.2022, 15.23 #17742\nKirjastot, ne fyysiset rakennukset, alkavat olla ainoita kaikille avoimia ilmaispalveluita. Ovat aivan valtavan tärkeitä paitsi perustehtävässään, myös sosiaalisen tarkoituksensa takia.\nJuuri näin, ja kirjaston palveluita käytetään läpi kaikkien sosiaaliluokkien. Ja läpi kaikkien ikäryhmien lapsista vanhuksiin.\n22.05.2022, 16.21 #17743\nJokainen katsoo asioita omista lähtökohdistaan ja minusta aivan turhia. Enemmän rahaa ohjautuisi itse kirjojen tekijöille kun digi aikaan turha palvelu lopetettaisiin.\nKirjastot on nykyään ihan jotain muuta kuin kirjanlainauspaikkoja ja ne palvelut voidaan tuottaa ostopalveluina. Tuo olisi ympäristöteko.\n22.05.2022, 16.49 #17744\nviimeksi kävin kirjastossa vuonna 2007 kun sairastelun takia en voinut tehdä oikein mitään niin luin sitten kirjoja. Länkkäritarinoita lueskelin.\nAi miten niin sosiaalinen tarkoitus? muistan että kirjastossa piti olla hiljakseen eikä mitään sosiaalista kanssakäymistä\n22.05.2022, 17.18 #17745\nJokainen katsoo asioita omista lähtökohdistaan ja minusta aivan turhia.\nMinä kyllä yritän katsoa kokonaiskuvaa, enkä vaan omaa pientä siivuani. Esim arvostan uimahalleja suuresti, siellä käy vauvat ja vanhukset. Kilpauimarit, kuntoilijat ja kaikki siitä väliltä. Mutta minä en käy, olen kahdeksan vuotta asunut Tampereella, enkä edes tiedä missä täällä on uimahallit. Mutta silti pidän niitä suuressa arvossa.\nKai nuo jääkiekon MM-kisatkin tänne jotain hyvää tuo, ja hyvä niin. Mutta kiekkopeliä katsomaan mua ei saa kirveelläkään.\nEli asioita voi arvostaa ja pitää tärkeänä, vaikka niitä ei itse käyttäisikään.\nPs. Kirjastossa käyn kyllä keskimäärin parin viikon välein. Ja vieraissa kaupungeissa tykkään käydä katsomassa millainen kirjasto siellä on. Ja minusta Turussa se on paras.\n22.05.2022, 17.59 #17746\nJos kerran kirjastojen kirjahankintoihin ei enää jää varaa, niin ajatteleppas kuinka paljon niitä kirjoja saataisiin jos luovuttaisiin kalliista rakennuksista ja se raha käytettäisiin kirjojen ostamiseen?\nKirjailijat saisivat toimeentuloa ja vähennettäisiin huomattavasti hiilijalanjälkeä, kun luovuttaisiin massiivisten rakennusten korjaamisesta, lämmittämisestä jne.\n22.05.2022, 18.11 #17747\nKoska minä en *****, se on turhaa ja pitää lopettaa. Ollaan jeesustelun ytimessä.\n22.05.2022, 18.25 #17748\nNo en minä ainakaan niin kirjoittanut, vaan tarkoitin että kaikilla on mielipiteensä asioista. (Vaikkakin topikki on jeesustelua varten) Pointtina oli että kirjastojen tulisi mahdollistaa mahdollisimman moninaisen kirjallisuusmateriaalin lainaaminen ja kun siihen keskitettäisiin käytettävissä olevat rahavarat niin oltaisiin toiminnan ytimessä.\nDigiaikana monesta turhasta kunnan fyysisestä palvelusta voisi luopua ja näin keskittää rahat oleelliseen.\n22.05.2022, 18.38 #17749\nkirjastojen tulisi mahdollistaa mahdollisimman moninaisen kirjallisuusmateriaalin lainaaminen\nNo eikös kirjastot sitä juuri tee? Vai mitä sinä selität?\nKyllä sitäpaitsi oikea kirja hyppysissä voittaa lasilevyltä tihrustetun kopion. Ja kirjaa voi lukea vaikka kynttilänvalossa.\n22.05.2022, 18.40 #17750\nMinusta tässä on hyvä kommentti tuohon digitalisaatioon. Vaikka se digi-tekniikka on hyvä monessa asiassa, niin ei se joka paikkaan sovi.\nIhminen itse on kuitenkin analoginen, fyysinen härveli joka tykkää konkreettisista jutuista.\nItselleni tuota tyydytystä tuli, kun öljysin terassin lautoja. Vaikka tiesin että kukaan ei tule kurkkimaan pöydän alle niitä lautojen päitä, niin silti tuli hyvä mieli kun laudat on siististi öljytty, eikä sokkeliin tullut roiskeita. Tuota fiilistä ei tule ikinä Baswarea tai Sappia näpyttäessä vaikka kuinka hyvin sen tekisi. Siis, itselleni. Joku muu voi saada oikeinkin hyvän mielen laskuja tiliöidessään.\n”Maisku Myllymäkeä kuunnellessa tulee mieleen sosiologi Richard Sennettin ajatus työelämän käsityöläisyydestä. Sennettin mukaan käsityöläisyys on asioiden tekemistä hyvin niiden itsensä vuoksi. Tämä ammattiylpeyden tunnuspiirre on työelämässä jatkuvien paineiden alla.\nKäsityöläisyyden katoaminen uhkaa erityisesti murrosvaiheen ammattikuntia, jossa huolellinen tekeminen saattaa näyttää nostalgiselta puuhalta, vaikka juuri se voi tuottaa asiakkaalle henkistä lisäarvoa. Samalle se tuottaa tekijälleen emotionaalista tyydytystä.”\n22.05.2022, 19.51 #17751\nKeskustelu taisi lähteä siitä liikkeelle, että kirjastoilla ei ole enää rahaa hankintoihin ja digi kirjasto voisi olla siihen ratkaisu.\nEsim. Vanhuksille, jotka eivät enää näe kirjan pientä tekstiä on monesti helpompaa lukea kirjaa tabletilta, ja tablettia voi lukea jopa ilman valoa . Mutta ymmärrän että idea ei saa kannatusta niin turhaa tästä enää turisee. Lukee vaikka fillarilehteä digi versiona.\n22.05.2022, 20.01 #17752\n^onhan tuossa pointtia. Toisaalta ei kaikilla ole laitteita millä niitä digijulkaisuja lukee tai kaikki ei niitä halua käyttää.\nMä olen lukenut viitisen vuotta kaikki kirjani Kindlestä, mutta lehdet luen edelleen mieluiten paperisina.\n22.05.2022, 20.08 #17753\nJoskus ajelin pitkää työmatkaa, niin samalla kuuntelin äänikirjoja CD-levyiltä, niitä sai Jämsän kirjastosta.\nLuetut kirjat on kaikki luettu ihan paperisivuja kääntämällä. Muu tapa ei tulisi kuuloonkaan.\n22.05.2022, 20.25 #17754\n+1, sen verta synnynnäinen kuulovamma iän myötä vielä pahentunut jotta sitäkään vähää.\n22.05.2022, 22.12 #17755\nKirjastoissa nimenomaan on mahdollisuus tutustua omakustanteisiin, paikallisten tekijöiden hengentuotteisiin jne. Missä muualla digittömät ihmiset pääsevät koneelle, saavat opastusta sähköisiin palveluihin, lukevat lehtiä, tulostavat jne. Ja edelleen siellä nuoret lukevat pääsykokeisiin, tekevät läksyjään, on tutkijanhuoneita, digitointipalveluita, ennakkoäänestyspaikkoja...\nMä vaan en tajua, kuinka kukaan voisi haluta fyysisten kirjastojen vähentämistä!\n22.05.2022, 23.03 #17756\nOlisin kyllä todella yllätynyt jos kirjastojen maksamat rahat digilainausoikeuksista olisivat alle 10x vastaavasta paperiversiosta. Joissakin self-harm-eiku-help kirjoissa ehkä. Mutta esim mitä maksaa joku Trivial pursuit lautapeli kaupassa versus Steamissa/Foundryssä mitä noita lie? Lisäksi kirjastojen henkilökunnalla on melkoisesti taikavoimia löytää oikea kirja kun kysyy tyyliin "mikä oli se kirja jossa oli murha ja hovimestari oli syyllinen"\nLisäksi on kirjailijahaastatteluja, satuhetkiä, iskuporakoneita, fillarin pumppuja ja muuta kamaa. Ja ainakin lähikirjasto on täynnä opiskelijoita, siellä kun on rauhallista, wifi ilman kavhipakkoa ja lähdeteoksia.\n23.05.2022, 07.57 #17757\n…Lisäksi kirjastojen henkilökunnalla on melkoisesti taikavoimia löytää oikea kirja kun kysyy tyyliin "mikä oli se kirja jossa oli murha ja hovimestari oli syyllinen"\n23.05.2022, 08.46 #17758\nKysyin kerran Lohjalla vanhan kirjaston aikana, että onko teillä sveriges rikes lagia. Vastaus: Mitä me sillä tehdään ? Lohja on muuten nykyään kaksikielinen ja saa valtiolta kunnon rahat tastä.\n23.05.2022, 08.47 #17759\nNo kerro mitä ne sillä tekisi?\n23.05.2022, 09.07 #17760\n^No lainata asiakkaille tai antaa luettavaksi lukusalissa.


Acer pensylvanicum | Arboretum Mustila\nUlsike 1997: 112. Acer pensylvanicum - pensylvanianvaahtera\nalkuperä: Fredericton, New Brunswick, Kanada 45 50'N, 66 45'W\nPohjois-Amerikan koillisosien metsäluonnon monimuotoisuuteen kuuluvat lukuisat lehtipuu- ja pensaslajit. Vaahteralajeja alueella kasvaa useita, niin pensaita kuin puumaisiakin. Pensylvanianvaahtera on rehevien ja varjoisten lehti- ja sekapuumetsien pensaslaji. Lajin luontainen levinneisyysalue käsittää Pohjois-Amerikan koillisosan, jossa sitä tavataan pohjoisessa St. Lawrence-joelle saakka. Idässä se rajoittuu Atlantin valtamereen ja lännessä Suuriin järviin.\nLaji on kasvutavaltaan pensasmainen, usein kuitenkin sellainen, että sillä on yksi muita pitempi runkomainen haara. Pensylvanianvaahteran lehdet ovat hyvin suuria ja vaaleanvihreitä, joten laji erottuu helposti muiden kasvien lomasta. Tällä vaahteralajilla on erittäin koristeellinen kuori, joka vanhemmiten näyttää kuin raidoitetulta. Sitä kutsutaankin paikallisesti nimellä Striped Maple, raitavaahtera. Laji saa syksyllä huomiotaherättävän, kalpeankeltaisen syysvärin. Pensylvanianvaahteraa on viljelty Suomessa lähinnä vain kasvitieteellisissä kokoelmissa. Pensylvanianvaahteran soisi kuitenkin yleistyvän paitsi lajin koristeellisuuden, myös sen hyvän varjonsietokyvyn vuoksi. Sillä voisi elävöittää puistojen ja puutarhojen varjoisimpia osia. Lue lisää »