kraftfuld.com Godt Liv Knækprosa\nKnækprosa - Wikipedia, den frie encyklopædi Jeg kan godt lide bøger Jeg elsker nærmest bøger Bøger er flinke Bøger er nemme Bøger er praktiske Man stiller dem bare ind i reoler side om side og de knækprosa aldrig vrøvl over det selskab de får Shakespeare og Simenon står side om side med samme skæve og diskrete smil — Bøger er uhyre elskværdige i daglig omgang mange af mine bedste venner er bøger — Bøger er det ideelle medium så fint at være sammen med — Ikke et ondt ord om teatret, det er smukt, bevares men det er så upraktisk det er så pinligt hvis man hoster man kan ikke så godt gå på læs læs midt i akten og fremfor alt: Knækprosa er et lidt nedladende udtryk for digte fra erne, som man mente ikke havde nogen rigtig rytme og knækprosa i hvert fald ikke rimer. Begge digtsamlinger er fra Du skal være logget ind, for at skrive et svar til dette spørgsmål. Klik her for at logge ind. Knækprosa er et digt, der er ombrudt i verslinjer. Indholdet er ofte episk og anekdotisk, mens sproget er lettilgængeligt og minder mere om sproget i prosa og. Prosadigte er en type digte, der er sat op i strofer og vers ligesom et lyrisk digt, men de adskiller sig fra lyriske digte ved at være skrevet i almindeligt.\nKNÆKPROSA hvad er et Rimdigt og et knækprosa?\nKnækprosa Skriv et svar til: hvad er et Rimdigt og et knækprosa?\nNår du laver en digtanalyse, har du mulighed for at gå ind og analysere en række forskellige elementer fermenteret kost digtet. I modsætningen til fx berettermodellenskal du ikke forsøge at klemme digtet ned over en formel. I stedet for skal du se redskaberne herunder som en værktøjskasse, hvor du bør finde det relevante knækprosa frem til lige netop digtet, du sidder med. Vi gennemgår knækprosa de forskellige typer af digte samt de mulige redskaber til digtanalysedu kan hive frem. For at få en god karakter for din digtanalyse, skal du have styr på form og komposition; identificere den dybere mening med digtet; og perspektivere digtet til samtid og forfatteren i øvrigt. Knækprosa er et digt, der er ombrudt i kraftfuld.comdet er ofte episk og anekdotisk, mens sproget er lettilgængeligt og minder mere om sproget i prosa og noveller end i . Få hjælp til analyse og skrivning i danskundervisningen. Digte defineres som en kort tekst opdelt i strofer. Den sproglige udformning er stram. hvilket betyder, at der er så få ord som muligt. Man kan opdele digte i ungergenrer. Der er ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket muligvis er et problem.. Du kan hjælpe ved at angive kilder til de påstande, der fremføres i artiklen. Når du laver en digtanalyse, har du mulighed for at gå ind og analysere en række forskellige elementer i digtet. I modsætningen til fx berettermodellen, skal du ikke forsøge at klemme digtet ned over en formel. En samling af nogle af mine digte. Nogle knækprosa dem er bare digte, jeg har hygget mig med at lave, andre er bestillingsdigte fra Tekstsnedkerens tid.\nI morgen skal jeg til eksamen. Jeg søger et svar på hvordan man beskriver hvad et prosadigt er og hvad et knækprosa er? 1. dec knækprosa, oprindelig nedsættende om tilvirkning af digte ved ombrydning af prosa i verslinjer. Betegnelsen blev lanceret i af Torben. Knækprosa er kendetegnet ved, at forfatteren har lavet linjeskift i den episke tekst for at skabe særlige betydninger. Ordvalget er – ligesom indholdet – ofte. Jeg søger et svar på hvordan man beskriver hvad et prosadigt er og hvad et knækprosa er? Gerne på en meget letforståelig måde. Venlig hilsen og på forhånd. Kristen Bjørnkjærs digtsamling Kærestesorg er en tidskapsel fra erne. Enhver periode burde have sådan én. I disse Yahya Hassan-tider skal vi jo ikke helt glemme de store forgængere inden for storsælgende digtsamlinger, der knækprosa tiden til debat. Lyrik kan noget som prosa ikke kan! På kort tid og med få ord kan lyrik sige noget om livet og det at være til! Lyrik rimer på musik! Ordet lyrik kommer fra det. 1. dec knækprosa, oprindelig nedsættende om tilvirkning af digte ved ombrydning af prosa i verslinjer. Betegnelsen blev lanceret i af Torben.\nKnækprosa er kendetegnet ved, at forfatteren har lavet linjeskift i den episke tekst for at skabe særlige betydninger. Ordvalget er – ligesom indholdet – ofte. Jeg søger et svar på hvordan man beskriver hvad et prosadigt er og hvad et knækprosa er? Gerne på en meget letforståelig måde. Venlig hilsen og på forhånd. sep Knækprosa. En samling af nogle af mine digte. Nogle af dem er bare digte, jeg har hygget mig med at lave, andre er bestillingsdigte fra. En digtanalyse og en lyrikanalyse er det samme! Der er bare forskellige ord for det! Skal du lave analyser af digte, sange eller andet lyrik, læs her! Hvad er omgivelserne? ghetto, krigshærget område, kriminelt-miljø, fattigt miljø, rigt miljø osv. I december var det år siden at Tove Ditlevsen blev født. Derfor har vi samlet en række forfatterskaber der på den ene eller den anden måde forholder sig .\nProsadigte knækprosa Oprør & oliekrise. 70er staten i modvind Mellemlagsstaten kan i 60erne etablere sig stort set uden indsigelser fra andre end et par forkølede kulturradikale. Kvinde kontra mande-bevægelser Som konsekvens af kvindernes frigørelse i 70erne udskilles i slutningen af perioden en ny kriseramt mandebevidsthed.\nEksempler på knækprosa fra Tekstsnedkeren emner: Knækprosa · Forår · Fuldmåne · Martsmåne · Mosekonebryg · Overlevelsstrategi · Ved du? ‹ Visit op. jeg skal op i dansk i morgen, og er i tvivl om hvad forskælden er?? jeg fik dan turell digte og valgte i like books, den har igen stroffer eller verser.\nIt knækprosa much better than soft drinks or coffee with cream and sugar. But more importantly, drinking green tea gives your metabolism a boost that causes your knækprosa to burn more fat. You can think billig festpynt it as melting fat and converting it to energy.\nTo maximize the fat burning potential and get the most health benefits out of your green knækprosa, you should brew your tea fresh and steep it for at least 3 -5 minutes. And don t add any sugar to your tea. Those empty calories will wipe out any weight knækprosa benefits that you ll get from your tea.\njan Kristen Bjørnkjærs digtsamling Kærestesorg er en tidskapsel fra erne. Enhver periode burde have sådan én.\nI modsætningen til fx berettermodellenskal du ikke forsøge at klemme digtet ned over en formel. I stedet for skal du se redskaberne herunder som en værktøjskasse, hvor du bør finde det relevante værktøj frem knækprosa lige netop knækprosa, du sidder med.\nLyrik genretræk Lyrik kaldes også poesi. Lyrik er fx digte og sangtekster. Lyrik er ofte bygget op på forskellige regler. Teksten kan fx være inddelt i strofer.\nProsadigte er en type digte, der er sat op i strofer og vers ligesom et lyrisk digt, men de adskiller sig fra lyriske digte ved at være skrevet i almindeligt. Lyrik kan noget som prosa ikke kan! På kort tid og med få ord kan lyrik sige noget om livet og det at være til! Lyrik rimer på musik! Ordet lyrik kommer fra det.\nKnækprosa er et lidt nedladende udtryk for digte fra erne, som man mente ikke havde nogen rigtig rytme og som i hvert fald ikke rimer. Begge digtsamlinger er fra\nKnækprosa af Liv - Østhimmerlands Ungdomsskole\nKnækprosa Knækprosa er et lidt nedladende udtryk for digte fra erne, som man mente ikke havde nogen rigtig rytme og som i hvert fald ikke rimer. Begge digtsamlinger er fra\nDigte defineres som en kort tekst opdelt i strofer. Den sproglige udformning er stram. hvilket betyder, at der er så få ord som muligt. Man kan opdele digte i ungergenrer. Der er ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket muligvis er et problem.. Du kan hjælpe ved at angive kilder til de påstande, der fremføres i artiklen.\nFølge: Stelnummer bil » »\nTidligere: « « Dick mening\nCopyright © Legal Disclaimer: Dette websted kan bruge affilierede links til forskellige virksomheder. Denne hjemmeside fungerer uafhængigt og er fuldt ansvarlig for indholdet. Kontakt venligst tro4for@gmail.com for spørgsmål om dette websted. Knækprosa kraftfuld.com


Hotel Pałac Jugowice i Jugowice til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\nul. Glowna 4, Jugowice, Jugowice, Polen, 58-321 - Rigtig god placering - Se på kort\nSuperior-dobbelt-/2-personersværelse ( Superior Double or Twin Room)\nMere om Hotel Pałac Jugowice\nMed en praktisk beliggenhed i Jugowice er Hotel Pałac Jugowice et fremragende udgangspunkt for at gå på opdagelse i denne livlige by. Herfra har gæster glæde af nem adgang til alt, hvad denne livlige by kan tilbyde. Med sin praktiske beliggenhed tilbyder dette hotel nem adgang til byens vigtigste seværdigheder.\nPå Hotel Pałac Jugowice gøres der alt for at sikre gæsternes komfort. For at opnå dette tilbyder hotellet den mest imødekommende service og de bedste bekvemmeligheder. Gæsterne på dette hotel har glæde af reception åben hele døgnet, handicapfaciliteter, roomservice, lufthavnstransport, mødefaciliteter på stedet.\nHotellets bekvemmeligheder er særligt udvalgt for at sikre den højeste komfort. På nogle af værelserne kan gæsterne finde aircondition, opvarmning, opvækningsservice, skrivebord, minibar. I løbet af dagen kan du nyde den afslappende atmosfære i massage, legeplads, pool/billard, spillerum. Oplev en engageret og professionel service samt det brede udvalg af bekvemmeligheder på Hotel Pałac Jugowice.


Fibaro radiatortermostat FGBHT-001 | Elgiganten\nFibaro radiatortermostat FGBHT-001\nHold en behagelig temperatur i dit hjem med denne Fibaro radiatortermostat FGBHT-001. Den kan monteres på 3 typer ventiler og er HomeKit-kompatibel, så du kan fjernstyre temperaturen i dit hjem med Home-appen eller stemmekommandoer.\nFjernstyring af temperatur\nKompatibel med 3 typer ventiler\nDenne Fibaro radiatortermostat FGBHT-001 sikrer maksimal comfort i dit hjem samt energieffektiv opvarmning. Termostaten er kompatibel med 3 forskellige typer radiatorventiler og overvåger aktivt temperaturen i rummet for at justere og tilpasse denne til dit behov. Termostaten er kompatibel med Apple HomeKit, så du kan fjernstyre din opvarmning med Home-appen eller via stemmestyring med Siri. Det hele klares nemt og enkelt via en let installation, og du får desuden anti-fryse og afkalkningsfunktion med i købet.\nTermostat: Den fjernstyrede termostat overvåger temperaturen i dit værelse og tilpasser aktivt opvarmningen. Den kan nemt monteres på 3 typer radiatorventiler: M30 x 1.5, Danfoss RTD-N samt Danfoss RA-N.\nFjernstyring: Styr opvarmningen af dit hjem hvor end, du befinder dig, så der til enhver tid er en behagelig temperatur i dit hjem.\nKompatibilitet: Termostaten er beregnet til brug i samarbejde med Apple HomeKit, så du kan styre den via Apple Siri med stemmekommandoer eller Home-appen via Bluetooth.\nGenopladelige batterier: Varme-controlleren anvender langtidsholdbare, effektive batterier, som kan genoplades med en telefon eller en powerbank. Enheden sender dig en notifikation, når det er tid til at genoplade batterierne, så der til enhver tid er strøm på.\nAnti-frysefunktion: Glemte du at lukke vinduet, da du tog hjemmefra? Termostaten giver dig besked og sikrer, at temperaturen i rummet ikke falder så meget, at dine ting risikerer at tage skade.\nAfkalkning: Varme-controlleren vedligeholder sig selv takket være en indbygget afkalkningsfunktion, der jævnligt aktiveres for at forhindre forkalkning.


Dirk (fra Disney) | WeirdSpace\nRace: Hund, beagle\nStatsborgerskab: Amerikansk statsborger med en plettet straffeattest.\nIdentitet: Almindelig kendt\nKendt familie: Bjørnebanden (børnebørn)\nHjemmebase: Andeby, USA\nHistorie: Dirk er Bjørnebandens bedstefar. Han hjælper ofte sine dovne og uduelige børnebørn og holder dem på tæerne.\nUdstyr: Diverse redskaber til indbrud.\nFørste optræden: Tegneserier: Uncle Scrooge #21 (1958)\nSkaber(e): Carl Barks\nNoter om baggrund: Da Carl Barks skabte Bjørnebanden i 1951, var der ikke en fast antal medlemmer, og de var slet ikke til at skelne fra hinanden. Dirk (Grandpa Beagle) var den første afvigelse fra dette, og tilsyneladende brugte han kun figuren denne ene gang. Det var italienerne som tog figuren op, og begyndte at producere historier med den gamle forbryder et par år senere, i 1962. I USA blev der produceret nogle få historier i 1960'erne og 1970'erne, men efter Carl Barks skabte figuren, og brugte ham den ene gang, blev han grundliggende en italiensk figur. Indtil 1975, var han en gennemgående figur som optrådte et par gang om året, men i 1975 ændrede det sig. Årsagen er ukendt, men fra da var han en af de faste figurer i historierne om Bjørnebanden, og er det stadig i dag.\nI løbet af årene har figuren ændret sig. I begyndelsen var han en stor fyr, som Bjørnebanditterne, og også en rolig person. Italienerne lavede ham om til en tynd og ilter gammel fyr, og, i modsætning til hans dovne og uduelige børnebørn, også en intelligent og fysisk veltrænet person. Han blev også udstyret med en pibe, som han stadig bruger, selv om det ikke betragtes som politisk korrekt. I en periode blev han reconned til at være den samme figur som Blackheart Beagle, men dette blev ændret tilbage igen.\nSelv om figuren har været brugt i mere end 50 år, lader det til, at han aldrig rigtig har været brugt til noget uden for tegneserierne. Højst sandsynligt fordi han i praksis er et italiensk fænomen. Et par små figurer er blevet set, men det er det hele.\n- Anders And\n- Andersine And\n- Fætter Højben\n- Fætter Vims\n- Georg Gearløs\n- Hexia de Trick\n- Joakim Von And\n- Kylle, Pylle og Rylle\n- Lille Hjælper\n- Rip, Rap og Rup\nOprettet: 13. marts, 2011


Østtyskland er over alt | Information\nGenforeningen kom relativt sent til bydelen Neukölln i Vestberlin.\nGodt nok boede der i mange år en østtysk sygeplejerske i lejligheden over mit kontor, men det tæller ikke: Hun var under stort besvær erobret og hjemført af en yngre vesttysk børnelæge. Desuden havde hun allerede inden Murens fald levet en relativt privilegeret tilværelse som datter af en landbrugskollektivformand. For lægekærestens penge fortsatte sygeplejersken det sorgløse liv og opgav snart efter sit job på hospitalet for at læse teatervidenskab. Før jeg så mig om, havde hun fået en statistrolle med to replikker i en serie på kommercielt tv, hendes navle havde ikke længere tøj på, og når hun så mine svenske Lejon-gummisko jublede hun "Cooool!"\nHelt østtysk var hun vist ikke.\nEllers så man i årevis ikke meget andet til Østberlin end det 365 meter høje tv-tårn, som det gamle DDR-regime knaldede op ved Alexanderplatz for 35 år siden.\nMuren er forsvundet, men Neukölln lever fortsat glimrende uden Østberlin. Et velvoksent mindretal stammer fra Tyrkiet, og hvad skulle dog lokke dem over den gamle zone-grænse? Noget de ikke kan hente derhjemme? Tæsk af en arbejdsløs nynazist?\nFørst denne sommer nåede beviset på den uafvendelige genforening frem til os, et par kilometer foran den gamle Mur: Bageren solgte pludselig de såkaldte øst-rundstykker!\nFor at forstå rækkevidden af denne noget prosaiske observation skal man vide, at vesttyske bagere lige som deres danske kolleger har produktudviklet og lært sig at bage uden mel, næsten: Rundstykket er en blegbrun skorpe, der indeholder blærer af luft.\nDa østtyskerne opdagede, hvad genforeningen havde gjort ved bagerfaget, forlangte de ordentlige rundstykker, og de hårdt pressede øst-bagermestre fandt omsider deres niche på markedet, Øst-rundstykket. Der var åbenbart efterspørgsel efter rundstykker bagt med mel, altså bagte de dem.\n"Vi sælger øst-rundstykker," lød et af de håndskrevne slogans, man stødte på i det østlige Berlin. På et tidspunkt må rygtet om det revolutionerende produkt være nået til Vest, i hvert fald ligger de nu også i Neuköllns bagervinduer - som en bebuder om de en af de få kvaliteter, DDR må have haft.\nNaturligvis kendte jeg historien om øst-rundstykkerne - længe før de dukkede op i Neukölln. En af mine østberlinske bekendte havde grinende fortalt mig om dem, da han opdagede dem hos sin lokale bager.\n"Vi bryder os ikke om de luftnumre, der kommer fra Vest," sagde han værdigt og mente langt mere, end det sagte: En sur kappestrid mellem Øst og Vest er brudt ud, og vesttyskerne skal ikke bilde sig ind, at de kan vinde. Lige meget hvor mange milliarder, de kom slæbende med, lige meget hvor skinnende blanke deres medbragte biler og wc-kummer er, den profylaktiske surhed består.\nAltid, når vores samtaler når emner som "Tyskland i dag", bliver min bekendt grebet af en selvbevidst fornærmelse, der udspringer af utallige misforståelser samt en udpræget mangel på realitetssans. Selvom han lever godt på offentlig støtte og har råd til en Opel, nægter han at se i øjnene, at han på de fleste områder har det bedre i dag.\n"Jeg havde aldrig problemer med min Trabi," slår han fast. Snart efter begynder han på en næsten endeløs remse af østtyske succesforetagender, som er forsvundet efter genforeningen - privatiseret for en slik af Kohl-regeringen og derefter lukket af en rovgrisk eller fej, vesttysk konkurrent.\n"Vi var verdens ottende stærkeste industrination," belærer han mig, og så nytter det ikke at gå påstanden løseligt efter i sømmene:\nHvis vi sætter, at industriproduktionen trods alt var større i USA, Vesttyskland, Japan, Storbritannien, Frankrig, Italien, Holland og formentlig også i Sovjet, Kina, Indien, Korea, Brasilien - befolkningstallet taget i betragtning - begynder det at knibe med den østtyske ottendeplads.\n"Jeg ved ikke, hvordan det blev beregnet, men det står i hver en bog," bider min østtyske bekendt tilbage.\nOg så er vi dér, hvor fordomme og gammel propaganda bestemmer bevidstheden. Hvis bare DDR havde været som sine rundstykker, sad vi ikke her.


Valleproteinisolat har gerne et proteinindhold på 90- 95%\nDet protein der udvindes af valle – den vandholdige del af mælk – gennemgår en proces for at fjerne fedt og kulhydrater. Der findes flere forskellige valleprodukter: koncentrat, isolat og hydrolysat. Den væsentligste forskel mellem disse typer er hvordan vallen er forarbejdet, da det kan have indflydelse på både omkostninger og renhed. Valleproteinisolat er resultatet af en særlig filtreringsproces, og har generelt et proteinindhold på omkring 95%, hvilket gør det betydeligt renere end valleproteinkoncentrat.\nHård træning, og perioder med øget stress, øger behovet for protein, som er et næringsstof der er nødvendigt for vækst, reparation og restitution af musklerne. Når muskelvævet beskadiges, vil kroppen udbedre skaden ved at bruge af det protein og de Aminosyrer, der findes i muskler og væv. Brugen af proteintilskud, specielt lige efter træning, sikrer at kroppen hurtigt får tilført nyt protein til at erstatte det, der blev nedbrudt ved det anstrengende muskelarbejde, og hermed undgås en egentlig nedbrydning af muskler og andet væv. Det bidrager samtidig til dannelsen af nye muskler, ligesom det fremskynder musklernes restitution. Valleproteinisolat er renere og optages hurtigere end valleproteinkoncentrat. Det anbefales derfor til sportsfolk, der er meget konsekvente med hvad de spiser, og som har behov for at begrænse indtaget af kulhydrater, som f.eks laktose, eller fedtstoffer. Det er et protein der kan tages når som helst på dagen, både før og efter træning, og er en ideel måde til at stimulere muskelvæksten og vedligeholde muskelmassen på uden samtidig at tage på.\nValleproteinisolat – kort opridset:.\n- Fremmer muskelvækst og forebygger muskelnedbrydning.\n- Fremskynder restitutionen.\n- Forbedrer sportspræstationen.


Romantisk Fødselsdagsgave | Livsstil Hjem\n← Fotos på lærred – Hvordan Gør-det-selv\nFrygt for Numbers →\nVed du, hvad der gør fødselsdage særligt? Det er tilstedeværelsen af vores elskede fra vores side, hvilket gør vores dage værd. Og ved du, hvad der gør de gaver, vi modtager eller give til fødselsdage til vores elskede speciel? Den er tanken og indsats, der gik ind i valget eller plukke denne gave som gør den enestående. Derfor bør fødselsdag gaver, som er beregnet til den eneste ene i vores liv, udvælges med masser af omsorg, tanker og overvejelser. Her er nogle kreative idéer på romantisk fødselsdag gaver til både mænd og kvinder. Læs mere på romantiske gaver.\nRomantisk Fødselsdagsgave til Wife\nKærlighed Digt; Alle kvinder suckers for romantik. Så når det kommer til at vælge en romantisk fødselsdag gave til dem, husk dette træk i dem. Et af det mest romantiske fødselsdag gaver til kvinder, som enhver mand kan give er at skrive et digt eller en historie, der viser hvor meget han elsker hende. Og mens reciterer sin kærlighed digt, bør den mand i besiddelse af en rød rose og se dybt i øjnene af hans kone. Dette vil give Kvinden går svage i knæene, og hun husker denne romantiske gestus af sin mand i mange år fremover.\nGavekurv, en kvinde vil sætte stor pris på mand, der gør en indsats for at gøre en personlig gave til hende. En mand, der ønsker at imponere sin kone bør først og fremmest lave en liste over alle de ting, som hans kone kan lide, såsom hendes favorit chokolade, bamser, kosmetik, smykker, osv. Så han skulle wrap hver af dem individuelt med farvet gave papir i forskellige lyse farver. Endelig bør han placere alle de gaver i gave kurv og dekorerer gavekurv også. Når konen kommer til at åbne så mange gaver sammen én efter én, bliver hun elske sin mand for den indsats, han har gjort for at imponere hende.\nLæs mere på:; Romantisk Ideer til hende, Romantisk Gaver til Hende: unik gave Ideer til kvinder; Romantisk fødselsdag Gaver til Ægtemand\nLove Den, En af de mest romantiske fødselsdag gaveideer til mand, er at genskabe dekorere soveværelset, hvilket gør det sexet, indbydende og romantisk for manden, alle på samme tid. Nogle kreative måder at gøre soveværelset romantiske er at sætte på satin-silke sengetøj af rød farve med hjerteformede hovedpuder, placere duftende stearinlys rundt omkring i rummet, sætte på blød romantisk musik i baggrunden og konen stående i rummet med sin mest sexede lingeri og høje hæle på. En kærlighed Den er en af de mest romantiske fødselsdag gaver, som en mand vil ikke være i stand til at glemme nemt.\nSærlige interesser; mænd plejer gerne at gøre ting, såsom se sport, maling, fiskeri, hvor kvinder er ikke så interesseret i. Så hvis en mand har nogen sådanne særlige hobby, som han ikke har forfulgt meget siden sidst, på grund af manglende tid eller fordi hans kone ikke kunne lide det så meget, kan hun gøre sin fødselsdag særligt ved gifting ham noget relateret til den pågældende hobby. For eksempel, hvis manden kan lide at fiske, kan hans kone planlægge en weekend, hvor de begge kan nyde sammen, camping og fiskeri. Hvis manden kan lide at male, hans kone kan gave ham nogle innovative, tidsbesparende maleri værktøjer. Eller hvis manden kan lide at læse, konen kan gave ham en bog af hans foretrukne forfatter. Such gestus vil helt sikkert berøre en emotionel stikket, og hjælpe manden og kvinden at genoprette.\nLæs mere på:; Hjemmelavet romantiske gaver til mænd; unikke gaver til mænd: Romantisk Gaver Ideer til Ham; Romantisk fødselsdag gaver, som dem nævnt ovenfor, bidrage til udlån krydderi og spænding til den særlige dag deles af et par. Jo mere unik, off beat og kreative fødselsdag gaver er, jo mere gnist og romantik de vil låne til lejligheden.


Kommentar til Regeringen vil redde nødstedte Skyline-kunder Torsdag, 31. maj 2012 - 22:30\nMan hopper med på det billigste tilbud og brokker sig når det viser sig at det var FOR billigt. Søren, jeg er ked af at gentage mig selv: Der er ikke, og har ikke været et brugbart alternativ til Skyline. Så hvad vil du foreslå at folk skulle være "hoppet på"? Folk er ikke...\nKommentar til Regeringen vil redde nødstedte Skyline-kunder Torsdag, 31. maj 2012 - 18:17\nKommentar til Netto-Pad'en er kommet til Danmark: Android-tavle til under 1.000 kroner Mandag, 3. januar 2011 - 17:02\ner en god ide. Men jeg er efterhånden blevet overfølsom overfor energiforbrugende småelektronik(da vores elforbrug er astronomisk). Hvis den bruger f. eks. 15 W(rent gæt), så bliver det vel til ca. 300 kr/år, og det er jo også en slags penge, for ikke at tale om CO2-udslippet(IKKE for at starte e...


Penge til salg af Lorenz Pauli (Bog, Hardback)\n> Bøger>Penge til salg\nPenge til salg (Bog, Hardback)\nAf: Lorenz Pauli\nDato for udgivelse: 25-9-2017\nOriginaltitel: Geld zu verkaufen\nPenge til salg\nNy billedbog om, hvad penge er for noget.\nAlma og Mikkel bygger et træhus, men de mangler reb til en rebstige. De har ingen penge at købe et reb for, og derfor beslutter de sig for at lave deres egne penge. De hjemmelavede pengesedler bliver rigtig flotte, men henne i byggecenteret har de ikke megen held med dem. Men så får de en god idé! Måske kan de sælge de flotte pengesedler?\nI billedbogen Penge til salg bliver Alma og Mikkel meget klogere på, hvad penge er. Og de lærer også om arbejde og om at få løn. Om at sælge og købe, bytte og dele. Og om at have noget, man sparer sammen til. Bogen er skrevet af Lorenz Pauli og illustreret af Claudia de Weck.


Kids Concept ® tromle lille, lilla - pinkorblue.dk\nKids Concept ® tromle lille, lilla\nFlere produkter fra Kids Concept Flere Musikinstrumenter\nArt. nr.: A299133\nSjov mini legetøjstromle i lilla. Dette er den perfekte gave til det musikelskende barn eller at vække interesse for musik. Hvorfor ikke starte et band med vores andre spilleinstrumenter?\nDimensioner (højde): 9 cm\nMateriale: træ af gummi, krydsfiner\nÆndringsforslag til artikel A299133


Ristorante Vecio Macello, Verona - Restaurantanmeldelser - TripAdvisor\nRestauranter i nærheden af Ristorante Vecio Macello\nAktiviteter i nærheden af Ristorante Vecio Macello\nNr. 57 af 1.036 Restauranter i Verona\nVia Macello 8, 37121, Verona, Italien\nAlle billeder (574)\nSkriv en anmeldelseAnmeldelser (1.414)\nKanon frokost i Verona\nVi gik efter en anden restaurant, som vi ikke kunne finde, og valgte så at indtage vores frokost på denne restaurant. Det kom vi bestemt ikke til at fortryde. Vi nuppede "bare" deres frokost tilbud, buffet med div. antipasta retter, super velsmagende, derefter en Pasta...Mere\n2 Tak, henrikg602\nFabelagtig fødselsdag frokost\nVi fejrede min mand fødselsdag på Vecio Macello og vi var imponerede over thew kvalitet og præsentation af retterne. Tjenesten var venlig og upåklagelig. Vi vender tilbage.\nVores venner tog os her, da denne restaurant tilbyder en varieret (og lige så tiltalende) menu med både fisk og kød, så velegnet til mange. Ambiance er imødekommende og behagelige, hyggelige men ikke højt, dejligt at have en god samtale. Mænd, som nævnt, er meget...forskelligartede og interessante, med en god kombination af traditionelle og moderne retter. Gør du vil gå tilbage for at prøve mere, helt sikkert. Fødevarer var fremragende, alle var glade. Service også fremragende, venlige, opmærksomme, hurtige, men ikke nøjeregnende. I slutningen af middagen blev vi også venligt tilbød en grappa! Og alt dette til en meget rimelig pris for en restaurant i byens centrum. Så absolut anbefales! Tak for en god aften.Mere\nHvad en rip-off\nDet er alt forkogt mad, lad dem ikke narre dig. . . og dyrt også. Jeg vil gerne møde kokken. . . Problemet er, de har ikke en ??\nBedste sted for fisk\nHvis fisk er dit valg, er dette stedet at spise det. Menuen vinsmagning var lækre - forskellige, kogte til perfektion med perfekt mellemstore portioner. Ledsaget af en lokal hvidvin gjorde vores frokost uforglemmelig. Alle de venter personale var hjælpsomme og opmærksomme. Fordi denne restaurant er...væk fra den vigtigste turist trek vi sad udenfor i relativ fred og komfort. Fremragende værdi og vi vil helt sikkert være tilbage. Der er også en kødmenu.Mere\nSmagning menuen awesome\nStor og god kvalitet vinsmagning menu, forskellige typer af skaldyr serveret på de særlige måder og super fuld mave i slutningen:)))\nJeg var der for en middag under et arbejde møde med 30 mennesker fra hele Europa. Alle var meget tilfredse med maden og servicen. Menuen var valgt på forhånd af deltagerne. Jeg vil helt sikkert vende tilbage, for jeg er nødt til at smage fiske...menu!Mere\nFremragende gruppemiddag - grazie mille\nVi var en gruppe på 24 personer spisning i restauranten Al Vecio Macello, og alle i gruppen var imponeret over maden og service vi fik. De fisk og skaldyr, som en forret var helt fantastisk, og tun med pistacchio som hovedret var perfekt tilberedt. Vi...besøgte restauranten med en gruppe sidste år, og baseret på at opleve ønskede at vende tilbage når du er tilbage i Verona. Sidste år på menuen var kød ud, nu fisk og skaldyr, og begge var fremragende. Det eneste minus er den portionsstørrelse. Vi havde en 4 retters menu og for, at den del størrelser var lidt for meget. Man kan ikke spise så meget, og næste gang vil vi lige har tre retter eller foreslå køkkenet til halv mindst ét af portioner. Betjeningen var meget effektivt og venligt og den vin var lækker. Vi kan varmt anbefale restauranten, og hvis vi nogensinde kommer tilbage til Verona vi vil helt sikkert reservere et bord.Mere\nVi har fået at spise vores vej rundt om Italien i de sidste tre uger, og i aften har vi fået jackpot. Ikke sker særlig tit men restauranten Al Vecio Macello var det for denne rejse. Vi havde ikke noget klart kloge - Tempura rejer,...sprød blæksprutte, sværdfisk, lever, chokolade og cheesecake - og jeg kan lave alle de ting, men jeg har ikke solgt min sjæl til djævelen så jeg kan præsentere dem helt. Hotellet kan anbefales til restaurant men ellers ville man ikke kunne finde det i en lille ingen andre steder tilbage street 15 minutter gang fra en city center fuld af pizza steder, der har brug for at blive ignoreret. Denne ene restaurant gjorde vores stop i Verona umagen værd. Interessant nok var det jeg ville kunne afsløre der snakker andet end de lokale rundt om mig, så det sted er ikke ukendt. Yderst effektivt etage personale og maden ud over en fantastisk, bare for noget som helst og du vil være tilfreds, jeg har set andre retter leveret. Jeg ville ønske, at jeg kunne komme tilbage, men tidsplan tillader ikke. Gå ikke glip af en erfaring, hvis du kan.Mere\nFantastisk, og i et stille sted\nVi var på vej til Venedig, og vi besluttede at stoppe i Verona. Vi spiste frokost på restauranten Al Vecio Macello to gange. Det var fantastisk. Tun med få pistacie var et hit, og okse filet i bedste fald. Helt sikkert det værd!\nFå hurtige svar fra personale og tidligere besøgende på Ristorante Vecio Macello.\nUdendørsservering, Gratis wi-fi, Reservationer, Siddepladser, Tjenerstab, Barnestole til rådighed, Handikapvenlig, Serverer alkohol, Fuld bar\nStore grupper, Særlige lejligheder, Lokalt køkken, Familier med børn, Forretningsmøder, Børn, Romantisk\nAdresse: Via Macello 8, 37121, Verona, Italien\nTelefonnummer: +39 045 803 0348


Glarmester på Frederiksberg | Glarmester Brøndby, Glostrup og Frederiksberg\nGodthåbsvej 84, 2000 Frederiksberg\nVelkommen til din lokale glarmester på Frederiksberg\nDu finder din glarmester på Frederiksberg i vores butik på Godthåbsvej 84. I butikken har vi mange vareprøver og glasprøver, så du kan komme forbi og se på dine forskellige muligheder, hvis du for eksempel overvejer at få monteret en stænkplade i glas bag komfuret eller hvis du er interesseret i en bruseløsning i glas, eller hvis du skal have repareret glas til inde eller ude. Vi hjælper gerne med råd og vejledning i glas, både til store og små projekter.\nUdover vores mange tilfredse privatkunder, har vi også mange gode samarbejder med erhverv, både store og små virksomheder.\nIndramning på Frederiksberg\ni butikken på Godthåbsvej laver vi alle former for indramning, udført professionelt og til den helt rigtige pris. I butikken har vi et stort udvalg af rammer og glastyper, så du kan få den optimale indramning til dit motiv. Vi har over 800 forskellige rammetyper at vælge imellem – så det er kun fantasien der sætter grænser! Det er vigtigt at vælge den rigtige type glas til din indramning. Hos F. Weien Svendsen fører vi både almindeligt glas, diamantglas ( uden grønligt skær), refleksfrit glas og såkaldt art glass, der er nærmest usynligt. Kig ned i butikken og hør mere om dine muligheder.\nEn rigtig glarmester med garanti\nNår du får foretaget arbejde af F. Weien Svendsen får du ordentligt arbejde hver gang. Vores medarbejdere er alle uddannede eller under uddannelse som faglærte glarmestre, og du vil derfor kun møde professionel service og vejledning.\nDerudover er vi medlem af Glarmesterlauget i Danmark, der har sin egen garantiordning – Glas med Garanti. Garantien sikrer dig godt håndværk i op til 5 år og op til 200.000,-, hvis der skulle være fejl på det udførte arbejde.\nHos din glarmester på Frederiksberg er du derfor sikret mod sjusk og fejl.


Dagligvarer Kolding - Køb dine dagligvarer i Kolding Storcenter\nDagligvarer i Kolding Storcenter\nBilkaPrivate Selection Vin og spiritus\nBilkaBilka HavecenterChocoléHelsamHelseminKop & KandeMatasNormalPrivate Selection Vin og spiritusThehuset Andersen\nI Kolding kan du handle alle dine dagligvarer under ét tag i Kolding Storcenter. Vi har samlet en række dagligvarebutikker, som tilbyder alt lige fra køkkenskabets basisvarer til delikatesser, der kræser lidt ekstra for ganen.\nBliv inspireret til aftensmaden eller weekendens brunchmenu under din shoppetur. I Kolding Storcenter kan du købe stort ind af mad- og drikkevarer til ugen, og du kan gå på jagt efter forkælelse til smagsløgene i butikkernes udvalg af lækre chokolader, godt brød, special-te og øvrige gourmetvarer.\nI butikkerne finder du også alt i vin, øl og spiritus, og det uddannede personale kan hjælpe dig med at vælge de drikkevarer, der vil passe bedst til maden.\nUanset om du er på udkig efter det helt store festmåltid, eller blot mangler nogle enkelte varer, så kan du fylde køle- og køkkenskabet op i Kolding Storcenter. Læs mere om vores forskellige dagligvare- og specialbutikker her.


Kunsten ikke at lave noget — Fjerde Spiller Søges\nI vores podcast om 878: Vikings kritiserede vi, at det nogle gange kan betale sig bare at springe sin tur over. Derfor skriver Henrik om, hvornår det er et meningsfuldt valg ikke at gøre noget, og hvilke spil der klarer det godt, eller knap så godt.\n“Den vise mand handler ved at gøre ingenting” - Lao Tzu\nI brætspil findes der sjældent noget mere kedeligt og frustrerende end ikke at lave noget. Når man skal skippe en tur, ikke har et interessant valg, eller det egentligt er godt for dig at komme i fængsel. Men det hænder også, at man finder et spil, hvor det at gøre ingenting er et meningsfuldt taktisk eller strategisk valg, og det vil jeg behandle i denne artikel, med nogle eksempler fra spil der formår at gøre det, og også et par hvor det godt kunne være bedre.\nVi starter med spillet, der fik mig til at tænke over dette dilemma. Da vi spillede 878: Vikings, blev de invaderende vikinger ved med at overextende, fordi de hele tiden skulle tage den binære beslutning fortsætter vi eller fortsætter vi ikke. De endte næsten altid med at fortsætte, fordi det er sjovere at gøre noget end ikke at gøre noget. Problemet med 878: Vikings er, at selvom valget er meningsfyldt, så er det ikke interessant - Man sidder for ofte og føler, at man spilder en tur når man siger “næh, jeg står godt her”. Det kunne være afhjulpet af hvis der var andre ting man kunne bruge sin movement til.\nDette spil handler om hundredsårekrigen, og det er interessant i denne diskussion fordi regelbogen eksplicit nævner, at det er et legitimt taktisk valg ikke at bruge sine træk. Dette forstærkes af, at spillerne altid er ét antal ryk fra hinanden - hvis franskmanden har fem ryk, så har englænderen enten fire eller seks. Det betyder, at man har lyst til at udsætte sine kampagner til lige præcis det tidspunkt, hvor modstanderen ikke kan nå at reagere på dem. Nogle gange har man få ryk, og prøver febrilsk at nå alt hvad man kan, men andre gange har man masser, og man bevæger sig ind i en verden af bluff, modryk og lurepasning.\nI det spil jeg har spillet allermest, er det virkeligt ofte et meningsfyldt valg at undlade at gøre noget. For dem der ikke har prøvet det, så er det et spil, hvor man udkæmper slag, og man har både brikker, og en hånd af kort som man bruger på at rykke dem. Ofte, hvis man bare bliver ved med at bruge sine gode kort, ender man i en situation hvor hele ens hånd er bras - det er ikke usandsynligt, at man trækker en 15-20 kort i løbet af et spil, og det er altså ikke alle, der er lige gode til den hær man har foran sig. Det betyder, at en stor del af kortspillet består i at smide kort og gøre lidt eller ingenting på tidspunkter, hvor modstanderen ikke kan udnytte det fuldt ud - at gøre ingenting bliver dermed et taktisk interessant valg, fordi når man spiller det kort, der ikke gør noget, kunne man have spillet en af de fire andre kort i sin hånd. Det hjælper også, at hver enkelt tur er ganske kort.\nI denne coop med hemmelig forræder kan det også være en legitim strategi at gøre så lidt som muligt - hvis man er forrædder; så vil man ikke hjælpe de andre med at vinde, men man vil heller ikke lave så lidt at det bliver suspekt. “Jeg hjælper!” erklærer du, mens du egentligt sidder og smider kort væk for at få fat i et dumt sværd. Og de andre sidder og analyserer alle dine træk, for at finde ud af om du faktisk laver noget.\nPax Baltica er et blokspil om den Store Nordiske Krig, hvor man får mellem 1 og 3 handlinger hver tur - og nogle gange synes man ikke rigtigt man kan bruge alle sammen. Derfor kan man bruge en action på noget så fjollet som at slå på sit National Politics table, der gør, at du måske får nogle flere forstærkninger, eller gør at du kan aktivere en potentiel allieret - eller det kan være, at du ekstravagant ødsler dit lands penge væk. Det at man kan gøre noget med sin overskydende handling, gør at man ikke føler at man spilder den, også selvom effekten kan være meget lille, eller decideret negativ.\nEndeligt har vi spillet jeg ikke kan holde kæft omkring - Virgin Queen, spillet hvor man har en lille hånd med alt for meget at bruge den på. Her kan man lurepasse, når man har en eller to kort tilbage på hånden, fordi en tur først slutter, når alle har sagt pas lige efter hinanden - og man kan derfor gemme det der super gode kort man har, til når de andre har svært ved at reagere på det, og lige lave det sidste træk man skulle bruge for at få det sidste victory point. En simpel mekanik med fede muligheder.\nJeg håber at have påvist, at man som en sand daoist kan have det sjovt med ikke at gøre noget - men det kræver, at valget ikke kun er meningsfuldt, men at man også foretager sig noget, når man gør ingenting. Hvad med jer; hvad er jeres yndlingsspil (eller hadespil) hvor man kan sidde og lave ingenting?\nspildesign, krigsspil, brætspil


18 jun 202119 sep 2021\nUlrik Møller: Centrumpladsen i Vester Aaby, 2017.\nUlrik Møllers mennesketomme landskabsmalerier synes mere aktuelle end nogensinde, fordi de på sin vis indkapsler tiden, vi snart længe har befundet os i. Fraværet af mennesker, af tidsbestemmelse og undertiden også af elementer fra den virkelighed, der var udgangspunktet for det enkelte kunstværk, giver fornemmelse af en dobbelthed, der sitrer mellem værk og virkelighed. Indtrykket af længsel, vemod og måske ensomhed dominerer, og beskueren kan føle sig draget ind i det stille, næsten meditative univers, værket afstedkommer.\nUlrik Møller er født i Vester Aaby på Sydfyn og den specielle samhørighed med de lokale landskaber fornægter sig ikke, selvom han har boet i flere årtier i Berlin og skildret adskillige andre steder, nationalt såvel som internationalt. Det er Sydfyn, som er hans hjemstavn, og det er hér, detailkendskabet til motivkredsen er allerstørst, sådan som en helt ny suite af værker på udstillingen viser det. ”Nogen ville måske stille mig et spørgsmål, som går på, hvorfor jeg dog står i Berlin og maler et fynsk landskab. Svaret er, at jeg bruger det her landskab – den her by – som mit vokabularium eller matrice. Som noget, jeg kan sige noget med. Og for at kunne behandle det lidt klarere, er jeg nødt til at have det på afstand.”\nUlrik Møller har for længst stadfæstet sin position i samtidskunstens landskabsmaleri, ofte med referencer til store forgængere som Vilhelm Hammershøi og L.A. Ring. Ulrik Møllers kunstnersignatur er velkendt med den begrænsede og nøje udvalgte palet, de gennemarbejdede kompositioner og det slørede, diffuse udtryk, som er med til at fremmane stemningen af såvel det sete som det fornemmede motiv.


Fastfood-portal giver gratis burgere til hjemløse - Newsbreak.dk\nFastfood-portal giver gratis burgere til hjemløse\n22. april 2014 18:56 | Af: Matias Mortensen\n- Hungry.dk har bedt os levere vores kendte og klassiske Don Ox-burgere, og vi sender så pommes frites og salat med for at støtte op, siger Arash Iran-Nejad, ejer af Byens Burger, til JP Aarhus. Foto: Colourbox\n– Hungry.dk har bedt os levere vores kendte og klassiske Don Ox-burgere, og vi sender så pommes frites og salat med for at støtte op, siger Arash Iran-Nejad, ejer af Byens Burger, til JP Aarhus. Foto: Colourbox\nHungry.dk har lanceret nyt velgørenhedskoncept i Aarhus efter succes i København.\nDen 25. april er der et gratis burger-måltid fra Byens Burger på menuen for 100 hjemløse i Aarhus. Dermed skyder Hungry.dk også gang i fastfood-velgørenhed i landets andenstørste by, efter virksomheden siden februar har haft succes med konceptet i København, skriver JP Aarhus.\nHungry.dk er en portal, hvor man kan bestille mad fra mange forskellige restauranter. Når man bestiller sin mad på gennem Hungry.dk, popper der en boks op, der spørger, om man har lyst til at donere enten 5, 10 eller 20 kroner til at give mad til hjemløse. Det er der mange af brugerne på siden, der haft lyst til.\n– Interessen fra vores brugere har været overvældende stor, og hver dag bidrager ca. 10 pct. af dem med et beløb til de hjemløse. Det er denne villighed til at hjælpe, som nu har gjort det muligt at udvide til to steder i Aarhus, siger Rune Risom, direktør i Hungry.dk, til JP Aarhus.\nHungry.dk, der har hovedkvarter i Risskov ved Aarhus uddeler maden i samarbejde med Kirkens Korshær og Værestedet i Aarhus. Maden, der vil blive delt ud, er enten pizza, durum eller burger.


Dyrevelfærd og biodiversitet kan godt forenes | Dansk Veterinærtidsskrift\nDyrevelfærd Dyrlæge Kim Rasmussen nyder sit arbejde med store græssere i rewilding- og naturplejeprojekter. Han oplever et godt samarbejde med biologerne og en dyrevelfærd, han som oftest kan stå inde for. - Det er uden tvivl muligt at opnå både god dyrevelfærd og øget biodiversitet på én gang, siger han.\nKim Rasmussen mener, at vi endnu mangler at se beviset for effekten af helårsgræsning under danske forhold.\n© Kim Rasmussen\nKim Rasmussen er en af de privatpraktiserende dyrlæger, der har stor erfaring i at tilse helårsgræssende dyr i nogle af de naturpleje- og rewildingprojekter, der allerede eksisterer. Gennem 30 år har han desuden arbejdet med zoodyr i blandt andet Knuthenborg Safaripark og driver i dag en enkeltmandspraksis. Når han går rundt mellem vildtlevende exmoorponyer og vandhuller fyldt med padder, er der meget langt til de ophedede dyrevelfærdsdebatter, der er opstået i forbindelse med de nye naturnationalparker.\n- Nogle af de steder, jeg ser, er fantastisk flotte. Målet om større biodiversitet er en god ting, og jeg har stor respekt for de biologer, der gør et stort arbejde for at øge værdien. Når de med deres faglighed mener at kunne bevise, at brugen af store græsædende dyr er nødvendig i kampen for øget biodiversitet, må vi stole på dem. Som de må stole på dyrlægernes faglighed, når vi taler dyrevelfærd. Debatten mellem biologer, politikere, naturbrugere og dyrlæger er kørt op på et plan, hvor den ikke hører hjemme. Der er plads til alle, uden at det skader dyrevelfærden og kampen for biodiversitet, mener han.\nKim Rasmussen opfatter arbejdet som dyrlæge i naturprojekter som værende et helt nyt og voksende fagområde.\nKim Rasmussen er samtidig også af den holdning, at når dyrene går bag et hegn, er vi også forpligtede til at sørge for dem. Her må biologerne om nødvendigt gå lidt på kompromis i forhold til ønsket om maksimal biodiversitet, hvis det er påkrævet af hensyn til sundheden og velfærden hos kvæg, heste eller andre af de store græssere.\n- Jeg er bange for, at den kompromisløse holdning hos enkelte biologer kun skader en ellers prisværdig sag, siger den erfarne dyrlæge, der længe har fulgt debatten.\nMols er ikke sammenligneligt\nKim Rasmussen oplever, at der i debatten om rewilding er lagt alt for meget vægt på Mols Laboratoriet og de, efter hans mening, helt uacceptable eksempler derfra, som har sat sindene i kog hos mange – både dyrlæger og dyrevenner.\n- I Danmark vokser føden til dyrene ikke hele året, og arealerne bliver udsat for nedgnavning, i stedet for at dyrene ville vandre til bedre områder. Dyrene æder derfor i desperation de mindre sunde eller direkte skadelige fødeemner. Vi er forpligtiget til at hjælpe disse dyr, siger han.\nMen samtidig advarer han også mod at sætte lighedstegn mellem Mols Laboratoriet og alle de andre naturpleje- og rewildingprojekter.\n- Jeg mener, at Mols Laboratoriet er et forskningsprojekt, hvor der satses højt på dyreantal, og det er ikke sammenligneligt med de steder, jeg oplever. Der er pisket en stemning op, som ikke er nødvendig. Lad os hellere udstikke gode retningslinjer og kræve god dyrevelfærd og så lad os se, hvad vi når med disse tiltag, lyder holdningen.\nMåden, hvorpå dyreholdene forvaltes på de 12-14 naturarealer, som Kim Rasmussen fra tid til anden lægger vejen forbi, varierer meget. Nogle steder tilskudsfodres dyrene slet ikke, andre steder sker det på arealet, og et sted kan dyrene flyttes til en vinterfold, hvor de om nødvendigt tilføres ekstra foder. Forklaringen på, hvorvidt tilskudsfodring er påkrævet eller ej, er ikke enkel.\nEndnu er der ikke søgt om dispensation\nMed vedtagelsen af en ny dyrevelfærdslov i 2021 blev det samtidig muligt at dispensere fra paragraf 3 og paragraf 9 i loven med henblik på at gøre det nemmere at managere de fritgående dyr på de store arealer i de 15 nye naturnationalparker. Det er således kun Naturstyrelsen, der kan anmode om en dispensation, og det har skabt stor debat, at det overhovedet er en mulighed at dispensere fra de pågældende paragraffer, der blandt andet handler om tilsyn af det enkelte dyr.\nIfølge Fødevarestyrelsen, der skal behandle eventuelle ansøgninger, er der endnu ikke hverken søgt om eller givet dispensationer. Fødevarestyrelsen minder desuden om, at eventuelle dispensationer kun kan gives under hensyntagen til, at Dyrevelfærdslovens paragraf 2 altid skal overholdes. Heraf fremgår det, at: »Dyr er levende væsener og skal behandles forsvarligt og beskyttes bedst muligt mod smerte, lidelse, angst, varigt men og væsentlig ulempe«.\nDer vil således blive stillet krav til Naturstyrelsen om grundige og detaljerede forvaltningsplaner, der blandt andet skal redegøre for, hvordan man vil foregribe problemer med fødeknaphed, og hvordan man sikrer, at man fanger det enkelte dyrs problemer med fx foling og sygdom, selv om man ønsker at lave tilsyn på bestandsniveau.\n- Man kan ikke sige, at en hektar kan rumme så og så mange individer. Der er forskel på heste og kvæg, og mange faktorer såsom jordens bonitet og terrænet spiller ind, siger dyrlægen.\n- Derfor er man også nødt til at følge dyrene nøje, tilføjer han.\nSavner bedre grundlag for huldvurdering\nKim Rasmussen oplever generelt, at de ansvarlige biologer og dyreejere er lydhøre overfor hans faglige vurderinger, hvis han mener, der bør gribes forebyggende ind og tilskudsfodres eller reduceres i bestanden. Det skete fx i år i Bøtø, hvor der er udsat konikheste.\n- I år kom der føl lidt tidligt, så der måtte hopperne have ekstra foder. Der må ikke fodres på deres normale areal, og dyrene måtte lukkes ud på naboareal, hvor tilskudsfodringen foregik. Men jeg har også set dyr denne vinter, der uden ekstra foder har klaret sig lige så godt som i nogle stalde.\nKim Rasmussen medgiver, at det kan være sværere at vurdere huld på fritgående dyr, der ikke kan håndteres.\n- Konikhestene på Bøtø kan jeg nogle gange snige mig til at lægge en hånd på. Ellers er der et fangsystem, og hvis enkelte er for magre, presser vi dem stille og roligt gennem fangsystemet for at mærke detaljegraden. Men med lidt øvelse kan man også vurdere det uden, mener han.\nI de senere år har Kim Rasmussen ført tilsyn med fritgående kvæg og heste i 12-14 forskellige projekter på Lolland-Falster og Sjælland. Og i de projekter har der ikke været nævneværdige problemer med hverken afmagring, skader eller sygdomme. Her er det konikheste i Bøtø, der roligt føres gennem fangsystemet, så dyrlægen kan vurdere dem tæt på.\nEn anden vigtig faktor, der skal være på plads, for at samarbejdet mellem dyrlægen og den ansvarlige for de fritgående dyr kan fungere, er en detaljeret forvaltningsplan, hvor man foregriber de situationer, der kan opstå, siger Kim Rasmussen. Det er i det hele taget meget vigtigt, at man på forhånd nedskriver nogle retningslinjer og fører protokoller.\n- Man skal ikke komme i en situation, hvor der skal diskuteres på stedet, om der skal fodres. Bureaukratiet må aldrig trække tiden til skade for dyrene, understreger han.\nHan så samtidig gerne, at der blev udarbejdet nogle bedre brugbare retningslinjer for huldvurdering, som der er enighed om, og som er videnskabeligt begrundede.\n- Det største problem i forhold til huld er de divergerende dyrlægefaglige opfattelser, der er af, hvornår de er for tynde. For mange lægfolk er denne »huldvurderings-disciplin« endnu sværere – og desværre ofte anledning til voldsom diskussion med brug af et helt uacceptabelt sprog. Jeg kunne også godt ønske, at Det Veterinære Sundhedsråd fik lejlighed til at udtale sig i nogle flere sager, så vi også juridisk har et klarere grundlag.\nIfølge dyrevelfærdsloven er der i de nye naturnationalparker mulighed for at dispensere fra de gældende krav om daglige, eller for kvægets vedkommende jævnlige, tilsyn af hvert enkelt fritgående individ. I fald dispensationen opnås, vil det altså være tilstrækkeligt at tage et kig på flokken som helhed med et par dages mellemrum.\nSærlige bestemmelser om dyr, som udsættes i naturnationalparker.\n§ 20 a. Ministeren for fødevarer, landbrug og fiskeri kan for at imødekomme hensynet til natur og biodiversitet i en naturnationalpark omfattet af en tilladelse efter lov om naturbeskyttelse undtage bestemte dyrehold, der udsættes i en sådan naturnationalpark, og dyrenes afkom fra bestemmelserne i § 3 og § 9, stk. 1 og 2.\nStk. 2. Ministeren for fødevarer, landbrug og fiskeri fastsætter vilkår for en dispensation efter stk. 1, herunder om krav til arealets beskaffenhed, hvilke dyr der må udsættes i naturnationalparken, tilsyn og regulering af bestanden af de udsatte dyr og deres afkom.\n- Jeg mener ikke, at der skal være specielle regler for naturnationalparker. Om man overholder dyrevelfærdsloven, skal ikke afgøres af adressen. Men en fornuftig daglig inspektion kan godt ske på besætningsniveau, under helt veldefinerede forhold. Fx at man ser alle dyr enkeltvis gennem en kikkert på kort afstand og fra alle sider, siger Kim Rasmussen.\nHan mener også, at der er tidspunkter, hvor daglige tilsyn af især heste på individniveau er særligt påkrævet – det gælder fx i folingssæsonen.\n- Tilsynet bør altid være afbalanceret efter risikoen. Et eksempel er en hoppe, som oplever komplikationer ved foling. Hvorfor skal den ligge i flere dage og lide? spørger dyrlægen retorisk og fortæller, at han selv har været i en situation, hvor han har skudt en »vildtlevende« hoppe, der ikke kunne fole ved egen hjælp.\n- I dag specialiserer dyrlæger sig meget hurtigt. Men det her arbejde kræver en mangfoldig dyrlæge. Det er specielt at arbejde med store dyr, der ikke kan håndteres. Hvis jeg var en ung dyrlæge og kunne lide lidt »cowboyarbejde«, ville jeg kaste mig over muligheden for at gøre det her til mit fagområde.\nDyrevelfærd Rewilding Biodiversitet


Jeg er William - Biograf - Anmeldelse / Billetter - Filmz\nOriginaltitel: Jeg er William\nMedvirkende: Rasmus Bjerg, Alexander Magnússon\nDato: 20. December 2017 Af: Anders Brendstrup (Andersbrend) - Skriv din mening i forummet\nWilliam efter bogen\n"Jeg er William". Det kan virke som en lidt atypisk måde at introducere sig selv på. Sådan halvt selvsikker 'her kommer jeg!'-deklaration, halvt undskyldende svar på spørgsmålet 'hvem fanden er du?'. Jonas Elmer og Kim Fupz Aakeson, med bogforlæg og nu filmmanuskript, arbejder da også med en blanding af ukuelig kamplyst og barske realiteter. Ustyrlige voksne, mobbende klassekammerater og en helt igennem ubegribelig pige - nok til at gøre selv den mest jordbundne 12-årige helt rundtosset. Heldigvis, og helt efter bogen, er William ikke som de fleste andre på 12 år.\nMantraet om at være sig selv er i det her eventyr udpenslet og overdrevet af Williams morbror, Nils, der passer ham efter faderens død og moderens indlæggelse. Rasmus Bjerg lægger krop og gab til endnu en storbrovtende barnerøv i voksentøj, og det er fint og trygt at grine af lidt endnu. Alt, der træder lidt uden for Nilsø forståelsesramme og pengepung, er 'homo': Pasta, parfume og golf. Men alt, der lugter lidt af regler, er nærmest endnu værre: Skolelærere, kommunen og lægerne på Williams mors psykiatriske hospital er 'Idioter'. Den ret inkonsistente livsfilosofi er beskrevet af nevøen i en voice-over, der bog-til-film-typisk opremser en masse nødvendig information og samtidig udgør det mest gennemgående komiske greb.\nDer er nemlig ret langt fra det, William får at vide, og det, vi reelt ser. Morbror Nils er hæler, 'Import/Eksport' kalder han det, moderen er ikke kun en 'kuk-kuk kolbøtte', den 'idiotiske klasselærer Lise er ganske fornuftig og så videre. Det er ikke bare den dumme verden, der ikke kan rumme vores skæve heltes kuleskøre facon. Nils' tirader bliver mere spiselige af, at Fupz tilsyneladende ikke er fortryllet af sin egen sjove pen og lader sin hovedperson tumle rundt i egen selvovervurderende sovs, indtil han dummer sig endeligt og taber alt til gangsteren Djernis. Williams store øjeblik er ankommet som en ganske hæderlig lille plotskruestik: En uge til at skaffe tusindvis af kroner, ellers har han ingen tilbage.\nMen så er der også lige de nye, truende klassekammerater og den søde rappenskralde, Viola, der ikke er så let at imponere. Ophobningen af store og små problemer ses ofte i børnefilm med kontrolleret kaos til følge. Det er svært at være 11 år, og det er svært at være William. Niveauerne har rykket sig fra familien og vennerne og en lille smule kærlighed til psykiske problemer, alkoholisme og ludomani, men centrum er stadig en sød knægt med krummer i. Alexander Magnússon er meget fin som William, og hans pingpong med den lige så fine Amina Arrakha som Viola er på højt niveau.\n"Jeg er William" er i det hele taget længder foran gennemsnittet af danske børnefilm og dét med en ubesværet ligefremhed, der får en til at spørge, hvorfor det ikke oftere går sådan? Forklaringen ligger nok i blandingen af Fupz’ småpoetiske røverhistorie og Elmers evner som personinstruktør. Ingen spiller komikken over i farce. På den måde virker nærmest cameo-agtige optrædender som Frank Hvams gangster efter hensigten. Samtidig er der en frisk snurrighed over montagerne af dagliglivet i morbror Nils' bungalow med krybekælder. Fra æggekage af hønsenes røv til pokeraftener med Bertil Brystkasse - der er gode minder om Edgar Wrights tempofyldte Cornetto-trilogi.\nVurdering: Jeg er William\nWilliam "er William" både til at begynde med og til slut, men det betyder alligevel noget forskelligt hvert sted. Sådan er det med de gode filmrejser, hvor man nærmest ikke rykker sig ud af pletten. Altså ikke fysisk. Fupz og Elmer viderefører en stolt dansk tradition for uimponeret fortælleglæde og karakterer med flossede kanter. Typisk atypisk og lige tilpas skævt. Helt efter bogen.\nSe flere billeder i galleriet: Jeg er William


Optakt: 12. etape af Giro d’Italia 2020 | Feltet.dk\n15. oktober 2020 12:42Foto: Sirotti\nArnaud Demare fortsatte sin suveræne opvisning ved at sikre sig sin fjerde etapesejr, men skal han op på fem, må han vente lidt endnu. Torsdag skal Marco Pantani nemlig hyldes i sin hjemby Cesenatico med en stærkt kuperet og meget uforudsigelig rute, der mere end nogen anden etape lægger op til en dag for et udbrud.\nSÆT DIT MANAGERHOLD TIL VUELTA A ESPANA\nDopingfortid til trods er Marco Pantani stadig en italiensk folkehelt, der år efter år hyldes i Giroen. Det sker også på løbets 12. etape, der har både start og mål i hans hjemby, Cesenatico, ved den italienske adriaterhavskyst. Her har man designet en etape, der fuldstændigt følger ruten fra motionsløbets Nove Colli Gran Fondo, der med sine 3800 højdemeter over 204 km er en meget krævende affære. Som vi ved fra Memorial Marco Pantani ligger selve Cesenatico dog så langt fra bakkerne, at der næppe er mulighed for kamp i klassementet på det, der ligner en stensikker dag for et stærkt udbrud.\nI alt skal der tilbagelægges 204,0 km med start og mål i Cesenatico. Etapen er designet som en stor rundstrækning, der fører feltet ind i det stærkt kuperede terræn syd for målbyen, der selv ligger helt ude ved kysten. Starten er dog ganske fredsommelig, idet man snor sig mod vest væk fra havet ad en vej, der kun er ganske let stigende. Efter 26,1 lette kilometer drejer man mod syd for at passere en ikke-kategoriseret stigning (2,4 km, 5,6%) med top efter 31,3 km for med det samme at køre op til Polenta (2,5 km, 4,2%), som nås efter 35,9 km. Nu følger man en nedkørsel mod nordvest og sydvest, indtil en let stigende vej går mod sydøst og syd.\nDen vanskelige del rammes efter 55,3 km, når man tager hul på San Matteo (3,9 km, 6,3%), som har top efter 59,6 km og med det samme efterfølges af den lille Pieve di Rivoschio (800 m, 7,2%) med top efter 64,5 km. En let nedkørsel fører så mod øst, nordøst og sydvest, indtil man drejer mod sydøst for at køre op ad kategori 4-stigningen Ciola (6,0 km, 6,4%), der stiger med 8,3% og maksimalt 12% over de første 3,0 km og dernæst jævnt med 4,5% resten af vejen op til toppen, der rundes efter 76,9 km. Nu leder en teknisk nedkørsel mod sydvest direkte ned til bunden af kategori 3-stigningen Barbotto (4,5 km, 8,4%), der er en svær sag med en jævn start på 7,3% over 3,5 km og siden hele 12,1% og et maksimum på 17% over den sidste kilometer frem til toppen, der rundes efter 90,3 km.\nPå toppen drejer man mod nord ad en let stigende vej, inden det begynder at falde mod nord og nordøst ned mod Sogliano al Rubicone. Kort inden byen, der kendes fra Coppi e Bartali, drejer man mod syd for at køre op ad Monte Tiffi (1,8 km, 9,8%), der har et maksimum på 16%, og som kendes fra kongeetapen i samme løb, og som har top efter 112,3 km. Efter kun en ultrakort nedkørsel, der leder mod sydvest går det opad kategori 3-stigningen Perticara (8,1 km, 4,7%), der stiger ujævnt med 5,5% over de første 3,6 km med et maksimum på 12% og lange stykker på 8-9%, inden den stiger med 4,1% over de sidste 4,5 km, igen ujævnt med stykker på 7-8% på den nedre del frem mod en let sidste kilometer med 2-3%, inden toppen rundes efter 121,7 km.\nNu venter en teknisk nedkørsel, som fører mod øst ned til dagens første spurt, som kommer efter 130,4 km. Her drejer man med det samme mod sydøst for at passere kategori 3-stigningen Madonna di Pugliano (9,1 km, 5,5%), der skal deles i to med først 4,0 jævne kilometer med 7,7% i snit og et maksimum på 12%, siden 2,5 km med bare 1,7% og slutteligt 2,6 km, der jævnt stiger med 6,0% i snit. Toppen rundes efter 140,4 km, hvorefter det går mod nordvest ad en småkringlet nedkørsel og siden mod nord ad en ikke-kategoriseret stigning (4,7 km, 4,5%) med top efter 154,8 km. Nu falder det atter mod nordøst ad en til tider teknisk nedkørsel.\nSidste udfordring indledes, når man drejer mod sydvest ind på kategori 4-stigningen San Giovanni in Galilea (4,7 km, 5,7%), som stiger med 7-8% over de første 2 km, men derefter blot med 3-6% resten af vejen. Toppen rundes, når der resterer 30,5 km, som indledes med en teknisk ikke alt for vanskelig nedkørsel, som fører mod vest, nordøst og nord ned til den sidste spurt, som kommer efter 189,2 km. Nu går det mod nord og nordøst ad en ganske let faldende vej, indtil de sidste 4 km er stort set helt flade. Vejen afbrydes af to skarpe sving lige inden 2 km-mærket, inden et sidste sving leder mod nordvest ind på den 1,4 km lange, 7,5 m brede opløbsstrækning.\nEtapen byder på i alt 3812 højdemeter.\nUdover altid at være målby for Memorial Marco Pantani, hvis seneste udgave i august blev vundet af Fabio Felline, var Giroen senest forbi i 2010, hvor Manuel Belletti var hurtigste mand fra et udbrud, og i 1999, hvor Ivan Qaranta vandt en massespurt. I alt har løbet været forbi syv gange tidligere. Baby-Giroen gjorde stop i 2010 med solosejr til Paolo Locatelli og i 2009, hvor Enrico Peruffo var hurtigste mand i en tremandsspurt.\nÅrets Giro fortsætter med at være en våd affære. Heldigvis falder den massive regn om natten, men også om dagen er der en konstant bygerisiko på mellem 30 og 60%. Temperaturen vil nå 18 grader, og vinden vil være let til jævn (12-16 km/t) fra vest. Det giver mod-og sidemodvind i den indledende fase, herefter sidevind og så primært sidemedvind (men generelt vind fra alle retninger) i den kringlede og kuperede zone. Der er modvind på sidste stigning, inden man får sidemed- og mest sidevind på turen tilbage til Cesenatico. Her bliver der med 5 km igen sidemedvind, indtil man får sidemodvind på de sidste 1400 m.\nAnalyse af 11. etape\nEfter dagens lille sprinterintermezzo venter en af den slags etaper, man kender til hudløshed fra Giroen og Vueltaen, men kun sjældent ser i Touren. En hård dag med masser af højdemeter gør det til en rute, der praktisk talt er umulig at kontrollere, men stigningerne, der faktisk er ganske svære, kommer så langt fra mål, at de som udgangspunkt ikke kan bruges af klassementsrytterne. Den slags etaper er begge de to ”små” grand tours fyldt med, og det gør dem til sande gaveboder for udbrydere.\nI årets Giro er det da også denne etape, der er den allermest oplagt udbrudsetape. Naturligvis sker der af og til sære ting, men det vil være højst uventet, hvis ikke etapen ender med en sejr til et udbrud. Undtagelser sker som eksempelvis i 2014, hvor et wildcard-hold (jeg husker ikke, hvem det var), havde misset udbruddet, blev sat på selvmordsaktion og kørte dem ind, så Michael Rogers endte med at vinde fra favoritterne, men en lignende situation er utænkelig denne gang. Etapen er så svær, at det kun er de allerbedste hold - og stærke hold er en mangelvare - der kan kontrollere. Det kunne være Sunweb eller Deceuninck samt måske Ineos eller Trek, men ingen har skyggen af interesse i det.\nDet bliver altså ikke et sådant mærkeligt scenarium, der spolerer udbrudsfesten. Den skal i stedet ødelægges af klassementsholdene. Mange vil sikkert huske en udbrudsetape i 2018, hvor Esteban Chaves efter en opvisning på Etna pludselig eksploderede. Han skulle køres ud af klassementet, og pludselig blev det derfor en lynhurtig dag, hvor udbruddet ikke fik en chance.\nDen slags kan godt ske. Etapen er vitterligt svær med nogle ganske lede stigninger undervejs. Det er meget sværere end Memorial Marco Pantani, der jo ellers også har det samme format med start og mål i Cesenatico. Her ender det ofte i en reduceret massespurt, men det vil ikke ske her. Dertil er ruten for hård og svær at kontrollere, ligesom dynamikken i en grand tour er helt, helt anderledes end i et endagsløb.\nNetop fordi ruten er så hård, kan man ikke udelukke, at klassementsrytterne vil teste hinanden. Det er blevet yderligere aktualiseret af risikoen for pludselig afbrydelse, men jeg tror ikke, at det vil ske med angreb. Snarere kunne vi måske se Trek, Bora, Astana eller Sunweb forsøge at lægge et pres for at se, om en rytter skulle have en dårlig dag. Skulle der opstå en Chaves-situation, kan det pludselig sætte liv i etapen, og særligt hvis udbruddet også skulle ende med at indeholde en rytter, der ligger nogenlunde til i klassementet, og som Deceuninck ikke bare har givet 15 minutter, kan man ikke helt udelukke, at der skulle ske samling.\nDet hører dog til i den mere spekulative ende, for det er ikke en dag, hvor der er ide i at satse stort, når der om bare 48 timer venter en helt afgørende enkeltstart. Mere sandsynligt er det, at feltet får et løb i to halvdele, nemlig først en vanvittig og lynhurtig start, indtil elastikken knækker. Siden kan Deceuninck så sætte den på automatgear og lade feltet rulle til mål med et måske meget stort tidstab på mere end 10 minutter, hvis de var stærke nok til at sikre, at udbruddet ikke udgør nogen lyserød trussel.\nMeget taler altså for en udbrudssejr, men hvem kan så vinde sådan en etape? Det er der i virkeligheden en del, der kan. Som sagt er etapen modbydeligt hård med mange højdemeter og særdeles stejle stigninger, men løbets sidste knap 65 km byder trods alt kun på to knolde, hvoraf kun den sidste er svær. Det hele slutter endda med 30,5 km, hvor chancen for at komme tilbage er ganske fornuftig, hvis man sidder i en gruppe, der kan samarbejde. Det ændrer dog ikke på, at man skal kunne klatre for at vinde, og det bliver i hvert fald hverken Alex Dowsett eller Matthias Brändle, der vinder denne etape.\nDesværre for klatrerne er starten lidt for let. De første 50 km byder kun på én knold, der end ikke er alt for svær. Knækker elastikken allerede på et af de fladere stykker, bliver det igen lidt for meget et lotteri at ramme rigtigt. Den første stigning åbner dog muligheder, og går det som på 9. og 10. etape, kører udbruddet først, når vi rammer den kuperede midtersektion. Er det tilfældet, burde der være garanti for et brølstærkt udbrud, der måske også vil udgøre en lidt større trussel mod Almeidas trøje, end Deceuninck ideelt set ønsker sig. Chancen for, at vi skal så langt frem, er dog ganske god, og det gør det heldigvis lidt lettere at gætte på, hvem der kan komme afsted.\nJeg vover pelsen ved at pege på Ben Swift som min favorit. Det er klart, at stigningerne nok er en anelse for svære og stejle til, at han kan følge de allerbedste i det udbrud, han måtte ramme, men han bør ikke miste meget. Manden er trods alt blevet nr. 2 på Alpe d’Huez, hvor han endda kørte fra folk som Jesus Herrada og Jelle Vanendert, og han blev i bjergene på 9. etape nr. 28 til trods for, at de første fem pladser blev taget af et udbrud. Også i går viste han sin tårnhøje klasse, endda på stejle mure, der ikke er hans kop te. Han er langt mere komfortabel på stigninger, der er knap så stejle, og derfor passer denne etape ham endda langt bedre. Måske taber han lidt undervejs, men der er tid til at komme tilbage, og i en spurt er der få, der slår ham. Hvis alt går vel får han endda Jhonatan Narvaez Jonathan Castroviejo, der dog nok er lidt for langt fremme i klassementet, med til at hjælpe sig, men også uden ham står han stærkt. Derfor tror jeg, at Ineos tager deres tredje etapesejr i løbet og Swift sin første grand tour-etape.\nEgentlig ville jeg gerne pege på Peter Sagan, men jeg er lidt i tvivl, om han sparer sig til 13. etape, der jo er hans D-dag, hvis han skal vinde pointtrøjen. På den anden side kender vi Sagan i grand tours, og når han kører, som han gør nu, er der sjældent noget, der kan holde ham tilbage. Det er klart, at FDJ igen vil gøre alt for at holde snor i ham, men kommer han væk på en af stigningerne, så vi i går, at han ikke er sådan køre ind igen. Til gengæld klatrer han på lange stigninger nok ikke helt så godt som eksempelvis Swift, og han risikerer i dette terræn at være en anelse overmatchet. Også for ham gælder dog, at der er tid til at komme tilbage, hvis ikke han sættes af alt for tidligt - også selvom den sidste nedkørsel gerne måtte have været vanskeligere. Og i en spurt er der som bekendt ingen potentielle udbrydere, der har skyggen af chancen mod Sagan. Min konklusion er: hvis han ikke sparer sig, tror jeg faktisk, at Sagan vinder igen.\nJeg må også igen pege på Diego Ulissi. Egentlig har indtrykket de foregående dage været, at han ikke er helt, hvor han burde, og der var ikke alt for meget skud i stængerne, da han forleden forsøgte at angribe i Chieti. Alligevel endte han i anden gruppe bag favoritterne, så helt formsvag er han ikke. Disse længere stigninger passer ham en anelse dårligere, men det er ikke terræn, han ikke kan klare, når han er i form, og ligesom de to ovennævnte vil også han have tid til at genvinde tabt terræn. En flad spurt er ikke hans foretrukne, men mod de fleste vil han stadig være den klare favorit.\nDet bliver lidt Tordenskjolds soldater igen i dag, men det er svært ikke også atter at nævne Ruben Guerreiro. Der er ikke afgørende mange bjergpoint at køre om, men der er nok til, at det er besværet værd at gå i udbrud. Etapen passer ham ganske fint, og han viste forleden, at formen efterhånden er ved at være ganske fornuftig. Skal man tro den kritik, han har været udsat for på Twitter, er han også god til at passe på sig selv og ikke deltage alt for meget i arbejdet undervejs. Han er ikke nogen supersprinter, men han er hurtig nok til at slå de fleste på stregen.\nDet er også af samme grund, at jeg nævner Jhonatan Narvaez. Der er en betydelig risiko for, at han finder stigningerne for lange, men formen synes efterhånden at være god. Forleden var han ganske tæt på at sidde med de bedste på murene, og også forinden gjorde han det godt. Udfordringen er, at etapen her passer ham dårligere, men blandt potentielle udbrudskandidater er han stadig en habil klatrer. Og så har han først og fremmest spurten til at gøre det færdigt til sidst.\nDet er slet ikke nogen dårlig etape for Thomas de Gendt heller. Belgieren virker stadig ganske velkørende, selvom han endnu ikke har ramt det udbrud, han ønsker. Igen er hans udfordring, at han sjældent kommer med, når udbruddet kører sent - ganske enkelt fordi han brænder krudtet af for tidligt - men rammer han rigtigt, er terrænet fornuftigt. Stigningerne er ikke alt for svære, og det samme er heller ikke alle nedkørslerne. Power til at komme tilbage på det flade har han også, og så er han som bekendt slet ikke langsom i en spurt.\nDet er Andrea Vendrame bestemt heller ikke, og også han bør have en god chance. Det havde han i hvert fald haft med sin 2019-form, men desværre så vi igen på murene forleden, at han ikke er helt, hvor man kunne ønske sig. Til gengæld er stigningerne ikke så svære, at den Vendrame, der sidste år burde have vundet en bjergetape, ikke kan være med, og som bekendt kan han slå næsten alle i en spurt. Spørgsmåler er først og fremmest, om etapen er for svær for 2020-udgaven af Vendrame.\nJeg har også lidt blik på Tanel Kangert . Esteren har generelt været voldsomt skuffende, men kørslen på murene gav håb, om at motoren er ved at være varm. En lang dag med mange højdemeter - iblandet lidt regnvejr - burde slet ikke være dumt for den estiske diesel, der har smag for lange soloridt i denne slags terræn. Det er klart, at han er slået af alle de ovennævnte i en spurt, men i Giro del Trentino for et par år siden viste han en spurtstyrke, han ellers aldrig har dyrket. Det kan være et helt afgørende våben, hvis han er kommet af med de allerhurtigste.\nJeg har flere gange nævnt Attila Valter, og det vil jeg gøre igen. Særligt på 9. etape viste han, at han hører til blandt de bedre klatrere, og selvom han ikke brillerede på murene, er formen i hvert fald fin. Terrænet her burde passe ham langt bedre end det foregående, og han har nævnt, at han gerne vil have sin chance en dag. Udfordringen er, at han ikke har vist sig specielt hurtig, men han er også en ung rytter, der sagtens kan have endnu skjulte kvaliteter.\nEn rytter, der måske kan komme i spil, er Kilian Frankiny. Et godt bud er, at FDJ beder deres eneste klatrer lime sig til Sagans baghjul, og det kunne tale for, at man skal tro på Frankiny, hvis man også tror på Sagan. Formen er ikke flyvende, men han gjorde det pænt på 9. etape, og han er traditionelt altid bedst i den tredje uge. I et udbrud med Sagan vil han have fuldt alibi til at sidde på hjul hele dagen. Det er klart, at han er så spurtsvag, at det trods alt er svært at se ham vinde etapen, men har han fribillet en hel dag, ved man aldrig om, at han skulle være i stand til enten at snige sig væk på det flade eller køre væk på den sidste stigning.\nDet er jo også blevet standard at nævne Geoffrey Bouchard, så det må jeg hellere gøre igen. Hidtil har han ikke ramt rigtigt, og det er efterhånden svært at tro, at han har den form, han havde i sidste års Vuelta. Dengang blev han dog bedre og bedre undervejs, og gentager det mønster sig, burde han komme tættere og tættere på. Ligesom for Frankiny og Valter gælder, at hans spurtstyrke - eller mangel på samme - ikke gør ham til den indlysende vinderkandidat, men i en flad finale kan meget ske.\nI det hele taget står Ag2r slet ikke så ringe. Larry Warbasse har nemlig i dette løb været bedre, end vi har set ham i ganske lang tid. Amerikaneren har som bekendt tidligere vundet en bjergetape i Tour de Suisse, så han klatrer pænt, og det så vi også på 9. etape. Han har dog samme problem som de fleste af de hidtil nævnte, nemlig at spurtstyrke ikke just er hans kop te. Til gengæld har han noget power, der kan bruges, hvis han skal snige sig væk på det flade.\nNicolas Edet synes stille og roligt at finde formen efter styrtet på 2. etape. Han er åbenlyst ikke på toppen endnu, som vi så, da han i går blev sat fra udbruddet, men det skete som bekendt på flad vej. Forinden havde han gjort det ganske pænt på bakken, og noget tyder på, at han er i fremgang. Han er på papiret ganske god på en etape som denne, og han har sans for at ramme udbruddet, ligesom han ikke er helt uden spurtstyrke. Spørgsmålet er bare, om han vitterligt er god nok nu.\nJeg vælger også at nævne Jonathan Castroviejo, men det er med noget forbehold. Jeg tror nemlig, at Deceuninck helst vil undgå at skulle holde udbruddet i kort snor hele dagen. Hvis gruppen først kører i den svære fase, er det dog svært at undgå, og Castroviejo er så flyvende, at han formentlig sidder der, hvis de gode folk bare kører væk på stigningerne. Den store udfordring er, at han ikke ejer skyggen af spurt, men skal man pege på en formstærk rytter med motoren til at køre alene hjem fra sidste stigning, er Castroviejo måske manden. Og skulle han sidde i en gruppe med eksempelvis Swift, kan han jo snige sig væk, mens alle kigger på hans hurtige holdkammerat.\nEndelig vil jeg nævne Movistar-duoen Dario Cataldo og Davide Villella. Begge var de afsted forleden, men begge blev de sat til vægs. Min vurdering er nok, at deres nuværende niveau ikke helt rækker til at vinde, men etapen passer dem for så vidt udmærket. Der er tid til at komme tilbage, og begge kan afslutte hæderligt, særligt Cataldo, der må betegnes som ganske hurtig. Spørgsmålet er snarere, om de klatrer godt nok.\nJeg tror, at Rohan Dennis og Filippo Ganna allerede er i gang med at spare sig til lørdag, og jeg har svært ved at se rene klatrere som Victor de la Parte, Giovanni Carboni, Edoardo Zardini, Einer Rubio, Daniel Navarro, Jesper Hansen, Francois Bidard, Jonathan Caicedo og Joe Dombrowski vinde. Etapen må være for svær for Salvatore Puccio, Matteo Sobrero og Jhonatan Restrepo, og Carl Fredrik Hagen, Eduardo Sepulveda, Simon Pellaud, Mark Padun, Giovanni Visconti, Enrico Battaglin, Lorenzo Rota og Valerio Conti synes for formsvage, mens Joey Rosskopf og Hector Carretero er for spurtsvage, da de i forvejen primært skal overleve stigningerne. Sander Armee brugte sit krudt i dag Endelig tror jeg ikke, at Sunweb, NTT, Trek, Astana, Deceuninck eller Bora (bortset fra Sagan) giver plads til at sende folk i udbrud.\nSom sagt anser jeg det som usandsynligt, at vi får samling, men skal det ske, vil det som sagt formentlig kræve, at der er en klassementsrytter, der kommer i krise. Det vil altså kræve en meget hård og derfor selektiv dag. Det lange, flade stykke til sidst vil formentlig dog betyde, at der vil være basis for en eller anden regruppering, og det betyder også, at der nok vil være så mange hjælpere, at man får svært ved at snige sig væk. Det taler for en spurt, hvor spørgsmålet er, hvem der sidder med. Med sin nuværende form tror jeg, at Peter Sagan har en reel chance, hvis han vælger at give den et skud, og han kunne være min favorit med den lidt mere klatrestærke Ben Swift som nr. 2. Et andet godt bud er formstærke Fabio Felline, der skal hjælpe Fuglsang, men som i en lille gruppe utvivlsomt vil få lov at spurte, samt naturligvis Diego Ulissi, måske Ruben Guerreiro, der dog nok vil spare sig og slippe tidligt og Andrea Vendrame, der dog nok falder fra, når det har været hårdt. Jhonatan Narvaez er også i spil, men jeg tvivler på, at han sidder der uden Swift. Sidder han hos Wilco Kelderman, er Nico Denz, der spurtede godt i dag, også i spil. Falder alle de tungere folk fra, viste Joao Almeida sin hurtighed forleden, men særligt Patrick Konrad og Tao Geoghegan Hart og i anden række Wilco Kelderman, Pello Bilbao og Jai Hindley kan også afslutte på flad vej. Mikkel Honoré vil nok overlade det til Almeida at gå efter bonussekunder.\nFeltet.dks vinderbud: Ben Swift\nØvrige vinderkandidater: Peter Sagan, Diego Ulissi\nOutsidere: Ruben Guerreiro, Jhonatan Narvaez, Thomas de Gendt, Andrea Vendrame, Tanel Kangert\nJokers: Attila Valter, Kilian Frankiny, Geoffrey Bouchard, Larry Warbasse, Nicolas Edet, Jonathan Castroviejo, Dario Cataldo, Davide Villella\nKandidater til en spurt (i prioriteret rækkefølge): Peter Sagan, Ben Swift, Fabio Felline, Diego Ulissi, Joao Almeida, Patrick Konrad, Tao Geoghegan Hart, Pello Bilbao, Wilco Kelderman, Jhonatan Narvaez, Nico Denz\nPeter Sagan, Diego Ulissi\nRuben Guerreiro, Jhonatan Narvaez, Thomas de Gendt, Andrea Vendrame, Tanel Kangert\nAttila Valter, Kilian Frankiny, Geoffrey Bouchard, Larry Warbasse, Nicolas Edet, Jonathan Castroviejo, Dario Cataldo, Davide Villella\nFabio Felline, Joao Almeida, Patrick Konrad, Tao Geoghegan Hart, Pello Bilbao, Wilco Kelderman, Jai Hindley, Nico Denz\nGiro d'Italia-analyse: To vindere på én dag »\nMerlier om kaotisk spurtsejr: Det gik ikke som planlagt, efter Mathieu havde problemer med sin cykel


Velkommen til itSMF Danmarks nye hjemmeside\nDet er os en stor glæde at præsentere en ny udgave af www.itSMF.dk - foreningens nye hjemmeside.\nI forbindelse med lanceringen af hjemmesiden, publicerer vi en række artikler om karantæneperioden.\nVi har talt med folk ude fra det pulserende liv, og de fortæller om den nye normal - Service Management – hjemmefra og virtuelt, opgraderinger af netværk og kommunikation, som foregår remote og at det virker.\nCoronakrisen har vendt op og ned på rigtig mange ting. Vi kommer ikke til at starte forfra ved at spole tilbage til før nedlukningen den 11. marts 2020. Karantæneprioden har på godt og ondt sat en udvikling i gang, som er uafvendelig.\nForuden de udfordringer, som sygdommen har skabt, har der jo været en række afledte positive effekter for Danmark som et førende digitalt samfund.\nSelv om børnene var sendt hjem fra skole, blev de undervist digitalt. Mange virksomheder har fortsat deres produktion og eksport. Den offentlige sektor med sygehusvæsen, kommuner og stat har fortsat deres arbejde, selvom de ansatte har arbejdet hjemmefra. I lidt lavere gear måske, men alligevel langt bedre end mange af vores omgivende samfund.\nDer er styr på data og infrastrukturen har vist stor holdbarhed.\nDet er der grund til at fejre - velkommen til vores nye hjemmeside.\nVi har gennem et stykke tid haft planer om en relancering af vores hjemmeside, så den rent funktionelt bliver uptodate både mht. til teknik, funktionelitet og indhold.


Gården blev i 1681 omdøbt fra Bjørnholm til Høegholm, hvilket den stadig hedder i 2013.\nGården blev i 1681 en del af baroniet Høegholm, der udover Bjørnholm bestod af gårdene Fævejle og Lykkesholm.\nI 1300-tallet var slægten Hvide i besiddelse af Høegholm, der på daværende tidspunkt hed Bjørnholm. Stig Andersen Hvide nævnes således i 1331 som ejer af gården. Han opførte i de efterfølgende år borgen Bjørnholm, hvorfra han ledede den jyske adels oprør mod kongemagten. Oprøret kostede grev Gert livet og banede vejen for, at Valdemar Atterdag (1329-1375) blev dansk konge i 1340. Efter at have støttet kong Valdemar blev Stig Andersen Hvide statholder i Estland. I 1350'erne fratog kongen Stig Andersen Hvide en stor del af de godser, der var kommet i hans besiddelse under grev Gert.\nGården blev igen delt på flere hænder, og i den følgende tid fik flere forskellige adelsfamilier således del i den. Først i begyndelsen af 1600-tallet med Just Høeg Banners overtagelse af gården blev Bjørnholm igen samlet på en hånd. Just Høeg Banner døde i 1649 og overlod gården til sønnen Erik Høeg Banner. I 1673 døde Erik Høeg Banner og Bjørnholm blev arvet af sønnen Iver Juul Høeg, der i 1681 fik tilladelse til at oprette baroniet Høegholm. Dette betød samtidig, at Bjørnholm skiftede navn til netop Høegholm. Iver Juul Høeg døde dog allerede i 1683, hvorefter enken Helle Trolle i 1689 giftede sig med Palle Krag. Sønnen Niels Trolle Høeg, der havde arvet baroniet efter faderen, døde barnløs i 1700, hvorefter baroniet tilfaldt Helle Trolle. Efter hendes død i 1722 overgik det til Christian Danneskiold-Samsøe.\nPoul Marcussen, som havde overtaget Høegholm i 1805, ejede gården frem til 1822. Han var en berømt godsslagter, og Høegholms hovedgårdsjord var da også i høj grad formindsket, da Johannes Emil Adeler i 1822 overtog gården.\nHøegholm er i 2013 ejet af Christian og Linda Schmidt.\nPauline de Sehested\nPosition i husstanden: Eiere Madmoder\nFrederike de Sehested\nPosition i husstanden: Tyende\nJoh Frid Schøne\nAntagen for at opføde\nPosition i husstanden: Mandens Broder\nMarie Cath Nielsdatter\nHovedbygningen ligger højt, da den er opført på resterne af et gammel voldsted, hvorpå også det gamle Bjørnholm har ligget.\n(1614-1649) Just Høeg Banner\n(1649-1673) Erik Høeg Banner\n(1673-1683) Iver Juul Høeg Banner\n(1683-1700) Niels Trolle Høeg Banner\n(1977- ) Christian Schmidt\n( - ) Linda Schmidt\nChristian Schmidt og Linda Schmidt\nAger 125 ha, eng 68 ha, skov 120 ha, park/have 5 ha, sø 1 ha, andet 3 ha\nFævejle, Lykkesholm (Djursland), Gammel Ryomgaard, Skærsø\nHed tidligere Bjørnholm\nStørre Gårde & Skove. Nærum 2021, Større Gårde & Skove. Nærum 2021\nRanders - Djurs Sønder - Tirstrup\nCarl Christian Suhr Kirketerp\nGården er drevet af ejeren selv. Besætningen består af: 80 køer, 50 kalve, 3 tyre, 14 heste, 10 føl, 8 får.\n1 forvalter(e), 1 fodermester(e), 4 røgter(e), 5 karl(e), 3 pige(r), 4 daglejer(e), 4 polakker e.lign. om sommeren.\nKammerråd mort. Kirketerp\nBøndergodset er for hele baroniet. Tidligere/senere navn: Bjørnholm\nDanske Atlas bd 4 s 325


Forskel mellem versioner af "Christian August Lorentzen" - Wikipedia, den frie encyklopædi\nForskel mellem versioner af "Christian August Lorentzen"\nChristian August Lorentzen (redigér)\nVersionen fra 4. jan. 2016, 20:50\n23 bytes tilføjet , for 5 år siden\nFlertydige WL: Clemens → Johan Frederik Clemens\nVersionen fra 20. aug. 2015, 12:24 (redigér)\nm (Gendannelse til seneste version ved Steenthbot, fjerner ændringer fra 212.112.132.84 (diskussion | bidrag))\nVersionen fra 4. jan. 2016, 20:50 (redigér) (fjern redigering)\nVilly Fink Isaksen (diskussion | bidrag)\n(Flertydige WL: Clemens → Johan Frederik Clemens)\nHvor lidet betydelig Lorentzen end tager sig ud i vore øjne, indtager han dog en særplads i den danske kunsthistorie; ligesom hans uddannelse havde været ganske afvigende fra det sædvanlige, især for en kunstner, der blev både [[professor]] og direktør, således viste han også som udviklet kunstner lyst til at bryde nye veje, og han er en forløber for den nationale retning. Hans og Pauelsens historiske billeder og landskaber var ikke betydningsløse led i rækken af det 19. århundredes bestræbelser for at gengive fædrelandets historie og natur.\nLorentzen malede efter sin hjemkomst en række norske "Prospekter", som blev stukne af [[Georg Haas (kobberstikker)|Georg Haas]]; de solgtes dels i sorte, dels i kolorerede aftryk og blev yndet vægudsmykning. Fra 1825-27 var fire landskaber på [[Christiansborg]] af "de forskellige Verdensegne, der løde det danske Scepter". Mulig har Lorentzen været i [[Norge]]: i [[Trankebar]] og [[Vestindien]] havde han sikkert aldrig været. Til hans fædrelandske billeder hører ''Wismars Belejring'', ''Hertha'', ''Christian IV i Slaget ved Femern'', ''Slaget ved Volmer'' og ''Slaget paa Reden 2. April'', der alle gave forskellige kobberstikkere lejlighed til at søge understøttelse af [[Fonden ad usus publicos]]. De sidstnævnte tilhører Den Kongelige Malerisamling. Også [[genremaleri]]et, en senere tids kælebarn, havde en, i alt fald produktiv, forløber i Lorentzen. Han malede dels forskellige kongelige optog til teatret eller til [[Rosenborg]], dels egentlige livsbilleder: ''Husar og Valbykone'', ''Dyrehaven i fuldt Liv'', ''En Landsbysmedje'' og lignende emner. almindelig opmærksomhed vakte den samling af mindre billeder, som han malede for grosserer (senere Redaktør) [[M.L. Nathanson]], et til hver af [[Holberg]]s komedier, i alt 30 (hvoraf dog to uvist af hvad grund blev malet af [[C.W. Eckersberg]], inden Lorentzen selv havde sluttet rækken); de blev for størstedelen stukne af [[Johan Frederik Clemens|Clemens]] til en pragtudgave af Holbergs ''Den danske Skueplads''. Malerierne er i Den Kongelige Malerisamlings eje, men vidne, i modsætning til den ros, samtiden ofrede på dem, trods en vis harmoni og frihed i anordningen snarest om, hvor lidt man da kunne nøjes med.\nLorentzen blev [] professor ved Modelskolen efter Juel og []-[[1810|10]] Akademiets direktør efter [[Nicolai Abildgaard]]. Han fik en stedse voksende lønning af kongens kasse og levede ugift på [[Charlottenborg]] til sin død, 8. maj 1828. Til hans ældre elever hørte [[Johan Christian Dahl|J.C. Dahl]], [[Samuel Mygind]] og [[Christian David Gebauer]], hos hvem påvirkningen længst bevaredes, til de senere [[Christen Købke]], [[Ernst Meyer (maler)|Ernst Meyer]] og [[Martinus Rørbye]], hos hvilke undervisningens spor hurtig forsvandt.\nHentet fra "https://da.wikipedia.org/wiki/Speciel:MobileDiff/8404775"


Rekord i Københavns Lufthavn: Første dag med over 100.000 rejsende\nFredagen før Pinse nåede Københavns Lufthavn en milepæl: For første gang i lufthavnens historie rejste flere end 100.000 passagerer igennem lufthavnen.\nFredag den 13. er normalt en lidt ildevarslende dato. Men ikke i Københavns Lufthavn. Her blev fredag den 13. maj 2016 derimod en historisk dag. For første gang i lufthavnens historie rejste mere end 100.000 igennem CPH på en enkelt dag.\n”100.000 passagerer på én dag er en markant milepæl i vores 91 år lange historie,” siger Thomas Woldbye, administrerende direktør for Københavns Lufthavn.\nDe seneste år er Københavns Lufthavn vokset med cirka 1 million passagerer hvert år, så rekorden er ikke helt overraskende, forklarer han.\n”Sidste år rejste flere end 26 millioner mennesker gennem lufthavnen, og i årets fire første måneder er væksten fortsat med fuld kraft. Vi udvider og udvikler løbende lufthavnen, så vi har plads til de mange nye fly og passagerer, og har en plan om at skabe en lufthavn med plads til 40 millioner passagerer hvert år,” siger Thomas Woldbye\nSidste år var lufthavnen tæt på at nå 100.000 passagerer på årets største rejsedag i forbindelse med sommerferien, og alene fra juni til august i år forventes det, at der vil være 33 dage, hvor passagertallet når op på mellem 95-100.000 daglige passagerer. Det stiller store krav til lufthavnen og personalet:\n”Vi gør alt, hvad vi kan, for at give alle passagerer en god oplevelse, når de er i lufthavnen. Både når de skal af sted, og når de kommer hjem igen. Fredagen var en god generalprøve på sommerens store rejsedage, og den viste, at vi er i stand til at klare sådan en dag uden forsinkelser og bøvl. Det er vi stolte af, og vi glæder os til at tage imod de mange danskere, der skal ud og flyve i sommerferien,” siger Thomas Woldbye.\nFakta om trafikken i Københavns Lufthavn:\nDer var i alt 100.032 rejsende gennem Københavns Lufthavn den 13. maj 2016. Det var første gang, lufthavnen nåede over 100.000 passagerer på én dag, og er dermed – foreløbig – passagerrekord.\nI april 2016 rejste 2.291.246 personer igennem Københavns Lufthavn. Det var 7,6 procent flere end samme måned sidste år.\nI årets fire første måneder rejste 8.397.443 passagerer igennem lufthavnen. Det er 11,7 procent flere end samme periode sidste år.\nI april var følgende byer de fem største destinationer for rejsende til og fra Københavns Lufthavn (antal rejsende i parentes): 1) London (206.726), 2) Stockholm (141.584), 3) Oslo (122.257), 4) Amsterdam (83.551, 5) Paris (79.452).\nI 2015 rejste 26,6 millioner passagerer gennem Københavns Lufthavn. Det var 3,8 procent flere end i 2014. År 2015 var dermed rekord for lufthavnen, der blev indviet i 1925.\nDer var i 2015 i alt 156 direkte ruter fra København ud i verden.\nHent billede i høj opløsning af Københavns Lufthavn her.


Zakæus | ameordnoder - Ord og Musik\nMin bøn »\nPosted juli 14, 2013 by annemarieeriksen in Uncategorized.\t1 Comment\nI dag i kirken kom der en mand ind, hvor vi ellers for os selv i kirkekoret øver dagens motet. Han ville gerne have en kop kaffe. Ham lugtede ikke af alkohol, men han var typen, man mistænkte for det. På en måde var han ikke rigtig velkommen der; kaffen var jo til os korister, og han begyndte også at spørge om alt muligt, og flere vendte ansigtet lidt bort fra ham. Jeg prøvede at lytte, så meget jeg kunne holde ud til, og han var faktisk meget interesseret i, hvordan vi bar os ad med at synge. Og han fortalte, at han ikke selv kunne. Åbenlyst var han kommet for at deltage i gudstjenesten, men den startede jo først tre kvarter efter. Var det da ikke i orden, at han fik en kop kaffe i mellemtiden?\nJeg stod midt imellem og mæglede; på den ene side var de to andre korister irriterede på hans tilstedeværelse, og jeg synes også, han var kommet på et upassende tidspunkt, men jeg bar også over med ham. Prøvede at svare på hans spørgsmål, og få øjenkontakt med ham. Han var ikke usoigneret, eller uklar i øjnene. Han var levende interesseret i det at vi sang der, og nævnte klassiske komponister, som han godt kunne lide. Jeg tror godt han vidste, han var til besvær, for han ventede ikke at nogen gad lytte. Han forsøgte dog flere gange: ”Har du rejst meget?”, lød et af hans spørgsmål til tenoren ”Viggo”. Viggo svarede: ”Næh”, uden at uddybe. Sådan gik det flere gange, ja sopranen, der var i rummet, måtte gå helt væk fra bordet, da hun ikke ”kunne tage det”, som hun senere sagde.\nNår jeg så skal ligne dagens helt, er jeg ikke et hak bedre; da der under gudstjenesten pludselig lugtede af cigaretrøg oppe ved orgelet, grinte flere og undrede sig. Jeg havde imidlertid set manden gå ud under gudstjenesten, og jeg tænkte, at det var nok ham, der fik sig en smøg. – Sikkert et sted hvor man ikke måtte ryge…\nDernæst – og nu kommer så det kriminelle – blev jeg pludselig mistroisk, og fik den tanke, at han måske gik i vores tasker og plyndrede os for penge. Taskerne stod jo frit tilgængelige i organistens ikke aflåste lokale nedenunder. Jeg greb mig i bare at acceptere, hvis det var det, der skete.\nMen nej, han var ikke nogen skidt fyr. Han havde ikke bestjålet os, kunne jeg bagefter konstatere. Han var muligvis gået ud for at ryge, også et sted hvor det sikkert var forbudt. Han kom aldrig ind i kirken igen, og i det hele taget var det en heltegerning, at han overhovedet var troppet op til kirkegang. Jeg mener, han sagde, han havde været oppe til kl. 4 i nat. Og så nævnte han præstens navn: ”Anni”. Han var kommet for at høre/møde hende.\nHans øjne indeholdt meget smerte, men i det underskud havde han overskud til at spørge ind til det at synge. Viggo var meget kontant, og bad ham gå, da vi skulle til at øve. Flere af de andre havde bemærket hans hårde tone, fortalte de senere. Viggo havde ret til sin udtalelse, fordi manden var på fremmed grund. Men hvor blev medlidenheden af?\nZakæus. 14.juli 2013.\nPosted by Ulla Thorup Nielsen on juli 14, 2013 at 6:51 pm\nRigtig tankevækkende eksempel. Hvor kan der let opstå en mistroisk, selvretfærdig og næsten fjendtlig stemning, hvis en ukendt maser sig ind og forstyrrer den planlagte orden. Jeg tror faktisk, det er ret typisk. Men ja – hvad med medlidenheden. For han var nok bare rastløs og forsøgte at aflede sin smerte, ved at søge lidt social kontakt og snakke om noget andet, mens han ventede på samtalen med Anni.


Ivan Toft Hansen er indehaver af Ølstuen. Her er klientellet blandet, og stemningen god. Ivan Toft Hansen vil gerne tage en snak med sine gæster, men snakken foregår ikke til længere end døren. Foto: Mette Mørk\nGæsterne er i godt humør, og der bliver snakket på kryds og tværs. Mange kommer hver dag, mens andre går mellem lidt forskellige værtshuse. Foto: Mette Mørk\nKirsten Prüsse ejede Nr. 41 i Staldgaardsgade. Stedet drev hun i knap 18 år, indtil en rygskade satte en stopper for arbejdet. Nu skal hun finde på noget andet end at være barmutter. Hvad ved hun ikke endnu. Foto: Mette Mørk\nVed baren i det gamle Nr. 41 er mange ord blevet udvekslet. Gode og dårlige tider er blevet drøftet, og nogle fandt en ven for livet. Kirsten Prüsse oplevede, som så mange andre værtshusejere, at tiderne er skiftet. Håndværkerne kommer ikke længere ind efter arbejde, og Kirsten Prüsse havde, inden hun lukkede, mistet 30 procent af sin omsætning. Foto: Mette Mørk\nKarlo Jensen er fast gæst på Lumskebugten. Her kommer han én til to gange om ugen. Han læser sin avis, drikker sin øl og ryger en smøg. I næste uge er det samme mønster igen. Foto: Mette Mørk


Nyt Tag Nordsjælland - laCour Byg\nSkal du have et nyt tag i Midt- eller Nordsjælland, og har du brug for hjælp til tagrenovering? Hos la Cour Byg A/S tilbyder vi renovering af tag samt hjælp til nyt tag til fordelagtige priser. Vi ligger i Hillerød og Roskilde, og har også mange kunder i resten af Nordsjælland og Sjælland.\nVi tilbyder at udføre opgaver i et bredt udvalg af tagtyper, så vi kan hjælpe dig med at få det tag du drømmer om, uanset om det er et nyt tag eller en tagrenovering. Har du brug for inspiration, skal du være velkommen til at kontakte os, ligesom du kan finde masser af inspiration på vores side.\nHos os er du garanteret et godt resultat grundet vores mangeårige erfaring med branchen, og derudover sørger vi altid for at have fokus på kvalitet og godt håndværk\nVi udfører alle tagopgaver fra tagrenovering til nyt tag i Roskilde, Hillerød og omegn\nVi har stor erfaring med at give den bedst mulige vejledning til vores kunder, da vi ved, at det giver de mest optimale resultater. Ydermere sørger vi altid for at forklare vores kunder hele processen fra start til slut, da vi på den måde sikrer, at dine forventninger bliver indfriet.\nDrømmer du om en renovering af dit nuværende tag eller et helt nyt tag, er du kommet til det rigtige sted. Hos os er ingen opgave hverken for stor eller for lille, og vi tilbyder dig en god pris.\nHvis taget skal skiftes, er der en verden af muligheder. Andersen & la Cour rådgiver og inspirerer med udgangspunkt i dit hus.\nVi er kort sagt eksperter på området, hvis du skal have et nyt tag i Hillerød, Roskilde eller omegn.\nAndersen & la Cour er din professionelle partner i tagarbejde. Kontakt Andersen & la Cour A/S og få et uforpligtende tilbud.


Åbningssiden » Kilder » Artikler » Journalistik » Dagbog 17.10.1889\nstolten Henrik over Scenen\nDer klages for Tiden fra alle Sider over vor Litteraturs hensygnende Tilstand. Visse Kritikere har ligefrem gjort sig det til Næringsvej at falde i Afmagt ved Synet af Patientens Afmagring og som Kilde til Foryngelse henvist til vore Nabolandes blomstrende og fuldblodige Digtekunst, medens andre har tilraadet, snart et asketisk Kølningspulver, snart et romantisk Grød-Omslag, der kunde trække al den ved Naturalismen indpodede Usundhed og Forraadnelse ud af Kroppen.\nBestandig højere har i de sidste Aar Raabet lydt paa Fornyelse, Omvæltning, Revolution, hvormed – mærkeligt nok – menes Tilbagevenden til gamle Kunstformer; og enkelte af vore unge, lydhøre og fremadstræbende Skjalde, der formodentlig selv har indset, at de ikke tog sig imponerende ud i Realismens prunkløse Hverdagsfrakke, har da ogsaa skyndt sig at ombytte denne med det romantiske Festskrud, indhyllet deres Lemmer i Purpur, fæstet Svanefjer i deres Hat, klingende Guldsporer paa deres Fedtlædersstøvler, svunget sig op paa en abildgraa Hingst og stødt i Lur som en ny Tids Herolder – – og alle de litterære Pyntekoner har slaaet Hænderne sammen i Beundring og udbrudt i Kor:\n"Ak, hvor Herren nu er dejlig! Vidste man det ikke bedre, skulde man tro, det var en ægte Oehlenschlaeger! En saadan Rejsning! Nu bare Haanden i Siden, saa er Herren uimodstaaelig" – – og med Træsablen ved Laaret og en Barnetrompet for Munden skrider stolten Henrik over Scenen og trænger under Galleriets Jubel den realistiske Skarnager1 ind i Kulissen.\nNægtes kan det ikke, at vore litterære Forhold for Tiden minder lidt om en barnlig Maskerade, hvor de Agerende tænker mindre paa Kunstens Tarv end paa, at deres egne Personer kan komme til at skinne; hvor man ved alle mulige Slags Hokuspokus – pludselige Omslag, Undsigelse af gamle Venner og Forbundsfæller, Skrig og Skraal, forstilt Ophidselse eller løjet Livsglæde – søger at tiltrække sig et højstæret Publikums Opmærksomhed, ja hvor man end ikke undser sig for at omskabe sin Person til en afstikkende Klown for at samle Øjne paa sig.\nI Forbindelse hermed staar den hæsblæsende Produktivitet, den Mangel paa litterær Samvittighed, der – mere end Savnet af Talenter – har bidraget til at tage Vejret fra vor Litteratur. Man har en Fornemmelse af, at vore Forfattere ikke længere skriver deres Bøger af en indre Trang men "gør" dem af en ydre. Og de har saa at sige allesammen Durkløb2; de sender os deres ufordøjede Produkter i Hovedet skovlevis – af hidsigt Begær efter altid at være med og en Dødsens Frygt for at blive glemt. For et Øjebliks Opsigt, for at tilfredsstille Døgnets Mode eller deres egen Magelighed, ofrer de letsindigt dens litterære Renommé – i Steden for at dyrke Kunsten som Bonden dyrker Jorden: taalmodigt, selvfornægtende, med Tanken paa den kommende Slægt.\nDenne "Dagbog", der efterlyser litterær samvittighed, stod i Københavns Børs-Tidende den 17. oktober 1889 på side 2, spalte 2-3. I avisen stod artiklen, som sædvanligt for genren, blot under titlen Dagbog. Den følgende dag fortsatte Pontoppidan hudfletning af (sig selv? og) sine kolleger.\n Skarnager: skraldemand, her blot alm. nedsættende skældsord med klang af at "realismen" gør "snavset". tilbage\n Durkløb: diarré. tilbage\ntop ^ | Åbningssiden » Kilder » Artikler » Journalistik » Dagbog 17.10.1889\nUdskrevet fra http://www.henrikpontoppidan.dk/text/kilder/artik/journalistik/pca120.html den 24/05/2022.