Hold øje med disse 5 tegn hos børn med feber - Region Midtjylland\nDu er her: Om os Aktuelt Din guide til Sundhed Hvad er RS-virus, og hvor farlig er den? Hold øje med disse 6 tegn hos børn med feber\nHvad er RS-virus, og hvor farlig er den?\nHold øje med disse 6 tegn hos børn med feber\nUdgivet d. 23. september 2021\nEkstra forsyninger af sodavandsis er ofte nok for et lille barn med feber, men der er også tilfælde, hvor du skal kontakte lægen.\nAlle børn får feber, og det er helt naturligt, at mor og far kan blive bekymret. Feber i sig selv er dog igen grund til bekymring, og temperaturens højde og varighed er heller ikke bekymrende i sig selv.\nHer er nogle ting, som du skal holde øje med:\nFeber er en temperatur over 38° - 38,5°. I de fleste tilfælde er feber et tegn på infektion, men børn, som har været meget aktive, eventuelt grædt meget, kan få feber uden en infektion. 39-40° er almindeligt ved forkølelse og andre almindelige virussygdomme.\nDet kan være svært at se, hvorfor et helt lille barn har det dårligt. Derfor er det vigtigt at understrege, at feberramte børn under 6 måneder bør ses af en læge. Det er først efter seks måneders alderen, at forældre kan begynde at kommunikere tilstrækkeligt godt med deres barn til at vurdere sygdommen.\nBørns appetit påvirkes, når de er syge, og de kan godt undvære mad et stykke tid. Men væske er nødvendigt, og et barn, der slet ikke drikker, er alvorligt syg. Derfor: Rigeligt med drikkevarer til feberramte børn. De mindste skal have to våde bleer i døgnet.\nFeber giver sløvhed, og det er naturligt at sove meget. Men når barnet er vågent, skal du stadig kunne være i kontakt med det.\nEt barn med forhøjet temperatur trækker vejret hurtigere, men hvis vejrtrækningen besværes meget, skal lægen selvfølgelig kontaktes. Det kan ses ved at barnet bruger mavemusklerne til vejrtrækningen. Det hedder indtrækninger.\nKontakt altid lægen, hvis feberen opstår samtidig med nakkestivhed, kraftig hovedpine, mavesmerter, diarré eller hududslæt. Børn med høj feber (over 40°) og påvirket bevidsthedsniveau, nakkestivhed og blødninger i huden skal indlægges akut.\nFeber! Hva' så\nOverlæge: Mange bliver smittet, men få bliver alvorligt syge\nLæs mere: Hvor farlig er RS-virus?\nSådan beskytter du dit barn mod RS-virus\nLæs mere: Simple råd minimerer smitten


Rugbrødslagkage opskrift med hindbær og chantillycreme (Kobberbryllupskage) | Lagkager | Annemette Voss Rugbrødslagkage opskrift med hindbær og chantillycreme (Kobberbryllupskage) – Annemette Voss\nFor tøset? Eller lige i øjet?\nReklame - jeg var inviteret til pr-eventet Jeg stillede mine Instagram-følgere spørgsmålet om min\nRugbrødslagkage opskrift med hindbær og chantillycreme (Kobberbryllupskage)\nLidl har været i Danmark i 12,5 år. Derfor skal der fejres kobberbryllup. Og da jeg blev bedt om at bage en kage til den anledning, – jamen, så faldt mit valg hurtigt på en sønderjysk klassiker, nemlig rugbrødslagkagen. Fordi Lidl jo, som bekendt er fra Tyskland, men har gjort sit bedste for at tilbyde gode råvarer til de danske forbrugere – og bestemt også gjort meget for at støtte op om danske producenter igennem sin tid i Danmark. Så der er absolut grund til festivitas.\nOg er der et sted i Danmark hvor både tyske og danske traditioner får lov at blomstre i fin forening, så er det jo Sønderjylland. Så nu hylder jeg 12,5 år med Lidl i Danmark med denne vidunderlige bombe af en sønderjysk lagkage.\nOg hvis du aldrig har prøvet rugbrødslagkage før, så er det bare om at komme i gang. Den smager nemlig ikke af tørt rugbrød, tværtimod. Rugbrødslagkage er både super saftig og knaser også lidt fordi der er så megen struktur i bundene fra både rugbrød og hasselnødder. Den helt klassiske version er med solbærsyltetøj, flødeskum og mørk chokolade. Men jeg kan godt lide fornyelse, så min udgave, i denne omgang, er med sød hindbærmarmelade, chantillyskum og masser af kobberdryssede bær på toppen – altsammen toppet med smeltet chokoladedrizzle, for lige at give kagen det sidste “Oomph”, der gør den helt uimodståelig at sætte tænderne i.\nDu kan i øvrigt finde mange andre gode opskrifter, som jeg har udviklet for Lidl på deres hjemmeside.\n6 æg, str M/L\n150 g rugbrød (gerne lidt tørt og uden for mange kerner)\nkornene fra 1 vaniljestang eller 2 tsk vaniljesukker\nSådan laver du rugbrødslagkagen:\nRugbrødsbunde: Del først æggene i blommer og hvider. Pisk hviderne stive med et helt rent piskeris i en helt ren skål. Sæt dem til side. Pisk æggeblommerne meget luftige sammen med det brune farin – det tager ca. 5 minutter ved fuld kraft med en elpisker. Kom rugbrød og hasselnødder op i en lille minihakker, og blend det meget grundigt til det er helt findelt og minder om en slags groft mel. Bland rugbrødsmelet med bagepulver, kakao og hvedemel.\nVend nænsomt den tørre mel-nøddeblanding sammen med æggesnapsen, og vend til slut æggehviderne i.\nFordel dejen i to springforme (diameter ca 23 cm) beklædt med bagepapir på bunden og smurt med lidt smør på siderne.\nBag bundene ved 200 grader varmluft i ca 13-15 minutter. Lad bundene køle helt af i formen inden de skæres fri og kagen lægges sammen.\nChantillycreme: Pisk fløde, flormelis og vanilje godt sammen med en elpisker til en luftig og sprøjtefast skum.\nOpbygning og rugbrødslagkagen: Placer den ene rugbrødsbund på et fad. Smør et tykt lag hindbærmarmelade ud over bunden – kom helt ud til kanten. Sprøjt halvdelen af chantillycremen ud over bunden og læg den anden rugbrødsbund på som låg.\nSmør endnu et tykt lag hindbærmarmelade ud over den øverste bund. Sprøjt resten af chantillycremen smukt op på toppen af kagen. Pensl de friske hindbær med kobberstøv og vend blåbærrene rundt i lidt kobberstøv. Dekorer toppen af kagen med bærrene. (Hvis du ikke har kobberstøv kan du jo bare udelade det…just saying!)\nSmelt chokoladen ved lav varme over vandbad og hæld tilfældigt chokoladen ud over toppen af kagen som en god omgang chokoladedrizzle…og (trommehvirvel….) Enjoy!\nrugbrød* (gerne lidt tørt og uden for mange kerner)\nPrøv også nogle af mine andre lækre opskrifter – hvis du kan lide rugbrødslagkage så er du måske også vild med Lagkage med blåbærmousse og chokolade?\nGør som flere hundredetusindvis af andre danskere… følg Lidl på deres Facebookside, hvor du kan deltage i konkurrencer, få gode opskrifter, læse om fødevarer, få mere information om økologi i Lidl og meget mere…\nHar længe gået og kigget på denne opskrift. Idag var dagen hvor den skulle laves.\nTak!! Fantastisk opskrift og den smager himmelsk:)\nDen her skal helt klart på bordet til mine pigers fødselsdag, men er det mon muligt at bage bundene i god tid og så fryse dem? Skal jo lige have det store puslespil til at gå op😂😂\nHey Hey 🌞🌞\nSå har jeg bestilt din skønne bog men inden den kommer fik jeg afprøvet den skønne opskrift af en rugbrøds lagkage af en bombe uden lige. Jeg kommer fra Sønderjylland men har aldrig prøvet at lave den sååå nu blev det prøvet og det blev en supper skøn en. Tak for inspiration du er bare skøn\nHilsen fra Middelfart ( tilflytter)\nDen ser vildt lækker ud men hvis jeg nu kun har en springform kan jeg så bage alt dejen i den og så skære den midt over når den er bagt?\nJeg tænkte på om man kan lave bundene dagen inden kagen skal spises eller ville det være bedst at lave hele kagen dagen i forvejen?\nDet kan man godt. Men pas på ikke at bage dem tørre.\nReklame - jeg var inviteret til pr-eventet Jeg stillede mine Instagram-følgere spørgsmålet om min tablesetting var for tøset eller lige i øjet? Fordelingen af svar var …


Uriasposten » Blog Archive » Heilende pro-palæstinenser navngivet: Samira Victoria Beyloun, en ca. 24-årig studerende fra Amager\nHeilende pro-palæstinenser navngivet: Samira Victoria Beyloun, en ca. 24-årig studerende fra Amager\nJungletrommerne vil altid være hurtigere end Uriasposten, men det er nu ganske vist. Den heilende pro-palæstinenser der igår blev landskendt er identisk med Samira Victoria Beyloun, en cirka 24-årig HF-studerende bosat på Amager. Hendes Facebook-profil, der røg offline efter episoden, er nu genopstået under navnet ‘Sam Sami Samsen’. Ligeså anti-israelsk som tidligere, bl.a. med ‘Zionism = Nazism’-grafik (29. juli 2014)\n(Samira Victoria Beyloun i et tv-indslag om skønhedsbehandling, 2012)\n“… kaster op over jeres ulækre racisme aka ny nacisme!” (Samira V. Beyloun, 12. april 2014)\nOploadet Kl. 15:42 af Kim Møller — Direkte link — 64 kommentarer\nThe URI to TrackBack this entry is: http://www.uriasposten.net/archives/58707/trackback\nLidt flere skønhedsbehandlinger ville måske afhæjlpe det søvninge, tanketomme blik.\nMed navnet Viktoria er hun nok kun halvpalæstinenser. En eller anden dansk maddame er faldet for en “flygtning”\nKommentar by BB — 1. august 2014 @ 15:56\nMange af dem får disse stealth mellemnavne.\nKommentar by thatcherite — 1. august 2014 @ 16:01\nHun læner sig vel op af en politianmeldelse – om ikke for andet så for at smare en mobiltelefon\nKommentar by Josef K — 1. august 2014 @ 16:05\nHun risikerer både en anmeldelse, og en indlæggelse i en gummicelle,\nhvor hun kun kan gøre skade på sig selv.\nKommentar by k.m. — 1. august 2014 @ 16:11\nSågar en 7-talsstudent vil altid kunne finde en letvægter et par klasser under sig selv, som har dårlige danskkundskaber og roder sig ud i den ene eller anden selvmodsigelse, og så bruge dette til at ”bevise”, hvad det nu skal være. Just derfor elsker det 21. århundredes nye herrerace det såkaldte ”demokrati”. At Samiras profil på Ansigtsbog nu er af tråden, har formentlig noget at gøre med, hvem det er, der trækker i trådene i det selskab. Hun er langtfra den første goi, som har fået sin profil der slettet for at kritisere overmenneskernes vold, manipulation og udnyttelse af os andre. Selv synes jeg nu, at den palæstinensiske David, der hæver slangebøssen for at bekæmpe den israelske Goliats tanks, er en af de ædlere skikkelser i historien, stavefejl eller ej. Præcis ligesom vore tyske venner, da de kæmpede os europæeres sag imod den jakobinske overmagt.\nKommentar by Vidkun Quisling — 1. august 2014 @ 16:30\nVis dig nu som en god muslim og tag til Kalifatet. Det er allerede tæt på at være et paradis på jorden, og det er din hellige pligt som muslim at drage dertil og udvikle det til noget endnu større. Med alle dine plastikoperationer må det være en smal sag for dig at blive en af de ledende hustruer i en fremtrædende koransoldats harem. Husk at jihad al-nikah er den største ære for en kvinde. Inshallah.\nKommentar by Sigwar — 1. august 2014 @ 16:45\nAng. ‘Vidkun Quisling’.\nJeg havde lige sagt til kæresten, at der inden længe ville komme en kommentar fra en nationalsocialist, der ikke så gadeheilen overfor jødiske turister, som noget særligt problematisk.\nKommentar by Kim Møller — 1. august 2014 @ 16:46\n> Kommentar by Vidkun Quisling — 1. august 2014 @ 16:30\nDu er ikke rask! – Søg hjælp!\nJeg er sikker på at enhver psykiater vil slikke sig om munden, når du træder ind af døren.\nKommentar by Polka Charlie — 1. august 2014 @ 16:49\nDe stjal hendes land! Er jo rigtigt, hvad hun siger. Så egentlig burde der ytres sympati for hende på en side, der normalt hylder pro-sovjetiske terrorister såsom Flammen og Citronen.\nKommentar by Vidkun Quisling — 1. august 2014 @ 16:58\n> Kommentar by Vidkun Quisling — 1. august 2014 @ 16:58\n‘Flammen’ og ‘Citronen’ var medlemmer af Holger Danske, og dermed ikke pro-sovjetunionen.\nIkke overraskende er du også dum.\nKommentar by Polka Charlie — 1. august 2014 @ 17:09\nHvis hun har kvitteringen eller registreringsattesten så kan hun jo bare melde det til politiet.\nKommentar by thatcherite — 1. august 2014 @ 17:12\nTak til Kim for det gode arbejde :-). Er der nogle der er frisk på en anmeldelse af hende for racisme og trusler? For det kan vel ikke forstås anderledes, end at hun har overtrådt de dele af straffeloven.\nKommentar by Jens — 1. august 2014 @ 17:19\nVil så ganske afgjort ikke begive mig ud i en diskussion med Polka Charlie her, da han tydeligvis ligger et par vægtklasser under ovennævnte palæstinensiske valkyrie/modstandskvinde både hvad angår logik og danskkundskaber. Blot vil jeg anføre ham som et glimrende eksempel på, hvorfor “demokratiet” ikke er nogen ideel styreform.\nKommentar by Vidkun Quisling — 1. august 2014 @ 17:20\nHvorfor ikke kalde det at nasse på det samfund hun så åbenlyst hader.\nJeg er med på en politianmeldelse.\nHvordan kommer vi praktisk i kontakt med hinanden?\nSom det siges i Olsen bande filmene: Skide godt Egon.\nHer: Skide godt Kim.\nKommentar by AK JA — 1. august 2014 @ 17:25\nJeg undrer mig over BT.dk havde censureret en video, der allerede var spredt på nettet. Ikke underligt at aviserne er på vej ned. Ville BT også have censureret videoen hvis det havde været en rødhåret tosse fra Greve der havde stået og heilet foran en gruppe jøder..?\nKommentar by Geert — 1. august 2014 @ 17:37\nJeg har aldrig set højreradikale i medierne med slørede ansigter. Omvendt er jeg stødt på autonome der kalder sig ‘venstreradikale’, men alligevel omtales som venstreorienterede.\nKommentar by Kim Møller — 1. august 2014 @ 17:40\nJeg har indskrevet oplysninger om SVB’s ny-åbnede profil under navnet Sam Sami Samsen. /KM\nKommentar by Kim Møller — 1. august 2014 @ 18:03\nLad hende nu være lidt i fred. Først en måneds faste, og så den månedlige styrtblødning. Det må ikke være nemt.\nKommentar by bastardo — 1. august 2014 @ 18:08\nPlus en røvfuld bajere så det ud til.\nKommentar by thatcherite — 1. august 2014 @ 18:13\n“Med navnet Viktoria er hun nok kun halvpalæstinenser.”\nModeren er dansk/fransk, såvidt jeg kan se. Politisk holdning: SF.\nKommentar by Kim Møller — 1. august 2014 @ 18:15\nHun er da nydelig og samtidig dum som tørrende maling. HF-studerende, my foot, det er noget man ‘læser’, fordi man ikke er i stand til at gennemføre en studentereksamen.\nDet dødlignende tanketomme og retarderede blik hos hende er muligvis en følge af et fætter-/kusine ægteskab samt efterfølgende botox. Eller også røg der lidt hash plus det løse indenbords, før hun gik grassat.\nKommentar by Henrik Petersen — 1. august 2014 @ 18:16\n@ Vidkun Quisling 17:20\nNæppe nogen har hævdet, at demokrati er den ideelle styreform. Det er blot den mindst ringe, som Sir Churchill mere elegant udtrykte det i sin tid.\nKommentar by Henrik Petersen — 1. august 2014 @ 18:19\n> Kommentar by Vidkun Quisling — 1. august 2014 @ 17:20\nDet er beklageligt at min evne til at formulerer mig på skrift, ikke lever op til din høje standard.\nJeg vælger at skifte fortegn på din påstand, og betragter den som en art bevis for min første indskydelse.\nMå jeg anbefale, at du henvender dig ved nærmeste psykriatiske skadestue. Adresse kan findes her:\nKommentar by Polka Charlie — 1. august 2014 @ 18:54\nHvis hun hun sammenligner Nazisme og Zionisme, hvorfor heilede hun så?\nDet kunne måske skyldes at palæstinenserne var allierede med nazisterne under 2. Verdenskrig og jøderne var allierede med englænderne. Senere var palæstinenserne allierede med kommunisterne og nu er de allierede med jihadisterne.\nVis mig hvem dine venner er og jeg skal sige dig hvem du er.\nKommentar by Robert R — 1. august 2014 @ 19:18\nDer er folk der lider i Gaza og det er forfærdeligt, men det er Hamas som er skyld i det.\nIsraelerne beskytter sin befolkning med våben, mens Hamas beskytter sine våben med sin befolkning.\nKommentar by Robert R — 1. august 2014 @ 19:22\nMillioner af intolerante fundamentalister masse-indvandrede til et land,\nmyrdede og fordrev den eksisterende befolkning.\n– Og Kim kan slet ikke få armene ned.\nHvad nu hvis det havde været Danmark rabbinere og bankier-zionister havde set sig varme på i slutningen af 1800-tallet?\nNåh, men det er da en lille trøst at selv de liberale internet-superstars nu er begyndt at læse lidt historie.\nKommentar by peter — 1. august 2014 @ 20:10\nDet bliver da spændende at se hvordan islam vil straffe det udækkede kød.\nKommentar by Santor — 1. august 2014 @ 20:35\nEn retarderet udgave af Mette Frederiksen.\nKommentar by Lars B — 1. august 2014 @ 20:37\n@Lars. Morsomt, jeg kan godt se det nu. :)\nKommentar by thatcherite — 1. august 2014 @ 20:39\nHvad vil du så kalde Mette Frederiksen?\nKommentar by bastardo — 1. august 2014 @ 22:04\n@Peter. Har du ikke noget bedre at komme med? Disse floskler er ved at være SLIDTE. Den samme rille de sidste 30-40 år . Den bliver aldrig gammel at snakke om fordrevne. I et kontinent hvor flere hundrede millioner har været fordrevne af interne borgerkrige. Hvor muslimer dagligt slagter andre muslimer i hundredevis.\nDu overdriver også en DEL i dit indlæg. Det er trods alt bare et lille stykke jord på størrelse med Lolland-Falster. Det er ikke fordi at muslimerne ikke har jord nok.\nNå men denne diskussion er taget til hudløshed på nettet.\nDu har sikkert aldrig været i Israel eller kendt nogle jøder. Så ville din empati nok vende sig 180 grader når du ser hvem der er de gode og de onde. Man skal være godt blæst oppe på første sal for at have empati med krigsførende muslimer.\nKommentar by Endnu en vantro — 1. august 2014 @ 22:12\nMama: marion viktoria mirjam bressom\nKommentar by Hanne Jensen — 2. august 2014 @ 00:02\nEndnu en blæst skrigeskinke fra rød front. Nu med nazi hilsen :D\nKommentar by Iznogut — 2. august 2014 @ 00:48\nDet ser ikke ud til at fokuset på lille heilende Samira har lært hende at skrue ned for retorikken:\n“JA! Israeler, pro-israelerne og zionisterne er ONDE mennesker. De er slanger der spiller et humant spil med os muslimer. Men vi skal nok få ram på dem. Den er ved at vende nu. Verden over”\nDet er helt vildt at MSM ikke følger sagen til dørs! Må de røde korthuse snart falde.\nKommentar by Geert — 2. august 2014 @ 00:59\nEr jeg den eneste der ser indavl.. store øjne plus lang ansigt\nKommentar by smølfen — 2. august 2014 @ 01:56\nEr jeg den eneste der synes at det er lidt over stregen at udstille den her tilsyneladende lidt forvirrede kvinde paa den her made?\nJeg er normalt paa din side, Kim, men jeg synes det ville klaede bloggen at holde sig til at afsloere politikere og andre offentligt kendte personer, der gaar over stregen, og saa selvfoelgelig personer, der opfoerer sig voldeligt og truende. Kvinden her er ingen af delene. Lad hende arbejde sine problemer igennem i fred.\nOg naar hun heiler, saa lader det til at vaere med en vis ironisk distance. Hun er altsaa ikke nazist, hende her, blot forvirret.\nKommentar by El Vikingo — 2. august 2014 @ 03:00\nJeg har set den søde Sam Sami Samsens facebookprofil. Jeg har svært ved at forstå den voldsomme uvilje mod hende. Jeg ville hellere rette uviljen mod de mennesker, der manipulerer hende til det absurde jødehad, hun demonstrerer. Umiddelbart fremtræder hun som en ganske almindelig ung kvinde, som gribes følelsesmæssigt af de voldsomme begivenheder i Gaza. Allerhelst vil hun formentlig være en smart ung kvinde, som lever et frit liv i Shariafri Danmark. Hun føler dog, at hun er nødt til at manifestere sig i forhold til nogle mennesker ved f.eks at heile offentligt og skrive helt absurde ting på sin FB side. Ikke rigtigt overbevisende! Ellers var det måske en ide, at hun tog ud og kæmpede for sin overbevisning. Det, vil jeg dog tvivle på, vil ske.\nKommentar by burkaninen — 2. august 2014 @ 03:13\nHun ligner ikke just en der har brug for skønhedsbehandlinger, hvor noget sprøjtes noget und i kroppen – tværtimod. Når det så er sagt, så må det det hun har fået sprøjet ind tydeligvis have skadet de sørgelige rester af hendes hjerne. Utroliget, at en person som kræver tolerance, ikke har den fjerneste ide om hvad tolerance går ud på!\nKommentar by Janus — 2. august 2014 @ 04:54\n[…] os mens vi sov. Videoen var her i forgårs. Det er en længere artikel, men her er afsnittet om den heilende HF-studerende Samira Victoria Beyloun fra Amager. Satans dårlig […]\nPingback by Three Jews Visit Scandinavia « Snaphanen — 2. august 2014 @ 07:11\nHvis jøderne nu pludselig er nazister, hvorfor er det så araberne, der heiler?\nIsraelerne har det i sandhed ikke let. Det er svært at bekæmpe en flok feje hunde, der kryber i ly bag kvinder og børn…\nKommentar by Jern Henrik — 2. august 2014 @ 09:25\nJeg har ikke læst alle jer andres kommentarer, men jeg gentager: Lad os smide denne perkerso, resten af perkerne og alle andre uønskede fremmede ud af vort land. Danmark er vort, danskernes land. Her råder vi og ingen andre\nKommentar by Bevidst — 2. august 2014 @ 10:13\nVi hører ellers kun om, at de muslimske kvinder stormer frem, nærmest overtager det hele. ;-)\nAndre unge kan også bidrage positivt til det, som GUTMENSCHEN ønsker af det fremtidige paradis\nfamilie og venner lavede også ballade på tilhørerpladserne, hvor den 17-åriges søster væltede en stol….\nKommentar by tavsen — 2. august 2014 @ 10:19\nDen Danske elite deltager på første række, ligesom de Romerske Kejsere i Colosseum når de importerede rovdyr skulle angribe og dræbe slaverne, det er spændende at se hvor længe Danskerne vil være tilskuere til de skattebetalte overgreb på den oprindelige befolkning, lidt det samme som Israelerne udsættes for, forbyd islam i Danmark.\nKommentar by emmagad — 2. august 2014 @ 10:35\nHvis Samira drager til Kalifatistan, som Sigwar så udmærket foreslår, vil hun få lidt yderligere skønhedsoperationer, fx afskåret overflødige kønsdele som kønslæber og klitoris (sarkasme anvendt).\nHvilket IS(il) efter sigende har deklameret.\nHerudover vil hun blive behørigt indpakket, så hun ikke behøver yderligere botox osv.\nGætter på, at hendes ægtemand dernede – der formentlig i forvejen har et par koner eller tre – så kan nøjes med at hive op i burkaen, når hun skal føde de obligatoriske 7-8 børn….\nTil gengæld kan hun heile, råbe, huje og jodle, hvilket synes at være arabiske kvinders foretrukne beskæftigelse ud over reproduktion.\nKommentar by Henrik Petersen — 2. august 2014 @ 10:43\nKommentar by Nielsen — 2. august 2014 @ 11:02\nHar hun glemt tørklædet?\nEllers trænger hun da hvis til en genopdragelsesrejse til fx Somalia eller et andet eksotisk område hvor koranskolerne stadig har ledige pladser.\nKommentar by Jernhesten — 2. august 2014 @ 11:04\nHylende morsomt og korrekt.\nHun ligner i høj grad skrigeskinken Mette Frederiksen.\nTak fordi du har givet mig et godt grin.\nKommentar by AK JA — 2. august 2014 @ 11:19\nHF Pestilensen på billedet. Jammen se hendes øjne, de fortæller at hun er stiv af syre, eller indavl, med den karakteristiske Arabertud. :) :)\nKommentar by sindsro — 2. august 2014 @ 11:38\nMon ikke den amerikanske ambassade kan bruge disse oplysninger om dette jødehadende eksemplar :)\nKommentar by Peter Jensen — 2. august 2014 @ 11:58\n-> El Vikingo\nJeg er helt uenig. Du betragter hende som en psykisk syg, men hvis du følger diverse debatter på Facebook, så repræsenterer hun ganske fint den pro-palæstinensiske side af sagen. Havde hun ikke sagt det hun mente, så ville hun ganske givet kunne bruges som velintegreret rollemodel – palæstinenser uden slør med fast arbejde.\nDet sjove af det hele er jo at pigen har dansk mor, og formentligt er født i Danmark. Hvad får en danskfødt halv-araber til at råbe ‘You stole my land’ efter jødiske turister? Videoen giver et sjældent indblik i envejs-integrationen, indoktrineringen og relaterede emner.\nHavde hun været nationalsocialist, ville det være mindre interessant hvad hun hed. Der vil altid være enkeltpersoner der støtter groteske ideologier, men her har vi en hadefuld person som taler om fred og kræver tolerance af andre. Hykleriet er tykt.\nKommentar by Kim Møller — 2. august 2014 @ 13:59\nKim Møller: “Jeg havde lige sagt til kæresten, at der inden længe ville komme en kommentar fra en nationalsocialist, der ikke så gadeheilen overfor jødiske turister, som noget særligt problematisk.”\nTja, jeg synes også at det er i småtingsafdelingen, set i forhold til den chikane almindelige danskere oplever dagligt fra muslimske indvandreres side.\nTil gengæld er der masser af faste kommentatorer på denne blog som ikke mener at det er særlig problematisk at Israelerne myrder mænd, kvinder og børn i flæng vha. moderne masseødelæggelsesvåben, og endda bifalder det.\nHvem er egentlig de rigtige “Nazister” her? Ham der kalder sig “Vidkun Quisling”, eller de mange skribenter som godkender og endda tiljubler massemord indenfor pigtråden af en stor kz-lejr på vegne af et selverklæret Herrefolk?\nKommentar by Balder — 2. august 2014 @ 14:01\nSe min kommentar til El Gringo. Efter min vurdering er den rigtige nationalsocialist, ikke folk der støtter Israels ret til forsvar, men folk som ‘Vidkun Quisling’. Et individ der bruger hagekors i sit navn, og linker til ‘Der Ewige Jude’.\nKommentar by Kim Møller — 2. august 2014 @ 14:50\n@ 5, 7\nBåde palæstinensere og jøder er en dårlig ting.\nMan skulle næsten tro i begge havde glemt, og jeg prædiker ikke; Mogens Camre’s meget nylige udtalelse fra Mosbjerg “alle krige i sidste ende handler om at få adgang til materielle resourcer”\nFor at spille lidt ud:\n1. Jeg er en ikke-ekspansiv nationalist(dvs ikke nationalist)\n2. Men med denne indvandring er vi nødt til at forsvare os selv.\nMan skulle tro folk der har nerver, til at kalde sig selv national-konservativ/patriot. Havde lyst til at forsvare sig selv lidt før de andre mindre blå partier og nedefter? For det ville de konservative/demokraterne og socialisterne(som vi så i Frankrig) eventuelt. Det er bare et spørgsmål om tid og skade… Man skulle tro national-konservative havde en lidt højere grænse for selvmord.\nI Frankrig er skaden så stor at vi snakker flere hundrede års befolkningstilvækst og tab i resourcer er opnået.\nKommentar by intetnavntak — 2. august 2014 @ 18:23\n“1. Jeg er en ikke-ekspansiv nationalist(dvs ikke nationalist)”\ndvs ikke nazist.\nKommentar by intetnavntak — 2. august 2014 @ 18:24\nKim Møller: “Efter min vurdering er den rigtige nationalsocialist, ikke folk der støtter Israels ret til forsvar, men folk som ‘Vidkun Quisling’. Et individ der bruger hagekors i sit navn, og linker til ‘Der Ewige Jude’.”\n“Den rigtige Nationalsocialist” – ja korrekt. Men jeg spurgte hvem der var den virkelige “Nazist”; hvor “Nazist” i anførelsestegn har den betydning som den har i MSN og i zionistiske kredses dvs. mainstream sprogbrug; som noget af det værste og mest umoralske modbydelige ondskabsfulde der findes – uden at det af den grund behøves at have noget at gøre med Nationalsocialister eller Nationalsocialisme. Uriasposten og Trykkefrihedsselskabet har for eksempel fået påklistret etiketten.\nMen på området umoralsk, modbydelig og ondskabsfuld kan “zionazisterne” være meget godt med. Jeg ved ikke om jeg skal grine eller græde når jeg ser folk som erklærer sig som indædte fjender af Nationalsocialismen (her gik jeg ud fra, måske naivt, at det er det tidligere tyske nationalsocialistiske styres forbrydelser og påståede og reelle ideologiske hensigter som var motivet) støtte en ideologi som i praksis lever fint op til de kendte historier om nazisternes barbariske og menneskeforagtende opførsel under Anden Verdenskrig, både de virkelige og de mere fantasifulde.\nDet kan jeg så relativere igen, ved at bemærke at der er mange mennesker, ikke kun Zionisterne og dem som lefler for dem, men mennesker i alle mulige forskellige lejre, som er i stand til at tænke, ytre sig eller handle “nazistisk”; dvs. barbarisk, umenneskeligt, etc. Blandt dem er der formentligt også nogle Nationalsocialister. ;-)\nNår det er sagt, så mener jeg dog at Zionismen og dens tilhængere de seneste mange år har været stærkt førende i menneskefjendtlighed, globalt og internationalt, og på mange forskellige fronter, og ofte på flere sider af fronterne. List, løgn og bedrag og mord til herrefolkets fælles vel er en helt accepteret og faktisk et påskønnet del af bevægelsens rødder og filosofi. Jubelhistorier over deres egen list, bedrag og frækhed findet man allerede i det Gamle Testamente, og siden da i overflod i både fortidige og nutidige ytringer og manifestationer. Ind imellem kalder de det for “chutzpah”.\nDen værste effekt som Zionismen har på visse mennesker er at den tilsyneladende smitter med den moralske blindhed, afstumpethed, virkelighedsfornægtelse og selvovervurdering som kendetegner denne sekt. Der opstår kludder i et vigtigt moralsk regnskab, som igen er vigtigt for identitetsfølelsen og realitetssansen. Det er selvet, kernen af ens eget væsen som bliver antastet når man bliver bidt af den zionistiske bacille.\nKommentar by Balder — 2. august 2014 @ 20:41\nKommentar by der Adler — 2. august 2014 @ 21:40\nRasmus Jarlov har været med til at udbrede kendskabet til Samira Victoria Beyloun på sin Facebook. Det får så af alle medier Ekstra Bladet til at fare i flint over for Rasmus Jarlov.\nKonservativ toppolitiker hænger kvinde ud på Facebook:\nJeg henviser igen til hvad Kim skrev i post 16:\n-Jeg har aldrig set højreradikale i medierne med slørede ansigter\nNu kan vi vidst godt få den udgave af presselogen om venstreorienterede journalister, som værten lovede Arne Ullum, når der kom nogle eksempler.\nKommentar by Geert — 2. august 2014 @ 22:18\nNationalisme er det mest fakta baserede politik der findes. Sandheden er endda vores værktøj, det er kommunismen som bruger løgne… Det troede jeg var vel kendt..\nNazismen op til for nyligt levede sig tilbage til 1940, vi står med nye problemer nu. Det er derfor du ser vækst i nationalisme.\n“umenneskeligt” Dette er et spørgsmål om religion, med mindre du hentyder til en ny race. Hvilket jeg ser som usandsynligt.\nKommentar by intetnavntak — 2. august 2014 @ 22:49\nHun er en skændsel for danskerne, som altid har levet side om side med jøderne… Ingen ufred ingen konflikter og religion….Jeg vil bestemt foretrække at vi havde flere jøder fremfor alle de islamister/muslimer…Men jeg forstår bare ikke hvad hun laver i Danmark, hvorfor er hun ikke nede og støtte sine landsmænd, det burde hun da bestemt gøre, jeg vil gerne betale billetten for hende….Hun er en uvidende og snotforkælet dum muslim…\nKommentar by Ilse Christensen — 3. august 2014 @ 18:52\nBare rolig. Vi syntes også du er ualmindelig afstumpet.\nKommentar by Michael Jensen — 4. august 2014 @ 23:13\nSå er den oprindelige profil tilbage igen – dog som Sam Sami Samsen :)\nKommentar by Samsam — 5. august 2014 @ 19:02\nHvor er Samira egentlig fra? Hun ligner ikke en palæstinenser..\nSynes i øvrigt det er ironisk at moren er medlem af facebook grupper “tal ordentligt”.\nBare synd hun ikke kunne praktisere der eller lære datteren det\nKommentar by ukendt — 19. august 2014 @ 16:48\nI øvrigt boycot Pizzahuset hvor det hele sket og hvor manden bag kassen nægtede at vill involvere sig fordi han allerede sympatiserede med Samira Victoria.\nSynes det helt fint man har forskellige meninger men altså man kan godt ringe efter politi for at sikre kunden er ok. I stedet bliver de truet af tærskehold til at slette alt på mobilen.\nSamira Victoria, kæmp dog dine egne kampe næste gange. I stedet for at afhænge af dine kærester/venner. Du er simpelthen grotesk og en skamplet. Tænk at du kan være fortaler for nazisme. Så er du jo en nazist. Når du heiler og synes at jøder skal tage deres kalot af. Det gjorde hitler også. Hvis du er så modig så book en billet med fly til Gaza og kæmp der. Tør du ikke?\nKommentar by ukendt — 19. august 2014 @ 17:02\nHallooooo er hun blevet politianmeldt, den dumme ko…\nKommentar by Ilse Christensen — 23. august 2014 @ 08:01


Lær de gyldne regler for en første date | DatingBloggen.dk\nHvis du er i tvivl om, hvor du skal invitere en date ud på jeres første date, så kan du her får nogle gode råd.\nEn undersøgelse lavet blandt 2.100 brugere på Dating.dk viser en tydelig enighed blandt kønnene om, hvordan og hvor første date skal foregå. 75% af kvinderne og 60% af mændene foretrækker at mødes på en café eller lignende. Brugerne vil gerne mødes på en neutral grund fremfor at mødes hjemme ved daten. Det overraskende i undersøgelsen er, at kun under 16% af de adspurgte mandelige Dating.dk brugere og 9% af de kvindelige ønsker, at første date skal være på en restaurant og under 2%, at det skal foregå i en biograf. Kvindernes mindst foretrukne første date er i teateret. Kun 0,1% af kvinderne ønsker en teatertur på første date.\nHygge og fysisk tiltrækning\nDet vigtigste ved en god date er, for både mænd og kvinder, at man har hygget sig, og gerne følt sig tiltrukket af hinanden. Overraskende finder flere kvinder den fysiske tiltrækning vigtigere end mænd.\nKan man så tillade sig, at gå midt i en date, hvis man ikke har lyst til at se daten igen? Her er svaret tydeligt: Nej. 75% af begge køn svarer, at man ikke kan tillade sig at gå midt i en date, selvom man ikke vil se den anden person igen. Flere mandlige og kvindelige brugere fra Dating.dk svare, at man af respekt for det modsatte køn skal fuldføre daten lige meget, hvor kedeligt det end kan være.\nHvem skal betale for første date?\nUndersøgelsen viser også, at 60% af mændene mener, at de skal betale for den første date, men ikke alle kvinder er ikke enig i denne tanke. Kun 27% af kvinderne mener, at manden skal betale for første date. Resten af kvinderne mener, at man skal dele regningen på første date. Er du enige i denne tanke eller er det manden/kvinder som skal betale for første date? Skriv din mening i en kommentar herunder\nTagged with date, daten, dating, dating.dk, første date, gyldne regler\nBookmark this article Lær de gyldne regler for en første date\n3 thoughts on “Lær de gyldne regler for en første date”\nJeg mener helt bestemt at den der inviterer skal betale. Uanset om det er manden eller kvinden.\nEn cafe er helt sikkert et godt sted at mødes første gang. Der er noget uforpligtende ved det og man kan aftale at varigheden er en time første gang. Det gør det ikke for langt og giver samtidig mulighed for at mærke om der er basis for mere.\nJeg synes helt sikkert også, at det er mest hyggeligt, at mødes på en cafe første gang.


Praktisk og billig hængekøje 200 x 80 cm I beige\nForside / Butik / Hus Og Have / Hængekøje\nPraktisk og billig hængekøje 200 x 80 cm I beige antal\nPraktisk og billig hængekøje købes nemt her\nVi kender alle sammen til en god måde at slappe af i have, det er at tage en blunder i denne praktisk og billig hængekøje. Denne hængekøje er en stærk udgave der er fremstillet med træreb, som giver den praktisk og billig hængekøje et nostaltisk udseende, samt en god og stabil hængekøje til afslapning.\nGør en god handel her med en praktisk og billig hængekøje\nHvem kender ikke det at lægge i haven fx under et træ i en god og billig hængekøje, og nyde sommeren i fulde drag. Køb her en okay og billig hængekøje. Som nemt kan hænges op i næsten hvad som helst, når det blot er stærkt og kan bære din vægt. Den fylder intet når den ikke er i brug. Køb her en praktisk hængekøje til hele familien, så i kan nyde noget kvalitets tid sammen i haven, når vejret er godt. Køb den nu så du er klar til at hygge med familien i haven. Denne praktisk og billig hængekøje hænges let op i et stativ eller mellem to træer, det gør ikke alverden om der er lidt lange mellem træerne, så skal man blot binde rebene noget højere oppe i træerne. Bære evne ca 120 kg.\nStørrelse: 200 x 80 cm\nVægt (netto): 1,120 kg\nGråt granit fuglebad i 25 cm – Få fugle i haven med et fuglebad\n299DKK – 379DKK\nSort husnummer støbejern kun 89 Kr – 16 cm højt\nBoligindretning med dekoration frø dyrker yoga\n89DKK – 199DKK


Konvertering BPW til APR - File Extension\nFilkonvertering BPW til APR\nHvad vil hjælpe mig til at konvertere filen BPW til APR?\nVed at konvertere filen til en anden filendelse, kan du bruge andre programmer til dens håndtering. Man skal dog huske, at filen BPW efter konvertering til APR kan afvige en smule fra originalen, selvom med et datasystem. De vigtigste oplysninger skal bevares, men hvis Du interesserer dig for, at filen efter konvertering fra BPW til APR var identisk, skal du gå forsigtigt og vælge den relevante app fra listen nedenfor. Den garanterer selvfølgelig ikke at udføre konverteringen 100% i overensstemmelse med dine forventninger, men den vil sikkert hjælpe Dig meget i den. Hvis det trods alt effekten af konvertering af filen BPW til APR ikke opfylder dine forventninger, kan du blot prøve at finde på internettet en anden version af Din fil i formatet BPW, tidligere korrekt konverteret af en anden person til filen APR. Hvis det ikke virker, kan du bruge oplysningerne præsenteres i yderligere del af siden.\nTags: konvertering BPW til APR, hvordan konvertere jeg filen BPW til APR, ændring af endelsen BPW til APR\nProgrammer til konvertering BPW til APR:\nHvis du efter konvertering af filen BPW ikke har opnået den ønskede effekt, kan du prøve at ændre filformatet BPW til noget andet end APR. I vores service vil du endnu finde informationer om følgende konvertering muligheder:\nBPW til ADF,\nDesværre, hvis du efter udførelse af to tidligere beskrevne handlinger (forsøger at finde din fil BPW konverteret af en anden person og forsøger af dens uafhængig konvertering til formatet APR) stadig har et problem med din fil, så løsninger er ikke allerede meget. Du kan igen forsøge at finde og installere en app, der kan åbne filen BPW i dens oprindelige format (uden konvertering til filen APR. En sådan løsning vil være vanskeligt at gennemføre, men det helt sikkert vil give den bedste effekt.


Forhistoriske mennesker krydser Atlanterhavet - HISTORIE - Historie Podcasts - 2021\nForhistoriske mennesker krydser Atlanterhavet\nHieroglyffer af Mi’kmaq\nSkriftsprog findes næsten ikke i indianerkulturer i det omfang, man kun ved, at et enkelt skriftsprog har eksisteret i hele Amerika og Canada. Det eneste sprog tilhører Mi'kmaq - en kultur, der levede langs Atlanterhavskysten - og det tilfældigvis deler et bizart antal ligheder med egyptiske hieroglyffer.\nEn sammenligning af egyptiske og Mi’kmaq hieroglyffer. Kredit: Barry Fell. (Forfatter oplyst)\nI begyndelsen af 1700 -tallet dokumenterede en fransk missionær ved navn Pierre Maillard omhyggeligt hieroglyferne fra Mi’kmaq -kulturen i sin tid i området. Det var dog først i 1970’erne, at professor Barry Fell omhyggeligt væltede over missionærens arbejde og udgav en omfattende side om side af Mi’kmaq-skriften med gamle egyptiske hieroglyffer. Han havde fundet et forbløffende antal ligheder mellem de to former, hvilket fik ham til at antyde, at egypterne må have nået Atlanterhavskysten på et tidspunkt tidligere: da det virkede mere rimeligt end blot at afvise det hele som en svimlende tilfældighed.\nNår man så forskningen, var akademikere enige om, at lighederne var for store til, at det hele simpelthen kunne være et tilfælde. Idet isolationismen stadig var i fuld gang, blev tanken om egyptere, der nåede Amerika, afskrevet som useriøs. I stedet blev der udtænkt en alternativ forklaring: Den franske missionær må have fundet på det hele. Denne nye teori, der er den eneste forklaring, der passer til konventionel historie, antager, at Maillard udtænkte hele skrivesystemet, for at Mi’kmaq kunne registrere kristendommens lære.\nHvorfor han ville bruge hieroglyffer - skrivningen af en hedensk kultur - i stedet for sin egen indfødte skrift er forvirrende. Alligevel bliver teorien endnu mere absurd, når man husker, at hieroglyffer først blev oversat i det næste århundrede. Så hvordan lykkedes det ham at matche så mange af symbolerne og begreberne?\nYderligere eksempler på lignende egyptiske og Mi'kmaq -hieroglyffer. Kredit: Barry Fell. (Forfatter oplyst)\nØverste billede: San Lorenzo Colossal Head 1, Olmec -kultur, Museo de Antropología de Xalapa , Mexico. ( CC BY-SA 3.0 )\nForhistoriske mennesker krydser Atlanterhavet - HISTORIE\n(CNN) - Det er en opdagelse, der kan omskrive historien om det sydøstlige USA. Stenværktøjer og mastodontknogler fundet i bunden af en flod i Florida peger på mennesker, der bor i regionen 14.550 år siden. Det er mere end 1.500 år tidligere end tidligere antaget, siger forskere.\n"Dette er en stor ting," sagde Jessi Halligan, en af undersøgelsens forfattere og assisterende professor i antropologi ved Florida State University.\n"Det er ret spændende. Vi troede, vi kendte svarene på, hvordan og hvornår vi kom hertil, men nu ændrer historien sig." Fundet på Aucilla -floden blev rapporteret fredag af tidsskriftet Science Advances. Her er nogle af detaljerne:\nSlagtede knogler, knive\nDen fireårige undersøgelse omfattede at sende dykkere til Page-Ladson-stedet, et dybt hul 30 fod under vandet i Aucilla-floden, sagde forskere. Der udgravede dykkere artefakter såsom slagte knogler fra uddøde dyr, en mastodontænder og en biface, som er et knivfragment med skarpe kanter.\n￼ Dykkere udgravede knogler og værktøjer fra Page-Ladson, som er 30 fod under vandet i Aucilla-floden. "På Page-Ladson, jæger-samlere, muligvis ledsaget af hunde, slagter eller rensede en mastodontkadaver ved synkehulets kant ved siden af en lille dam for omkring 14.550 år siden," sagde forfatterne i Science Advances.\nDet, der engang var en dam, blev begravet under det grumsede vand af en række årsager, herunder århundreders civilisation, stigende havniveau og lag af sediment. "Disse mennesker havde med succes tilpasset sig deres miljø, de vidste, hvor de kunne finde ferskvand, vildt, planter, råvarer til fremstilling af værktøjer og andre kritiske ressourcer til overlevelse." Forskerne brugte radiocarbon dating teknikker til at finde ud af, hvor gamle artefakterne er.\nAaaah! Hvad med Clovis?\nIndtil det tidspunkt havde forskere troet, at Clovis -folket var blandt de første indbyggere i Amerika for omkring 13.000 år siden, ifølge undersøgelsen. Page-Ladson er det første sted før Clovis, der er dokumenteret i den sydøstlige del af Nordamerika, hedder det. "De nye opdagelser ved Page-Ladson viser, at mennesker boede i Gulf Coast-området meget tidligere end antaget," sagde Michael R. Waters, direktør for Texas A & M's center for undersøgelsen af de første amerikanere. Waters var en af undersøgelsens hovedforfattere.\nI 1980'erne havde andre forskere hentet flere stenværktøjer og en mastodontænder fra stedet, men deres opdagelse gav ikke meget nyt. Halligan og hendes kolleger vendte tilbage til stedet i 2012 og udvidede den tidligere forskning og arkæologiske fund. I et af tilfældene havde en mastodontænder, der blev genoprettet tidligere, dybe riller. De konkluderede, at rillerne blev lavet af mennesker under brosdens ekstraktion.\nNu. flere opdagelser, der er blevet undertrykt på grund af politisering af "indianerne kom fra Asien" -teorien. Enter - de europæiske SOLUTREANS!\nKammusling fiskere netto historiske artefakter\nVelsmagende dybhavs-jakobsmuslinger kan lide at grave sig dybt i havbunden. Fiskerne pløjer og trawler havbunden langt ud for kysten og trækker tusindvis af kammuslinger ad gangen i deres net. Nogle gange finder de også andre ting.\nI 1971 en kammusling båd, den Cinmar, fiskede 60 miles øst for Virginia -kappen, i 240 fod vand, da de trak en del af kæben op fra en gammel mastodont - en stor uddød elefant fra sidste istid. Sammen med denne fangst fandt de også et underligt stenspyd, der lignede de berømte Clovis -punkter fra 13.000 år siden.\nOmrådet, hvor disse artefakter blev fundet, var engang tørt land. I løbet af den sidste istid var verdenshavene meget lavere. Meget af deres vand var lukket inde i enorme gletsjere, der dækkede de nordlige breddegrader. Knoglerne og spydet var sandsynligvis rester af forhistorisk jagt af nogle af de tidligste indbyggere i Nordamerika. Men der kom endnu flere overraskelser.\nKuldatering af mastodontknoglen indikerede, at den var 22.760 år gammel. Forskere undersøgte også bladet. Det var ikke blevet glattet af bølgefunktion eller tumbling. De konkluderede, at bladet ikke var skubbet ud på havet, men var blevet begravet, hvor Cinmar fandt det.\nKemisk analyse af spydpunktet viste, at det stammer fra flint i et område, der nu er Frankrig! Analyse af den måde, den blev lavet på, viste, at det slet ikke var et Clovis -punkt, men et håndlavet punkt lavet af europæiske mennesker kendt som Solutreans.\nDe første mennesker kom ind i Nordamerika fra Vesteuropa - ikke Asien\n[Over:] Kystlinjerne på kontinenterne var meget forskellige på højden af den sidste istid. Det var dengang, at mystiske europæere fra stenalderen kendt som Solutreans padlede langs en iskappe, der stak ind i Nordatlanten. De levede som inuitter og høstede sæler og havfugle.\nDe fleste arkæologiske beviser for Solutreans indikerer, at de stammer fra det, der nu er Spanien, Portugal og det sydlige Frankrig [ EN ] begyndte for omkring 25.000 år siden. Der er ikke fundet skeletter, så der er ikke noget DNA tilgængeligt til undersøgelse.\nSolutreanerne havde en karakteristisk måde at lave deres stenblade på, og den samme dygtighed og teknologi er blevet fundet på mange arkæologiske steder langs Nordamerikas østkyst [ B og C ].\nStenværktøjer genoprettet fra to andre midtatlantiske steder-Cactus Hills, Va., 45 miles syd for Richmond og Meadowcroft Rockshelter i det sydlige Pennsylvania-dateres til mindst 16.000 år siden. Disse værktøjer ligner også stærkt Solutrean -blade, der findes i Europa.\nSolutreanerne spredte sig til sidst over Nordamerika og bar deres karakteristiske blade med sig og fødte den senere Clovis -kultur, der opstod for omkring 13.000 år siden. Clovis får sit navn fra Clovis, New Mexico, hvor det første sådant blad blev opdaget.\nGamle paradigmer dør langsomt\nIndtil for ganske nylig havde den dominerende teori om menneskelig migration til Nordamerika asiater, der krydsede Beringstrædet [ F ] til Alaska og kommer gennem en smal isfri korridor [ E ], der gav adgang til Central Plains. Det skulle være sket for omkring 15.000 år siden. Et stort arkæologisk sted, der blev brugt til at understøtte den asiatiske "første" migration, var Dyuktai-kulturen i Ushki, Sibirien, men dette websted er for nylig blevet dateret til en meget yngre 10.000 år gammel. På trods af de meget ældre datoer for Solutreans i det østlige Nordamerika, fortsætter mange antropologer med at holde fast i Beringia -ideen.\nDet er uundgåeligt, at disse gamle ideer vil vige for den solutreanske hypotese. Jeg vil give nogle af grundene i denne artikel, herunder nogle nye opdagelser i Nevada [ D ] og også:\nBevis for knapping (stenværktøjsfremstilling) teknikker\nBevis for DNA -markører\nBevis for isstrømningsdata\nBevis for kulturelle data\nJeg tror, du vil se, at det er på tide at omskrive historien og give æren til Solutreans, ikke kun for Clovis-kulturen, men for paleo-indianerne i Nordamerika.\nBevis for stenværktøjsteknikker\nPå trods af arkæologers og andre forskeres bedste indsats har den sibiriske arkæologiske rekord endnu ikke givet overbevisende beviser for at forbinde de første amerikanske bosættere med Sibirien. En af måderne at etablere en sådan forbindelse ville være at finde beviser i Sibirien for Clovis -punkterne, der findes på de fleste tidlige amerikanske steder.\nUdgravning på Dyuktai Cave -stedet i det nordøstlige Sibirien afslørede en samling, der omfattede stenspydspunkter svarende til Clovis -punkter [ EN ], samt små stenværktøjer kendt som mikroblade [ D ], og resterne af stor mammut og moskusokse. En række lignende steder blev senere fundet i regionen, og nogle arkæologer har antydet, at det var folkene i Dyuktai -kulturen, der krydsede Bering Land Bridge og bosatte Amerika.\nEn anden forskel i asiatiske v. Europæiske klinger ved, at både Solutrean og Clovis er tofasede, hvilket betyder, at hver side var helt flaget. I asiatiske blade er fløjten (dvs. en flager eller udtyndet zone ved basen for at rumme fastgørelse til et skaft) fraværende og flager normalt mere på den ene side end den anden. Selvom fløjten er dramatisk på Clovis -punkter, har Solutrean -point en mere subtil udtynding ved basen.\nSelvom både Dyuktai- og Clovis-stederne viser tegn på storvildtjagt, er der betydelige forskelle mellem dem. Dyuktai -punkterne viser f.eks. Ikke den karakteristiske Clovis "fløjte" [ B ]. Desuden findes mikrobladeværktøjerne (dvs. flere skarpe stenstykker blev lagt i rillede knogler), som er almindelige på Dyuktai -stederne, ikke på tidlige arkæologiske steder i Amerika. Som vi sagde tidligere, er Dyuktai -stedet også meget yngre end Clovis.\nSom at skære diamanter\nStenværktøjer kan virke primitive i nutidens verden, men før opfindelsen af metallurgi og elektricitet var disse artefakter deres tids højteknologiske. Brug af disse skarpe instrumenter til jagt og skæring var afgørende for menneskelig overlevelse. Designene skulle udvikle sig til at være pålidelige og yderst effektive. Når først et bestemt design eller produktionsteknik var perfektioneret, blev det kopieret af håndværkere og værktøjsmagere i den pågældende kultur.\nArkæologer og antropologer har brugt år på at undersøge stenknivene og spydspidserne i forskellige gamle kulturer. De har set på alle detaljer - hvert trin - involveret i at forme en ru sten til et strømlinet spydpunkt. Mange har ligesom Dennis Stanford og Bruce Bradley  endda forsøgt at kopiere produktionen af stenpunkter fra steder rundt om i verden.\nDet er afgørende at finde den rigtige stentype. Flint, kvarts og jaspis blev værdsat for deres styrke og afskalningsevner. Forskellige teknikker blev brugt til at fjerne flager og forme stenene. Nogle gange blev stenen slået med en anden sten og andre gange krævede teknikken et blødere redskab, såsom en gevirben og lige det rigtige tryk for omhyggeligt at revne og fjerne flager fra overfladen eller kanten af et stenpunkt.\nVed at forstå de forskellige teknikker, der bruges af forskellige kulturer, fastslog de, at Clovis og ældre Solutreans havde udviklet noget særligt - kaldet "over flager" - hvor en stor flage blev fjernet sideværts hen over punktet i stedet for mange mindre flager. Dette var en farlig teknik, hvis den ikke blev udført med en høj grad af dygtighed. Et forkert træk eller for meget pres, og kniven eller spydspidsen ville blive ødelagt.\nDet var denne færdighed, de så udstillet af Solutreans, og senere Clovis -kulturen, der overbeviste dem om en forfædres forbindelse. Ingen sådan teknik vises i stenpunkter fra Sibirien.\nNår du først har lavet forbindelsen mellem Clovis -artefakter og Solutreans, giver fordelingen af Clovis i øst perfekt mening. Oprindelsen af de tidligste indbyggere i Nordamerika kom ikke fra Nordvest - de kom fra Europa ved hjælp af den nordatlantiske indlandsis og flyttede vestover på kontinentet.\nKortet [over] antyder også, at de foretrak at bo tæt på floder, måske vildtets foretrukne beboelse. Kortet antyder også, at Clovis-migration tog dem nordpå gennem den isfrie korridor, selvom der kun er fundet få artefakter der.\nNogle fordærvede arkæologer har benægtet Clovis 'østlige oprindelse og hævdet, at de stammer fra Vesten, vandrede syd til Mellemamerika, hvor de krydsede til østkysten og flyttede nordpå. Denne komplicerede migration bruges til at forklare de mange Clovis -artefakter, der findes i øst. Deres beviser for dette er et nyligt fund af Clovis -punkter i Alaska. Men kritikere påpeger, at datoerne for disse punkter er omkring 12.000 år siden - godt efter Clovis 'ankomst til det vestlige kontinent. [kilde]\nDet er vigtigt at huske, at tilhængerne af Clovis/Solutrean -hypotesen ikke benægter, at der tidligere har fundet en betydelig migration til Amerika fra Asien sted. Det er muligt, at kontinentet var beboet af mennesker titusinder af år, før begge grupper var i Nordamerika. Det, vi diskuterer her, er migration af en kultur med historiske træk som værktøjsfremstilling, jagtmønstre og formodentlig et fælles sprog og social organisation. Vi kan kun opdage denne form for enestående befolkning, hvis der findes konsekvent bevis for disse kulturelle træk.\nHelt sikkert overvandt migration fra Asien til sidst Solutreans og efterfølgende Clovis -kultur. Udvikling af stenværktøj ændrede sig, efterhånden som mastodonter blev erstattet af mindre spil. Konkurrerende stammer kan have udslettet hinanden, da vi har set sådan vold i Kennewick -mandens rester. [kilde]\nMed vilje begravet tidskapsler\nDe fleste fund, der involverede gemme af Clovis -artefakter, blev bevidst begravet med knivene omhyggeligt stablet sammen og placeret i en lodret justering for at undgå at blive knust. Årsagen til disse begravelser er uklar, men kan have været for sikker opbevaring og genbrug af jægere, når deres levering af knive eller stenene til at gøre dem blev knappe.\nArkæologer har også fundet kæmpe Clovis -blade, der er for store til jagt og fremstår mere dekorative end utilitaristiske. Var disse udvidede undervisningsværktøjer til at hjælpe fremtidige håndværkere? Eller måske havde de en religiøs eller totem betydning? Vi ved det bare ikke.\nUdover stenblade er der på nogle steder fundet kroge og synåle fremstillet af ben. Det menes, at Solutreans og senere Clovis -kulturer må have været dygtige til at lave varmt og holdbart tøj fra dyreskind for at overleve det kolde klima.\nDette introducerer en anden interessant hypotese. Inuitterne i alaska gør havværdige både fra dyreskind. Det er bestemt muligt, at Solutreans, der havde styr på syningen af dyrehud, kunne have gjort det samme tusinder af år tidligere.\nNÆSTE - DNA -bevis, der forbinder amerikanske indianere med europæere\n Dennis J. Stanford og Bruce A. Bradley, TIL ATLANTISK IS: Oprindelsen til Amerikas Clovis -kultur, University of California Press, 2012, ISBN 978-0-520-22783-5 (tilgængelig fra amazon.com)\nLidt vidste Domingo "Buzzy" Ybargoitia, at ved at bore en brønd for at bringe vand til sine får, ville han ændre den måde, vi ser på menneskers historie i den nye verden.\n"Mine piger har brug for at drikke, det var alt, hvad jeg tænkte på. Det bliver mægtigt tørt her til sidst på sommeren. Jeg ved ikke, hvad der foregår, men jeg ved, at min granpoppa aldrig havde problemer med at holde sin flok vandet, og min pop gjorde det heller ikke. Men jeg har måttet laste den ind fra Marsing, når den bliver rigtig varm. "\nYbargoitia administrerer sin families fåreoperation i Idahos ensomme Owyhee -bjerge, en times kørsel over hårde veje fra den lille Oregon -landsby Jordan Valley. For to år siden i april, kom han med en borentreprenør fra Nampa for at installere en pålidelig brønd. Det var hård boring, indtil de kom igennem de tætte kalkaflejringer eller caliche, der ligger til grund for så meget af dette fjerntliggende sydvestlige hjørne af Idaho.\n"Et par gange var jeg bange for, at de drenge ville give op," siger Ybargoitia. "De ville trække deres bid ud af skaftet og bare ryste på hovedet, da de så, hvor tyk det blev."\nPå boremorandens anden morgen fandt de en forbløffende overraskelse. Hullet var under calichen, ned til omkring 26 fod, da Ted Burquart fra boremanden trak det, der så ud til at være en barnedukke, fra mudderet og sandet, der ophobede sig ved siden af hullet.\n"Først troede jeg bare, at det bare var en af de Troll -dukker, du ser hænge fra bakspejle," forklarede Burquart. "Jeg tørrede råvaren af og tog et bedre kig på den. Den blev pisket ud af klippen, jeg kunne fortælle så meget. Og det, jeg troede var skørt Trollhår, alt fladt ud, var virkelig en sjov lille kasket. Ligesom en baret, måske . "\nYbargoitia vidste med det samme, hvad det var. Som ung havde han brugt for mange år sammen med Oinkari-folkedanserne i Boise til ikke at genkende en traditionel baskisk txapela, selvom den var lille nok til at toppe en fem-tommer-figur. Han stoppede boringen og sigtede gennem pælene med fingrene og spekulerede på, hvad der ellers kunne have været bragt frem. Inden for få minutter havde han fundet flere knive, flækket til en barbermaskinkant på begge sider, der var fra 9 til 20 centimeter lange. Hver enkelt havde et hak, i hvilket der kunne sættes et spydaksel. Han fandt også et lille, delvist spist og mumificeret fårelår, der blev pælket på et næsten forstenet pilespyd.\n"Dengang kendte jeg ikke et Clovis -punkt fra en Buck -kniv, men jeg kender helt sikkert et lammekebab, når jeg ser en."\nHan var også relativt sikker på, at alle disse genstande - især den primitive figur - var meget usædvanlige, der kom så langt under overfladen. Ybargoitia sendte boremanden hjem, samlede alt, hvad han havde fundet i sin madkasse, og ringede til Treasure Valley Community College i Ontario, Oregon. Han blev henvist til Kulturantropologisk afdeling.\n"Da Buzzy viste mig disse ting, faldt jeg omtrent ud af min stol," sagde Dr. Benton Schrall, afdelingslederen. "Nordamerikanske artefakter er ikke ligefrem mit område. Alligevel genkendte jeg straks, at han var faldet over noget meget væsentligt."\nDen eftermiddag sendte Dr. Schrall en e-mail til en kollega ved Washington State University i Pullman, som satte ham i kontakt med Dr. Lawrence Riggs, formanden for WSU's arkæologiske afdeling. Schrall sagde: "Da jeg for Larry beskrev, hvad jeg havde, lige på mit skrivebord, var det første, der kom ud af hans mund: 'Uanset hvad du gør, så fortæl ingen indianere om det!' Jeg tror, han blev brændt ret dårligt på den Kennewick Man -aftale. "\nMed to af sine lyseste gradstuderende på slæb kørte Dr. Riggs til Ontario den næste dag. Så snart han så artefakterne, vidste han nøjagtigt, hvad han ville gøre de næste mange somre. "Clovis peger i Idaho? Og fra 7 meter ned! Alene det er en arkæologs drøm, uden selv at overveje totemfiguren."\nRiggs var bange for at lade denne figur ude af syne og barberede en tynd prøve fra bunden af den lille fod og sendte den til Le Duchamp Laboratoire i Lyons, Frankrig, en af verdens førende inden for intra-spektral sammenlignende analyse. Derefter brugte han de næste seks uger på at organisere, hvad der ville blive den største - og mest skjulte - arkæologiske udgravning i Idahos historie. Selv Ybargoitia blev svoret til tavshedspligt.\n"Larry Riggs fik mig til at underskrive et papir, der sagde, at så længe jeg ikke fortalte andre om, hvad jeg havde fundet, ville hans universitet betale regningen for en anden brønd. Han kom ned i forårsferien sammen med en ni-sæder varevogn fuld af studerende, og de satte et cyklonhegn op omkring det sted og satte et telt over hullet. Det dræbte mig, at jeg ikke kunne fortælle det til nogen. Det var som at komme til at være i en film eller noget, kun jeg kunne ikke lad ikke engang mine venner vide, at jeg var med. "\nUdgravningen begyndte efter semesteret sluttede den 21. maj 2005, og ved Labor Day i det år havde Dr. Riggs bekræftet, hvad hans instinkter havde fortalt ham, siden han første gang så figuren. Le Duchamp -laboratoriet sendte ham deres analyse af prøven i begyndelsen af juli. De havde testet prøven tre gange, og for yderligere bekræftelse havde de sendt en portion til et andet uafhængigt laboratorium i Quebec for at verificere deres fund. Der kunne ikke være nogen fejl: Prøven stammer fra en unik fedtsten, der kun findes i en region i det nordlige Spanien på de sydlige skråninger af Pyrenæerne.\nDet tog 10 uger med ulidelig detaljeret jordfjernelse for teamet at komme ned så langt som borekronen havde nået, men på lige under 8 meters dybde - kom efterforskerne på tværs af et lag sod og trækul, der angiver resterne af et gammelt lejrbål. Inden for en radius af 5 meter fra denne brandgrav afdækkede de et dusin flere spydspidser-sofistikerede Clovis-punkter alle sammen-de gnavede knogler fra flere tilsyneladende tamfår, en strimlet rest af, hvad der syntes at være en lædersuksæk (en bota) og et menneskeligt kranium.\nVed sommerens afslutning havde Dr. Men mest forbløffende var det niveau, på hvilket dette bevismateriale var fundet. De geologiske lag, hvor emnerne lå, stammer fra en meget snæver (og lidt forstået) tidsramme kendt som den protoalolitiske, hvilket indikerer, at mennesker havde sat deres fodaftryk på den nye verden 40.000 år, før nogen tidligere havde troet muligt.\nEndnu mere betydningsfuld var de "associative implicatory collateral trace", som de kaldes inden for paleoantropologi, hvilket indebar, at uanset hvor disse mennesker kom fra, tog de deres får med sig.\nForskere foreslår, at tidlige mennesker forlod Afrika i små grupper for 120.000 år siden\nDisse tidlige bevægelser blev efterfulgt af en stor bølge for omkring 60.000 år siden\nVores forfædre blandede sig med neandertalere og andre menneskelignende arter\nForskere kom til deres konklusioner som en del af en gennemgang af nyere forskning i menneskelig migration over Asien\nUdgivet: 19:00 BST, 7. december 2017 | Opdateret: 14:49 BST, 8. december 2017\nDatoen, hvor de første mennesker migrerede fra Afrika, er blevet skubbet 60.000 år tilbage af forskere.\nForskere antyder, at tidlige mennesker begyndte at krydse til Eurasien allerede for 120.000 år siden.\nDen traditionelle 'Out of Africa' -model antyder, at moderne mennesker udviklede sig i Afrika og derefter forlod i en enkelt bølge for omkring 60.000 år siden.\nMen fremskridt inden for DNA -test og andre fossile analyseteknikker viser, at mennesker faktisk ankom til Asien meget tidligere end tidligere antaget, ifølge en gennemgang af nyere forskning.\nUndersøgelsen hævder også, at migranter spredt over Eurasien i et antal bølger over titusinder af år, hvor de blandede sig med deres menneskelignende fætre undervejs.\nForskere antyder, at tidlige mennesker begyndte at krydse til Eurasien allerede for 120.000 år siden. Afbilledet er et kort over steder og migrationsveje taget af moderne mennesker spredt over Asien ifølge fund fra en ny undersøgelse\nHvornår forlod mennesker mennesker Afrika?\nForskerne gennemgik en oversvømmelse af nye tidlige menneskelige opdagelser, der er rapporteret fra Asien i løbet af de sidste ti år.\nHomo sapiens nåede fjerne dele af det asiatiske kontinent samt nær Oceanien, meget tidligere end tidligere antaget, viser de seneste fund.\nF.eks. Er H. sapiens -rester fundet på flere steder i det sydlige og centrale Kina, der er dateret til mellem 70.000 og 120.000 år siden.\nBaseret på disse undersøgelser kunne mennesker ikke være kommet i en enkelt bølge fra Afrika for 60.000 år siden, fandt undersøgelsen.\nI stedet blev flere, mindre bevægelser af mennesker ud af Afrika, der begyndte for 120.000 år siden, efterfulgt af en større migration for 60.000 år siden.\nForskerne fra Max Planck Institute for Science of Human History i Jena, Tyskland, gennemgik forskning om tidlig menneskelig migration, der strækker sig over det sidste årti.\nNylige fund viser, at 'Out of Africa' -teorien ikke fortæller hele vores forfædres historie, fandt undersøgelsen.\nDet meste af vores DNA består af denne sidstnævnte gruppe, men de tidligere migrationer, også kendt som 'spredning', er stadig tydelige.\nDette forklarer nylige undersøgelser, der fandt ud af, at alle moderne ikke-afrikanske befolkninger forgrenede sig fra en enkelt gruppe i Afrika for omkring 60.000 år siden.\n'De første spredninger ud af Afrika før for 60.000 år siden var sandsynligvis af små grupper af finsnittere, og i det mindste nogle af disse tidlige spredninger efterlod lavt niveau genetiske spor i moderne menneskelige befolkninger,' siger studieforfatter professor Michael Petraglia.\nAt krydse Atlanterhavet: Dengang og nu\nEleverne bruger et kort til at sammenligne og kontrastere transatlantiske rejser i kolonitiden og i dag, herunder ændringer i rejsetid og komfort.\nGeografi, menneskelig geografi, fysisk geografi\n1. Introducer begreberne havrejser og havkrydsninger.\nSpørge: Hvorfor vil folk gerne rejse hele vejen over havet? Få elevernes svar, f.eks. At besøge familie og venner for at udforske nye steder på ferie for at handle varer og flytte eller genbosætte. Angiv dem på tavlen. Opmuntre eleverne til at tænke over, hvorfor folk vil flytte fra den ene side af havet til den anden og bosætte sig. Bed eleverne om at forestille sig, at de vil tage en tur over Atlanterhavet. Spørge: Hvilken transport kan du tage for at krydse havet? (fly, båd)\n2. Diskuter forskellene mellem havkrydsninger for flere hundrede år siden og i dag.\nForklar for eleverne, at mennesker for flere hundrede år siden ofte krydsede Atlanterhavet for at udforske nye steder og flytte fra et sted til et andet. De rejste på sejlskibe. Fortæl eleverne, at folk, der rejste fra Europa til Nordamerika i kolonitiden 1600-1799, stod over for en lang, farlig rejse. De blev ofte syge og døde endda mens de foretog overfarten. Spørge: Hvorfor gør den samme rejse i dag meget hurtigere og lettere? Hent fra studerende, at skibe ikke længere er afhængige af vind, og at fly nu er den hurtigste måde at foretage den samme rejse.\n3. Distribuer kopier af regnearket Crossing the Atlantic.\nSpørg eleverne, om de ved, hvad den store vandmængde er i midten af kortet. Læs derefter dets etiket højt: Atlanterhavet. Påpeg, at landmassen på højre (øst) side af kortet er Europas kontinent, og landet til venstre (vest) er Nordamerika. Bed eleverne om at påpege, hvor de bor på dette kort. Næste, påpeg Amsterdam på kortet. Forklar for eleverne, at dette er en by i Europa, hvor mange fly og både forlader at rejse over havet - både i dag og i kolonitiden. Påpeg New York City på kortet. Forklar, at dette er en populær destination for fly og både, der rejser over Atlanterhavet. Opmuntre eleverne til at bruge en lineal og skalaen på kortet til at måle afstanden mellem Amsterdam og New York City. Endelig peg på ikonerne på kortet, der viser tre forskellige transportformer, der bruges til at rejse over Atlanterhavet. Fortæl eleverne, at flyet og det moderne skib bruges til havoverfarter i dag, og sejlskibet var en populær transportform for krydsning af havet for flere hundrede år siden. Forklar, at eleverne vil bruge kortet til at sammenligne rejser foretaget på et kolonialskib, et moderne skib og et fly.\n4. Sammenlign den tid, det tager at krydse Atlanterhavet med skib og fly.\nBed eleverne om at vurdere, hvor lang tid det kan tage at sejle et skib over Atlanterhavet. Spørge: Ville det tage en time, en dag, en uge eller længere? Fortæl eleverne, at Henry Hudson var en europæisk opdagelsesrejsende, der rejste over Atlanterhavet i kolonitiden. Det tog Hudson mere end to måneder at sejle fra Amsterdam til New York City på sit sejlskib, the Halvmåne. En moderne ocean liner, såsom Queen Mary 2, tager turen fra Europa på syv dage. Med fly er turen mindre end en 8-timers flyvning. Kig på en kalender, og markér antallet af uger, dage og timer for hver rejse ved at bruge en markør med forskellige farver for hvert tidsforbrug. Hjælp eleverne med at skrive tid for hver transportform på deres regneark. Vælg derefter en afrejsedato, og lad eleverne tælle, hvor mange dage rejsen vil tage for hver af de forskellige transportformer. Lad eleverne tilføje dette nummer til deres kort.\n5. Få en diskussion i hele klassen om at krydse Atlanterhavet, dengang og nu.\nHar en diskussion i hele klassen. Spørge:\nHvis de to både og flyet var i et kapløb, hvilket ville vinde? Hvilket ville komme på andenpladsen? Hvilken ville slutte sidst? Lad eleverne nummerere hver af de tre transportformer på deres regneark, hvor 1 er den hurtigste og 3 den langsomste. (1-fly 2-moderne ocean liner 3-sejlskib)\nHvordan var Halvmåne drevet? (Vind fyldte sejlene, som flyttede skibet over havet.)\nHvad kan der ske, hvis der ikke var vind? (Skibet ville bremse eller endda stoppe.)\nHvorfor rejser moderne skibe meget hurtigere end koloniale? (Moderne skibe har kraftfulde motorer, der hjælper dem med at bevæge sig meget hurtigere, de er ikke afhængige af vind.)\nHvorfor er fly i stand til at krydse havet så hurtigt? (De rejser meget hurtigere gennem luften, end skibe rejser på vand.)\nBed eleverne om at tænke over, hvad de har lært, og angiv mundtligt ting, der påvirker, hvor lang tid en rejse over havet kan tage. Elevernes ideer bør med deres egne ord omfatte den afstand, der skal tilbagelægges, transporttypen, hvordan et fartøj drives, vejret og hvor moderne transportmetoden er.\nUdvidelse af læringen\nBed eleverne om at forestille sig, at de skal pakke til en rejse over Atlanterhavet. De kan rejse med kolonialt sejlskib, moderne skib eller fly. Få dem til at tegne et billede af de ting, de skal medbringe til hver type rejse. Lad eleverne dele deres tegninger og sammenligne emner, der ville være nødvendige for hver af transportformerne.\nThere used to be a type of elephant called Palaeoloxodon that could have rested its chin on the head of a modern African elephant. There was a hornless rhino called Paraceratherium, which was at least 10 times heavier than living rhinos. There was once a giant wombat that could have looked you level in the eye, a ground sloth the size of an elephant, a short-faced bear that would have loomed over a grizzly, and car-sized armadillos with maces on their tails. After most of the dinosaurs went extinct at the end of the Cretaceous period, 66 million years ago, mammals took over as the largest creatures on land—and they became virkelig big.\nWhen hominins like Neanderthals, Denisovans, and modern humans spread through Europe and Asia, the average mass of mammals there halved. Hvornår Homo sapiens later entered Australia, the mammals there became 10 times smaller on average. And when they finally entered the Americas, with effective long-range weapons in hand, they downsized the mammals there to an even steeper degree. By around 15,000 years ago, the average mass of North America’s mammals had fallen from 216 pounds to just 17.\nBut “it’s not a slam dunk that humans are responsible for the entire [megafaunal] extinction,” says Jessica Theodor from the University of Calgary. As other studies have shown, it can be hard to parse out the effects of human hunting, climate change, and the big changes that ecosystems undergo when big mammals start to disappear. All of these things often occurred simultaneously, and compounded each other. Still, as Kaitlin Maguire from the Orma J. Smith Museum of Natural History puts it, “while it’s thought that the megafaunal extinctions were a result of a one-two punch from shifting climate and human influences, this work demonstrates that the human punch was stærk.”\nSe videoen: Čo keby sme sa rozhodli postaviť znovu Cheopsovu pyramídu? 2019 (November 2021).\nPlaner om Junkers Ju 87D\nForbløffende Zapotec -ruiner og udskæringer fundet i Mexico\nCopyright 2021 \_ Forhistoriske mennesker krydser Atlanterhavet...


'Flåden': Ind under huden på et stykke danmarkshistorie • POV\nKultur·Historie | Læsetid 6 min.\nRasmus Friis Effersøe\t 09.04.2021\nBØGER // ANMELDELSE – Jakob Seerups bog Flåden bringer dig ind i 1700-tallets hektiske liv under både forberedelsen og gennemførelsen af et togt med den danske orlogsflåde. Den har fascinerede skildringer fra den unge søkadet Peter Schiønnings dagbøger. Men bogens forsøg på at perspektivere til nutidens møde mellem Vesten og den islamiske verden virker en smule forceret.\nI serien ”100 Danmarkshistorier” fra Aarhus Universitetsforlag er man nået til 43. bind i den række, der over 8 år udkommer med et månedligt bind à 100 sider. Og med Jakob Seerup – nuværende museumsinspektør på Bornholms Museum og tidligere mangeårig inspektør på Orlogsmuseet i København – som forfatter, er man i gode hænder. Seerup har skrevet ph.d. om 1700-tallets danske flådehistorie, og denne er også fokus i bogen.\nDet handler om enevældens København og den fuldstændig dominerende rolle, søfarten og flåden havde beskæftigelsesmæssigt og kulturelt. Den danske flåde var verdens femte eller sjette største og flådeværftet på Holmen landets største arbejdsplads. Der var stor festivitas, når et nyt skib stod færdigbygget, og mange maritime udtryk er gået over i nutidens hverdagssprog, hvad enten det gælder ”at få en opsang”, ”at noget er på bedding” eller ”at noget løber af stablen”.\nBogens fokus er derfor også kærkomment, da vi simpelthen kommer ind under huden på flådens kultur\nSeerup nævner, hvordan forskningen om flåden i mange år var karakteriseret af en patriotisk dyrkelse af de store søhelte og søslag. Christian den 4. på Kolberger Heide, Niels Juel i Skånske Krig og Tordenskjold i Store Nordiske Krig. Faren ved denne traditionelle form for historie er, at det enkelte menneske bliver glemt, og soldaterne derfor blot bliver numre i rækken af døde og sårede i de enkelte slag. Bogens fokus er derfor også kærkomment, da vi simpelthen kommer ind under huden på flådens kultur.\nVi kommer med på rejsen\nDen 22. april 1752 gik den 20-årige søkadet Peter Schiønning om bord på flagskibet Christiansborg. Peter Schiønning førte dagbog, og alle hans breve og dokumenter er bevaret i Det Kongelige Biblioteks håndskriftsamling. Derfor er de titusindvis af efterladte sider en af de vigtigste kilder til flådens liv i 1700-tallet. Og sammen med oplysninger fra mere officielle dokumenter får Seerup bakset en medrivende fortælling sammen. Vi følger Schiønning på det over et år lange togt, som bliver brugt som ramme for en bredere fortælling om skikke og vaner i flåden, men også for den bredere politiske historie og datidens magtforhold mellem for eksempel den britiske og danske flåde.\nI 1700-tallet har den danske enevælde ambitioner om at udbrede sin handel til flere dele af verden. Der er handel i østen og trekanthandelen mellem Danmark, Vestafrika og Vestindien. Der er også ambitioner om at få foden indenfor i Nordafrika, hvor man har planer om at oprette en handelsstation ved Safi i Marokko. En dansk delegation ankommer i 1751, men forhandlingerne går galt, og delegationen bliver taget til fange med krav om store løsesummer. I forvejen er der vanskeligheder ved at besejle de nordafrikanske farvande. De nordafrikanske stater udfører organiseret pirateri, som Danmark kun finder en løsning på at undgå ved i 1746 at indgå en traktat om årlig levering af et gaveskibs indhold af kanoner, krudt, kugler og våben mod at undgå udplyndring.\nVi følger Schiønning på det over et år lange togt, som bliver brugt som ramme for en bredere fortælling om skikke og vaner i flåden\nEkspeditionen i 1752-53 har både til formål at aflevere ”gaverne” og få løskøbt fangerne. Men vi kommer med på hele turen med ophold i både Portsmouth, Lissabon og Cadiz. Opholdet i Portsmouth skyldes alvorlige omstændigheder, da ekspeditionens kaptajn lider af så slem brystsyge og diarré, at han med Seerups ord ”hoster og skider sig ihjel”.\nPortsmouths bedste læge bliver tilkaldt, men kan ikke stille noget op og kaptajnen får en standsmæssig begravelse for fuld musik. Mandskabet er dog umiddelbart ikke tynget af sorg over tabet af den ikke videre vellidte kaptajn. I stedet udnyttes muligheden for et par dages sightseeing, og vi kommer både med Schiønning en tur på byens horehuse og kommer ud at ro med engelske bådsmænd, der som krigsinvalider i den noget mere krigsvante engelske flåde har fået en nemmere tjans i den engelske flådehavn.\nFarer og pludselig død\nI modsætning til kaptajnen fik jævne besætningsmedlemmer en mere ydmyg begravelse i en verden, hvor døden altid var nærværende. Schiønning beretter om bøsseskytten Morten Zachariasen, der dør af en febersygdom mellem Cadiz og Marokko. Zachariasen bliver kun en time efter dødens indtræden indsyet i sin hængekøje, som samtidig bliver fyldt med stenkul. På den måde var man sikker på, at liget sank til bunds, når det efter en kortere ceremoni blev rutsjet udover et bræt på skibets styrbordsside. Udover tropesygdomme var druknedøden helt normal. Det er først langt senere, at det er blevet almindeligt at lære at svømme, og ikke bare på åbent hav, men også i stille vand og i havnene var ulykker almindelige. I Cadiz drukner skibets regnskabsfører, da han ved et uheld falder over bord.\nDenne begivenhed står i modsætning til de sanseindtryk, Schiønning ellers har gjort sig tidligere samme dag. Her har han set på citron- og appelsintræer og bemærket, hvordan alt er friskt og lækkert i forhold til de eksemplarer hjemmefra, der har været undervejs med skib over en længere periode. Han tager til tyrefægtning og oplever, hvordan 10 vilde tyre bliver ofret til Sankt Antonius’ ære, hvad en god protestant som Schiønning naturligvis må rynke på næsen af. Han vandrer omkring på Alamedaen, byens fornemme hovedstrøg, og køber luksuriøst ”snevand” indeholdende is og sne fra bjergene til nedkøling på de varme sommeraftener.\nDet er i disse passager, bogen er bedst. Vi oplever, hvordan man både levede livet og lod sig påvirke af indtryk og sanseoplevelser, men også var udsat for farer og pludselig død, som var en almindeligt accepteret del af tilværelsen, og som det i dag er vanskeligt at forestille sig at kunne leve med.\nKulturmødet mellem Vesten og den islamiske verden?\nUdover livet på flåden generelt er bogens fokus ovennævnte problemer med nordafrikanske piratstater. Bogens påstand er, at ”historien om konfrontationen med den islamiske verden i 1700-tallet spejler vores egen tids møde mellem Vesten og den islamiske verden, som i en menneskealder har været et vigtigt tema i dansk politik.”\nMange af bogseriens øvrige bind behandler historiske begivenheder, som i den grad påvirker, hvordan vores kultur og samfund er indrettet i dag. Det gælder både reformationen 1536 og frigørelsen af pornografien i 1969. Det gælder grundlovens indførelse i 1849 og Septemberforliget i 1899, der indførte de spilleregler på arbejdsmarkedet for overenskomst, forhandling og konflikt, som stadig gælder. Men at lave den slags kobling til nutiden virker i dette tilfælde problematisk.\nTransaktionen, hvor menneskelig lidelse opvejes mod pengebeløb, er set mange gange før og vil ske mange gange igen. I virkeligheden er det den centrale parallel til nutiden og burde i højere grad have været udtrykt fra begyndelsen\nSeerup nævner, hvordan man i kølvandet (hø, hø) på den 11. september især fra amerikansk side så den historiske konfrontation med de nordafrikanske pirater som et forvarsel om langt senere tiders krige. Blandt andet på grund af det faktum, at en af USA’s første oversøiske krige var mod Tripoli i årene 1801-1805.\nMen lige netop den vinkel har mig bekendt ikke været nærværende i Danmark, og det er netop det faktum, at forholdet til de nordafrikanske stater i 1700-tallet er en for mange forholdsvis ukendt del af danmarkshistorien, der gør bogens tema nyt og spændende.\nVi bliver fortalt, hvordan der jævnligt var indsamlinger i kirkerne til løskøb af tilfangetagne søfolk, og at den arabiske verden var både frygtet og fascinerende for hoffet, der havde tyrkerhoveder af papmaché som skydeskiver i forbindelse med karusselridning. Men spørgsmålet er naturligvis, hvor gennemtrængende denne bevidsthed om den arabiske verden var? Var den mere eller mindre fremtrædende end andre fjendebilleder i en tid, hvor mennesket var udsat for farer fra mange sider?\nParallellen til nutiden\nEt sted, hvor man dog godt kan sige, at nutiden afspejler fortiden, er i det faktum, at søværnet stadig patruljerer for at beskytte danske handelsskibe ved Afrikas Horn, og at der på den måde ikke er noget nyt under solen. Med forfatterens ord var udvekslingen af kister med guld for frigivelsen af fanger i Safi 1753 ikke anderledes, end når en rockerbande, mellemøstlige terrorister eller somaliske pirater udfører samme aktion i en senere tid i andre lande. Princippet er det samme, og transaktionen, hvor menneskelig lidelse opvejes mod pengebeløb, er set mange gange før og vil ske mange gange igen.\nI virkeligheden er det den centrale parallel til nutiden og burde i højere grad have været udtrykt fra begyndelsen. For selvom pirateri og gidseltagninger med jævne mellemrum er på dagordenen i den danske debat, er det næppe de emner, de fleste vil opfatte som den vigtigste problemstilling i ”vores egen tids møde mellem Vesten og den islamiske verden, som i en menneskealder har været et vigtigt tema i dansk politik”. Her vil associationerne nok i højere grad gå i retning af ideologiske konflikter, integrationsproblemer og radikale udgaver af islam.\nPå den måde lover bogen på dette ene punkt noget andet, end man egentlig får, men det betyder ikke, at det, man får, er dårligt. Nogle gange er det som historisk interesseret nok bare at få en god og spændende fortælling og komme med på eventyr i en fortid, hvor man levede livet med den pludselige død som et meget mere nærværende bekendtskab. Måske kan bogen endda skabe forestillinger om livet på Danmarks daværende største arbejdsplads, næste gang man bevæger sig en tur mod Operahuset eller til Reffen for at få en gang street food.\nEn sidste bemærkning kunne være, at man kunne have været grundigere med korrekturlæsningen af årstal, hvor afrejsen 1752 flere steder bliver til 1753. Det gør en lidt forvirret, når man prøver at følge med i en rejse, der begynder i foråret 1752 med overvintring sydpå inden løskøbelsen af fangerne i juni 1753.\nFotos: Aarhus Universitetsforlag.\n100 DanmarkshistorierAarhus UniversitetsforlagFlådenJakob SeerupRasmus Friis Effersøe


Restauranter i nærheden af The Fells\nAktiviteter i nærheden af The Fells\nNr. 1 af 7 aktiviteter i Newbury\nForedrag på lommens kalden af behagelige Sø af Kittie Wilson\nEt godt sted at tilbringe en Eftermiddag - uanset årstiden\nEn skjult perle i NH\nSmuk jul pynt!\nEn traditionel sommer hjem af stor skønhed\nHalvlang gåtur kan ikke køre i.\nHovedet havemand, der var glad for at diskutere planter, og gjorde dette besøg ekstra speciel.\nDejlige haver og interessante hus\nFå hurtige svar fra personale og tidligere besøgende på The Fells.


Cykeltræningen taget indendørs med Bkool\nHjem\tCykling\tCykeltræningen taget indendørs med BKool\naf Lasse Vad Pedersen January 9, 2016\nVintervejret er kommet og cykeltræningen taget indendørs med Bkool Pro hjemmetræner- der er mit nyeste erhvervet legetøj.\nJeg har i noget tid gået og leget med tanken om en hjemmetræner, men december var overraskende tør og varm, så det blev ikke til noget. Nu har de seneste par dage været med slud, sne og sjap på glatte veje og dermed definitivt sat en stopper for udendørstræningen på raceren. Derfor var det også et oplagt tidspunkt at investere i min første hjemmetræner. Valget faldt efter en god del research på Bkool Pro – der kan alt hvad en nørd og cykelentusiast kan bede om plus mere til.\nDet bliver rigtig fedt at komme i gang, så cykelformen ikke bare forsvinder væk i vintersæsonen, men faktisk kan holdes skarp selvom temperaturen går i minus og landevejene er spejlglatte. Det går rigtig godt i spænd med mit ønske om at deltage i flere motionsløb i 2016 sæsonen og gerne allerede fra foråret.\nJeg går straks i gang med at pakke ud og teste løs. Det kommer der, når jeg har gjort mig tilpas mange erfaringer – vanen tro – en masse ord ud af i en kommende anmeldelse her på bloggen. Stay tuned!\nSærligt spændt er jeg naturligvis på at se, hvordan oplevelsen er med selve byggekvaliteten og stabiliteten af selve traineren. Hvordan er støjniveauet? Opleves ændringer i belastningen under træningen smooth som i virkeligheden eller som en hakkende bevægelse? Hvordan fungerer hele onlineuniverset? 3d ruterne?\nDer er nok at prøve af og jeg glæder mig vildt! Det vigtigste i forhold til mit indkøb er dog, om jeg med BKool og dets muligheder faktisk får en træningsoplevelse der gør, at jeg gider cykle indendørs derhjemme. For træning på almindelig motionscykling er i min optik virkelig noget af det kedeligste jeg kan komme i tanke om.\nBkool Pro med tilhørende støjreducerende måtte er lige nu på tilbud som pakke ved Fri Bikeshop. Det var der, jeg købte min til de interesserede.\nResume af forårsprojektet - dag 44 February 16, 2016 - 10:47 am\n[…] Cykeltræningen taget indendørs med BKool […]\nHård opstart i december fuld af fristelser December 9, 2016 - 10:38 am\n[…] er jeg kommet igang med cyklingen igen. Indendørs, bevares. Men på min BKool Pro, som jeg jo som bekendt erhvervede sidste år på nogenlunde samme tid. Det giver mulighed for at dyste online på videoruter, hvilket gør det […]


Bogtyven | Litteratursiden\n'Bogtyven' er en sjælden og fin bog. Den er godt skruet sammen, personerne er levende og nærværende og historien er meget gribende. Fortælleren er noget usædvanlig, det er selve døden, der fortæller historien. Det lyder måske lidt uhyggeligt, og det er det også. Men samtidig, er det er også en roman med varme og humor.\nHistorien om bogtyven foregår i Tyskland under anden verdenskrig. Hovedpersonen er den 9 årige pige, Liesel. Liesel og hendes lillebror er, ved bogens start, på vej til deres nye plejefamilie. Men lillebroderen dør på turen, og Liesel og hendes mor står af toget for at få ham begravet. Det er ved broderens grav, at Liesel indleder sin karrierer som bogtyv. Hun snupper en bog, som graveren har tabt i sneen. Men Liesel kan ikke læse, så det er først senere at hun finder ud af at det er en "Håndbog for kirkegårdsgravere" hun har stjålet.\nDet bliver Liesels fantastiske plejefar der lærer hende at læse. Han bliver på mange måder Liesels redning. Det er ham, der sidder hos hende om natten, når hun plages af mareridt om sin døde bror. Han er et godt og varmt menneske, og han har allerede, mod alle odds, overlevet én krig. Men det er en farlig tid at være god. Det er farligt at male ødelagte facader for jøder, det er farligt at give jødiske fanger brød, og det er farligt at gemme en jøde i sin kælder, men Hans Hubermann gør det alligevel.\nAnden verdenskrig, set igennem dødens og en niårig piges øjne, er både en velkendt og en ny historie. Man ved godt, at der blev dræbt millioner, men når man er med på slagmarken og i gaskammeret sammen med ham der skal samle alle sjælene op, bliver fortællingen på sin vis ny og - om muligt - endnu mere grusom. Døden nyder ikke sit overarbejde i 1940’erne.\nRomanen har gjort så stort indtryk på mig, at jeg har svært ved at yde den retfærdighed. Jeg håber, at så mange læsere som muligt, vil unde sig at læse 'Bogtyven'. Døden bliver aldrig den samme igen.\nAndre bøger af Markus Zusak\nAfSanne Bloch Svendsen\nons, 04/02/2009 - 23:02\nHold da op for en smuk bog...............men også meget trist. Jeg tror faktisk ikke jeg kan huske hvornår jeg sidst har tudet ved at læse en roman.\nBarskt emne, som har været vendt og drejet utallige gange, men denne er meget anderledes og interessant og så er bogen både grum og livsbekræftende på samme tid. Jeg blev utrolig "forelsket" i lille Liesel - for pokker en skæbne og så så modig.