XEMV (XARXA D’EMISSORES MUNICIPALS VALENCIANES) – FVMP\nXEMV (XARXA D’EMISSORES MUNICIPALS VALENCIANES)\nLa XEMV inicia un recorregut per les emissores adherides per compartir sinergies i continuar vertebrant el territori, a través de la informació de proximitat\nLa primera parada ha estat Pego, on l’alcalde Enrique Moll ha presidit la trobada\nLa Xarxa d’Emissores Municipals Valencianes XEMV (XEMV) inicia un recorregut pels pobles de la Comunitat, que compten amb ràdios de titularitat pública. L’objectiu és compartir sinergies i conéixer in situ cada projecte local, dedicat a la comunicació de proximitat i el servei públic i que ajuda a fomentar el territori i la nostra llengua.\nEl col·lectiu conformat per més d’una trentena d’emissores funciona baix el paraigua de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies (FVMP) des de 2016.\nLa primera parada ha estat hui a Pego, on l’alcalde Enrique Moll, juntament amb el regidor de Comunicació, Ricardo Sendra, han encapçalat la trobada, acompanyats de l’equip de Ràdio Pego- Lumi Requejo i Vicent Morera. La XEMV ha estat representada per la seua coordinadora i responsable de comunicació de l’ Ajuntament d’Albal Pilar Moreno i la directora del programa El Rall, Helena Montaner.\nEl poble de la Marina Alta, amb més de 10.000 habitants, es prepara per a l”estiu i per a unes festes híbrides però que recuperen la normalitat d’un poble “desitjós de continuar disfrutant, dels nostres paratges naturals, de la vida cultural, social, patrimonial i festiva que ens caracteritza i amb el desig de què els empresaris, autònoms i comerços locals recuperen la seua fortalesa econòmica”, ha afirmat el primer edil.\nA les portes de l’estiu, Pego treballa per continuar fomentat el seu turisme posant en valor el seu ADN on la gastronomia té molt a dir, com ara els figatells o l’arròs amb costra.\nDesprés d’una visita pels estudis de la ràdio municipal, el regidor delegat ha valorat el treball de l’equip i s’ha compromés a continuar millorant i modernitzant la instal·lació.


Mercader guanya a Malgrat i es trenquen les majories de Pineda i Tordera\nEl relleu de cap de llista del PSC a Malgrat no només ha funcionat, sinó que ha millorat els resultats aconseguits en els passats comicis per Conxita Campoy. Joan Mercader es va imposar ahir a la població veina amb 2340 vots, uns 200 més que els que va aconseguir Campoy fa 4 anys. Mercader es mostrava content per haver guanyat a la majoria de meses i també en constatar l’augment de participació a Malgrat, on van anar a votar més d’un 56%.\nAixí el PSC manté els 6 representants i sembla que no tindrà problemes en trobar suports per aconseguir un govern estable amb Mercader com alcalde.\nUn possible pacte podria ser amb la segona força i triomfadora de la jornada; Junts per Malgrat que es presentaven per 1a vegada al municipi, després escindir-se de CiU. Van aconseguir 3 representants amb Carme Ponsa al capdavant. ERC manté 3 regidors, la CUP entra amb 2, CiU pateix una patacada i passa de 5 a 2 i el PP es queda amb 1 regidor. Iniciativa desapareix del consistori malgratenc.\nA Tordera qui ha guanyat és CiU I Joan Carles Garcia repetirà com alcalde, tot i que ha perdut la majoria absoluta. El nacionalista té ara 7 regidors, 3 més que ERC que és la 2a força al poble. Diu Garcia, que l’entrada d’altres partits al consistori han fet que perdessin 200 vots i la majoria.\nL’únic partit que ha entrat és Som Tordera, la unió de Podemos i ICV al municipi que ha aconseguit 1 regidor, mentre que el PSC en perd 1 i es queda amb 3.\nA Pineda, Xavier Amor es va imposar clarament de nou aconseguint 10 del 21 regidors en joc. Tot i això ha perdut 1 representant perdent també la majoria absoluta. Amor, però afirma està satisfet per duplicar els suports de la 2a força i per haver aconseguit la confiança dels pinedencs.\nERC passa de 2 a 5 representants el PP es queda amb 1 regidor i CiU amb 2.\nArticle anteriorL’Amateur pateix fins al final per aconsegueix l’ascens\nArticle següentICV-EUiA augmenta en vots i manté el seu regidor


FGC anuncia l'obertura de les seves estacions d'esquí - Diari de la neu\nAlta Ribagorça, Cerdanya, Pallars Sobirà, RipollèsAgències 11.12.202018.00 h\nFGC anuncia l'obertura de les seves estacions d'esquí Autor/a: Diaridelaneu.cat\nLes estacions d’esquí i muntanya d’FGC obriran de manera progressiva a partir del dilluns 14 de desembre, aplicant les mesures necessàries per evitar cues i aglomeracions i tenint en compte les restriccions de mobilitat vigents en cada moment. Només es podrà accedir amb la compra online prèvia del forfet i les estacions tindran la seva capacitat limitada.\nEspot obre a partir d'aquest dilluns (arxiu).\nLes estacions de muntanya públiques i privades catalanes han acordat, amb la coordinació de l’Associació Catalana d'Estacions d'Esquí i Activitats de Muntanya (ACEM), obrir les seves instal·lacions progressivament a partir del dilluns 14 de desembre.\nLes sis destinacions públiques (La Molina, Vall de Núria, Espot, Port Ainé, Vallter 2000 i Boí Taüll) obriran les seves instal·lacions aplicant mesures de prevenció i seguretat davant la Covid19 per garantir a les persones usuàries la condició d'esport segur a les seves destinacions. En aquest sentit, cal destacar que les estacions de muntanya d’FGC compten amb el certificat de qualitat d’AENOR com a espais segurs davant la Covid-19.\nPort Ainé obre aquest dilluns 14 de desembre i ho farà de forma progressiva (arxiu)\nMesures i limitacions específiques aplicades per a l’ús i visita a les estacions de muntanya\nAmb motiu de la necessitat d’establir un control al nombre màxim diari de persones usuàries de les estacions per evitar que es produeixi concentració de persones, s’ha convingut l’aplicació de les següents mesures:\nControl d’aforament a les estacions\nEs limitarà l’afluència diària a les estacions de muntanya, establint un control d’accés a les instal·lacions regulat per màxim de places diari concret per a cada estació. Això permetrà que les persones usuàries puguin fer ús de les instal·lacions sense que s’hi produeixin aglomeracions ni concentracions de persones. Només podran accedir-hi les persones que hagin comprat prèviament un forfet de temporada o de dia o bitllet de tren cremallera vàlid per al dia concret en què es vol visitar l’estació.\nEs realitzarà un control específic a les zones d’accés a remuntadors, punts d’informació, centres de lloguer de material i serveis de restauració per ordenar el flux de visitants i garantir que en tots els casos es respectin les distàncies de seguretat mínimes entre persones.\nBoí Taüll, ja plenament integrada dins el Grup FGC, obre a partir d'aquest dilluns (arxiu).\nVenda exclusiva de forfets i bitllets a través de les botigues online\nPer l’adquisició de forfets de temporada o de dia, així com de bitllets de cremallera, les persones que vulguin visitar les estacions hauran de realitzar la compra a través de les botigues online. Els punts de venda físics de les estacions no realitzaran en cap cas la venda d’aquests productes i només estaran operatius com a punts de recollida complementaris a les màquines de recollida automàtica per a les compres realitzades prèviament online a https://www.turismefgc.cat/\nAltres Serveis (restauració i lloguer de material)\nHi haurà serveis de restauració operatius a les estacions que aplicaran les restriccions d’aforament i altres mesures preventives que els son d’obligat compliment segons les indicacions de les autoritats competents. Els centres de lloguer de material propis també estaran operatius seguint les mesures de prevenció de la COVID19 establertes al pla de prevenció de les estacions, tot garantint distància de seguretat\nEscolars esquiant a Vall de Núria (arxiu).\nAltres mesures de prevenció a les estacions d’FGC Turisme:\nSerà obligatori cobrir-se el rostre amb mascareta, o bé amb un tapacoll homologat, per als infants majors de 6 anys a remuntadors, zones d’espera i als embarcaments de les instal·lacions mecàniques. També als espais tancats, edificis i zones comuns com restaurants, botigues, punts d’atenció al client i taquilles.\nNo es limitarà de forma específica l’aforament als remuntadors, seguint les recomanacions de l’ACEM, però si és obligatori l’ús de mascareta en aquest tipus de transport.\nAl Cremallera de Núria i a telecabines i telefèrics es recomanarà mantenir el silenci, evitar parlar amb les altres persones i reduir la interacció social per reduir el risc de contagi i afegir seguretat en el transport.\nEs limitarà l’aforament als espais tancats com restaurants, botigues o espais de lloguer de material, on es recomana mantenir una distància mínima d’1.5 metres entre persones.\nHi haurà dispensadors de gel hidroalcohòlic als remuntadors, les taquilles i als edificis i restaurants de les estacions.\nVallter, en una imatge d'arxiu, obre instal·lacions aquest dilluns 14 (arxiu).\nGruixos i estat de pistes\nLa Molina, obre 33 de 68 pistes, 50% remuntadors i entre 40 i 50 cm de neu pols.\nVall de Núria, obre 4 d'11 pistes, 80% remuntadors i entre 40 i 70 cm de neu pols\nVallter 2000, obre 7 de 13 pistes, 50% remuntadors i entre 15 i 40 cm de neu pols\nEspot, obre 9 de 22 pistes, 60% remuntadors i entre 30 i 80 cm de neu pols\nPort Ainé, obre 8 de 25 pistes, 30% remuntadors i entre 20 i 40 cm de neu pols\nBoí Taüll, obre 410 de 40 pistes, 30% remuntadors i 40 cm de neu pols\n24.11.2020. Ricard Font, president del Grup FGC, felicita directius i treballadors de Boí Taüll\nobertura estacions esqui


Taula rodona sobre Dones i castells a la Lleialtat Santsenca - Castellers de Sants\nCròniques Taula rodona sobre Dones i castells a la Lleialtat Santsenca\nEl passat dilluns, 19 de març de 2018, va tenir lloc a la Lleialtat Santsenca una taula rodona sobre el paper de la dona en el món casteller. A l’acte, que s’inscrivia en el cicle d’activitats a l’entorn del 8 de març, hi van participar diverses integrants dels Castellers de Sants.\nDurant la trobada, a la qual van assistir una cincuantena de persones, es van presentar els resultats de l’estudi “El paper de les dones a les estructures de poder de les colles castelleres”, realitzat pel Centre de Prospectiva i Anàlisi dels Castells (CEPAC) i l’Observatori per la Igualtat de gènere de la Universitat Rovira i Virgili. D’aquest estudi es desprenen dades interessants que van donar lloc a un debat enriquidor entre els assistents, la majoria membres dels Castellers de Sants, tot i que hi havia també integrants d’altres colles.\nEn acabat, es va parlar del “Castell de dones”, que les castelleres de la colla de Sants fan cada any per les vigílies de l’Aniversari. Aquest esdeveniment, que va gestar-se com una sorpresa preparada en secret, s’ha convertit deu anys després en una tradició engrescadora que visibilitza el potencial femení amb camisa grisa i que té una magnífica acollida entre les dones del barri. La projecció del vídeo del 2de6s, realitzat a la vigília de l’aniversari de l’any 2007, que va ser tan treballat com reeixit, va posar el colofó d’una jornada interessant, que va activar reflexions molt enriquidores sobre la dona en una colla castellera.


Els 19 funcionaris que van cobrar cent mil euros de la FAF perden una reclamació per injúries - Poble Andorrà\nUn possible error de l'advocat, presentant un procediment urgent quan ja havia iniciat un de normal pel mateix tema, provoca el rebuig del TC al recurs\nL’informe policial de ‘l’operació Cautxú’ sobre la presumpta apropiació indeguda de Tomàs Gea i José García de diners de la federació de futbol va revelar que hi ha fins a dinou empleats públics que haurien cobrat d’aquesta entitat. La policia, segons el sumari del cas, sospita que ni van declarar les quantitats rebudes a la CASS ni es va adjuntar a les possibles declaracions d’IRPF a partir que aquest impost va entrar en vigor. La suma global del que van cobrar s’acosta els cent mil euros, tot i que podria haver-hi quantitats superiors perquè aquest és el balanç dels xecs nominals o al portador que s’haurien pagat en els comptes que la federació de futbol té en tres bancs del país.\nL’informe policial recull que algunes d’aquestes persones “per llur posició dins de l’administració i coneixedores de l’obligació de declarar a la CASS i a l’agència tributària han preferit ocultar els citats pagaments”. Entre els dinou destaca Salustià Chato que va ser 22.000. El segon que més ha percebut és Antoni Aguilar, que consta com a empleat de duanes i hauria rebut uns 19.000 euros. La policia no ha pogut determinar quins són els conceptes pels quals Aguilar ha cobrat. En el cas de l’exsecretari d’Estat d’Economia sí que està reflectit en la tasca d’àrbitre i delegat.\nLes dinou persones que sortien citades a l’informe policial són Gerard Roure Ramírez, Patricia Olmo Rovira, Sergi Moreno Marín, Antoni Aguilar Ribot, Aurora Braganza Castellanos, Miquel Videl Plasencia, Richard Imbernón Ríos, Cristian Gabriel Sánchez, Sergi Marsal Aranega, Rafael Amat Escobar, Julià Sánchez Soto, Adrián Pérez Teixidó i Joan Aguilera Jiménez.\nL’advocat dels funcionaris va entrar una demanda per difamació contra el mitjà i els periodistes que havien publicat les dades de l’informe policial inclòs en el sumari. Posteriorment, però va presentar un procediment urgent i preferent perquè s’actués de forma immediata contra la presumpta injúria. Tant en primera instància, com en segona, com ara dues vegades el Tribunal Constitucional li expliquen a l’advocat que si ja ha obert una via “per defensar els seus drets a la intimitat i a l’honor, el procediment urgent i preferent i el procediment abreujat, no es podien substanciar al mateix temps”. Per tant no pot intentar tenir dos procediments amb la mateixa finalitat perquè no té cap sentit. I si volia seguir un procediment urgent, l’havia d’haver presentat abans que l’ordinari, perquè si era urgent ho havia de ser immediatament després de la publicació de la notícia.\nLes instàncies prèvies no només els hi van denegar la raó, sinó que els van obligar a pagar les costes judicials de les dues parts en considerar-se una reclamació sense sentit. L’advocat dels funcionaris utilitza com a argument per recórrer una teoria de la conspiració per fer que la justícia sigui parcial. Concretament, “la politització de la Justícia en el moment del nomenament dels membres del Consell Superior de la Justícia i del Tribunal Constitucional que han dut a posar en dubte la imparcialitat dels uns i dels altres”. I el TC fins i tot fa ús de la ironia per indicar que l’advocat “per consegüent, demana a aquest Tribunal de fer un exercici d’empatia, col·locant-se en la posició dels recurrents que han estat qüestionats públicament sobre presumptes activitats delictives o irregulars en les quals no han tingut cap participació, i que declari l’admissió a tràmit del seu recurs”.\nEl recurs de súplica perdut és un pas previ per anar al Tribunal dels Drets Humans d’Estrasburg.\nLa vacuna del virus serà gratuïta per a tothom


Els 6 Millors Hotels a prop de Train Station, Lindau, Alemanya - Booking.com\nHotels i allotjaments a prop de Train Station, Lindau (Alemanya)\nBusques allotjaments a prop de Train Station?\nDoncs ets al millor lloc! Introdueix les dates i tria entre 386 allotjaments.\nHotels destacats a prop de Train Station\nLindau (a 0,4 km de Train Station)\nBoutique - Hotel Adara Hotel de 4 estrelles Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com.\nLindau (a 0,5 km de Train Station)\n9,4 Fantàstic 997 comentaris\n"Where do I start with this fantastic boutique hotel. First of all the hotel says it is 4-stars. In my opinion, they deserve nothing less than 5-stars. If you are anywhere within 50 km of Lindau or Friedrichshafen,..."\nHotel Ratsstuben Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com.\n"Hotel was clean & modern despite being in a historic building.Staff were friendly & helpful.Enjoyed being in the centre of old town a wonderful experience."\n9,3 Fantàstic 259 comentaris\nLindau (a 0,3 km de Train Station)\n9,2 Fantàstic 341 comentaris\nJeffrey. Estats Units\n"Great location just off the harbor front but on a quieter street. Secure bicycle storage place. Friendly staff. Good breakfast, including eggs cooked to order."\n9,3 Fantàstic 87 comentaris\nMés allotjaments a prop de Train Station\nAltres atraccions turístiques a prop de Train Station


Gaspatxo de cireres | Gastronosfera\nInici > Receptes > De cullera > Gaspatxo de cireres\nEl chef y propietario del restaurante con estrella Michelin Can Jubany comparte con Gastronosfera una de sus recetas: gazpacho de cerezas.\nDe gaspatxos, com va explicar en tot detall el company Òscar Gómez en el seu completíssim post, n'hi ha de molts tipus. I el xef Nandu Jubany, propietari del restaurant amb estrella Michelin Can Jubany, reafirma aquesta sentència al compartir amb nosaltres una recepta tan refrescant com original: gaspatxo de cireres.\nSi vols sorprendre als teus amics aquest estiu amb una proposta saludable, saborosa i original, pren nota.\nPREPARACIÓ: - Rentar tots els ingredients amb aigua freda. - Un cop nets, posar tots els ingredients a la Termomix. - Posar el gaspatxo en pots i congelar. - El dia abans de servir, filtrar-lo en una gasa especial per aquesta finalitat ('estameña') o en un colador pensat per aquesta finalitat perquè deixi anar l'aigua. - Un cop aconseguida toda l'aigua, afegir 1,5 gr de xantana per litre d'aigua. - Rectificar de sal i pebre blanc.\nPRESENTACIÓ: - Tallar el llom de sardina fumada en 8 trossos. - Tallar 4 grills de cada cirera. - Posar tres trossos de sardina, amb la part de la pell cap amunt, a la base del bol. - Posar tres grills de cirera intercalats amb els trossos de sardina. - Decorar amb 3 fulles de micromesclum variades. - Acabar amb una mica de cibulet picat - Servir el gaspatxo, ben fred, amb gerra.\n- 500 gr d'aigua\n- 150 gr de cireres sense pinyol\n- 300 gr de tomàquet madur\n- 1/4 d'un pebrot verd extra (25 gr)\n- 1/2 all pelat\n- 1 llesca de pa de pagès (50 gr)\n- 50 gr d'oli d'oliva verge\n- 20 gr de vinagre de Xerès\n- 4 gr de sal iodada\n- 1 gr de pebre blanc acabat de moldre\n- 2 sardines fumades\n- 4 cireres\n- 10 gr de micromesclum\n10 gr de cibulet\nSalmorejo amb pernil de gla i maduixes


L’Ajuntament de Lloret manté les mesures de prevenció a les zones de vianants - Tribuna Selvatana - Diari comarcal de La Selva - Actualitat, notícies, opinió...\nEn la reunió mantinguda dilluns al matí a Lloret de Mar entre l’alcalde, representants del govern municipal i els cossos de seguretat es va acordar mantenir les mesures de prevenció adoptades després dels greus atemptats que van tenir lloc el dijous passat fins al 28 d'agost, dia en què es tornarà a revisar el protocol.\nRecordem que les mesures preventives que s’han implementat són:\n* Que els pilons automàtics de l'illa de vianants no baixaran en l’horari de tarda (15-17h). Només es deixarà passar vehicles autoritzats per l'agent de la central de comandament que estiguin degudament identificats.\n* Que el piló automàtic de Sa Caleta només es baixarà després de les 11h per requeriment de veïns de les cases de la zona, pel càtering de l'hotel Rosamar Màxim i pel centre de busseig autoritzat a portar les bombones, amb la instrucció de comunicar quan surten.\n* Que el piló automàtic de la Plaça de la Torre no baixarà després de les 12h. excepte per a veïns identificats, vehicles de turistes i repartidors que han de parar a l’exterior del passeig.\n* Que es col·locaran New Jerseys de formigó bloquejant l'accés del C/Sant Pere des del C/carrer Verge de Loreto i des del C/Oliva. Per als vehicles que vulguin entrar a l'illa de vianants en l'horari autoritzat ho hauran de fer des del carrer Torrentó.\n* Que es col·locaran New Jerseys en l'accés al passeig Manel Bernat, al passeig de terra de Jacint Verdaguer, a la plaça de la Vila, a les voreres de l'avinguda Just Marlès i a la platja de Fenals per l'avinguda Amèrica.\n* Que de les 22:00h. a les 6:00h. de la matinada següent es tallarà la circulació d'accés a l'avinguda Just Marlès des de la avinguda Vila de Blanes -es mantindrà la circulació sentit mar-muntanya- i la circulació d'accés al passeig Camprodon i Arrieta des del passeig de Sa Caleta -es mantindrà el sentit riera-caleta-. Es permetrà accés als vehicles de dues rodes.\nPer altra banda, ahir dimarts, dia de mercat setmanal, també es van instal·lar New Jerseys de protecció i es va reforçar la presència policial.


Aquest dissabte, per M1TV i les televisions de La Xarxa, final del Campionat d´Espanya de Patinatg de Grups de Xou Grans | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nAquest dissabte, per M1TV i les televisions de La Xarxa, final del Campionat d´Espanya de Patinatg de Grups de Xou Grans\nEls aficionats al patinatge artístic tenen una cita imprescindible, aquest dissabte 27, amb la seva televisió local. I és que gràcies a la retransmissió de La Xarxa, amb la realització de Canal Blau TV, els especatdors del canal M1TV i altres televisions locals del país, podran veure-hi en directe el desenllaç del Campionat d’Espanya de Grups de Xou Grans que tindrà lloc al CEM Isaac Gálvez de Vilanova i la Geltrú, al Garraf.\nSet equips catalans aspiren al títol\nDurant la retransmissió es podrà veure l’actuació dels 11 equips amb opcions a títol, set dels quals són catalans. El Club Patinatge Artístic Olot, recentment proclamat campió de Catalunya i vigent campió del món és el gran favorit a guanyar la prova. La resta d’equips catalans buscaran donar la sorpresa.\nAl marge del títol, tant els olotins com el Club Patinatge Artístic Girona, el Club Patinatge Artístic El Masnou, el ClubPatinatge Artístic Sarrià, el Club Esportiu Malgrateny de Patinatge Artístic, el GEIEG de Girona, el Club Patí Tordera, el Club Patinatge Artístic Roda de Ter i el Patinatge Artístic Mataró buscaran ocupar les places classificatòries per als campionats d´Europa i del Món.\nLa retransmissió començarà a les 19.30h. La narració anirà a càrrec de Jordi Martí, director de Canal Blau TV, amb els comentaris i l’anàlisi tècnica de Mari Carmen Garcia, entrenadora del Club Patinatge ArtísticVilanova. La periodista Anna Freixa, per la seva banda, recollirà des de la pista el testimoni d’entrenadors i participants.\nTambé es podrà seguir en streaming a www.laxarxa.com, m1tv.cat/directe i per xarxes socials amb l´etiqueta #XousLaXarxa.


Diari de Cuernavaca: d’octubre 2006\nLovely Rita és la desena cançó del Sgt. Peppers, el famosíssim disc dels Beatles. És una cançó senzilla i sobreproduïda com tot el 8è disc dels Beatles, però igualment excel•lent i enganxosa com quasi totes les cançons del disc, amb un solo de piano tremendo del George Martin. Però si ens atenem a la llegenda urbana, també és la primera cançó de Paul McCartney en la qual no canta Paul McCartney, on la veu i el baix les posen el guanyador del concurs d’imitadors de Paul McCartney, un tal William Shears Campbell. Segons la llegenda, Paul McCartney va morir la nit del dimarts 8 de novembre de 1966 en sortir de l’estudi on els Beatles gravaven el Sgt. Peppers. McCartney va agafar el seu Austin descapotable i una autostopista, la Rita, li va fer perdre la concentració. Va estavellar-se contra un fanal, el cotxe va incendiar-se, se li van cremar els cabells i la cara. Van trobar-lo mort a les 5 de la matinada (Wendsday mornig 5 o’clock when the day beggins) tal i com es canta en a She is leaving home una altre de les cançons del Sgt. Peppers.\nLa llegenda és posterior, però. De quan els Beatles van publicar l’Abbey Road, l’any 1969. Aleshores algú va entendre la senyal que duia amagada la portada, en la famosa foto en la qual els Beatles creuen un pas de vianants al carrer Abbey, tots els Beatles van calçats menys Paul. A algú li va semblar una senyal inequívoca de l’estat de Paul McCartney i es van llegir les cançons que fins aleshores havien publicat els Beatles com a senyals críptics de l’abandonament del món dels vius del baixista de Manchester. Els indicis són tan incomptables, com delirants. No els enumeraré. És difícil entendre perquè Lovely Rita forma part de la llegenda, és una cançó on el cantant es declara enamorat de la Rita, la vigilant del parquímetre que li ha posat una multa, on expressa el seu desig d’anar a perdre un te amb ella. Res més. Però els conspiranoics (ja els d’aleshores) construeixen Sagrades Famílies només amb els fonaments d’un indici. El rumor, la llegenda urbana, va anar prou enllà perquè la Rita de la cançó no només fos un motiu de desconcentració. En algunes versions la Rita va pujar al cotxe i l’accident mortal el van tenir plegats. És igual, el cas és que en el dia d’avui, el dia de Sant Narcís, el dia del patró de Girona, una altre Rita ha nascut a la Clínica Bofill de la ciutat de l’Onyar. No sabem d'ella gairebé res tret del pes i l'alçada. No en sabem res perquè no s'en pot saber gaire bé res té tota, ella sí, la vida per endavant.\nAquest post és per felicitar-la i per felicitar els seus pares.\nPer bq a les 8:06 p. m. 2 Comentaris\nTragic Realism és el títol d’un disc que LD & The New Critisim van publicar el novembre de l’any passat. No van publicar-lo el dia 1 de novembre, el dia de Tots Sants i el dia dels difunts tot i que està clar que aquesta hagués estat la data més escaient. LD és LD Beghtol . Els que hagueu escoltat les 69 Love Songs dels Magnetic Fields, el grup de Stephin Merrit, el recordareu perquè posa la veu en aquella cançó inoblidable que és All My Little Words (you are a splendid butterfly, it is your wings that make you beautiful, and I could make you fly away but I could’nt never make you stay) i encara quatre o cinc cançons més. The New Criticism és el grup que l’acompanya per aquest disc que es podria dir 16 Death Songs perquè la mort és el tema que recorre totes les cançons. El grafisme del disc senyala cada cançó amb una icona que indica “suïcidi” o “possible suïcidi” o “eutanàsia” i en alguns dels títols la mort hi és encara més explicita: Massa vell per morir jove, Un peu a la tomba i l’altre a la pista de ball, o Si m’estimes, nena, desendolla’m. Quan el disc comença, sobre una guitarra acústica i els xiulets d’una locomotora, LD canta a Elegia per una Ex: “No ploraria si un tren et passés per sobre però en canvi em posaria a riure si el tren et partís per la meitat i el teu cervell quedés escampat com confitura per sobre de les vies”. El disc tracta la mort però no és un disc intimista i emocionant, ho fa des de l’humor més negre i també des del cinisme, igual com Merrit dels Magnetic Fields s’acosta a l’amor en les seves 69 cançons. Com una aclucada d’ull a la tercera pista LD diu: “tot l’amor que duies dintre, mira com s’ha desinflat, com haguessis desitjat compartir-lo (share it) o fer-ne cançons com l’Stephin Merrit”. Però no només els ecos dels Magnetic Fields sonen en aquest disc macabra, els New Criticism, o sigui el frup que acompanya LD, recorda en algun sentit els Pogues, aquella banda boja irlandesa, perquè la instrumentació és folklòrica, alguna cosa entre el country i la música irlandesa. En la pista numero cinc When we dance (At Joe Orton’s Wedding) LD canta: “Trenca’m el cap amb un martell, espatxurra’m el cervell per ensenyar-me com m’estimes. I trobem-nos a l’altre banda tant li fa si és cel com si és l’infern”. M’agrada d’entre totes les cançons del disc aquesta, perquè la tragèdia aquí és real, aguna cosa més que realista. Joe Orton va ser un dramaturg anglès del Swinging London als anys 60. Un escriptor gay que va morir víctima de la seva parella, Kenneth Halliwell. Kenneth i Joe s’havien conegut quan Joe era John Orton i acabava d'arribar a Londres. A començaments dels anys 50. En un acadèmia per actors. Junts van descobrir la seva homosexualitat, tots dos volien triomfar com a escriptors. A Prick up your ears (Obre’t d’orelles, però ears, orelles, és anagrama de arse, o sigui: cul) la bipoic que Stephen Frears va dedicar a Joe Orton, Kenneth Halliwell diu: “ Vaig ser fill únic. Vaig perdre els meus pares. Quan tenia 20 anys em vaig quedar calb. Sóc homosexual. Tinc tots els antecedents i totes les circumstàncies que un artista podria desitjar. Sóc pràcticament un prototipus. He estat programat per a ser un novel•lista o un escriptor de teatre. Però no n’he estat. I tu sí. Tot ho fas millor que jo!”. Van intentar publicar novel•les plegats, però els editors van rebutjar-les. En canvi l’èxit teatral de Joe Orton (Gary Oldman a la peli i a la foto) va dur-lo a ser cridat pels Beatles per escriure un guió per una pel·lícula dels quatre fabulosos. L’èxit va somriure a Joe, i Kenneth es va convertir en la seva secretaria. Fins que la nit del 9 d’agost de 1967 Halliwell (genial Alferd Molina a la peli i també a la foto) va trencar el cap de Joe Orton a cops de martell, 9 cops, i va espatxurrar-li el cervell. Tot seguit Kenneth es va prendre una dotzena de nembutals amb suc de fruita i el xofer de Paul MaCartney els va trobar el dia següent morts, ja a l’altre banda, al cel o a l’infern.\nLa cançó: When We Dance (At Joe Orton's Wedding) LD & The New Criticism\nPer bq a les 1:49 a. m. 0 Comentaris\nPer bq a les 7:24 p. m. 0 Comentaris\nNo sé si la vida imita a l’art o, com es diu a la pel•lícula Marits i mullers de Woody Allen, imita a la mala televisió. L’any 1971 l’escriptor Richard Brautigan va escriure una novel•la, The Abortion, an Historical Romance, 1966, en la qual un dels protagonistes vivia en una biblioteca. La biblioteca era peculiar, un lloc obert 24 hores on en comptes de deixar llibres en préstec els acollien, recollien llibres rebutjats pels editors, era una biblioteca, per tant, d’obres no publicades. En la novel•la es donava el nom i l’adreça de la biblioteca: La Presidio Branch Library al 3159 de Sacramento Street, a Sant Francisco, California, 94115, una biblioteca real. Des del moment de la publicació de la novel·la a la biblioteca van començar a rebre manuscrits rebutjats i van començar també a rebutjar-los. Però vint anys després un tal Todd Lockwood de Burlington, Vermont, va decidir-se a recrear la biblioteca ficcionalitzada en la novel•la, a recollir obres no editades. El primer llibre de la Biblioteca Brautigan va ser un recull de cartes al director d’un veí de Burlington. En els següents cinc anys, de 1990 a 1995, Todd Lockwood va recollir tres centenars de llibres. Novel•les, llibres de filosofia, reculls de poemes, llibres de viatge, tesis doctorals i llibres per a infants. Morir segons la meva mare, un llibre escrit per una infermera per preparar el seu fill per la mort d’un germà. O, el viatge de 13 setmanes, 5 dies, 9 hores i 23 minuts d’un home de 40 anys que deixa la feina i travessa 48 dels estats nord-americans en una furgoneta. David Lee Johnston va enviar-hi el manuscrit de la seva novel•la Èdip a Amèrica amb una nota on deia: “Si el llibre no és prou impublicable, torneu-me’l per revisar-lo”. Els autors havien de pagar la tramesa del llibre i Todd Lockwood va comptar amb l’ajuda d’amics voluntariosos. En la novel•la un milionari mantenia la biblioteca. Lockwood va tenir problemes d’espai i de temps per mantenir la col•lecció. A la biblioteca local la Flechter Free Library van acceptar-la però no van acceptar noves incorporacions al fons. Aleshores Todd Lockwood va posar-se en contacte amb la Presidio Brunch Library, potser ells s’interessarien per la Biblioteca Brautigan, al capdavall era el seu lloc natural. Sembla que la resposta de San Francisco va ser bona. Les converses van començar el 2004, no sé com han acabat.\nEscriu el poeta madrileny Luis Alberto de Cuenca, en un poema que es diu Noche de Ronda:\nDe modo que les dejas tomar la iniciativa,\nque invariablemente –recuerdas de otras veces-\nel más allá, las drogas y el arte posmoderno.\namargarles la vida con Shakespeare y con Griffith,\nUna amant sorda. El ventríloc gelós que va inventar Pierre Cami per un de les seus esquetxos, va ser molt més radical. Va triar una amant sorda i muda perquè era molt gelós i així la minusvalia impedia l’amant d’escoltar les propostes galants i també de respondre-hi. Per altre banda no deixava cap home entrar a casa seva. Com que el gelós també era ventríloc, utilitzava la seva habilitat per fer parlar l’amant. S’entenien la mar de bé. De fet s’entenien tant bé que el conserge de l’edifici va haver de demanar-li al ventríloc que abandonés el seu pis perquè els veïns estaven escandalitzats amb els crits que feia la seva amant a les nits. “És culpa meva”, diu el ventríloc gelós a un seu amic “Cada nit, per amor propi, m’agrada, amb la meva veu de ventríloc, treure uns esgarrips de plaer formidable que semblen sortits de les entranyes de la meva amant. Em sento molt adulat.”\nPer bq a les 12:12 a. m. 0 Comentaris\nEn un llibre que ha publicat l’editorial Alba aquest 2006, Cuerdos entre locos, grandes experimentos del siglo XX, l’autora, Lauren Slater, doctora en psicologia a la universitat de Boston, dedica un dels capítols a l’experiment de David Rosenham. Lauren Slater relata l’experiment i també les conseqüències de l’experiment. Recull els arguments contraris, algunes de les cartes que va publicar la mateixa revista Science de psiquiatres emprenyats amb Rosenham. “La majoria dels metges no pressuposa que els pacients que busquen ajuda menteixen; per tant poden ser enganyats.” I: “Uns pacients preparats per simular un historial d’infart de miocardi rebrien tractament tenint en compte només l’historial perquè l’electrocardiograma negatiu no té pes diagnòstic, però seria ridícul concloure que la malaltia física no existeix, que els diagnòstics mèdics són etiquetes falses”. No està clar què va demostrar l’experiment de Rosenhan. Lauren Slater escriu: “L’experiment de Rosehan és, potser com totes les grans obres d’art, multifacètic, poderos i imperfecte”. Senyala que, paradoxalment, Robert Spinzer, un dels psiquiatres que més va escriure contra l’experiment de Rosenhan va dedicar-se també arrel de l’experiment a millorar les eines de diagnosi. En una conversa que tenen al llibre Spinzer diu a Lauren Slater: “Puc assegurar que, amb l’aplicació dels nous mètodes de diagnosi, l’experiment de Rosenhan no podria dur-se a terme en l’actualitat.” Després d’aquesta conversa Lauren Slater té una idea, decideix fer-se passar per boja, repetir l’experiment de Rosenhan 30 anys després.\n“Podem ajudar-la?”, li demanen per l’interfono d’un hospital psiquiàtric. “Si”, diu ella. Un cop dintre menteix sobre el seu nom, pren el d’una amiga, Lucy Shellman, i sobre la seva professió. La fan esperar en una sala d’urgències. Està molt nerviosa, pot ser que el psiquiatre que l’atengui conegui l’experiment, què farà aleshores? L’atén un infermer clínic especialitzat. Li pren el pols, la troba un punt per sobre de la normalitat. “És clar que qualsevol es posaria nerviós en la sala d’urgències d’un psiquiàtric”. Després l'infermer pregunta: “Què és el que li passa, Lucy?” “Sento una veu." “Què diu la veu?”. “Zas.” “Zas?” “Zas.” “Això és tot?” “És tot.” Li demana a la pacient quan va començar i com, si dorm i menja bé, si alguna tensió en la seva vida ha pogut detonar-ho. La pacient contesta totes les preguntes negativament. L’infermer demana si no hi ha cap trauma que potser... I aleshores Lauren refereix un petit episodi en que un veí seu va morir ofegat en una piscina. En aquest moment l’infermer fa cridar el psiquiatre, que després d’unes preguntes, després de demanar a Lauren si la veu la molesta, decideix receptar-li un antipsicòtic, Risperdal. Lauren pregunta al psiquiatre si creu que és una psicòtica i el metge respon: “Diria que té un punt de psicosi”. Lauren reflexiona: en temps de Rosenhan el que determinava la malaltia era l’esquema psicoanalític, ara és el medicament el que determina la malaltia. “Però, semblo psicòtica?” “Un mica”, contesta el metge, i afegeix: “una mica psicòtica i força deprimida” “Li receptaré un també antidepressiu”. Això afecta més a Lauren Slater. Aquesta psicòloga americana va publicar l’any 1988 el que és el seu llibre més famós Els diaris del Prozac en què va narrar en primera persona les seves vivències de la depressió. Lauren Slater per tant es pregunta si de debò no deu estar deprimida, si el muntatge de l’experiment no n’és un símptoma estrafolari. Però es sobreposa i a la sortida de l’hospital (30 anys després la pseudopacient no és ingressada) es pren l’antipsicòtic i es queda profundament adormida.\nSlater repeteix l’experiment vuit dies seguits. Li diagnostiquen depressió amb característiques psicòtiques en totes les ocasions. Li recepten 25 antipsicòtics i 60 antidepressius. Les visites són curtes, enlloc pensen en un ingrés. Quan Slater explica l’experiment al psiquiatre Spinzer, el vell psiquiatre que va discutir Rosenhan, se sent una mica molest amb Slater que ha fet les mateixes trampes però també se sent decebut amb els seus col•legues: “A els metges no els agrada dir “no ho sé”, diu. Slater, per la seva banda, no treu tampoc massa conclusions del seu experiment i lamenta no haver pogut contar per el seu text amb la veu de David Rosehan que des de fa un temps està ingressat en un hospital de Palo Alto afectat per una estranya paràlisi que els metges no han pogut diagnosticar encara.\nPer bq a les 11:17 p. m. 0 Comentaris\nRandle McMurphy i David Rosenhan es fan passar per bojos\nHe vist la peli unes quantes vegades, suposo que massa cops començada, perquè no recordo el motius que duen a Jack Nicholson a fingir-se boig, a fer-se passar per boig perquè l’ingressin en un hospital psiquiàtric. La pel•lícula és molt coneguda: Algú va volar sobre el niu del cucut. En la pel•lícula Jack Nicholson és MacMurphy i es fa ingressar en un psiquiàtric per fugir d’alguns problemes. Pensa que la vida allà amb els dements serà fàcil. Podrà veure la tele i jugar a cartes. Però el règim a l’hospital és molt estricte, ha de medicar-se i els problemes comencen. De manera que la disciplina i les medicines fan perdre l’estabilitat a MacMurphy i la psiquiatria fa la resta. Apliquen electroshocks al boig impostor i va deixant de ser un impostor i es va demenciant. La peli acaba molt malament per el protagonista i bé per un indi secundari que escapa del manicomi i corre camp a través sota la llum de la lluna plena.\nA començaments de la dècada dels 70 del segle passat, el psicòleg David Rosenhan va tenir una idea. Havia llegit alguns llibres que posaven en dubte la psiquiatria d’aleshores i havia vist com companys seus s’estalviaven d’anar al Vietnam al•legant malalties mentals fingides. Així es va empescar la idea d’un experiment o d’una aventura o un pla: va convèncer vuit amics per ingressar en diferents hospitals psiquiàtrics fingint estar malalts, a veure que passava un cop dintre. L’experiment era molt senzill. Els falsos pacients havien de presentar-se a l’hospital i dir que sentien una veu que els hi deia “zas!”. Pel què fa a la resta, els impostors havien de contestar amb sinceritat excepte pel què feia al seu nom real i a la seva professió. Els pseudopacients eren estudiants, psicòlegs, pintors, psiquiatres, una mestressa de casa. Tres dones i cinc homes. David Rosenhan va ser un dels vuit. No havien de fingir cap més símptoma a banda d’aquell zas que sentien i, un cop ingressats, si els ingressaven, havien de declarar ràpidament que la veu havia callat i que es trobaven bé. Van entrenar-se per guardar-se les pastilles sota la llengua i escopir-les més tard. Dels vuit, vuit van ser ingressats. A David Rosenhan van diagnosticar-li esquizofrenia paranoide i va estar ingressat una temporada tot i que des del primer moment, just després de l’ingrés, va dir que ja es trobava bé. “Quan podré sortir, doctor?” Preguntava. “Quan estigui bé”, li responien. Qualsevol cosa que David explicava i les seves conductes eren interpretades en coherència amb el diagnòstic d’esquizofrènia. Com que David Rosenhan prenia notes pel seu experiment, els metges observaven també aquesta “conducta escriptora” com un símptoma del seu trastorn.\nDavid Rosenhan va publicar els resultats de l'experiment a la revista Science el gener de 1973. L’estudi és una mica decebedor perquè les aventures als hospitals psiquiàtrics estan descrites molt vagament, cap nom, cap adreça i cap data. En canvi les tesis de Rosenhan, que segurament ja duia amb ell en ingressar, estan pròdigament explicades: la debilitat dels diagnòstics psiquiàtrics, la facilitat per etiquetar i categoritzar i per tant per despersonalitzar, els abusos de poder... De totes maneres Rosenhan i els que amb ell van fer-se passar per bojos no van enganyar tothom. Bona part dels pacients amb qui van compartir els ingressos van detectar-los com a persones normals. “Tu ets un periodista”, va dir un, “O un professor”. “Tu estàs aquí per avaluar l’hospital”.\nPer bq a les 11:47 p. m. 3 Comentaris\nEl passat 1 d’Octubre, al suplement dominical de El País, Javier Marías diu: “Com sabem bé a Espanya des del 1605, any de la publicació de la primera part del Quixot, hi ha una diferència important entre tornar-se boig i fingir-se boig, malgrat que la segona cosa pot acabar per donar pas a la primera, a força d’insistència i aleshores aquest fingir-se boig es converteix a posteriori en una tercera cosa: decidir tornar-se boig, que és el que probablement, en definitiva, i a la llum de certs detalls en el text cervantí, li va passar a Alonso Quijano: ni es va tornar boig i ja està ni va fingir-ho amb cinisme, sinó que més aviat va decidir tornar-se’n.”\nUn dels personatges de El Vientre de ballena, la novel·la de Javier Cercas, explica en la pàgina 128: “A aquest tal Calabacillas, Velázquez probablement va pintar-lo dues vegades, i dic probablement perquè es veu que hi ha algú que dubta que el primer dels dos quadres sigui de Velázquez. En aquest retrat, el Calabacillas es un home jove, estràbic, amb una mirada astuta i un somriure intel·ligent; està dempeus, sosté en una mà el retrat en miniatura d’una dona, en l’altre un molinet de paper, que per aquella època era un símbol de la bogeria. El segon retrat es el que tradicionalment s’ha conegut amb el títol de El Bobo de Coria; també és el més famós dels dos. El Calabacillas, aquí, ja és un home madur. Està assegut en una banqueta de fusta entre dues grans carabasses que, està clar, al·ludeixen al seu nom, i té una cama doblegada sota l’altre i les mans entortolligades en una posició impossible... En fi, una postura forçadíssima, bastant rara. En realitat, gairebé tots els signes d’enteniment o de normalitat han desaparegut del personatge: no és tan sols la forma com està assegut, o el gest de les mans, sinó també el cap, que cau tovament cap un cantó, els ulls extraviats, el somriure buit...”\nI una mica més endavant: “Recordo haver llegit d’un metge, en algun lloc, que, per la seva fesomia, el Calabacillas del primer retrat, més que un babau, és un bergant. Res ens impedeix d’imaginar-lo com un jove ambiciós i sense escrúpols que, per poder gaudir dels privilegis que la cort concedeix als bufons, fingeix que està molt més boig que no està en realitat (cosa que explicaria l’èmfasi del molinet, innecessari en un boig vertader), i que, amb el temps, acaba per desenvolupar la bogeria que va fingir durant anys i que, de manera incipient, ja estava en ell des del principi”.\nPer bq a les 7:16 p. m. 0 Comentaris\n“Ser emigrant”, escriu George Perec, “segurament era precisament això: veure una espasa allà on l’escultor va creure, de bona fe, haver-hi posat una torxa. I no estar equivocat, realment”. Perec es refereix aquí a la novel·la Amèrica de Franz Kafka, a les primeres frases de la novel·la en les quals l'escriptor txec escriu: “Entrava al port de Nova York amb el vaixell ja a poca velocitat, va veure l’estàtua de la deessa de la llibertat, que observava des de feia estona, com banyada per un raig de sol que de cop i volta s’hagués fet més intens. La mà que brandava l’espasa ho senyorejava tot novament i els vents desfermats acaronaven la seva figura.” Perec escriu a propòsit d’aquest equívoc, intencionat o no vés a saber, en un article on parla d’un documental que va rodar amb Robert Bober sobre l’illa d’Ellis a Nova York.\nL’illa d’Ellis està a la desembocadura del riu Hudson, a un centenar de metres de l'illa de la Llibertat. Durant molts anys només va haver-hi una taverna que servia als mariners i als pescadors. A finals del segle 19 el govern federal va habilitar-la per utilitzar-la com a porta d’entrada dels milers d’emigrants que arribaven d’Europa. Van ser els primers passos per regularitzar la emigració que arribava als EUA. Entre 1892 i 1924 una dotzena de milions de persones va passar per l’illa d’Ellis. Escriu Perec: “La majoria només va passar-hi unes poques hores; només el dos per cent va ser rebutjat. En suma, l'illa d’Ellis no va ser res més que una fàbrica d’americans, una fàbrica per transformar emigrants en immigrants, una fabrica a la americana, tan ràpida i eficaç com una xarcuteria de Chicago.”\nA The sweetest sound, Allan Berliner, també va a l’illa d’Ellis. Hi va cercant els orígens del seu cognom, per tant de la branca paterna de la seva família, els Berliner. Durant el sopar amb els dotze Allan B, un d’ells, en una conversa entorn del cognom explica: “Hi havia la història de l’illa de Ellis. Quan el meu pare va arribar-hi ningú no sabia pronunciar el seu cognom rus; però tenia un document on deia que el seu darrer port d’escala a Europa havia estat Berlín. Així que els d’immigració li van posar Berliner.” Però la història dels canvis de nom és falsa. Els funcionaris d’immigració convencen Allan Berliner que aquesta falòrnia funciona com una llegenda urbana, de la mateixa manera que “molta gent”, li explica un funcionari, “ve aquí i diu que recorda la primera vegada que va pujar a la torxa. Passa el mateix que amb els noms. Oficialment la torxa porta tancada 83 anys. Ningú no hi ha pujat. Quan els ho diem, però, no ens volen creure, no volen creure fals aquell capítol tan entranyable de la seva història familiar”. A la peli de King Vidor, An american romance, també es veu un immigrant que parla amb un oficinista. Li demana el nom. L’immigrant diu: “Stephen Dangosbeblitxek” i l’oficinista li demana que li lletregi. “De, a, ena, ge, o, essa, be, e,...”. Però l’oficinista en té prou, segella un document i li diu: “Steve Dangos”. En la pel·lícula sobre l’illa d’Ellis que va fer George Pérec, un guia de l'illa dóna per certa la història dels canvis de nom i explica la anècdota que segueix: “És un jueu rus amb un d’aquests noms impronunciables acabats amb ski. Havia sentit parlar dels canvis de nom de manera que va demanar al funcionari que li donés un bon nom. Un nom ben americà. El funcionari s’ho pensa, se’l mira i li diu: Rockefeller. I el jueu ho repeteix. Rockefeller. Rockefeller. Sona bé. El jueu passa un control mèdic sense problemes però cinc hores després un inspector el para i li demana el nom. L’ha oblidat, li diu, i li ho diu en yidish, o sigui alguna cosa com: shoin vergessen. Shoin Vergessen, repeteix l’inspector, Shon Ferguessen, oh, si, John Fergusson. I així el jueu rus entra als EUA com un irlandès.” El cas és que encara que els canvis de nom no es produïssin, Allan Berliner no pot seguir, més enllà de l'illa d’Ellis, la història de la seva família. El canvi de nom, el só més dolç, funciona aquí com una metàfora perfecte del canvi de vida, de la emigració i de l’exili. Perquè si bé no és cert que a l'illa canviessin els noms dels immigrants, si que ho és que molts immigrants se’l canviaven un cop instal·lats a Amèrica. De manera que a l'illa de Ellis les empremtes dels Berliner han estat esborrades, la història familiar queda radicalment trencada. George Perec escriu: “La meva intenció no és evocar el què van poder ser els somnis i les desil·lusions d’aquells milions d’emigrants, (...) sino delimitar millor la meva pròpia vinculació amb aquest lloc: per mi és el lloc de l’exili, és a dir el lloc de l’absència de lloc, el lloc de la dispersió” I després: “El que allà s’hi troba no són en cap cas arrels o empremtes sinó el contrari: una cosa informe, en el límit d’allò inefable, una cosa que en podria dir enclaustrement, o escissió, o fractura, una cosa que per a mi està lligada d’una manera molt íntima i confusa amb el fet mateix de ser jueu.” George Perec va néixer a França, era francès i duia un nom francès i el seu cognom polonès, o sefardí, Peretz, passa fàcilment per francès o per bretó. No parlava la llengua dels seus pares, ni li van ser transmeses el folklore, les tradicions i les creences. En qualsevol cas Perec no sentia nostàlgia per aquestes despossessions. “No tinc ganes”, va escriure, “ d’anar a verificar si la gran casa quadrada que el meu avi va fer edificar a Lubartow encara és allà.” En canvi va anar a l’illa d’Ellis a buscar alguna cosa, a buscar “el punt de no retorn”, el lloc de “ruptura radical” i a posar a prova el seu propi arrelament en aquest no-lloc, en aquesta illa on s’esborren les petjades i la memòria, el seu propi arrelament en l’atzar i en l’exili. Diu Perec: “Els meus avis o els meus pares haguessin pogut emigrar a Argentina, als Estats Units, a Palestina, a Australia; jo hagués pogut néixer, com els meus cosins germans o els meus cosins llunyans, a Haifa, a Baltimore, a Vancouver; una sola cosa estava prohibida per a mi amb certesa: néixer al país dels meus avantpassats, a Polonia, a Lubartow, a Pulawy o a Varsovia, i créixer allà continuant una tradició, una llengua, una pertinença.” O sigui néixer en un lloc on el seu nom hagés estat, suposem, Mordechai, en lloc de George.


CENTRE D' ESPORTS FARNERS: LA MALEIDA XARXA!\nL’ internet ja forma part de les nostres vides, és una eina indispensable, al mateix temps però, sense els controls necessaris també genera els seus problemes.\nSense anar més lluny, per culpa d’ un anomenat virus informàtic hem tingut inoperant aquesta web més de quaranta dies.\nPer altre costat, també hem pogut veure aquesta setmana que l’ anonimat que proporciona l’ internet en alguns fòrums provoca que alguna persona interessada en malmetre l’ imatge d’ un club pugui obtenir en la xarxa una sortida pels seus propòsits. Comentaris sense registrar-se, ni identificar-se, poden omplir fòrums de futbol de falsedats i a còpia de repetir-les molt, intentar crear una corrent d’ opinió, és la modernització del que feia Goebbels amb la propaganda Nazi ( “Si repetim una mentida moltes vegades la gent acaba pensant que és veritat”).\nHi ha moltes acusacions, la majoria fetes per la mateixa persona ( Ens han facilitat les adreces IP dels comentaris i la majoria provenen de només 2 ordinadors, tot i que van canviant el pseudònim), que cauen pel seu propi pes. Però el que no es pot admetre de cap manera són els atacs personals contra persones que desinteressadament dediquen moltes i moltes hores per tirar endavant el nostre club.\nAmb encerts i errades, però sempre amb la més bona intenció, sempre pensant en el club, un home que es desviu pel nostre futbol-base com en Tete o una persona que sent el Farners les 24 hores del dia com en Tello no mereixen que ningú amagat sota diversos sobrenoms i que és incapaç de fer res desinteressat pel club els falti al respecte.\nLes crítiques, sempre són benvingudes i les disparitats de criteris són lògiques, però no es pot admetre criticar per criticar sense fonament, falsejant la realitat, insultant o calumniant. També internet ens dona eines per controlar les irreverències, si no les fem servir estem matant la xarxa.\nPublicat per Jordi a 10:05\nfarners 9 de setembre de 2010 a les 14:41\nNois endavant amb la vostra feina, Sempre són els mateixos els que critiquen. Gràcies a tots els que trevalleu pel club. Endavant Farners!\nAnònim 9 de setembre de 2010 a les 18:51\nno li doneu mes bola,a la cobardia igno\nrancia,endavant farnes,endavant R.duran.


Activitats d’estiu 2015 – Esplai Natzaret\nCategoria: Activitats d’estiu 2015\nPublicat el 9 de Mai de 2015 21 de Mai de 2020 per Mag Fistandàntilus\nJa s’acosta l’estiu i com sempre a l’esplai ho celebrem obrint les places per les activitats d’estiu de l’any. Les millors colònies i els millors campaments de tot Barcelona, Catalunya i fins i tot Europa, almenys per nosaltres!\nAquest any les colònies seran a un lloc màgic. A la casa de colònies Sant Privat a la població de Sant Privat d’en Bas. Una casa envoltada de camps i bosc, al costat d’uns meravellosos gorgs on cada dia els nens i nenes acompanyats pels monitors podran banyar-se gaudint del millor de la natura. On respiraran aire pur i s’allunyaran de la ciutat per passar 10 dies esplendits on segur que creixeran tant físicament com mentalment!\nAquí va el cartell i la informació resumida:\nDates: del 16 al 26 de juliol de 2015\nEls campaments aquest any seran a un lloc idíl·lic. Com sempre els grans aniran a un terreny d’acampada on dormiran en tendes, es banyaran al riu, faran excursions, jocs i gimcanes tot en plena natura. Seran 15 dies per recordar sempre!\nLloc: Beget, Camprodon\nDates: del 13 al 26 de juliol de 2013\nEdats: de 10 a 14 anys (de 5è a 2nd ESO)\nPreu: 280€ (inclou pensió completa, l’autocar d’anada, tornada i moltes coses més)\nRecordeu que hi ha descompte del 5% a partir del segon germà. Inclou tant colònies com campaments.\nCom sempre si us voleu apuntar encara queden algunes places (no moltes!) així que correu envieu-nos un mail a esplai_natzaret@hotmail.com o veniu a veure’ns els divendres a la tarda de 17h a 19h a la secretaria de l’esplai on us informarem de tot el que calgui i us respondrem a tots els dubtes que pugueu tenir!\nPer formalitzar la inscripció ens haureu de portar el full d’autorització legal que podeu trobar en aquest bloc complimentat i signat juntament amb una fotocòpia del carnet de vacunes i la targeta de la seguretat social.\nEsperem un allau inscripcions properament i també tenim moltes ganes de veure aquelles cares que nomes veiem als estius!


Martorell pagarà uns 50.000 euros per arranjar la part exterior del Progrés - Regió7\nMartorell pagarà uns 50.000 euros per arranjar la part exterior del Progrés\nEl cost total de la reforma és de 100.000 euros i la Diputació de Barcelona en finança el 50%\na. solís sampermartorell\n20·05·10 | 02:00\nVista aèria de l'emblemàtic edifici de l'antic Cafè del Progrés arantxa solís samper\nL'Ajuntament de Martorell ha arribat a un acord amb el Centre Cultural i Recreatiu El Progrés per finançar, en part, la reforma de la façana i la coberta de l'emblemàtic edifici de l'antic Cafè, situat al carrer del Mur. El cost total dels treballs sumen uns 100.000 euros, dels quals el consistori en pagarà la meitat i l'altra part dels diners es pagaran a través d'una ajuda econòmica de 50.120,52 euros atorgada per la Diputació de Barcelona. En el cas que es necessitin més diners per dur a terme la reparació, hauria de ser el mateix centre cultural qui ho financés.\nLes obres d'arranjament de l'antic Cafè del Progrés s'emmarquen dins el Pla General d'Ordenació Urbana de Martorell i aquesta edificació de principi del segle XX hi ha estat contemplada pel seu valor històric i artístic dins el patrimoni cultural de la ciutat de Martorell.\nL'Ajuntament martorellenc té la voluntat de rehabilitar tots els edificis emblemàtics del municipi. Així mateix, l'alcalde de Martorell, Salvador Esteve, ha dit que "la rehabilitació de la Torre de les Hores, de la Casa Par i ara de l'antic Cafè del Progrés és una mostra de la millora que està tenint Martorell".\nLa junta de govern local va aprovar l'expedient de contractació i, en breu, es procedirà a licitar l'obra. Aquest expedient va ser redactat per l'arquitecta municipal Anna Ejarque Sabaté.\nAmb la rehabilitació de la façana i la coberta de l'edifici de l'antic Cafè del Progrés de Martorell s'acompleix una de les velles rei-vindicacions de l'entitat cultural. A més a més, amb l'actuació el consistori martorellenc suma una altra millora per al seu pla de reconvertir l'antiga carretera Nacional II en un passeig.\n1 Dissabte amb força nuvolositat, però els termòmetres pujaran\n2 Les projeccions de «Plácido» a Manresa passen de 23 a 8, per falta d'un acord econòmic\n3 La vida de Roy Halston i el thriller «La mujer en la ventana», entre les novetats d’aquesta setmana\n4 Grand Theft Auto V és el videojoc més venut del mes d'abril a Espanya\n5 Què veure a la tele aquest cap de setmana?\nIntercanviant processos apropa les experiències de diferents artistes a l’Espai Muxart de Martorell


Fira del Ferro 2021 - Fira del Ferro Pirinenc de la Vall Ferrera\nXI Fira del Ferro - 2021\n11a Fira del Ferro Pirinenc - 2021\nEls dies 10 i 11 de juliol la Vall Ferrera es converteix en un espai de culte al ferro.\nL’11a edició de la Fira del Ferro Pirinenc arriba en un format reduït i cuidat en la que us convidem a descobrir joies amagades de la vall i històries que han quedat impreses als nostres pobles i als boscos que ens envolten.\nEndinseu-vos al patrimoni romànic d’ermites i esglésies de la Vall Ferrera, a la vida al bosc de Virós de fa 1600 anys o a l’època de les fargues, i entendreu aquest territori que deu el seu nom al seu vincle amb el ferro.\nDISSABTE – dia de forja en viu i mercat\nDe les 10h del matí a les 8 del vespre\nTreball de forja\nCreació en viu d’escultures de forja.\nProjecte col·lectiu basat en l’elaboració i recuperació de peces emblemàtiques de forja de les ermites i esglésies de la Vall Ferrera a partir de l’Inventari realitzat per l’Ecomuseu de les Valls d’Àneu l’any 2020.\nEl Mercat Xic\nMercat amb parades de productes artesanals i de productes agroalimentaris del territori del Parc Pirinenc de les Tres Nacions i comarques veïnes.\nInauguració de la XI Fira del Ferro Pirinenc de la Vall Ferrera\nHorari: a les 10h del matí\nEspai: Plaça de l’Església\nPresentació de l’Escape Tour “Temps de ferro”\nOrganitza: Ajuntament d’Alins i Parc Natural de l’Alt Pirineu\nPresentació del llibre “El ferro i la Forja”\n– Activitat gratuïta amb Inscripció prèvia\nA càrrec de l’autora, Ruth García i Xavi Llor president de l’Ass. Boscos de Ferro\nEspai: Placeta de Genxic\nEspectacle ‘Oficis oblidats’. Companyia Daus (Palma de Mallorca) – Activitat gratuïta amb Inscripció prèvia\nSense intentar bressolar-nos en la idea que els temps passats van ser millors, volem retre homenatge a tots els oficis perduts, tornant a la cura i l’afecte pels treballs que realitzem.\nUna proposta multidisciplinària de dansa, música i pintura en viu.\nVisita teatralitzada de l’Esperanceta a l’Ecomuseu de Casa Sintet\nUn viatge en el temps guiat per l’humor de l’Esperanceta, per descobrir i entendre la vida a la vall anys i anys enrere.\nHoraris: A les 11.30h i a les 17h\nOrganitza: Parc Natural de l’Alt Pirineu, Ass. Boscos de Ferro i Ecomuseu de Casa Sintet\nAquesta activitat té un cost de 7€ per als menors de 12 anys i 10€ per als adults i és imprescindible fer inscripció prèvia.\nOficis i beneficis: els secrets d’Àreu\nActivitat de senderisme que ens portarà a conèixer el poble d’Àreu i la seva gent. Durant l’activitat visitarem una antiga ferreria, l’antiga serradora, la mola i l’església de Sant Feliu. I a partir d’un joc per equips descobrirem elements que es troben dins el poble d’Àreu relacionats amb la cultura del ferro.\nHoraris: Diumenge a les 10h i a les 16h\nPunt de trobada: Plaça major d’Àreu, davant de l’església\nDetalls de l’itinerari: 70m de desnivell. Cal dur calçat adequat, aigua, protecció solar. És una activitat per a tots els públics, recomanable a partir de 7 anys.\nOrganitza: Ass. Boscos de Ferro, EMD d’Àreu i Piritrek\nL’època de les fargues a la Vall Ferrera\nConeix la vida i la història de la farga catalana a la vall Ferrera, passejant pel poble d’Alins, on visitarem edificis històrics que ens faran viatjar a l’època dels Castellarnau, senyors del ferro.\nHoraris: Diumenge a les 10h i a les 16.30h\nPunt de trobada: Davant de l’Ajuntament d’Alins\nDetalls de l’itinerari: Activitat apta per totes les edats. Ruta adaptada excepte la Torre dels Castellarnau.\nOrganitza: Ass. Boscos de Ferro i Terra Viva\nSanta Maria de Besan: el culte al ferro\nA Besan, un poble de dos pobles, el culte al ferro va permetre contemplar la Mare de Déu de la Candelera. Hi pujarem a parlar de forja, d’unes abelles de llegenda i d’una recerca en curs.\nHoraris: Dissabte i diumenge a les 9.30h del matí\nPunt de trobada: Pàrquing Borda Felip, km 5 L-510, entre Araós i Ainet de Besan.\nDetalls de l’itinerari: 193m de desnivell. Cal dur calçat adequat, aigua, protecció solar. No és una ruta adaptada. Activitat per a majors de 9 anys.\nOrganitza: Ass. Boscos de Ferro i Ecomuseu de les Valls d’Àneu\nCosta de Meners i Refugi Gall Fer\nRuta interpretativa pel bosc de la Costa de Meners on redescobrirem les activitats relacionades amb l’explotació del ferro i, com ha anat canviant el paisatge des de l’època romana fins l’actualitat, convertint-se en un dels millors hàbitats pel gall fer.\nPunt de trobada: Refugi Gall Fer\nDetalls de l’itinerari: 4,3 Km i 160m de desnivell. Cal dur calçat adequat, aigua, protecció solar. No és una ruta adaptada.\nOrganitza: Ass. Boscos de Ferro i Cesc Capdevila\nPresentació del llibre “Un clar al bosc”\nA càrrec de l’autor Oriol Ginestà\nHorari: Diumenge a les 18h\nSi teniu ganes de descobrir racons de la Vall Ferrera vinculats al ferro pel vostre compte:\nExposició de cremalls al jardí de l’Hotel Vall Ferrera d’Àreu\nEscape Tour “Temps de ferro”\nEndinsa’t a l’època de les fargues i dels Castellarnau.\nPer saber-ne més, pregunta al punt d’informació de la Fira.\nVisita a l’espai demostratiu “Del bosc a la farga” d’Alins\nRecorregut per diferents elements del camí del ferro: l’extracció de la fusta del bosc, les carboneres, el forn de reducció, la trompa d’aigua i el martinet.\n“La Vall Ferrera, un Museu de Forja”\nEscull un dels tres itineraris de diferents durades i nivells, senyalitzats per recórrer espais vinculats al ferro i la forja.\nDescobreix les escultures que s’han realitzat al llarg de les darreres 10 edicions de fira repartides per diferents racons de la Vall Ferrera.\nPer més informació consulta l’apartat Itineraris\nFULLETÓ DE LA FIRA\nInscripcions per forjadors\nInscipcions de l’edició 2021 tancades.\nSi ets forjadors/a i vols estar informat per a les properes edicions, emplena el següent formulari:\nInscripció de forjadors/es\nAllotjaments i restaurants a la Vall\nConsulteu alltojaments a la comarca a:\nEspectacle 'Oficis oblidats'.\nVisita teatralitzada de l'Esperanceta a l'Ecomuseu de Casa Sintet\nOficis i beneficis: els secrets d'Àreu\nL'època de les fargues a la Vall Ferrera


3 min. Barcelona 18/10/2015 22:07\n260x366 Els Capgrossos descarreguen el primer castell de nou pisos de l'any a Tarragona. CAPGROSSOS DE MATARÓ Els Capgrossos descarreguen el primer castell de nou pisos de l'any a Tarragona. CAPGROSSOS DE MATARÓ\nEl tret de sortida de l'últim mes de la temporada castellera s'ha fet notar especialment aquest cap de setmana. Les estrenes s'han multiplicat i els èxits comencen a aflorar a cada racó de Catalunya. Quatre formacions han completat novetats històriques i quatre més han estrenat construccions que encara no havien descarregat enguany. La temporada està en un dels moments més dolços de l'any i previsiblement el ritme es mantindrà fins a l'últim minut.


Nova data curs online: Sistemes de Gestió de Qualitat i Medi Ambient - COAMB\nAquest nou curs online, de 9 hores lectives, capacitarà els assistents per a la comprensió i aplicació de les normes de qualitat (UNE EN ISO 9001:2015) i de medi ambient (UNE EN 14001:2015 i EMAS III). També, us aportarà directrius per portar a la pràctica els coneixements impartits, quan hagueu de fer front a la implementació o auditoria dels sistemes.\nEl curs tindrà lloc els dies 2, 7 i 9 de setembre de 15.30 a 18.30h. Podràs assistir en directe a les sessions online o bé, visualitzar-les en diferit. El curs estarà disponible a la plataforma online del COAMB fins el 9 d’octubre per a visualitzar els continguts i descarregar els materials.\nConsulta el programa complet en aquest enllaç. I si t’interessa, ja et pots inscriure aquí!


El CDI, que és i que suposa - PSF Consultoría empresarial\nInici/Bloc/Inversió/El CDI, que és i que suposa\nEl CDI, que és i que suposa\nUn CDI és un acord o conveni de doble imposició per determinar a quin país li correspon reclamar el gravamen sobre una renda evitant així que pugui ser reclamada pels altres països en virtut de la superposició de sobiranies fiscals dels països implicats. D’aquesta manera s’evita que un contribuent sigui gravat per una mateixa renda per duplicat.\nAndorra ha signat convenis de doble imposició amb molts països essent un dels més importants el signat al febrer de 2016 amb Espanya.\nEn la nova Andorra, moderna i oberta, el CDI és una notícia excel·lent ja que permet a les empreses nacionals una major operativa a l'estranger, amb una millor transparència i facilitat.\nEl primer efecte clar és la desaparició de retencions per part de l'estat espanyol a les empreses andorranes, així com la no necessitat de realitzar correccions en Andorra pels impostos pagats a Espanya. Això permet a les empreses andorranes operar d'una forma més eficient a Espanya i amb una seguretat jurídica superior.\nEl segon punt important, és l'estandardització de procediments i impostos que implica per a Andorra aquest nou marc, en el qual ha d'intentar que la seva normativa s'assembli cada vegada més a la dels seus veïns europeus.\nTot això implica que, des de pensionistes, passant per empresaris o treballadors, la possibilitat de residir al país es torna més atractiva, atès que les retencions, problemes administratius i sospites passaran a ser assumptes del passat. Residir al país serà més senzill des d'una perspectiva administrativa i fiscal.\nEl CDI és un pas més en la interconnexió d'Andorra amb els seus veïns, en un nou status quo on Andorra vol jugar la carta de ser un país modern, internacional i amb capacitat per competir de tu a tu amb estats molt més grans en assumptes com el comerç internacional, l'explotació de patents i marques.


La FEMP formularà propostes de regulació del lloguer turístic a les administracions\n05 maig 2021 23:37\ndBalears/E.P. | 13 març 2017\nEl grup de feina sobre lloguer vacacional de la Comissió de Turisme de la Federació Espanyola de Municipis (FEMP) ha acordat aquest dilluns formular propostes de regulació en les diferents administracions.\nL'objectiu d'això és ordenar aquest fenomen que afecta la majoria d'ajuntaments, sobretot turístics, segons ha indicat l'Ajuntament de Palma. La sessió ha congregat aquest matí a la seu de la FEMP de Madrid a 26 representants municipals de tot l'Estat espanyol i membres de la Secretaria d'Estat de Turisme, sota la presidència del batle de Palma, José Hila.\nHila ha assegurat que entén que la realitat del lloguer vacacional «demana regulació, perquè pugui competir en igualtat de condicions amb la resta de l'oferta d'allotjament i s'asseguri la convivència entre veïns i turistes».\nEn el marc d'aquest grup, ciutats com Madrid, Barcelona, Màlaga, Sant Sebastià, València, Sevilla, Santiago de Compostel·la, León o Palma, comparteixen i analitzen experiències sobre l'evolució de les noves tendències sobre allotjament turístic, especialment en pisos al centre de les grans ciutats.\nPer part de l'Ajuntament de Palma també han assistit la regidora de Turisme, Comerç i Treball, Joana Maria Adrover, i el director general d'Urbanisme, Gabriel Horrach.\nI per què no formulen propostes contra la construcció de nous hotels?\nEls hotelers han guanyat la batalla de l'opinió pública sobre la massificació.


José L. García guanya per sorpresa el Ral·li Osona | Osona.com\nJosé L. García guanya per sorpresa el Ral·li Osona\nLa prova ha estat molt dura a causa de la calor i molts dels favorits han hagut d'abandonar com Albert Orriols\nper Osona.com , 8 de juliol de 2019 a les 09:52 |\nJosé Luís García amb Jordi Forcada al 51è Ral·li Osona | Josep M. Montaner\nMonumental sorpresa al 51è Ral·li Osona, amb un final d'infart. José Luís García (PCR Sport), amb Jordi Forcada de copilot i a bord d'un Citroen DS3 Sport, es va imposar contra pronòstic, després de l'abandonament d'Albert Orriols per problemes mecànics a manca de dos trams. El van acompanyar al podi, per aquest ordre, Xavier Agustina-Manel Jiménez (Escuderia Lleida), amb un Mitsubishi Lancer Evo, i Josep Maria Soler-Josep Ramon Ribolleda (Escuderia Osona), també amb un Mitsubishi Lancer Evo.\nEl ral·li constava de dos bucles i 10 trams: el matí amb la Tronavall i la Vola; a la tarda-nit amb la Collada del Vilar i Sant Julià-Espinelves; i cada un d'ells finalitzava amb una passada al Circuit d'Osona, que va concentrar molts aficionats. Finalment, la Vola es va anul·lar per problemes amb el cronometratge i la prova va quedar amb vuit trams.\nEn total, finalment van prendre la sortida 78 cotxes, que participaven en diversos campionats. La cursa va ser molt dura, a causa de la forta calor, i hi va haver molts abandonaments, entre els quals, a més d'Orriols, altres favorits com Joan Segu i Miquel Labarias. El parc d'assistència es va situar de nou a Roda de Ter.\nLa notícia saltava en la segona passada de Sant Julià-Espinelves. Orriols, després de dominar el ral·li de manera plàcida des del primer tram, abandonava per problemes amb la direcció assistida. El relleu en el liderat el prenia García, que havia fet un gran ral·li marcant quatre segones posicions en els sis trams disputats. El nou líder, que no estava a les travesses, tenia ara 17 segons sobre Agustina, un avantatge que es va dedicar a administrar fins al final. El podi, però, encara estava molt car.\nEn la classificació general final, García va treure 19"9 al segon classificat, Agustina, que va mantenir la posició tot i les embranzides de Soler. El pilot de l'Escuderia Osona va donar la seva millor versió al final del ral·li i va marcar l'scratx a Sant Julià-Espinelves i a la Collada del Vilar. Finalment, va pujar al podi i s'ha quedat a només 3"8 d'Agustina.\nÓscar Barroso-Ivan Gómez (Motor Club Sabadell), que van fer un ral·li molt regular, van aconseguir una meritòria quarta posició. I la cinquena se la va emportar en l'últim sospir Oriol Boluda-Oriol Fuentes (Motor Club Sabadell), que van desbancar per només un segon el tàndem històric Jordi Ventura-Josep Autet (Escuderia Baix Empordà).\n51è Ral·li Osona Foto: Josep M Montaner\nMolta calor i molts problemes als cotxes\nGarcía es mostrava eufòric a la línia d'arribada: "Ens ho hem passat molt bé, hem aconseguit un cotxe molt competitiu i no hem comès cap errada". El vencedor reconeixia que van tenir un punt de sort amb l'abandonament d'Orriols i l'anul·lació de la Vola, on havien perdut pistonades. Però Forcada, el seu copilot, no treia mèrits a la victòria: "Són coses que passen a les curses i nosaltres estàvem allà. Hem fet un ral·li molt regular". Forcada és vigatà i està molt vinculat a l'Escuderia Osona, entitat de la qual és membre de la junta directiva.\nTambé estava satisfet Agustina, que va reconèixer que han patit pel gran final de ral·li de Soler. "Estem molt contents. Hem tingut molta calor i algun problema al diferencial, però ho hem pogut solucionar", explicava.\nSoler, tot i que es va quedar a les portes del segon lloc, no es va mostrar decebut. El tonenc va patir una petita avaria amb els frens i el cotxe se li escalfava a causa de la calor. "Però quan el cotxe ha anat bé, al final, llàstima, hem pogut marcar dos scratxos", apuntava.\nRal·li Esprint, Volant RACC i Regularitat\nPer altra banda, els guanyadors del Ral·li Esprint, que només feien la meitat del recorregut, van ser Sergio Menbrive-Tania Garcia, del Biela Club Manresa. Els van acompanyr al podi José Luís Vinagre-Cristina Español i Xevi Perarnau-Josep M. Vilarrasa, tots dos de l'Escuderia Motor Terrassa.\nEn el Volant RACC es va viure un emocionat frec a frec entre Luka Larrosa-Brigitte Sauri i Ramon Cornet-Dani Noguer, que es va acabar decantant pel primer per només 3"5. El tercer lloc del podi va ser per al tàndem Marc Ventura-Gerard Alsina.\nPer últim, a la Regularitat, en la categoria RSS, el vencedor va ser Joaquim Gummà-Quim Turon (Escuderia Costa Brava), i en l'RS, José Luís Moreno-Isidre Morera (Escuderia Osona).\nConsulta les fotos del 51è Ral·li Osona\n51è Ral·li Osona\nEsports, José Luís García, Competició Cotxes, Ral·li Osona, Motor, Albert Orriols, Escuderia Osona


JEV ret homenatge a les Brigades Internacionals – Joves Ecosocialistes\nJEV ret homenatge a les Brigades Internacionals\nPosted on 22 d'octubre de 2018 5 de novembre de 2018 by jev_admin\nEl diumenge 21 d’octubre es va organitzar un acte a l’Espai Jove Boca Nord amb una ofrena floral posterior a la Rambla del Carmel.\nCom cada any Joves d’Esquerra Verda va assistir a l’homenatge a les Brigades Internacionals, cabdals en la defensa de la República Espanyola davant del cop d’Estat del 1936. A més, enguany es commemoraven els vuitanta anys del multitudinari acte de comiat que el govern de la República va celebrar a Barcelona per acomiadar-se dels brigadistes.\nDurant l’acte es van succeir diversos parlaments i actuacions. L’Alcaldessa de Barcelona va donar la benvinguda a tots els assistents que omplien l’Espai Jove Boca Nord, escenari alternatiu a causa de la pluja. Mauricio Valiente, tinent d’Alcaldia de l’Ajuntament de Madrid, i Ester Capella, consellera de Justícia, també van retre homenatge als brigadistes en representació dels seus respectius governs. Un dels moments més emotius va venir de la mà de Mercè Arànega amb la lectura del discurs de comiat de Dolors Ibárruri fa 80 anys. L’actuació més destacada la va escenificar Paco Ibáñez interpretant la cantada de A galopar, poema de Rafael Alberti.\nAl tractar-se d’una data tan destacada i com a símbol de la fraternitat entre pobles, l’acte va comptar amb intervencions d’Eduard Amoroux (Amical de les Brigades Internacionals de Catalunya), Almudena Cros (Asociación de Amigos de las Brigadas Internacionales), Claire Rol-Tanguy (Combattants en Espagne Républicaine) i Robert Coale (Arxiu Abraham Lincoln).\nCom és tradicional la celebració es va concloure amb una ofrena floral davant del monument als brigadistes, situat a la Rambla del Carmel de Barcelona. JEV vam fer la nostra pròpia ofrena junt amb la delegació dels diversos actors que participem en el projecte dels comuns.


El consell assessor pel debat constituent es dissol i engega la fase "ciutadana" de discussió\nLlach defensa deixar al marge del procés els partits, a qui retreu la manca d'unitat estratègica\n4 min. Barcelona 22/07/2019 13:37\n651x366 Els membres del consell assessor pel debat constituent / GOVERN Els membres del consell assessor pel debat constituent / GOVERN\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha comparegut aquest dilluns per explicar les conclusions dels treballs del consell assessor per al debat constituent a la mateixa hora que el líder del PSOE, Pedro Sánchez, feia el seu discurs d'investidura al Congrés de Diputats. "La feina que els vaig encarregar està feta. Ara es posa en marxa el debat constituent, que comença amb unes jornades formatives. Animo la societat civil a participar-hi. Ningú ens pot impedir parlar com volem de la República Catalana", ha declarat el cap de l'executiu en una roda de premsa a la sala Torres Garcia al Palau de la Generalitat.\nTorra ha dit que recuperaria el discurs de Pedro Sánchez més tard -JxCat ha de perfilar el seu posicionament final després d'escoltar-lo-, però ha insistit que el seu posicionament en contra ja va quedar clar la setmana passada.\nEl president del consell assessor del debat constituent, Lluís Llach, ha explicat que han elaborat una metodologia per debatre "el país que volem", que ara posen en mans de la societat civil (s'han constituït grups al territori amb el nom d'"enteses" que han de promoure la participació) per començar la discussió. Estarà organitzada en set temàtiques: llengua i ciutadania; drets; participació política i organització del poder; organització territorial; règim econòmic; recursos naturals, i seguretat i relacions internacionals. A partir d'ara, doncs, el consell assessor quedarà diluït per traspassar la responsabilitat a la ciutadania que hi vulgui participar.\n651x366 El consell assessor pel debat constituent es dissol i engega la fase "ciutadana" de discussió / GOVERN El consell assessor pel debat constituent es dissol i engega la fase "ciutadana" de discussió / GOVERN\nL'objectiu és que es debati sobre les qüestions que normalment inclouen les constitucions, però no elaborar una constitució pròpiament dita. "Les constitucions les fan els parlaments o les assemblees constituents", ha dit l'exdiputada de la CUP Gabriela Serra, que juntament amb una desena de membres més ha participat en els treballs del consell assessor.\nGabriela Serra aclareix que el debat no servirà per fer una constitució: "Les constitucions les fan els parlaments o les assemblees constituents"\nLlach ha defensat que aquest debat es mantingui al marge dels partits: "Avui no existeixen les condicions perquè les organitzacions polítiques puguin actuar de dalt cap a baix com a promotores del procés constituent". Per al consell, una manera de "recuperar la iniciativa política" és "traslladar" aquest impuls de l'àmbit institucional a la ciutadania organitzada. Llach ha insistit que el marc autonòmic està "desfasat", i ha recordat que l'Estatut vigent no ha estat referendat per la ciutadania de Catalunya després de la sentència del Tribunal Constitucional. "És necessària i urgent la redefinició dels paràmetres que regeixen la nostra convivència des de tots els punts de vista", ha afirmat.\nLes etapes del debat constituent\nEl consell assessor ha presentat la metodologia que ha elaborat en els últims mesos i que està previst que es completi l'abril del 2020 amb la convocatòria del Fòrum Cívic Constituent. Aquestes són les fases previstes, sobre el paper, del debat constituent:\nConstitució de les enteses locals i regionals: es tracta de la creació de nuclis d'entitats i societat civil al territori que impulsin la participació en el debat constituent. Aquesta fase durarà fins a l'octubre i acabarà amb set jornades de formació per explicar el mètode del debat a escala catalana. Les enteses del territori cooperaran a través de la coordinadora nacional d'enteses.\nDebats ciutadans: estan previstos del novembre d'enguany al març de l'any que ve. Seran debats convocats per les enteses locals o autoconvocats per la ciutadania que vulgui discutir sobre un dels set temes amb què s'articularà el procés. El resultat d'aquests debats es canalitzaran a través d'una pàgina web ( debatconstituent.cat) que servirà per recollir conclusions.\nFòrum Cívic Constituent: un cop es finalitzin els debats ciutadans, en el full de ruta està previst convocar el Fòrum Cívic i Social, per part de l'Entesa Nacional pel Debat Constituent, que tindrà una composició d'entitats, agents socials i partits semblant al que van ser el Pacte Nacional pel Dret a Decidir o el Pacte Nacional pel Referèndum. El Fòrum serà l'encarregat de resumir les conclusions a les quals s'haurà arribat en els mesos previs.\nPresentació al Parlament de Catalunya: els treballs del Fòrum es presentaran a la cambra catalana i, en aquest moment, seran els partits que decidiran, en funció de la correlació de forces, què fer.\nLlach planteja l’abril del 2020 per completar el debat constituent\nLlach veu "compatible" impulsar el debat constituent amb la desobediència civil per respondre a la sentència


La CONFEDERACIÓ SINDICAL DE CCOO DE CATALUNYA t’informem que serem responsables dels fitxers automatitzats derivats d’efectuar una inscripció o un emplenament per part de qualssevol de les persones usuàries o visitants d’aquesta pàgina. No obstant això, en cada una de les recollides de dades que es realitzin, se t’indicarà, a través de la clàusula corresponent, la informació pertinent d’acord amb el que estableix la Llei orgànica 3/2018, de 5 de desembre, de protecció de dades personals i garantia dels drets digitals.\nPer què tractem les teves dades personals de contacte?\nLes dades també poden ser tractades per a qualsevol de les finalitats indicades en els nostres formularis.\nA més, podem tractar les dades per:\nQuina és la base jurídica que legitima el tractament de les teves dades personals? És a dir: quina condició fonamenta o habilita que puguem tractar les teves dades personals?\nEn el cas de sol·licitud d’afiliació: la base jurídica que legitima el tractament de les teves dades serà el seu consentiment i la satisfacció d’interessos legítims perseguits pel responsable del tractament, així com el compliment d’una obligació legal aplicable al responsable del tractament. Pots veure informació addicional a https://rgpd.ccoo.cat/alta/.\nQui pot ser cessionari o destinatari de les teves dades personals?\nQuins són els teus drets en matèria de protecció de dades i com pots exercir-los?\nPots exercitar aquests drets mitjançant un escrit de sol·licitud, acompanyat d’una fotocòpia del DNI o del document identificatiu equivalent, dirigida al nostre delegat de protecció de dades:dpd@ccoo.cat. En cas que actuïs mitjançant un representant, legal o voluntari, hauràs d’aportar també un document que n’acrediti la representació i un document identificatiu.\nEn cas que consideris que s’ha vulnerat el teu dret a la protecció de dades personals, podràs interposar una reclamació davant l’Agència Espanyola de Protecció de Dades (www.aepd.es).\nD'acord amb el Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell de 27 d'abril de 2017 relatiu a la protecció de les persones físiques en relació amb el tractament de dades personals i a la lliure circulació d'aquestes, conegut com a Reglament general de protecció de dades (RGPD), s'informa que les dades subministrades per les persones usuàries de www.ccoo.cat seran incorporades a fitxers automatitzats dels quals és titular CCOO de Catalunya. També s'incorporaran a fitxers de la Confederación Sindical de Comisiones Obreras i de la federació que correspongui al sector relacionat amb l'activitat de la persona usuària.


Els gimnasos afirmen que tancar 15 dies "és un KO" | betevé\nEls clubs esportius preveuen un futur econòmic difícil i demanen empatia a l'Administració i a les federacions\nLluís Cruz | dijous, 29 d'octubre del 2020, a les 22.32\nEls esportistes amateurs i federats han aprofitat les darreres hores d’aquest dijous per fer els darrers entrenaments, abans de l’entrada en vigor de les noves restriccions de la Generalitat per frenar la segona onada de contagis de coronavirus. “Jo treballava en el sector del turisme, i ja et pots imaginar…”, ha ironitzat Gabriele d’Onghia, que practica boxa al gimnàs Esport Rogent. D’Onghia ha admès que, com molts, “fer esport em serveix com a vàlvula d’escapament, i ara me les hauré d’empescar per seguir fent exercici a casa”.\nA banda del confinament de Catalunya, i municipal entre el divendres i el dilluns, l’aplicació de l’estat d’alarma suposa la prohibició de les activitats esportives i els entrenaments i tornar a tancar els gimnasos, un escenari que afegeix encara més preocupació a un sector que ja arrossegava neguit. Ho detalla el director del gimnàs Esport Rogent, Xavi Moya, que descriu la situació “com un KO“. Afegeix que aquest tercer tancament “és com estar en un combat en què t’estan donant una pallissa i el teu entrenador et diu que t’aixequis, encara que t’estiguin donant una pallissa”, i destaca que la situació econòmica “és molt difícil”.\nDe fet, Moya defensa que gimnasos com el seu compleixen amb totes les mesures de desinfecció i de seguretat contra els contagis, tot i que, reconeix, “la pràctica de l’esport fa que millorin les defenses de manera natural”.\nA l’esport li falta aire\nLa suspensió de l’activitat esportiva també serà feixuga per als clubs esportius que tenen equips de competició i que tenen una estructura que, cada setmana, mou centenars d’esportistes. És el cas, per exemple, d’entitats que tenen grups en categories de base i amateurs que practiquen i instrueixen futbol, bàsquet, handbol, hoquei, gimnàstica o qualsevol altra disciplina de grup o individual. Amb 91 anys d’història a l’esquena, “la situació es presenta complicada, molt”, admet Joan Carles Garcia, el directiu de l’Atlètic Poblenou, que reclama l’empatia de les administracions i, sobretot, de la Federació Catalana de Futbol.\nExplica que “nosaltres hem pagat totes les assegurances i les fitxes federatives d’uns jugadors que, de moment, ni jugaran ni s’entrenaran”, però com ja van fer durant el primer confinament, “haurem de retornar les quotes a les famílies dels nostres jugadors, encara que a nosaltres la federació no ens retornarà allò que ja hem pagat“.\nJoan Carles Garcia explica que al club, que té 17 equips de futbol i mou uns 300 jugadors setmanals, i després de la primera suspensió de la Lliga, “tornar-la a posposar afecta l’estructura que tens: el calendari de competició, els horaris dels entrenadors, els del camp de futbol…”.\nAmb tot, el sentiment dels clubs esportius i dels gimnasos és el de reposar-se. L’Atlètic Poblenou i el gimnàs Esport Rogent llancen un missatge conjunt: “Intentarem aguantar. Aguantar i aguantar perquè no ens queda una altra”.\n— covid — futbol base — gimnàs — salut pública


El fenomen català, “Joc de Nens” de Rubén Sánchez s’acomiada | Diari Sant Quirze - News SQ\nInici » a-ultimesnoticies » El fenomen català, “Joc de Nens” de Rubén Sánchez s’acomiada\nL’èxit adolescent català, després de la seva estrena en Filmin i el seu recorregut per festivals i ser adquirit per Short tv per Espanya, arriba a la seva final, com a curtmetratge\nCULTURA / CINEMA. Rubén Sánchez, estudiant d’Escac, qui ha realitzat més de 10 curts, dos d’ells estrenats en Filmin. La seva segona estrena Una Dona enfront de la Mar, també es va estrenar en Filmin i ha estat seleccionat en THE MONTHLY FILM FESTIVAL del Regne Unit. Ha acabat de Rodar Post, amb Marco Càceres (la Trinxera Infinita, Toyboy) i Ara, prepara el recorregut de Festivals de Lament, la seva major obra com a cineasta. Un pla seqüència protagonitzat per Sara Jiménez (Julieta, Els Rodríguez i Més enllà, Maktub).\nJoc de Nens, va ser un curtmetratge produït per Pijama Studio, amb la música del grup la Casa Azul coneguts per la seva cançó “La Revolució Sexual”. Una idea original que Rubén Sánchez ho va rodar amb 20 anys. El guió sorgeix d’una aposta visual i musical, que narra com un noi fa front a la pèrdua del seu millor amic l’any que comença la Universitat i se sent diferent dels seus companys. El Film ha estat en festivals com el Cortometrical, Old Movie, Filmserè. La seva estrena en Filmin, va aconseguir una gran audiència entre el públic més jove.\nProtagonitzat per Pablo Scapigliati, per Marina Pinto, Dafnis Balduz ( Mentre duri la Guerra), Georgina Aragall, Natalia Bertran i molts més actors catalans. El procés de creació va ser molt divertit, ja que Rubén Sánchez i els actors tenien la mateixa edat i la connexió era molt bona, per a poder treballar als personatges. Joc de Nens va aconseguir més de 3.345 seguidors en xarxes socials, amb una gran campanya de Màrqueting. El Rodatge va tenir lloc en diverses localitzacions de Barcelona, com La Universitat Pompeu Fabra, el Born, l’Eixample, Eòlia. La ciutat va ser gran protagonista d’aquesta producció. La foto va estar a càrrec d’Iván Romero ( Amaia – Quedarà En La nostra Ment).\nEl Film ha estat en el Cortometrical, Old Movie, Filmserè. Es va estrenar en Filmin, donant una gran audiència entre el públic més adolescent. Va guanyar el Promofest, esment del jurat.\n“El meu propòsit amb aquest film és explicar una història de superació emocional. Un noi que és capaç de deixar la seva infantesa i madurar. Curar les seves ferides i tornar a viure. Una trama adolescent, però alhora diferent. Aporta un punt de vista fresc, natural. On la figura de l’adolescent ens indica que tots som diferents i no madurem alhora. “Crec que en la nostra societat, cadascun té la seva pròpia manera de ser i enfrontar-se a la vida. La mort d’Óscar, el millor amic del protagonista, és un punt d’inflexió en la vida de Marc. Un noi que és diferent dels altres. Viatgem per la seva etapa de maduració. Acompanyat de la seva millor amiga, Anna, que cura les seves ferides més ràpides. Amb amor, comprensió de la vida i superació, Marc curarà els seus traumes i li farà veure Anna, que per moltes ànsies a arribar a ser adult, sempre són aquests nens que van ser. He basat el treball, sobretot en la il·luminació i els actors. Per a mi, és molt important establir una connexió amb tots els nois que actuaven. I sobretot, portar al protagonista a sentir-se reflectit en el personatge. Treballar molt les emocions ha estat primordial en la fase de construcció dels personatges”- Rubén Sánchez Tots som diferents. Tenim les nostres pors i moltes vegades tornem a ser nens en un món ple d’obstacles. El cinema és un art que pot transmetre molt.\nMarc és un noi diferent dels altres. Acaba de perdre al seu millor amic just l’any que comença la Universitat. Immers en una societat d’internet, xarxes socials i les ànsies dels joves per a ser adults, decideix qüestionar-se les seves emocions. En ell, descobreix les seves pors de ser adult i deixar l’etapa infantil. L’espanta madurar a diferència dels altres. Amb el suport del record d’Óscar, enmig de la ciutat, entre llàgrimes i riures. Mar aprèn a deixar-se anar, curar vells records i redefinir les seves emocions.\nDiari Sant Quirze Filmin Joc de nens News SQ Rubén Sánchez Sant Quirze del Vallès\t2022-01-12


El Parlament s'autoinculpa pel 9-N i demana crear un grup de treball per dissenyar el "procés constituent"\nLa moció, impulsada per la CUP, també demana al govern crear un grup de treball per començar a dissenyar el "procés constituent" català\nRedacció 13/11/2014 - 22.49 Actualitzat 19/11/2014 - 10.56\nUn moment del ple del Parlament d'aquest dijous. (Foto: ACN)\nEl Parlament català ha acordat aquest dijous amb el vot de CiU, ERC i la CUP, l'abstenció d'ICV-EUiA i l'oposició de PP, PSC i C's demanar al Govern que constitueixi un grup de treball per començar a dissenyar el "procés constituent" català. La moció, impulsada per la CUP, assegura que el grup de treball ha de tenir representació dels agents socioeconòmics, per assegurar que aquests treballs reflecteixin la "pluralitat del teixit existent" i que s'han de fer tenint en compte els informes que va fer el Consell Assessor per a la Transició Nacional (CATN).\nEls treballs han de servir per posar sobre la taula "unes noves bases constituents de la futura república [catalana], si aquesta fos la voluntat majoritària" de la ciutadania catalana. La moció també "felicita" el poble de Catalunya pel civisme, pacifisme i tarannà democràtic que ha tingut el 9-N, reivindica el dret a decidir, agraeix el treball dels voluntaris i lamenta el posicionament de l'Estat.\nA més, el Parlament s'autoinculpa en el cas que prosperin les querelles de la Fiscalia contra algun representant del govern per haver organitzat el procés participatiu malgrat la suspensió cautelar del Constitucional.\nEl text també rebutja l'actitud que ha tingut davant de la votació la delegada del govern espanyol a Catalunya, María de los Llanos de Luna, perquè "s'ha extralimitat en les seves funcions i ha amenaçat ajuntaments i directors d'instituts".


Serveis addicionals de suport al pacient | Institut de la Màcula\nOferim una assistència integral als nostres pacients i entenem que formem part d’un moment crucial de la seva vida, ja que s’enfronten a una malaltia desconeguda. Els nostres pacients disposen, sense cap cost, d’un seguit de serveis addicionals pensats per a acompanyar-los durant tot el tractament:\nConscients que una pèrdua visual important o la possibilitat de patir-la suposa un fort impacte emocional per a qualsevol persona, posem a la vostra disposició un psicòleg i psicoterapeuta especialista.\nDiversos estudis indiquen que una alimentació saludable ajuda a prevenir i a retardar la deterioració de la visió. Per aquest motiu, és fonamental revisar l’alimentació i els hàbits nutricionals.\nAssessoria en tecnologies d’assistència (SilVer)\nLes aplicacions o els dispositius pensats per a persones amb poca visió no són exclusius per a gent jove, sinó que també són molt útils per a les persones grans. La gent gran només necessita assessorament i una guia per a superar les seves pròpies pors.\nScreening familiar en patologies hereditàries\nAlgunes malalties de la visió són hereditàries, de manera que és important que els familiars de les persones que les pateixen es facin proves que permetin avançar-se al desenvolupament de les malalties.\nQuan patim una malaltia, necessitem entendre què ens passa i volem estar atents als últims avenços. Per això, posem a disposició dels nostres pacients una publicació pròpia amb articles d’interès i diversos materials divulgatius, així com un servei d’informació per resoldre els dubtes que es generin.\nLes persones amb baixa visió no s’han de preocupar per res quan arriben a les nostres instal·lacions. Disposem de personal qualificat que es pot ocupar del pacient mentre duri la visita, no tan sols per desplaçar-se d’una consulta a una altra, sinó que també li facilitem la gestió de documents i li llegim qualsevol informació que necessiti.\nParticipació en assaigs clínics\nUn dels principals valors diferencials de l’Institut de la Màcula és que ofereix als pacients l’oportunitat de participar en els assaigs clínics que duu a terme. Malgrat que la candidatura requereix complir uns requisits mèdics rigorosos, els pacients tenen l’opció de ser els primers d’accedir a tractaments que encara no estan disponibles i rebre una atenció periòdica gratuïta.\nPer a més informació, contacteu amb el nostre centre d’atenció al pacient al 93 595 01 55 o envieu-nos un correu electrònic a info@institutmacula.com, i us informarem dels nostres serveis.