Tarragona comença a rebre esportistes d’elit i entrenadors per formar-se en el marc dels Jocs | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nTarragona comença a rebre esportistes d’elit i entrenadors per formar-se en el marc dels Jocs\nRecepcio dels participants en el primer mòdul de formació\nEn el marc de l’organització dels XVIII Jocs Mediterranis, Tarragona acull des del dissabte 3 de setembre fins el proper divendres dia 9, el primer mòdul de formació del programa TASEM (Training Athletes for Sports Events Management).\nLa ciutat rebrà a més de 45 esportistes d’elit i entrenadors de primer nivell dels seus respectius esports i provinents de 14 països de la conca Mediterrània. Tots aquests esportistes i entrenadors també formaran part de l’equip de voluntaris dels Jocs Mediterranis Tarragona 2017.\nL’Ajuntament de Tarragona va presentar a la Unió Europea, conjuntament amb quatre universitats d’Europa, quatre Comitès Olímpics i 12 federacions esportives, un projecte de “carreres duals” dels esportistes d’alt nivell per a desenvolupar durant tot un curs un nou programa que compagina l’entrenament d’alt nivell amb la formació acadèmica.\nL’objectiu principal del programa TASEM és el de formar els esportistes per al mercat de treball. Els participants (atletes i entrenadors) dedicaran, per una banda, una part de la jornada a compartir entrenaments i experiències amb esportistes d’altres països, i de l’altra, es formaran en aspectes com l’organització d’esdeveniments, l’emprenedoria i la innovació o la terminologia pròpia dels esdeveniments.\nMés de 45 esportistes i entrenadors provinents de Portugal, Espanya, Itàlia, Xipre, Sèrbia, Malta, Grècia, Marroc, Egipte, Tunísia i Síria conviuran durant un any en diverses trobades a Itàlia i Catalunya. Aquestes estades serviran per a conèixer millor la cultura i la forma de viure i de sentir de tots els participants i cercar fórmules per treballar plegats. Totes les sessions tenen lloc a l’hotel SB Ciutat de Tarragona.\nTret de sortida del programa de formació\nEl coordinador general dels Jocs Mediterranis, Javier Villamayor, el Director General de l’INEFC, Jordi Solà, i la regidora d’Esports de l’Ajuntament de Tarragona, Marbel Negueruela, van inaugurar dissabte el programa de formació, que durarà 14 mesos i que conclourà a Tarragona al desembre del 2017 amb un congrés dedicat als esdeveniments esportius i a les oportunitats de creació de llocs de treball.\n16/01/2014 El Nàstic entrena divendres a les instal·lacions de l'Estival Park\n07/09/2017 Toyota lliurarà 238 vehicles per cobrir els necessitats dels Jocs Mediterranis 2018\n19/09/2017 L’INS Pere Martell, pioner en un projecte europeu de mobilitats de llarga durada en l’FP


DoubleTree by Hilton Hotel Mahwah Mahwah (NJ) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n180 Route 17 South, Mahwah, Mahwah (NJ), Estats Units, 07430 - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a DoubleTree by Hilton Hotel Mahwah?\nSuite amb 1 habitació amb llit extragran – No fumadors - Habitació\nMés informació sobre DoubleTree by Hilton Hotel Mahwah\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, DoubleTree by Hilton Hotel Mahwah es troba a la zona de Mahwah de la ciutat de Mahwah (NJ). A només 36. Miles, aquest hotel de 3-estrelles és fàcilment accessible des de l'aeroport. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Church of the Immaculate Heart of Mary, Mahwah Museum, Campgaw Mountain Ski Area donen a aquest hotel un encant especial.\nEl DoubleTree by Hilton Hotel Mahwah, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de centre esportiu, piscina coberta. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Mahwah (NJ), faci de DoubleTree by Hilton Hotel Mahwah la vostra llar.


Litterarum tanca amb uns 3.000 assistents: «La presencialitat ha estat una bona manera de revifar el sector»\n> Passa al sector... > “Litterarum tanca amb uns 3.000 assistents: «La presencialitat ha estat una bona manera de revifar el sector»”, Tarragona Digital\nArticle publicat a Tarragona Digital el 30 de maig de 2021. Fes clic per veure l’article original\nLa 14a edició del Litterarum, la fira d’espectacles literaris, i la 18a entrega de la Fira del Llibre Ebrenc tanquen aquest diumenge tres dies de certamen, marcat per la pandèmia. Més de 3.000 persones s’han acostat fins a Móra d’Ebre per remenar llibres i acudir a les xerrades dels autors ebrencs. En concret, s’han programat dotze espectacles, tres ponències i 32 presentacions de llibres, en un format híbrid. Enguany, els llibreters han venut 650 exemplars. Tot i les restriccions vigents, els organitzadors han destacat la bona acollida del públic. «Vam pensar que el format presencial seria una molt bona manera per revifar el sector cultural, evidentment ho hem fet», ha assegurat la directora de la fira a l’ACN, Gemma Sastre.\nLa carpa de la plaça de Dalt de Móra d’Ebre, amb més de 2.000 llibres, ha recuperat el pols perdut en l’edició passada per culpa de la situació pandèmica. Enguany, tot i que s’han programat menys espectacles respecte als anys anteriors, la directora del Litterarum ha destacat la setantena de programadors inscrits i les més de 3.000 persones que han passat pel certamen durant els tres dies. «Tot i que ha sigut una edició de mínims, perquè hi havia menys espectacles, no han faltat funcions i les xifres de llibres, autors i presentacions també són molt bones, volem continuar amb aquest fil de qualitat», ha valorat Sastre.\nDe fet, la directora de la fira ha afirmat que ha estat positiu recuperar la presencialitat dels actes perquè, diu, ha contribuït a «revifar» el sector cultural. «Hem parlat amb els llibreters i artistes i estan contentíssims, també ho estan els tècnics que feia un any que no treballaven», ha assegurat. «Volem que el Litterarum sigui un altaveu pels programadors i dels llibres ebrencs al llarg de l’any i no només durant els tres dies de certamen», ha recalcat Sastre.\nSegons l’organització, el bon temps i les ganes de cultura han afavorit l’arribada de públic d’arreu del país. Entre els actes programats que han tingut més bona acollida entre els assistents destaquen la xerrada sobre ‘Neuromàrqueting per emocionar, influir i millorar l’experiència a la biblioteca’, a càrrec de Sílvia Guinart, i la taula rodona sobre ‘La diversitat en la literatura’. En aquesta trobada hi van participar els escriptors Laia Viñas i Pol Guasch. «Va ser tot un èxit la xerrada amb Viñas i Guash, de fet vam haver de controlar l’aforament», ha comentat Sastre.


[VÍDEO] Quim Arrufat desmenteix les acusacions d'agressió sexual filtrades a l'Ara i denuncia una intencionalitat política dins la CUP\n[VÍDEO] Quim Arrufat desmenteix les acusacions d’agressió sexual filtrades a l’Ara i denuncia una intencionalitat política dins la CUP\nL'ex-diputat de la CUP diu que ha enviat documentació a l'organització, critica com l'han tractat i demana una rectificació al diari Ara\nL’ex-diputat de la CUP Quim Arrufat ha publicat un vídeo en què desmenteix les acusacions d’agressió sexual filtrades diumenge al diari Ara. Arrufat ha anunciat que havia demanat una rectificació al diari i que els seus advocats estudiaven d’emprendre accions legals. A més, ha denunciat que algú dins la CUP havia filtrat el cas amb una intencionalitat política i ha lamentat que això fes mal al partit i als protocols, que tenen ‘forats grossos’, ha dit.\nPel que fa a l’acusació, Arrufat ha explicat que es tractava d’una trucada telefònica sobre un tema laboral en què va malinterpretar-se, segons la seva versió, una amenaça. A més, ha criticat que aquest cas, que diu que no l’entén com una agressió masclista, es barregés amb un primer cas en què es va veure implicat sis anys abans i que ja estava tancat. També ha dit que va donar-se de baixa de la CUP el febrer passat per la manera com el tractaven. Arrufat ha explicat que havia fet arribar documentació a la CUP sobre el cas perquè en fes un ‘bon ús’, amb dates i noms de persones relacionades amb els fets.\nArrufat ha dit que havia patit un ‘procés d’extorsió i d’amenaça’ i ha criticat que la CUP donés validesa a la informació publicada a l’Ara. Ha relatat com van instar-lo a plegar de la política i que va ser sancionat abans de les eleccions municipals a causa de l’obertura d’un expedient a partir d’una denúncia. ‘Una noia denuncia que fa tres anys, en el marc d’una conversa telefònica, va percebre que jo l’estava amenaçant sobre la seva feina’, explica. ‘Em va sorprendre que es considerés un cas de violència masclista i durant cinc o sis reunions vaig argumentar que no era tal la intenció i que, a més, no entenia per què allò era acceptat com una violència masclista’, afegeix. L’ex-diputat diu que va rebre valoracions positives de la comissió feminista de la CUP sobre el treball fet i com s’havia reparat el dolor de la víctima del primer cas.


Història personal | @hortaplademunt\nSóc fill de pagès i vaig fer formació professional agrària.\nAls 18 anys, un mesos abans d'acabar la meva formació, vaig incorporar-me en el món laboral com a pagès i fins els 26 anys vaig exercir el meu ofici a les Cinc Sènies de Mataró.\nEn 1999 vaig iniciar, junt amb la meva dona, el nostre propi projecte, a la finca Pla de Munt de Palafolls.\nAl 2006, en plena gestació del nostre quart fill, Sílvia va patir d'hipersensibilitat química durant tot l'embaràs i això ens va portar a fer un canvi radical en les nostres vides. Va ser llavors quan vàrem ser conscients d'una realitat que fins el moment havíem ignorat al 100% i convençuts de que no volíem continuar contaminant, vàrem iniciar la reconversió cap a l'agricultura ecològica.\nVam fer moltes recerques en busca d'informació i vam conèixer experiències d'altres petits productors que, tot i no semblar-se gaire a les magnituds de la nostra finca, vam ser el motor per a la reconversió. Porto des de llavors aprenent dia rere dia i em meravella, em maté actiu i despert!\nJust acabar l'EGB, amb 14 anys, vaig començar a treballar amb la meva mare al tèxtil fins els 19 anys.\nAls 18 anys vaig conèixer a en Miquel i en poc més d'un any ens vam anar a viure junts. Va ser llavors quan, gràcies al seu suport econòmic, vaig reprendre els meus estudis durant 4 anys.\nVa ser al 1999, estant embarassada de 7 mesos del nostre primer fill, quan vaig començar a combinar la criança i la feina de gestió, en el nostre propi projecte. El vam batejar amb el nom ancestral de la finca "Pla de Munt".\nAl 2007, en plena reconversió a l'agricultura ecològica, vam haver d'adaptar-ho tot. El primer problema que ens vam trobar, va ser que les dimensions de la nostra finca, el nivell d'inversió (a base de crèdits), el tipus de mercat que coneixíem i un munt de dubtes que teníem respecte a la producció i comercialització, feia molt difícil el canvi, però, amb una mica d'ajuda econòmica i amb moltes ganes de portar a terme el nostre nou projecte, vam poder passar els dos primers anys, val a dir que no va ser fàcil, però ens va acabar portant a la venda directa. Un model transparent, sostenible i molt enriquidor!\nAvui dia estem orgullosos i molt satisfets amb l'agricultura que practiquem a casa i creiem que serà el futur per a molts petits productors de proximitat, perquè com passa amb tot, dins de l'agricultura ecològica, hi ha moltes maneres de treballar. Sobretot pel que fa referència a la sostenibilitat del medi i del sector i, creiem que és necessari que tothom sàpiga que hi ha una certa tendència, que està incentivada per la gran distribució alimentària, a industrialitzar l'agricultura ecològica... El consumidor final ha de saber a qui està disposat a protegir per assegurar un veritable canvi... Visca la Sobirania Alimentària!!!


El TC avala que el català sigui la llengua d'ús habitual als mitjans públics\nRedacció\t| Actualitzat el 05 Juliol 2017 a les 11:24\nUna de les afectades és la Llei de Comunicació Audiovisual de Catalunya de 2005, que la setmana passada ja va ser esmenada parcialment en altres aspectes. En aquesta ocasió, la gran majoria de preceptes recorreguts pel PP han estat avalats pel Constitucional.\nAixí, el TC considera constitucional que el català sigui la "llengua normalment emprada" pels mitjans audiovisuals públics, "sempre que no suposi l'exclusió del castellà". També declara constitucionals els articles que reclamen a les prestadores privades de serveis de comunicació que es garanteixi que la major part dels canals siguin en català i que preveuen la valoració del grau d'ús d'aquesta llengua com un dels criteris per a l'adjudicació de llicències.\nL'Alt Tribunal entén que la normativa "persegueix la normalització lingüística, sense excloure el castellà, i sense donar lloc a un desequilibri en el règim constitucional de cooficialitat d'ambdues llengües".\nEn canvi, la sentència considera inconstitucional l'incís de l'article 80.f que insta a "fer una separació clara entre informacions i opinions" . El TC accepta la "importància" de distingir entre llibertat d'informació i d'expressió, però recorda "la dificultat real de separar" les opinions de la narració de fets. "En establir aquesta diferenciació tan clara, la llei recorreguda imposa una obligació que causa un efecte descoratjador de l'exercici del dret, i això precisament per la dificultat de complir-ho, per exemple, en programes de debat o tertúlies, on es barregen les dues facetes", assenyala.


Guesthouse Les Tilleuls Fleurus Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Fleurus.\nDouble Room - Free Parking up to 15 days - Bany\nRoute du vieux campinaire 85, Fleurus, Fleurus, Bèlgica, 6220 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Guesthouse Les Tilleuls\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Charleroi, Guesthouse Les Tilleuls és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Aeroport de Bruselas Sud Charleroi, Exposició Charleroi.\nA Guesthouse Les Tilleuls, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar, bar, servei de llançadora.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Guesthouse Les Tilleuls.\nhotel is nearby the airport\nAllotjaments a Fleurus


El Govern presenta el nou centre INEFC Pirineus de la Seu d’Urgell – La Manyana\nEl Govern presenta el nou centre INEFC Pirineus de la Seu d’Urgell\nL'objectiu és apostar per la formació especialitzada, mantenir l'alt nivell de l'esport de muntanya i dinamitzar el territori\nEl nou centre es va presentar ahir\nEl Govern ha presentat, aquest dilluns, el Grau en Ciències de l’Activitat Física i de l’Esport que s’oferirà a partir del curs 2021/22 al nou centre d’INEFC Pirineus, a la Seu d’Urgell. Ho ha fet en un acte al Parc del Segre, on ha quedat palesa la importància dels nous estudis universitaris per al món de l’esport i pel territori de l’Alt Pirineu. “Consolidem l’aposta per l’excel·lència formativa, el manteniment de l’alt nivell de l’esport català de muntanya i dinamitzem i projectem al món un dels entorns naturals més bells que tenim, els Pirineus, en el marc del nostre compromís de fer del conjunt de Catalunya un país viu”, ha anunciat la consellera de la Presidència i portaveu del Govern, Meritxell Budó, que ha definit la nova seu com “un pas endavant en la cohesió i l’equilibri territorial”.\nLa consellera ha celebrat que aquest projecte “és una primera pedra perquè els joves estudiants del grau puguin quedar-se a viure al territori i desenvolupar aquí el seu projecte de vida”, revertint l’envelliment i el despoblament que pateixen comarques com l’Alt Urgell. A més, el nou centre de la Seu d’Urgell suposa “una aposta per la descentralització de l’esport, aprofitant els recursos orogràfics que ens faciliten els Pirineus; i un pas endavant en la internacionalització de la formació esportiva, amb països molt propers com França i Andorra”.\nEn la mateixa línia, el conseller d’Empresa i Coneixement, Ramon Tremosa, n’ha destacat la vessant econòmica. “La pandèmia ha evidenciat la importància de l’esport per la salut i, per tant, tant els estudis com la recerca en aquest àmbit aniran guanyant pes i erigiran la Seu d’Urgell com a capital catalana i internacional dels esports de medi natural”, ha assegurat, que ha afegit que “això tindrà un impacte econòmic molt important en aquest territori gràcies al desplegament de la universitat de Lleida i del centre INEFC Pirineus”.\nEl secretari general de l’Esport i l’Activitat Física, Gerard Figueras, ha insistit en la idea de la importància dels nous estudis per a la seu d’Urgell, que ha definit com el tancament del cercle iniciat amb les olimpíades del 1992, de les quals en va ser subseu olímpica. “La Seu ja és llar de molts esportistes del país, ja acull un gran nombre de competicions esportives del nostre país, i el fet de posar-hi la formació universitària és la cirereta que reforça l’olimpisme de la capital de l’Alt Urgell i reforçarà totes les comarques de l’Alt Pirineu”, ha assegurat Figueras. El director de l’Institut Nacional d’Educació Física de Catalunya, Eduard Inglés, ha mostrat la il·lusió amb què neix el projecte: “Des d’avui es converteix aquest somni en realitat. Tenim moltes ganes de rebre amb els braços oberts, i amb abraçades – si al setembre podem- a tots els alumnes d’INEFC Pirineus”.\nEl component olímpic de la Seu d’Urgell ha estat molt present a l’acte, on tots els assistents han mostrat la voluntat de fer de la ciutat, seu dels Jocs Olímpics d’Hivern, dins la candidatura Barcelona-Pirineus. “És un dels reptes més importants del futur”, ha reconegut la consellera Budó, i el secretari ha augurat que el nou centre d’INEFC “ja és el llegat d’uns jocs olímpics que avui són un projecte”.\nL'ICG Força Lleida afronta els dos últims compromisos de la temporada amb totes les opcions a sobre de la taula....\nEl Barça, obligat a ficar pressió per la Lliga a València\nEl Barcelona visita al Llevant amb l'obligació de guanyar per posar pressió als seus rivals pel títol la Lliga, mentre...\nL’ASISA Borges Vall va imparable a per la lliga\nTercera victòria de el cap de setmana per al ASISA Borges Vall, l'equip de les Borges manté la bona ratxa...\nL’ICG no falla en el seu retorn i s’acosta a la permanència\nL'ICG Força Lleida no va fallar i va saldar el seu retorn a les pistes després de tres setmanes i...


a lluc de cuc: Rosmarinus officinalis L.: fruit, mixospermia i mirmecocòria\nHi ha un temps per a tot. Com sabeu, es diu que el romaní pot portar flors en qualsevol època de l'any, però val a dir que això no significa que cada peu de romaní tingui flors tot l'any. Hi ha un temps per a tot, també per a fruitar. El fruit del romaní és el tema d'avui que veurem desgranat en les parts anunciades en el títol: el fruit i alguna de les seves peculiaritats; la mixospermia, un caràcter que es pot considerar molt significatiu en la flora mediterrània; i la dispersió que en fan les formigues, fenomen interessant que ha estat, en realitat, el motiu provocador de la valoració dels altres. De passada recordem que, tractant-se de qüestions amb implicacions d'ecologia, mirarem de calçar-nos com cal, d'anar amb peus de plom.\nAbstract: We show here the rosemary’s fruit Rosmarinus officinalis. We are interested in checking out the mucilage’s secretion in fruits placed in water, specifically around the hilum’s aureole. This secreted mucilage sticks the fruits on the substrate, once this substrate is dried. Different possible involvements of the fruit’s mucilage in the enviroment have been here also considered. The ground fixing of the sticky fruit might improve the diaspores germination not far away from the mother plant. The shallow change of the fruit once it has generate mucilage has been also proved. The diaspores dispersal are carried out by ants, as it is shown here.\nKeywords: Rosmarinus officinalis, tetrachaenium, hilum, mucilage, mucilaginous halo, mother-site (mother plant), cuticle change, myrmecochory.\nResum. S'il·lustra el fruit de Rosmarinus. Es comprova la secreció de mucílag en fruits posats a l'aigua, sobretot a l'arèola de l'hílum. El mucílag secretat adhereix els fruits al substrat, quan s'asseca. Es valoren algunes possibles implicacions del mucílag del fruit, en el medi natural. La fixació al terra del fruit viscós afavoriria la germinació de diàspores a poca distància de la planta mare. Es comprova alteració superficial del fruit després d'haver generat mucílag. S'il·lustra la dispersió de diàspores que fan les formigues.\nParaules clau. Rosmarinus officinalis, tetraqueni, hílum, mixospermia (mixocàrpia), mucílag, halo mucilaginós, mother-site, alteració cuticular, mirmecocòria.\nEl fruit. El fruit de les labiades Labiatae (Lamiaceae) és un tetraqueni, un aplec de quatre aquenis (1). Es tracta d'un fruit provinent d'un ovari bicarpel·lar, tetralocular i tetrasperm. En aquest ovari de dos carpels tancats i confluents s'hi originen quatre lòculs perquè els carpels fan septes longitudinals interns, possiblement expansions de les vores o de les placentes (2). Dels dos carpels units -sincarp- i migpartits en resulta, un cop desballestats -esquizocarp-, quatre fructículs o mericarpis.\nDit d'una altra manera que potser evidencia millor que això no és un detall banal: cada fructícul prové d'una meitat de carpel.\nAquests mericarpis romanen fixats al fons de la copa del calze, independents però agermanats. A la maduresa, però, es produeix l'abscissió dels mericarpis, separant-se del ginòfor (3) al nivell de l'hílum càrpic. Però abans d'això poden passar altres coses, com la que veurem al final del capítol.\nFruit del romaní? No són pas gaire coneguts, oi?, els fruits de les labiades, romaní, menta, farigola, sàlvia... però sí, fruiten i ho fan amb una abundor de vertígen.\nTemps d'amollar les diàspores. No són gaire coneguts perquè, mantenint-se ocults al dedins del calze, més aviat semblen flors mancades de les draperies dels pètals. El calze mateix, persistent, és part de la diàspora o unitat de disseminació; les petites nouetes -núcules o aquenis- que contenen no cauen directament al terra, sinó que la primera escissió afecta al pedicle del calze, de manera que, quan és el temps de l'amollada, precisament ara, van caient al terra, de forma quasi imperceptible, milers i milers de calzes, amb les petites nouetes arraulides a l'interior.\nSerà oportú de recordar, probablement, que el romaní es considera una mata germinadora, qualificació que s'aplica a plantes que es reprodueixen només per llavor, sense capacitat de rebrot o molt baixa. També pot ser oportú remarcar les afinitats del romaní amb la família de les cistàcies: totes són germinadores; es consideren piròfits, plantes que poden esdevenir dominants en espais cremats; la mixospermia també és comuna en la família de les estepes.\nEl romaní fa moltes flors i fruits malreeixits.\nParts de la diàspora: calze gamosèpal; ginòfor i aquenis. Els aquenis madurs tenen el pericarpi de color castany. A la base del ginòfor hi ha un disc nectarífer, però les glàndules no són visibles, perquè la secreció es produeix, segons sembla, per estomes de nèctar -nectarostomes.\nEl ginòfor pot recordar una volta d'aresta. A la base -a l'extrem oposat i no visible a la imatge- hi ha un disc nectarífer, una mica còncau, entre rodó i quadrat; dels quatre extrems del disc arrenquen una mena d'arcs, evocadors dels nervis d'una volta d'aresta, que conflueixen al nus central truncat, a la manera d'un estilopodi. Aquests nervis delimiten els quatre clotells d'inserció de les núcules.\nLes núcules són, abans de la maduració, de color siena, ocraci o groguenc, més claretes com més incipients són. En aquest estat, la protuberància central de l'hílum està envoltada d'una massa gelatinosa (4). Posteriorment, quan les núcules han madurat i el pericarpi té un color castany fosc, la massa gelatinosa -cèl·lules de mucílag- es retreu.\nEncaix que sembla el d'un carregador de piles. La superfície més o menys bombada de l'hílum encaixa en els clotells o alvèols del ginòfor (5). Aquí les núcules tenen el to propi de la maduresa. Hem observat fruits agafats en branca, a terra i, per força, algun també de furtat, com veurem a la darrera part.\nEstil ginobàsic. Aspecte general d'un tetraqueni madur, tipus de fruit present, també, en Boraginaceae. En el clotell central, al mig de les núcules, hi anava inserit l'estil, d'aquí que es qualifiqui de ginobàsic. En realitat queda així enfondit pel creixent desigual de l'ovari, superior en els lòbuls o parts seminals, que creixen en alçada, com un púding.\nTetraqueni amb les núcules encara verdes. Observeu-hi, a la núcula remenada, la massa gelatinosa de l'hílum. També la secreció viscosa de la superfície. El caràcter eminentment glandular de les núcules és un tret molt destacable. Hi veiem una núcula amb un desenvolupament menor al de la resta. És molt habitual que hi hagi cluses amb 1, 2, 3 o la totalitat de les núcules malreeixides.\nPartir-se la capa, com Sant Martí. Com s'originen unes núcules a partir dels hemicarpels? No ho sabem. L'esquema de l'ovari de la imatge mostra un supòsit en què els carpels es bleguessin cap a la part ventral fins a definir dues cavitats, permetent, d'aquesta manera, que cada sement quedés envoltada completament per l'hemicarpel, posteriorment transformat en pericarpi, però qui sap si no es tracta d'una expansió interna de la part ventral del nervi. (Al títol hi fem una esmena: Labiatae).\nExemple de clusa amb tres fructículs malreeixits.\nNouetes que semblen llavors. Tres núcules o mericarpis. Les podríem prendre per llavors, per la talla petita. Són més o menys bombades, el·lipsoïdals, de superfície finament rugulada, amb l'hílum situat a la meitat inferior de la cara ventral. L'hílum és el punt de connexió del primordi i de la sement amb el funicle o, si manca i aquella és sèssil, la placenta. Té a l'eix una prominència còrnia, blanca, ocel·lada. L'arèola de l'hílum pot ser còncava, si el fruit està sec; botida i gelatinosa, quan està hidratat; o bé només amb gelatina al voltant o a la part basal de la prominència central, en estat d'hidratació parcial.\nMaduració i deshidratació. Dues núcules madures amb el carnús mocallós limitat al voltant de la prominència còrnia de l'hílum. La massa de cèl·lules mucilaginoses és tova, té la textura espessa d'un gel. A l'hora de valorar l'acció de les formigues és interessant tenir en compte l'estat del carnús gelatinós, atès que quan les diàspores cauen a terra, les núcules potser encara no han acabat de madurar.\nMucílag. Dues núcules encara no del tot madures, separades expressament de la copa de la flor que les va infantar, amb el carnús gelatinós de l'hílum força inflat i tota la superfície del pericarpi igualment coberta d'una capa viscosa de gelatina. Sospitem, doncs, que les núcules són molt mucilaginoses abans no maduren del tot.\nMixospermia. Aquest mot (6), combinació de mucílag i llavor, fa referència, pel poc que sabem, als fenòmens relatius a les llavors que contenen cèl·lules que segreguen mucílag en estat d'hidratació.\nEls mucílags són de composició diversa; en contacte amb l'aigua tenen una gran capacitat per a inflar-se i extravasar-se a l'exterior, si depassen la capacitat elàstica de les cutícules, produint capes viscoses a tot el voltant (halo mocallós) de les llavors o fruits que els generen.\nEls mucílags i les substàncies pectíniques abunden en els vegetals, com és prou conegut dels herbolaris i fitoterapeutes, sabedors dels beneficis d'algunes plantes molt mucilaginíferes -per exemple, per alleujar afeccions de l'aparell respiratori-, com ara el tell, les malves i els plantatges.\nEn l'àmbit domèstic tots n'hem tingut alguna experiència, per exemple a l'hora d'enretirar, d'algun atuell de taula, una llavor de llimona o les pepides del meló. Són viscoses, inestables alhora que adherents.\nEl mucílag de llavors i fruits pot concórrer en tal diversitat de fenòmens que serà bo d'aprofitar el sopluig ofert per algun document de la xarxa (7).\nEls mucílags són extremament hidròfils, capturen importants volums d'aigua. La llavor o el fruit embolcat d'una capa d'hidrogel podria retenir-ne l'aigua per a iniciar la germinació; en tàxons associats a medis aquàtics, per exemple en Mentha, el hidrogels actuen com un flotador que permet la navegació, el desplaçament de la llavor, surant a l'aigua (nautocòria o hidrocòria). La viscositat permetria o facilitaria, així mateix, el desplaçament en aigües d'escolament, correnties superficials, etc.\nPerò, curiosament, l'estudi d'un autor que el lector pot trobar a la darrera nota al peu, recull arguments en favor d'un fenomen invers que denomina antitelecòria (8).\nLa llavor viscosa és apegalosa i, per tant, és un mecanisme més del fenomen de la zoocòria, com ho són els gafets, ganxets, pues escabroses, etc. Les llavors mucilaginoses s'enganxen, per exemple, a les potes dels ocells, vectors dispersius de gran volada, més encara si el transportista és ultramarí de mena. Però l'antitelecòria és el fenomen invers, és l'aferrada in situ que evita, precisament, el desplaçament. Vegem-ho (9). Els mucílags extravasats no tarden pas gaire a perdre l'aigua capturada, alhora que, en el procés de la deshidratació, augmenten la viscositat i la qualitat apegalosa. Al voltant dels fruits observats, hidratats i deshidratats, hi acaba romanent una capa de goma resseca, així com a la superfície de contacte, tan ampla com ho era l'halo gelatinós. El resultat és que la llavor o, en aquest cas, el fructícul, queda enganxat a la superfície de contacte.\nCaldria afegir-hi que en el medi natural hi podria concórrer l'arrebossat de les partícules de remoció, trasbalsades per l'aire, que podrien emmascarar-ne la superfície. Es diu que això podria protegir-los de l'acció de les formigues (10). Nosaltres no hem arribat a aquest punt, perquè ens vam quedar en el moment en què els fructículs són encara a l'interior dels calzes.\nSobre el sentit de tot plegat... conjecturar és fàcil. Hi ha la teoria del mother-site, tan controvertida com cadascú vulgui. Un argument seria que en llocs oberts hi ha espai per arrelar; que l'espai bo per a la planta mare ho ha de ser també per a la descendència, etc. Un altre argument que sembla de pes és la protecció enfront de l'erosió, la pèrdua d'efectius que representa estar plenament exposat a l'empenta de les aigües superficials, que pot dur les diàspores a llocs poc favorables, amb més competència, no tan oberts, etc. Com veieu, un mateix argument serveix tant per a defensar una hipòtesi com la contrària; convé mantenir un balanç raonable entre les conjectures i les comprovacions.\nLa teoria del mother-site té, sens dubte, poder de convicció en plantes mediterrànies i d'ambients àrids, on hi ha poc recobriment i per tant espai disponible per a vegetar; a més, en territori poc favorable la llavor pot fàcilment anar a raure a un lloc inapropiat.\nEn fi, amistançat fins i tot amb el foc, algú pot dubtar de l'eficiència del romaní? Algú dubta que el romaní, podent viure en isolament absolut, tendeix a fer matolls, romerars, per dir-ho en un mot que podria cobrir legítimament una llacuna lèxica, si més no en el parlar del Principat, ben empipadora?\nPosem algunes núcules de romaní en remull, sospitant que la presència o manca de gelatina externa podria tenir relació amb la hidratació.\nFlotadors. Algunes particularitats de la superfície rugulada del pericarpi, pectines, ceres, greixos o espais aerífers, provoquen bombolles al voltat del fructícul, fins i tot una capa contínua d'aire; captures d'aire que, segons es diu, són favorables per a la nautohidrocòria, fenomen estudiat en diverses mentes Mentha.\nInflor de l'hílum. En els fructículs immersos a l'aigua es produeix secreció gelatinosa superficial i, concentrada a l'hílum, una massa botida i viscosa de mucílag, molt evocadora, certament, del carnús d'un eleosoma. La inflor de les cèl·lules expansives és molt ràpida. Al voltant dels fructículs s'hi endevina la presència d'una capa mocallosa.\nHalo mucilaginós. Tret fora de l'aigua, el fructícul està totalment immers en una gelatina que, exposada a l'aire, es va densificant i retraient, alhora que augmenta la qualitat apegalosa. Punt d'importància en l'argumentació dels avantatges associats a l'ancoratge de la núcula al terra. Evidentment, el carnús inflat a l'hílum es pot relacionar amb la hidratació de l'embrió.\nAlteració superficial, un codi de l'embrió?. Extensió de les fibril·les superficials en un fructícul col·locat a l'aigua. Les fibril·les augmenten encara més la terbolesa de la capa mocallosa. Són resultat de l'alteració de la superfície -cutícula- del pericarpi? Tot sembla indicar que són romanalles de les cèl·lules que participen en l'exsudació de gelatina.\nL'halo mucilaginós és més dens i molt més tèrbol en alguns fructículs. No reaccionen tots igual amb la hidratació.\nEl rastre de la pega. Observeu-hi, al paper de contacte, la goma resseca i adhesiva, deixada en retreure's l'halo mucilaginós, que enganxa el fruit a la superfície. En la capacitat adhesiva del mucílag es basa la teoria del mother-site, però, és clar, això passa quan el mucílag perd l'aigua, no mentre hi hagi hidratació o pluja. Potser aquesta teoria caldria relacionar-la, més aviat, amb la hidratació associada a fenòmens més pausats, com ara aire rellentós, bromes o rosades.\nFibril·les d'alteració. Grupet de núcules conglutinades per la massa coalescent de mucílag en avançada retracció. Hi observem les romanalles, sobretot a la part de l'hílum, de l'alteració cuticular o exocàrpica (11), produïda per l'exsudació mocallosa, en forma de borralla fibril·losa.\nAferrar-se al terra, la síndrome mother-site. Comprovació de l'adherència al substrat de núcules que han estat submergides en aigua i després deixades al paper.\nHi hagi, al medi natural, desplaçament o demostració certa de la teoria del mother-site, el més presumible és que l'aigua i l'exsudació de mucílag produeixi una alteració superficial del fruit que sigui favorable, potser quan se supera cert llindar de temps d'hidratació, per a estimular o activar la germinació de la llavor.\nTambé sembla prou clar que en aquests fenòmens hi interfereixen notablement les condicions topogràfiques; la planesa afavoreix la germinació in situ, mentre que el pendent afavoreix l'evacuació de diàspores... coses prou evidents que possiblement tots ja sabem, així com que els fructículs i les llavors en forma de balí, notòriament abundants, són els més exposats a la remoció i a rodar.\nMirmecocòria. Tercera part i final d'aquest llarguerut capítol. Algunes formigues recapten, traginen, escampen, soterren i emmagatzemen llavors i fruits.\nEn alguns casos n'aprofiten només una part externa, no essencial per a la germinació; en d'altres mengen la llavor mateixa, endospermes, etc. Sembla que també les aprofiten per a criar determinades floridures. Són molt fosques aquestes coses soterrànies i clandestines. El fenomen de la dispersió de dissemínuls per part de formigues s'anomena mirmecocòria i és tan comú que qualsevol observador pot ser-ne testimoni.\nTemps de col·lecta. Dues formigues traginant diàspores, calzes i cluses, de Rosmarinus. Imatges del dissabte 1 de maig, preses després de pluges moderades que vam aprofitar per a prendre imatges de líquens gelatinosos hidratats. Aquest detallet, fer col·lecta després de la pluja, possiblement sigui interessant de retenir. Brolla clara de Rosmarinus, Stipa offneri, Heteropogon, etc., damunt de conglomerats poligènics. Per cert, ara sí, hi ha llucs de primavera pertot.\nTrànsit fluid. No hi havia gaire trànsit. Anaven espaiades, totes amb la mateixa mena de càrrega. Que en Rosmarinus hi ha mirmecocòria és cosa sabuda; ara bé, se sap prou bé què en fan, dels fructículs?\nAltres exemples de transport de fruits de romaní.\nCalze amb els nervis foscos, tot pigat de gotes lluents de resina, molt enganxoses. Pilositat especial, embullada, d'aspecte araneós, amb pèls compostos, radiants, aplicats. Vam furtar la col·lecta a alguna formiga, per a fer les oportunes comprovacions i assegurar-nos sobre què traginaven.\nA manera de balanç. Així com passa en una excursió, que com més llarga és, més brancals trobem, camins per a furonejar en altres oportunitats, també avui s'han desplegat algunes qüestions obertes. El balanç és senzill: el mucílag pot ser un component important en llavors, fruits i disseminació; la humitat és un component que rarament manca en la desvetlla dels embrions; el paper de les formigues en els ecosistemes és notable i sempre pendent de moltes clarícies. És un tema molt enfosquit; això de l'aril·lodi n'és una bona mostra.\n(1) El fruit de les labiades, sec i dividit en parts monospermes, s'anomena tetraqueni, clusa, tetranúcula o carcèrul. El lector que es pugui estranyar d'una tal prodigalitat pot intuir que això forma part del caràcter acumulatiu de la terminologia botànica. Clusa, cloenda, clàusula, fa al·lusió a l'envanet o septe que migparteix en dues cavitats els carpels. Pel que fa als fructículs, també s'anomenen de forma diversa: aqueni, núcula o mericarpi.\n(2) En una imatge gràfica, imaginem-nos un full plegat de manera que en comptes d'unir-se per les vores, cada vora s'unís al centre de la cara ventral del plec, originant, així, dos departaments tancats. Però això només és una simple imatge; l'ontogènia de l'ovari i del ginòfor no es resol en una imatge.\n(3) Ignorem si el ginòfor és d'origen carpel·lar -formaria part de l'ovari- o talàmic; en el primer supòsit, que potser ens sembla menys versemblant, li escauria més el nom de ginopodi.\n(4) En alguna font, per exemple en un document en línia de la Universitat de Lleida, institució que té uns materials didàctics molt interessants, s'hi consigna que la núcula de Rosmarinus té un aril·lodi, o sigui un aril d'escassa extensió (vegeu el 'Diccionario...' de P. Font). En algun article de caire analític -a diferència d'altres plantes, el romaní s'ha estudiat molt a fons i el lector curiós pot trobar-ne manta testimoniatges- hi hem llegit, en canvi, que no duu eleosoma ni cap estructura similar. Nosaltres ens limitem a consignar-ho. La massa gelatinosa de l'hílum podria tenir algun valor nutritiu?. Ens trobem en un altre cas de trontoll del límit d'alguns conceptes? És curiós que això de l'aril·lodi només consti, en la petita cerca que hem fet, en aquesta font.\n(5) Com dèiem a l'altra nota, suposem que el ginòfor és d'origen axial o talàmic i, per tant, seria una forma particular de receptacle.\n(6) No consta al 'Diccionario...' de Pius Font; podria ser un encuny relativament modern. És clar que en aquest cas, d'un fruit mocallós, no sols de la sement, potser podríem parlar de mixocarpi, però aquest mot té un parell d'inconvenients, el de ser un terme de la micologia i el de significar també fruit d'ascendència diversa, perquè el prefix d'origen grec té dos significats diferents. Certament, no seria pas, però, un encuny nostre, com podeu comprovar, si us vaga, en aquesta tesi doctoral de Capitani, treball que conté dades interessants sobre el fenomen de la mixocàrpia en Salvia.\n(7) Són interessants, sobre aquest tema, els estudis de Patricio García-Fayos, així com el d'algun autor format sota la seva tutela.\n(8) Altres escriuen atelecòria. Tot són mots que en la literatura hi tenen una arrelada mediocre, de radicel·la incipient.\n(9) Fem aquestes observacions en base a les fetes en uns assajos domèstics i simples.\n(10) Fa gràcia comprovar que aquest argument és contrari al dels que defensen que la planta es beneficia de la dispersió de les formigues. Rossolar en ecologia és d'allò més fàcil i no calen pas mocs.\n(11) Vegeu la tesi enllaçada a la nota (6), pàgina 109 i altres.\nEtiquetes: aqueni, Cistaceae, codina, conglomerats, Erosió, formigues, Labiatae, llavor, mirmecocòria, Sant Llorenç del Munt


ERC engega una acció contra les llicències per pescar corall vermell a la Costa Brava - Diari de Girona\nEls republicans portaran mocions a tots els ajuntaments, consells comarcals i diputacions per frenar els dotze permisos concedits pel Govern de l'Estat. Esquerra Republicana, com altres partits, ha reclamat l'aturada al Senat i al Congrés\nacn/ddg 01.05.2018 | 10:08\nERC engega una acció contra les llicències per pescar corall vermell a la Costa Brava girona\nERC va anunciar ahir una campanya per aturar les dotze llicències que ha concedit el Ministeri d'Agricultura per pescar corall vermell a la Costa Brava. A banda de reclamar-ho al Senat i al Congrés dels Diputats, els republicans portaran mocions als ajuntaments, consells comarcals i diputacions. «La mesura topa frontalment amb la moratòria de deu anys decretada per la Generalitat on ja s'alertava sobre el mal estat del corall vermell al litoral català», va afirmar el partit en un comunicat.\nEn aquest sentit, la senadora gironina Elisenda Pérez va assegurar que lluitaran «fins al final» per frenar els permisos. En aquest sentit, va explicar que han entrat un seguit de preguntes al Senat reclamant explicacions i va avançar que demanaran la compareixença de la ministra d'Agricultura, Isabel García Tejerina. A més, els republicans han presentat esmenes als pressupostat generals de l'Estat.\nEls representants d'ERC es van reunir ahir al matí a Begur per tal d'abordar la situació que ha posat en alerta la Generalitat i a col·lectius ecologistes. L'Estat ha concedit les llicències per pescar corall vermell des de Begur fins a Arenys de Mar. El Govern català considera que les aigües exteriors d'aquesta zona s'haurien d'haver inclòs a la moratòria que va aplicar la Generalitat a les aigües interiors des del Cap de Begur fins a la frontera francesa. Creuen que es adjacent i que, per tant, també s'hi hauria d'haver restringit l'extracció d'aquesta espècie; però l'Estat, en canvi, no ho veu així i justifica la decisió per «permetre la subsistència» dels corallers i perquè la llei li obliga a concedir-les.\nEls representants d'Esquerra Republicana de Catalunya van criticar la decisió i van anunciar una campanya per intentar aturar les llicències. «Ja n'hi ha prou de decisions amb criteris d'urgència que no s'entenen i que contradiuen informes dels tècnics experts». Per això, aquesta formació política presentarà mocions als ajuntaments, consells comarcals i diputacions.\nLes justificacions de l'Estat\nDavant les reaccions contràries dels diferents partits, divendres, l'Estat va justificar haver concedit les dotze llicències per extreure corall vermell a Catalunya per «permetre la subsistència dels pescadors» que s'hi dediquen «legalment». El Ministeri d'Agricultura i Pesca també va assegurar que l'actual legislació l'obliga a atorgar els permisos a la zona compresa entre Arenys de Mar i Begur perquè tota la resta de costa, fins a la frontera francesa, es veu afectada per la veda de deu anys.\nAlhora, el govern espanyol va carregar contra la Generalitat i la va acusar d'haver tirat pel dret aplicant la moratòria «sense comptar» ni amb l'opinió del Ministeri ni amb la dels pescadors. L'Estat també va subratllar que, tot i que cinc dels corallers que han optat a les llicències tenen sancions pendents, cap d'elles és ferma i això no els exclou del procés. D'altra banda, el Govern espanyol sí que es va comprometre a intensificar els controls i les inspeccions als corallers.


PLF ja té enllestit el programa de Festa Major | Ràdio Palafolls\nHome Estiu PLF ja té enllestit el programa de Festa Major\nMarc Ferri , agost 19, 2013\t / 393 0\nAmb novetats respecte anys anteriors, el cartell de la Festa Gran de PLF ja està tancat amb tota una sèrie d’activitats populars, i destinades a totes les edats.\nSi bé a anys anteriors les festes començaven una mica més tard, aquesta any les seves dates s’han avançat, tal i com explica la tinent d’alcalde, Dolors Agüera.\nD’aquesta forma, el tret de sortida el donarà el pregó de Festa Major, ambientat en el musical West Side Story. Enguany, el pregó es traslladarà del seu emplaçament habitual envers a un altre punt. És a dir, de la Plaça de Poppi, fins a les instal•lacions de l’Institut Pont de Ferro.\nEntre les activitats que estan programades, destaquen, com ve a ser habitual, els sopars a la fresca, el Correfoc, la festivitat de les Verges Trobades, les cercaviles i L’Alterfesta, que enguany comptarà amb la presència de Gossos com a caps de cartell, entre d’altres formacions musicals. Aquestes actuacions enguany també presentaran la novetat de les barraquetes, que seran una sèrie d’espectacles destinats als nens petits.\nLes festes també comptaran amb la presència de Ràdio PLF, que enguany organitzarà la marxa Popular 107.7 km, i de la que anirem informant.\nLa tinent d’alcalde vol agrair a les entitats organitzadores i als col•laboradors l’esforç que estan fent per al bon funcionament de la Festa Major.\nEl pressupost de la Festa Gran de PLF aquesta any serà d’uns 43.000 euros aproximadament, una xifra similar a la de l’any passat ja que el programa ve a ser pràcticament el mateix que al 2012.


La CUP diu que la seva proposta de resolució passa pel reconeixement dels Països Catalans\nDavid Fernàndez ha explicat que la seva proposta de resolució passa pel reconeixement dels Països Catalans, en comptes del de "Catalunya", promou el foment de la participació popular i rebutja el model liberal europeu.\nRedacció 15/01/2013 - 06.46 Actualitzat 15/01/2013 - 07.24\nEl líder de la CUP, David Fernàndez\nEl líder de la Candidatura d'Unitat Popular, David Fernàndez, ha explicat al programa "Àgora", de TV3, que la seva proposta de resolució passa pel reconeixement dels Països Catalans, en comptes del de "Catalunya", i des del principi es proclama que "els Països Catalans són una nació i, com a tal, tenen el dret a exercir l'autodeterminació".\nEl text de la CUP també promou el foment de la participació popular i el rebuig al model liberal europeu, entre altres elements. La proposta, però, no fa cap referència explícita que la seva voluntat sigui constituir un estat propi ni tampoc proclamar la independència , tot i que demana clarament la convocatòria d'un referèndum com a màxim el 2014 i s'aposta per la "plena sobirania" de Catalunya.\nEl que sí que apunta el document és la necessitat d'obrir "un procés constituent en el marc dels Països Catalans" i també d'afavorir "un procés de vertebració del conjunt dels Països Catalans, sempre que aquesta sigui la voluntat majoritària expressada democràticament per aquests territoris".\nEn el programa "Àgora", Fernández ha fet una crida a l'acord entre tots els partits que donen suport al dret a decidir.\nAquestes declaracions van arribar quan feia només unes hores que els diputats Georgina Rieradevall i Quim Arrufat havien registrat al Parlament la seva proposta de declaració sobiranista, que s'afegeix a la que van pactar CiU i ERC, que ja l'han modificat, i a la del PSC.\nProposta de declaració de sobirania de la CUP


Gasol conquereix l'NBA - Any 2009 - Articles\nBoniface Ndong (3)\nCristian Eyenga (1)\nErazem Lorbek (6)\nFran Vázquez (6)\nIván García Casado (1)\nKristaps Valters (1)\nMarc Gasol (12)\nMario Bruno Fernández (1)\nPete Mickael (4)\nRaünes Siskaukas (2)\nRicard Rubio (13)\nTerence Morris (4)\nUros Tripkovic (1)\nXavi Pascual (28)\nBàsquet Gandia (1)\nBàsquet Mallorca (1)\nCB Vic (2)\nFenerbahçe de Turquia (3)\nGran Canaria Dunas (5)\nLliga LEB (4)\nMeridiano Alicante (1)\nSant Josep de Girona (1)\nSupercopa d`Espanya de Bàsquet (11)\nVive Menorca (3)\nGasol conquereix l'NBA\nEl bàsquet català durant el 2009 va tenir un nom propi, Pau Gasol. El pivot de Los Angeles Lakers va aconseguir l’anell de campió de l’NBA, el màxim títol mundial a nivell de clubs, convertint-se en el primer jugador català en assolir aquesta fita. L’equip californià es va imposar en la final dels play-off de la lliga nord-americana als Orlando Magic (4-1) i l’escorta Kobe Bryant va ser escollit MVP (most valuable player) de la sèrie final. Bryant i Gasol, líders del joc exterior i interior de l’equip, respectivament, es van consagrar com el doble més determinant de l’NBA.\nPer altra banda, Marc Gasol i Rodolfo Rudy Fernández van tancar la seva primera temporada a l’NBA molt positivament. El petit dels Gasol va convertir-se ben aviat en una peça clau de l’equip Memphis Grizzlies, amb una mitjana d’11,9 punts per partit i 7,4 rebots. Rudy, jugador del Portland Trail Blazers, tot i no disposar de tants minuts de joc com Marc Gasol, va aconseguir una mitjana d’11 punts per partit. L’escorta mallorquí, a més, va participar en el concurs d’esmaixades de l’All Star, tot i que no va poder accedir a la final.\nRespecte el bàsquet ACB, el Regal Barça va ser el protagonista principal. Amb Xavi Pascual a la banqueta, l’equip blaugrana va recuperar la dinàmica guanyadora de la qual s’havia vist allunyat durant les últimes temporades i va acabar disputant la final four de l’Eurolliga i aixecant el títol de la Lliga ACB.\nA la Copa del Rei, disputada al Palacio de Deportes de Madrid, el Regal Barça va eliminar el Real Madrid a quarts de final (83-75), però va caure a semifinals contra el TAU de Vitòria (90-77). Els bascos, dirigits per l’extècnic blaugrana Dusko Ivanovic, continuaven mostrant-se com la bèstia negra del conjunt barcelonista. El DKV Joventut, per la seva part, no va poder passar la primera eliminatòria, i va caure davant el MMT Estudiantes, amfitrió del torneig, per 80-75. La mateixa sort va córrer el Pamesa València, que va dir adéu en ser derrotat contundentment pel TAU (82-66). El Ricoh Manresa i el Vive Menorca no van accedir a la competició.\nPel que fa a l’Eurolliga, el Regal Barça va superar la fase del Top 16 i es va topar a quarts de final amb el TAU de Vitòria. L’eliminatòria va ser molt disputada i va caldre esgotar els cinc partits. El primer i el tercer els va guanyar el TAU, mentre que el segon i el quart el Barça. Tot quedava pendent d’un cinquè i últim partit al Palau Blaugrana, que van guanyar els barcelonistes (78-62), obtenint així l’accés a la final four de Berlín. La sèrie va mostrar apassionants duels: Xavi Pascual i Dusko Ivanovic van protagonitzar-ne un a nivell tàctic, mentre que a la pista, la disputa la van oferir els escortes Juan Carlos Navarro i Igor Rakocevic, els alers Ersan Ilyasova i Pete Mickael i els pivots David Andersen i Tiago Splitter.\nA la final a quatre, el Barça, tot i partir com un dels grans favorits al títol, va caure a semifinals davant el CSKA de Moscou (78-82). Malgrat dominar durant els tres primers períodes del matx, el conjunt blaugrana va ser incapaç de defensar la renda de què disposava i va veure com se li esfumava la classificació per a la final. L’aler del CSKA de Moscou Raünes Siskauskas, que va aconseguir anotar 29 punts (18 dels quals en l’últim quart), va encarregar-se de dilapidar el somni culer.\nEn Lliga ACB, la fase regular la va liderar el TAU de Vitòria, seguit del Barça. Tanmateix, en els play-off va acabar imposant-se l’equip culer, enduent-se així el títol. A quarts de final es va creuar amb el Pamesa València, que va superar amb força comoditat per dues victòries a zero (68-66 i 81-55). Els homes de Pascual encaraven la recta final de la temporada amb molt bon estat de forma. A semifinals es van desfer de l’Unicaja de Màlaga amb un balanç de 2-1 (70-62, 75-82 i 86-78). A la final els esperava per enèsima vegada el TAU. Però el malefici ja s’havia trencat a l’eliminatòria de l’Eurolliga i semblava que el Barça ja havia trobat la forma de doblegar l’equip de Tiago Splitter i companyia. La final va ser emocionant, amb els dos primers partits molt igualats. El primer va caure de banda dels culers per 82-80, mentre que el segon se’l van endur els bascos (67-75). Els dos partits següents, però, el Barça va mostrar-se segur de si mateix i no va donar opció al conjunt d’Ivanovic (85-67 i 90-77). Juan Carlos Navarro, MVP de la final, Gianluca Basile, David Andersen i Fran Vázquez van ser els jugadors decisius de la sèrie.\nEl DKV Joventut no va poder passar dels quarts de final, eliminat pel Real Madrid. La Penya va plantar cara però no va ser suficient i va acomiadar-se dels play-off amb un balanç de 2 derrotes i 1 victòria (62-79, 82-77 i 61-78), malgrat les bones actuacions del seu jugador estrella, Ricard Ricky Rubio.\nDurant l’estiu els equips van viure realitats ben diferents. El Barça va apostar fort i va realitzar una inversió important per reforçar la plantilla. A més de suplir les baixes de David Andersen i Ersan Illyasova, ambdós de camí a l’NBA, es van incorporar nous jugadors per a totes les línies: els pivots Boniface Ndong i Erazem Lorbek, l’aler-pivot Terence Morris, l’aler Pete Mickael i el base Ricky Rubio. El de Rubio va ser el fitxatge més complicat, ja que la seva intenció era anar a l’NBA però el seu club, el Joventut de Badalona, no volia rebaixar-ne la clàusula de rescissió. Els clubs nord-americans interessats en el jugador no estaven disposats a realitzar un desemborsament tan gran i, malgrat el desig del Real Madrid d’aconseguir els seus serveis, finalment, Ricky va fitxar pel Barça per 3,7 milions d’euros, la contractació més cara en la història de l’ACB.\nLa Penya va veure, doncs, com se li escapava el seu jugador més valuós. Tanmateix, el club dirigit per Jordi Villacampa va fitxar nombrosos jugadors i, pràcticament, va confeccionar un equip nou de dalt a baix. Les incorporacions van ser els bases Kristaps Valters, Mario Bruno Fernández i Josep Franch (provinent del filial), els escortes Uros Tripkovic i Clay Tucker, l’aler Christian Eyenga i els pivots Antonio Bueno i Alain Koffi.\nPel que fa al Bàsquet Manresa, la gran preocupació de la pretemporada va ser trobar un espònsor que permetés al club continuar a la màxima divisió. Després de certa angoixa, es va arribar a finals de setembre a un acord amb l’empresa d’automoció Suzuki. Respecte el capítol de fitxatges, el Manresa va refer també la seva plantilla. Durant l’estiu el club va incorporar els pivots Brian Cusworth i Ahmad Nivins, els aler-pivots Marcus Vinicius i Kaloyan Ivanov, el jove i prometedor aler ucraïnès Sergiy Gladyr i el base Daniel López. Abans d’acabar l’any, a més, amb l’objectiu de cobrir la lesió de Cusworth, el Manresa va reforçar el joc interior amb els fitxatges de Michael Ruffin i Larry Lewis.\nEl València Basket també va canviar el seu patrocinador principal i va passar a anomenar-se Power Electronics València, tot i que ho va fer ja amb la temporada 2009-10 en marxa, a mitjans de novembre. L’equip va reforçar-se durant l’estiu amb les incorporacions dels pivots Kosta Perovic i Sergei Lishouk, els bases Marko Marinovic i Nando de Colo i l’aler Iván García Casado.\nEl Vive Menorca, per la seva part, després de finalitzar la temporada 2008-09 com a penúltim classificat de la Lliga ACB, va perdre la categoria. El seu lloc el va ocupar el Meridiano Alicante, que va ascendir de la LEB Or. Pel que fa als altres equips de la segona divisió, el Plus Pujol Lleida es va quedar a les portes de disputar el play-off d’ascens a la divisió d’honor, mentre que el CB Vic va mantenir la categoria còmodament però sense opcions de lluitar per l’ascens. Més complicada va ser la situació del Bàsquet Mallorca i del Gandia, que van patir fins a l’últim moment per assegurar-se la permanència.\nDurant el mes de setembre es va disputar al Palau Sant Jordi de Barcelona la 30a edició de la Lliga Catalana. El Regal Barça va ser-ne el clar dominador, derrotant amb comoditat el Sant Josep de Girona per 95-53 a semifinals i escombrant el DKV Joventut a la final per 62-38. La Penya, a semifinals, havia vençut el Bàsquet Manresa (80-58). Ricky Rubio va ser nomenat millor jugador del torneig.\nDies després el Barça disputava la Supercopa ACB. Es va desfer sense problemes a semifinals del Gran Canaria 2014 (74-51), amb una bona actuació de NDong. A la final, el conjunt blaugrana va imposar-se al Real Madrid (86-82). Navarro, amb 22 punts i 5 assistències, va ser escollit MVP de la final.\nAmb la temporada 2009-10 en marxa, el Barça va mostrar-se com el gran favorit a tots els títols. Va acabar l’any essent l’únic equip invicte a Europa, havent mostrat un gran joc i resolent amb victòries molt contundents, com per exemple, contra el Fenerbahçe turc (89-55) o el Montepaschi de Siena (65-84). A la Lliga ACB, va acabar el 2009 líder en solitari, amb un balanç de 14 victòries i una derrota. Cal destacar el memorable resultat que va aconseguir a Vistalegre contra el Real Madrid (57-79), amb una superioritat inqüestionable d’inici a fi i aconseguint la diferència al marcador final més àmplia de tota la història (22 punts). Ricky Rubio (18 punts i 7 assistències) i Fran Vázquez (16 punts) van ser els jugadors més destacats.\nPel que fa a la resta d’equips, el DKV Joventut i el Power Electronics València van mantenir des d’inici de temporada fins a final del 2009 posicions de Copa. Cal destacar les actuacions del jugador de la Penya Clay Tucker que, amb una mitjana de 17,5 punts per partit i MVP del mes de desembre, va convertir-se en el líder del joc exterior del conjunt verd-i-negre. El Suzuki Manresa, després de protagonitzar un molt bon inici de campionat, va acabar l’any a la zona tranquil·la de la taula, tot i que mantenint opcions per classificar-se per la Copa del Rei, mentre que el Meridiano Alicante, malgrat la seva condició de recent ascendit, va tancar el 2009 fora de les places de descens i mostrant arguments suficients per pensar en la seva salvació.


VÍDEO Localitzen 15 tortugues babaues a la platja de l'Ardiaca, a Cambrils | NacióReus\nVÍDEO Localitzen 15 tortugues babaues a la platja de l'Ardiaca, a Cambrils\nLa Policia Local ha acordonat la zona davant la possibilitat que més cries s'endinsin al mar\nper Redacció , 25 de setembre de 2018 a les 17:10 |\nAquest dimarts al matí s'han localitzat 15 cries de tortuga babaua a la platja de l'Ardiaca, a Cambrils (Baix Camp). A primera hora, un veí ha vist un dels animals caminant pel passeig marítim i s'ha posat en contacte amb la recepció d'un hotel proper que donés l'avís als serveis d'emergències.\nLa Policia Local s'ha personat a la platja i, en total, s'han pogut observar una quinzena de tortugues. Els agents han acordonat la zona per protegir altres cries que es puguin endinsar al mar. Al lloc també hi treballen els Agents Rurals i estan a l'espera que arribin els experts de la Fundació per a la Conservació i Rescat d'Animals Marins (CRAM) per poder obrir el niu i ajudar a les altres possibles cries. També hi col·laboren membres de l'entitat ecologista Gepec.\n— FaunaMarinaCat (@FaunaMarinaCat) 25 de septiembre de 2018\nAquest és el segon episodi de nidificació de tortuga babaua a Cambrils aquest estiu. El primer es va produir el passat 16 de setembre a la platja de Vilafortuny, on van néixer 17 animals més d'aquesta mateixa espècie.\n— GEPEC-EdC (@gepecedc) 16 de septiembre de 2018\nSuccessos, Vilafortuny, Cambrils, tortuga babaua, tortuga


Experts de la Universitat Pública de Navarra desenvolupen un bioinsecticida contra plagues de tomàquets i mongetes verdes | Consumer\nExperts de la Universitat Pública de Navarra desenvolupen un bioinsecticida contra plagues de tomàquets i mongetes verdes\nUn equip d'investigadors de la Universitat Pública de Navarra ha iniciat els treballs en el desenvolupament d'un bioinsecticida que serveixi com a mesura alternativa de control.\nL’insecte Helicoverpa armigera (trepant del tomàquet) es troba àmpliament distribuït a Europa, Orient Mitjà, Àfrica i Oceania. A Espanya, ha estat tradicionalment una de les plagues més importants en cotó i blat de moro, però fa una mica més d’una dècada s’està convertint en una plaga temible també en diversos cultius hortícoles, assegura Delia Muñoz Labiano, directora del projecte i professora del Departament de Producció Agrària de la universitat.\nSegons l’experta, aquests insectes «tenen predilecció pels fruits, penetrant en el seu interior, on s’alimenten i emigren d’un fruit a un altre podent destruir varis al llarg del seu desenvolupament larvario». El control d’aquesta plaga amb insecticides orgànics de síntesis està «resultant poc eficient per la gran capacitat d’aquest insecte per desenvolupar resistències a una gran varietat de matèries actives», assegura Muñoz.\nUna de les alternatives és el control biològic amb baculovirus, exclusivament patògens d’insectes que presenten un gran nombre de propietats favorables per al seu desenvolupament com bioinsecticidas. Actualment existeixen al voltant de 40 productes disponibles en diferents països per a diferents espècies de lepidòpters plaga, la matèria activa de la qual és un baculovirus. Entre ells es troben alguns especialment desenvolupats per al control d’H. armigera en cotó, encara que encara no existeixen productes específics per a cultius hortícoles, asseguren els experts.\nEn aquest sentit se centra el treball de l’equip de la Universitat Pública de Navarra, a dissenyar un bioinsecticida que serveixi com a mesura de control. Una primera fase es realitzarà la caracterització bioquímica i biològica dels ceps més específics d’H. armigera.\nbioinsecticidas judía verde-ca Plagas-ca tomàquet upn


Hamilt‘on fire' | Albert Fàbrega | Analista tècnic de la F-1 a TV3 | Fórmula 1 | L'Esportiu de Catalunya\nHamilt‘on fire' Hamilt‘on fire' Hamilt‘on fire' Hamilt‘on fire' + Hamilt‘on fire' E-mail\nAnalista tècnic de la F-1 a TV3 - 28 juliol 2014 2.00 h\nLewis Hamilton, amb el Mercedes encès, dissabte VALDRIN XHEMAJ/EFE.\nHamilt‘on fire' Hamilt‘on fire' Hamilt‘on fire' Hamilt‘on fire' Hamilt‘on fire' E-mail\nAlbert Fàbrega - Analista tècnic de la F-1 a TV3\nLa intensitat i la ràpida propagació de les flames denotaven que l'origen de l'incendi era la gasolina\nUn dels protagonistes de la cursa d'Hongria va ser Lewis Hamilton. Sortia des del pit lane perquè s'havia vist obligat a canviar el xassís del seu Mercedes després de l'incendi de què va ser víctima dissabte en la Q1. La falta de fiabilitat tornava a deixar en una posició compromesa el britànic i afegia un problema més a una llista que comença a ser massa llarga per a un equip que té a les seves mans el monoplaça més ràpid. Però aquesta vegada les flames no eren conseqüència dels problemes endèmics de sobreescalfament dels frens. La intensitat i la ràpida propagació de les flames denotaven que l'origen de l'incendi no era sinó la gasolina.\nDesprés d'una feina minuciosa per determinar l'origen del problema, Mercedes va comunicar que una fuita en el sistema d'alta pressió de combustible va causar l'incendi. Les altes temperatures dins del capó motor en la zona que envolta els escapaments i el turbo van actuar com a punt d'ignició i van provocar una deflagració instantània i un incendi devastador per a les parts més determinants del monoplaça. El resultat: xassís, motor i canvi danyats.\nEls nous motors del 2014, com el de Mercedes, no solament són una icona d'eficàcia pels nous sistemes de recuperació d'energia, que el converteixen en un propulsor que consumeix un 30% menys de combustible que els seus predecessors. El motor de combustió ICE (internal combustion engine) és també un aparador de desenvolupament i de tecnologia. És d'injecció directa, cosa que significa que l'injector no polvoritza el combustible a l'admissió, sinó que ho fa directament a dins del cilindre, a la cambra de combustió.\nSent un concepte ja prou explorat en cotxe de carrer, el reglament tècnic permet als motoristes arribar fins a una pressió final d'injecció de fins a 500 bars, 400 més que en els V8 de la temporada passada. Però el sistema de combustible no treballa en la seva totalitat a aquestes pressions descomunals. Els dissenyadors divideixen el sistema de combustible en dos, de manera clarament separada: el de baixa pressió i el d'alta pressió.\nEl primer té l'objectiu de captar fins a l'últim gram de combustible que hi ha al compartimentat dipòsit. Per això, els dipòsits solen portar tres o quatre petites bombes col·lectores que, situades estratègicament, asseguren que es deixa el dipòsit pràcticament sec si l'enginyer decideix esgotar el combustible. Aquest primer circuit de baixa pressió omple un petit dipòsit col·lector d'uns dos litres de capacitat, que és d'on el sistema d'alta pressió s'alimenta. L'element capaç de fer pujar la pressió del sistema fins als 500 bars és una bomba d'accionament mecànic unida al motor a través d'un eix. A partir d'aquí, el circuit d'alimentació entra ja dins l'espai del motor, on dissabte hi va haver la fuita que va acabar amb el W05 consumit per les flames.\nL'invencible Mercedes Benz PU106A –denominació tècnica de la unitat de potència que utilitzen a Mercedes, Williams, Force India i McLaren– va posar Hamilton en una situació complicada i fins i tot perillosa. Però si hi ha algun pilot capaç de convertir els problemes en desafiaments és ell, que en la cursa va tornar a demostrar que ell també està on fire!


Les exigències del pare de Neymar per fitxar pel BarçaRacoBlaugrana.com\nHome Entorn Barça Les exigències del pare de Neymar per fitxar pel Barça\nEl periodista Albert Llimós va donar a conèixer ahir les declaracions de Sandro Rosell al jutge Ruz. Han generat controvèrsia de forma especial diverses qüestions: els 301.000 euros regalats als familiars i amics de Neymar perquè poguessin assistir a la presentació del jugador; els més de 5 milions en viatges privats o “ajudes a l’habitatge”; o els 800.000 euros pagats a l’empresa del pare del jugador perquè pogués obrir una seu a Barcelona.\nRespecte el primer punt, per desgràcia, aquesta és una pràctica habitual en el món empresarial. Diu poc de qui la demana, però tampoc es tracta d’un cas aïllat. El mateix serviria pel segon punt, però en aquest cas sorprèn la quantitat tan extremadament elevada que se li ofereix. Una barbaritat.\nPel que fa a l’últim apartat, si per obrir una oficina es necessitessin tal quantitat de diners, d’empreses se’n crearien ben poques. Més tenint en compte els 40 milions que Rosell va reconèixer haver pagat al mateix pare del jugador. Realment ho necessitava?\nPel que fa a l’actual president i Faus, va assegurar que no sabien cap detall de l’operació i que tot ho portava ell en persona. Si va ser així, demostra força irresponsabilitat quan assegura que no va llegir la lletra petita del contracte.\nAra bé, de tot el que va dir, hi ha un punt que hauria de causar encara més indignació. Segons Rosell, estava pactat que Neymar vingués el 2014, però va aterrar un any abans a l’equip a petició de Tito Vilanova. Mai sabrem si això és cert o no. Que el deixin en pau. Que no l’esmentin per a provar d’exculpar-se. Sigui veritat o no, això no justifica que no diguessin la veritat des del primer moment.\nLectures 4296 vegades per 547 lectors\nPrevious articleLuís Suárez i la seva presència al Bernábeu a les portades (07/09)\nNext articleXavi i Piqué, titulars o relleus de luxe?\nEl Camp Nou serà escenari del vot anticipat de Barcelona Decideix\nAquest dissabte el Camp Nou obre les seves portes a la plataforma Barcelona Decideix, que impulsa el referèndum popular sobre la independència de Catalunya....


Escola Decroly de Barcelona - Vam celebrar Sant Medir\nEn aquest espai trobareu les diferents sortides que fem durant el curs.\nVam celebrar Sant Medir\nEl passat divendres dia 3 de març vam sortir tots els nens i nenes de Jardí per celebrar la festa de Sant Medir, aquesta és una de les més arrelades a la vila de Gràcia. És coneguda principalment per les tones de caramels i llaminadures que es llancen al públic des de cavalls, carrosses i camions.\nL’origen de la festa de Sant Medir el trobem a Gràcia, i concretament en una promesa que va fer el 1828 el forner Josep Vidal i Granés, que tenia el negoci al carrer Gran. Va dir que si resolia una afecció de salut aniria cada any en romiatge a l’ermita de Sant Medir. Aquell any es va començar a fer i, de mica en mica, s’hi anaren afegint familiars, amics i més grups de gent, que després s’organitzaren en colles.\nEn les primeres cercaviles, en tornant del romiatge, el forner gracienc llançava faves al públic com a homenatge al sant, que –segons la llegenda– en sembrava. Amb el pas dels anys, les faves s’anaren substituint per caramels, fins al punt que avui la celebració s'anomena dolça festa.\nEls nens i nenes de Valérie vam aprofitar la tarda per fer càlcul amb els caramels fent paquets de 10 i cadascú es va preparar la seva bosseta per endurse'ls.


Uep sa velo!: Més assumptes pendents: l'Alta Garrotxa amb casc i guants\nMés assumptes pendents: l'Alta Garrotxa amb casc i...\nEstas en: Inicio > Tracks > Més assumptes pendents: l'Alta Garrotxa amb casc i guants\nSón dies d'enllestir assumptes pendents... Dijous vam acabar com tocava la ruta dels sants i les roques. Aquest dissabte va ser el torn de la ruta que va estrenar aquest bloc i que, més temps enrere, ens havia estrenat d'alguna manera a noltros com a bikers. Fa dues setmanes ens havíem proposat repetir-la, però aquell dia, l'emoció o la por -o una mescla de les dues coses- va fer que un de noltros -no en diré el nom per no alimentar ressentiments- es va deixar el casc i els guants a casa. Com ja vaig comentar en el seu moment, no era un bon dia per descuidar-se res d'açò. Aquell dia, per treure'ns el cuc, vam acabar fent una volteta de 100 quilòmetres per les Gavarres. A part, vam fixar al calendari el primer dia que podíem coincidir per tornar cap a Oix a fer la nostra apreciada volta per l'Alta Garrotxa: el 29 de març.\nEl 29 de març va arribar. Vam agafar els guants i el casc i fam fer cap en direcció a Oix. Ara no m'entretendré a descriure aquesta ruta, donat que ja ho vaig fer abastament mesos enrere. Al blog Aventuras en btt també en trobareu una ressenya; la van fer fa poc i coincideixen en assenyalar que es tracta d'una ruta 5 estrelles. Avui només penjaré quatre fotos i faré una llista d'accidents i desperfectes.\nLlista d'accidents i desperfectes\n- 5 o 6 caigudes (o tal vegada siguin 7? A estones se sentien crits i renecs que podrien correspondre a una caiguda, però també a una escarrinxada, un xoc amb una branca d'un arbre, un mal toc amb una pedra, un cop de pedal a la tíbia...).\n- 2 engronades testiculars.\n- 2 plats rascats.\n- 1 patilla del canvi (només una?) lleugerament torçuda.\n- 1 cable del desviador romput.\n- 1 eix afluixat.\n- 3 rebentades i 1 punxada.\n- Qualque trosset més amb pintura saltada.\n- Una branqueta entre les pastilles de fre (?). Difícil de treure.\n- 2 bidons secs d'aigua i un amb restes de pixum.\n- Surtit variat de rascades i cops a diverses parts del cos.\n- Novetat (no me'n vaig donar compte realment fins ahir): un genoll recaigut en la lesió... que bé!\n- I segur que em deix alguna cosa...\n(M'agrada exagerar, però aquesta vegada realment no ha fet gaire falta!)\nEn positiu podem destacar la lliçó magistral sobre bestiar boví que ens va donar el ramader que té cura de les vaques braves que hi ha a prop de Camprodon. El bon home ens va confirmar el que des de la primera vegada ja havíem sospitat: millor no jugar amb aquelles bísties; no són vaques de Pirineu, sinó de plaça de toros. Tot i així, un de noltros va semblar no captar el missatge: parlar per tranquilitzar una vaquilla no consisteix precisament en agitar un braç amunt i avall amb virulència i anar dient Fuig! Fuig! amb ritme accelerat... ;)\nArribant a la ruïnosa casa de les Feixanes, just a dalt de la primera pujada de la ruta i a punt d'encarar la més difícil de les trialeres que baixarem. La humitat de les darreres pluges, que feia patinar la roda davantera damunt de qualsevol arrel o a la més mínima inclinació d'una pedra (prohibit tocar el fre), va provocar diverses caigudes i multitud d'ensurts. A la foto es veu en Josep a punt d'acabar la pujada i, al fons, un servidor arrossegant la velo amb la segona punxada de la jornada. Tot just érem al quilòmetre 7 i mig!\nBona part de la ruta transcorre per corriols ben diversos: de pujada, planers i de baixada; entre vegetació arbustiva, travessant prats o a l'ombra de l'obaga; rocosos, abruptes, suaus, humits, amb fulles caigudes dels arbres, amb un perillós vessant en un dels costats, etc. Tots ells tenen en comú el fet d'ésser força tècnics, veient-nos forçats a posar en molts moments -i en el millor dels casos- peu enterra.\nUn altre tram de corriol, aquesta vegada sense majors complicacions, planer i envoltat d'arbres.\nFinal de la darrera baixada de la jornada.\nPedalant pel corriol de l'atra foto. Tot i que aquest tram no és especialment tècnic, el fet d'ésser estrets i amb petits obstacles fa que avançar per aquests carreranys sigui més dificultós -i per suposat més divertit- que fer-ho per camins més amples com el de les dues fotos següents.\nAquest tall de pista en bon estat és realment una excepció en aquesta ruta, però per açò mateix també s'agraeix. Record que li vaig tirar una foto perquè ens havíem aturat a reparar una altra punxada.\nArribant a Beget, amb la riera que creua el poble a la nostra esquerra.\nPoc després de passar pel Coll de la Creueta, on hi ha una creu i dos bancs, tenim aquesta perspectiva de Camprodon.\nArbres pelats i plantes florides damunt la Vall de Beget. El final de l'hivern i el principi de la primavera es disputen els darrers dies de març.\nEls tres genets de l'apocalipsi. No es pot dir exactament que aquesta vegada se'ns hagi fet curta, però de tornada ja xerràvem de com podríem allargar la ruta...\nAquí podeu explorar el track:\nI aquí vos el podeu descarregar.\nJa que hi som, aprofitaré l'avinentesa per promocionar el reportatge en vídeo que d'aquesta ruta vaig fer l'octubre passat, peça única dins el seu gènere de muntatges casolans de sortides amb btt, altament recomanable si teniu 5 minutets i no sabeu què n'heu de fer. Si teniu qualque altra cosa per omplir-los, no ho dubteu ni un moment: anau a fer lo altre.\nPublicat per j o a n f t a 4:07\nMira que deixar-se el casc!\nSento lo del genoll. Recupera't aviat.\nMolt bé tot, llàstima, que, aquesta vegada els escales van quedar a mitges.\n2 d’abril de 2008 a les 9:36\nQuin tros de ruta Joan i Cia! Aquesta no me la puc perdre... Quina feina que se'm gira!!!\nPer cert... Spamejo una miketa:\nEt deixo el Link de la Marxa de St. Pol d'aquest any que estem preparant amb tota la il·lusió del món. Com sempre gratix i amb un recorregut "de luxe"...(dintre les nostres possibilitats)\n2 d’abril de 2008 a les 13:37\nLes escales a què fa referència en Xevi són unes que hi ha a Beget i que l'altra vegada ell va pujar senceres, per sorpresa seua, meua, i d'una família de domingueros que passava per allà.\njo_on, spameja, spameja tranquil! Em feia ganes venir a la vostra marxa, i no només perquè és gratuïta, que també, sinó perquè el recorregut promet molt! L'any passat ja em vaig quedar amb les ganes de venir, i aquest any me l'hauré de tornar a perdre perquè seré a Menorca... Haurem d'esperar a l'any que ve! Ànims i que vos vagi molt bé!\n2 d’abril de 2008 a les 17:32\nAl tanto amb aquesta ruta que és força durilla i no apte per diumengers, aviso pq desprès passa el que passa ja que la ruta no te escapatories en cas de pajara només queda l'opció de fer fins gairebe la creueta i tirar cap a camprodon.\n28 d’octubre de 2008 a les 19:54


Ràdio Sarrià 87.6 F.M.: Aquest dimarts entrarà en funcionament el nou pont del Ter\nAquest dimarts entrarà en funcionament el nou pont del Ter\nEl nou pont del Ter s'obrirà finalment al trànsit aquest dimarts a les 8 del matí, sense inauguració oficial. El pont s'havia d'haver inaugurat el passat dijous però es va suspendre la seva inauguració en senyal de dol per les víctimes de l'avió sinistrat als Alps francesos.\nEl nou pont sobre el riu Ter, connectarà Pont Major amb la zona del Trueta, i ha de millorar l'accessibilitat a Girona pel nord fins a l'hospital Josep Trueta.\nAquesta infraestructura ha costat 20 MEUR i, segons reconeix el regidor de Mobilitat, Joan Alcalà, va concebre's de manera "sobredimensionada". Inicialment, l'Estat volia que tingués dos carrils per banda. L'ajuntament de Girona però va demanar que fos de només un carril per poder disposar d'un carril bici.


La Travessa del Port Caro – Fredes\n“La Travessa dels Ports” és una ruta 4×4 per pistes forestals des de la muntanya Caro amb sortides Cap a Fredes o Cap a Beseit. Durant el recorregut s’observa un paisatge canviant i naturalesa salvatge. Grup mínim : 4 persones\nTEL MAIL WEB 55€\nLa ferrada de Tortosa és una ferrada intensa recentment ampliada. El seu equipament ofereix gran seguretat i es pot finalitzar amb 3 ràpels finals. Als contraforts del massís dels Ports, es pot observar també la vall de l’Ebre des de […]


Dolors Marta Inge: Espagueti amb bacallà i gambes\nEspagueti amb bacallà i gambes\n2 talls de peix (el que tinguis) en el nostre cas era bacallà fresc\n1 raig de cognac o vi blanc\nSeparar el cap de les gambes, pelar-les i reservar-ho. Fregir les cues amb una mica d'oli i reservar-les. Enrossir una ceba i un all en el mateix oli i afegir-hi els caps i les pells de les gambes. Aixafar amb una ma de morter el cap de les gambes per que treguin tot el suc i ruixar-ho amb un raig de cognac. Deixar-ho evaporar una mica i afegir-hi un gotet d'aigua. Coure-ho durant uns 5 minuts i passar-ho pel xino.\nFregir una mica els talls de bacallà amb una mica d'oli i reservar. Amb el mateix oli sofregir la ceba tallada petita. Quan estigui una mica enrossida afegir-hi una picada amb 2 alls, julivert. Afegir-hi el tomàquet i deixar-ho coure uns 10 minuts. Incorporar el suc dels caps i el peix esmicolat.\nBullir els espaguetis al dente i afegir-los a la salsa. Empolvorar-los amb una picada d'all i julivert.


a cop d'ull: Els cingles de Bertí des de Riells del Fai\nEls cingles de Bertí des de Riells del Fai\nL'excursió d'avui ens ha permés obtenir una visió força completa dels cingles de Bertí. Excursió circular amb inici i final des de Riells del Fai (Vallès Oriental) i d'uns 12 km.\nUna horeta de pujada suau (2,5 km) separen Riells del Fai de St Miquel del Fai. St Miquel del Fai és un antic priorat benedictí que es troba en un bell paratge natural, situat en la confluència dels rius Tenes i Rossinyol, els quals es precipiten al buit des de la cinglera. Observem un bon cabdal d'aigua degut a les pluges dels dies anteriors. Com que són les 9'45 h, aprofitem per fer una breu parada per tal d'esmorzar.\nReprenem la marxa, i ràpidament trobem les marques del GR-5 (marques blanques i vermelles)que pugen dalt de la cinglera, i que ens acompanyaran bona part de la ruta. Continuem seguint el GR-5 que, per sobre dels cingles del Perer, ens acosten al poble de St Feliu de Codines.\nForça abans d'arribar a aquest poble, deixem el GR-5, i prenem un PR (marques blaves) que surt per l'esquerra (ben indicat) de la pista, i s'endinsa per un torrent fins sortir a la carretera. Seguim les marques blaves fins arribar al Parc Usart i, des de la torre del parc, a l'esquerra, seguim el mateix PR. Avancem uns 200 m i el camí trenca a l'esquerra, baixant tot dret per la cinglera.\nAnem avançant direcció a Riells del Fai, seguint el camí que discurreix a mitja cinglera. El camí és llarg, però disfrutem de bones vistes. Progressivament anem perdent alçada, fins arribar a una pista que volteja els camps de conreu.\nEl poble de Riells del Fai, on hem aparcat el cotxe, el tenim davant nostre, però hi ha un problema que cal resoldre. Degut a les pluges, la riera del Tenes va molt crescuda. Descartem l'opció de caminar més per veure si trobem un pont, ja que uns ciclistes ens diuen que no n'hi ha cap, i que ells han atravessat el riu amb la bici a coll. O sigui que, ens treiem les botes, ens arremanguem bé, i passem la riera, amb aigua terrosa fins al genolls.\nArribem al voltant de les 15 h al cotxe, i tornem a dinar a casa.\nNo he trobat a la xarxa cap pàgina que expliqui la ruta, si bé nosaltres vàrem seguir la següent guia: "Itineraris pels cingles del Bertí des de Riells del Fai". Unió Excursionista de Catalunya, 2002.\npublicat per en ramon a les 22:32


Nova mostra del canvi d’actitud (2-2) | Entre rivals – Esports\nNova mostra del canvi d’actitud (2-2)\nCris Rial, autora del segon gol del Casserres, a la jornada anterior. LÍDIA LÓPEZ\n07 març 2018 13:03\nTres jornades seguides sumant. El Molles Malé Casserres torna amb un punt de la pista del Poble Sec AF després d’empatar 2 a 2 en un partit de domini repartit, amb una primera part per les berguedanes i la segona de les locals. L’equip puja una posició a la classificació per a situar-se al desè lloc de la taula, amb 19 punts. La jornada vinent, les berguedanes tornen a casa per jugar L’Alzina AE, sisè classificat.\nLes noies del Casserres van veure’s sorpreses per la poca iniciativa de les locals a l’arrencar el partit, així que van optar per quedar-se amb la possessió de la pilota. Sense pressió a la seva àrea, les berguedanes van poder dur a terme el nou estil de joc que practiquen als entrenaments de forma plàcida i creaven diverses ocasions a l’àrea rival. Però, tot i el domini de les visitants, les del Poble Sec aconseguien un contraatac i s’avançaven al marcador al minut 4 en el quin era el seu primer xut a porta en tot el partit. Les casserrenques no es van desanimar, i van seguir mantenint la línia fins al moment i, amb paciència i bones aproximacions, van aconseguir marxar al descans amb avantatge. Primerament, va marcar Iris Garcia al minut 16 i a pocs segons pel descans, era Cristina Rial la quina rematava a porta col·locant l’1 a 2 i donant fe d’una primera meitat d’absolut domini del Casserres.\nA la represa, les barcelonines mostraven una actitud completament diferent, donant a entendre que s’havien mantingut en reserva tota la primera meitat, i sortint a fer pressió a les berguedanes. Les visitants no es tancaven com les locals al primer període, desenvolupant-se, d’aquesta manera un temps d’anades i tornades de velocitat on els contraatacs eren l’acció estrella del joc. El Poble Sec marcava el gol de l’empat al minut 35, després de tenir més xuts que les berguedanes, que tot i tenir alguna sortida bona no van trobar sort de cara porta. Sense més canvis al lluminós, finalitzava el partit amb empat a 2 i un punt per cada equip.\nCèlia Guixé Jugadora del Molles Malé Casserres\n“Penso que és un bon resultat fora de casa. Només és un punt, però és molt important per mantenir-nos en la lluita i arribar a escalar un parell de posicions a la taula de cara al final de temporada. És visible que hem canviat la dinàmica i estic convençuda que els resultats arribaran.”\nAF Poble Sec Cèlia Guixé Primera Catalana FS\nExhibició reparadora (6-0) 25/02/2018\nUna victòria merescuda i necessitada (0-4) 19/11/2017


SERVEIS ESCOLES – cosoptometria\nXerrades i tallers per a docents\nFem xerrades a l'equip docent per explicar als mestres com detectar fàcilment quan l'alumne presenta dificultats a l'aula relacionades amb la visió. Se solen seguir d'una roda de consultes i respostes sobre les possibles intervencions de professionals.\nSón exàmens de caràcter preventiu que realitzem previ consentiment de les famílies i dins l'espai del centre educatiu. Generalment al grup sencer de la classe, o als infants que considera l'equip docent, susceptible de patir una disfunció visual. Es realitza una reunió amb els pares per entregar i explicar els informes. Els resultats d'aquests exàmens poden esdevenir la clau per prevenir un problema optomètric funcional, de lecto-escriptura, atencional o d'integració sensorial.\nEls pares, en molts casos, quan els seus fills no acaben de rendir a l'escola adequadament, solen trobar-se molt desconcertats davant d'informacions ben diferents i de vegades directament contradictòries. Es tracta de donar a conèixer quina filosofia hi ha darrera de les diferents solucions que els proposem i que no descartin la importància d'un bon reconeixement optomètric. Xerrada curs 6è campanya de Visió i Aprenentatge del COOOC (col·legi d'òptics i optometristes de Catalunya):\nSI HI VEUS BÉ ESTUDIAR ÉS FÀCIL\nÉs el nom de la campanya i està adreçada a estudiants de 6è d’Educació Primària. De caràcter informatiu i lúdic, basada en la importància del binomi Visió i l’Aprenentatge.


Uns 300 militars acudeixen cada any al TSJB per les ordres dels superiors\nEls suboficials especialistes només cobren 800 pessetes per cada guàrdia\nPilar Ripoll | 17 juliol 1999\nEls militars destinats a les Balears presenten una mitjana anual de 300 recursos contenciosoadministratius per problemes relatius a guàrdies, retribucions, destins, vacants i complements, segons assegurà l'advocat i president de la Federació d'Associacions de Militars d'Espanya (Fame), Jesús Navarro Jimenez.\nPel màxim responsable de Fame, des dels principis dels anys 90 és cada vegada més freqüent la litigiositat dels membres de l'Exèrcit perquè la jurisdicció militar només s'encarrega dels casos d'origen disciplinari i penals. Navarro indicà que els Tribunals Superiors de Justícia de les comunitats autònomes han tractat aquest tipus de temes perquè excepte en el cas dels ascensos, que són només competència de l'Audiència Nacional, els TSJ deuen resoldre tots els recursos dels militars on estan destinats.\nEl tema de les guàrdies dels suboficials especialistes, que com ja publicà Diari de Balears han estat exclosos de realizar-les i a més deuen rebre indemnitzacions per part del Ministeri, ha estat un dels més recurrents perquè a les Illes existeixen ja més de 50 sentències favorables però no hi ha la voluntat necessària per tal d'executar-les.\n«Estan pagant a 800 pessetes la guàrdia de 24 hores i reclamam que als militars els paguin el mateix que la resta de funcionaris de l'Administració», reclamà Jesús Navarro, que qualificà d'«estret» el Ministeri de Defensa, al qual acusà d'obligar els militars a recórrer un per un als tribunals per la mateixa causa que ha estat reconeguda en multitud d'ocasions. «Aixó crea molt de malestar i contribueix a col·lapsar la justícia», afirmà Navarro, que destacà la possibilitat d'un sistema més abreviat amb el canvi de la legislació del contenciós.


A més, cal consumir productes rics en vitamina D, necessària per a l'absorció del calci, com ous, fetge, salmó i tonyina. Cal recordar que la vitamina D s'obté bàsicament a partir d'una exposició prudent als raigs solars. En aquest sentit, són suficients exposicions regulars curtes, de 15-20 minuts, evitant les hores de màxima irradiació (12-16 h en horari de primavera i d'estiu), i sense protecció. Una estratègia saludable és aprofitar un passeig o la pràctica d'exercici físic per prendre aquesta dosi controlada de sol.\nSemàfor alimentari - Associació d'Intolerants a la Lactosa Espanya (ADILAC)\nLlistes d'aliments i ingredients prohibits i aptes per al consum, així com d'aliments i productes que poden contenir lactosa.\nTinc intolerància a la lactosa. Puc prendre medicaments que en contenen? - Canal Medicaments i Farmàcia


11·11·20 | 16:03\nLa Comissió de Territori i Sostenibilitat del Parlament ha aprovat una proposta de resolució dels comuns que insta a aturar l'aeròdrom projectat a l'Escala (Alt Empordà). Segons Catalunya En Comú Podem (CatECP), la proposta ha comptat amb el vot el contra de JxCat. Un fet que, segons el portaveu de la formació a la comissió, David Cid, "demostra una vegada més que el projecte del conseller Damià Calvet i la seva formació no té res a veure amb la construcció d'una agenda verda i de lluita contra el canvi climàtic". Pels comuns, el projecte de Territori està basat en "les infraestructures i el negoci pel negoci".\nLa proposta, que la formació va registrar el mes d'agost passat, demanava retirar el projecte pel "fort impacte ambiental" ja que es projecta a tocar del Parc Natural del Montgrí, les Illes Medes i el Baix Ter.\nLa veu d'alarma la van donar els ecologistes de Salvem l'Empordà i el Fòrum l'Escala-Empúries, que a l'estiu van endegar una campanya en contra de la seva construcció i i van demanar que es retirés. L'Ajuntament, per la seva banda, va manifestar que el projecte estava en una fase molt inicial i en mans de la Generalitat però que, d'entrada, creien que aquesta activitat no s'esqueia en aquest indret.\nSalvem va entregar fins a 1.500 signatures en contra de l'aeròdrom a l'Ajuntament i, a principis de setembre, la Direcció General de Polítiques Ambientals i Medi Natural del Departament de Territori i Sostenibilitat va emetre un informe en què apuntava que els terrenys on es projecta tenen una "important sensibilitat ambiental". Des de Polítiques Ambientals i Medi Ambient es demanava que s'estudiessin altres ubicacions, ja que en els terrenys proposats es podrien generar "impactes ambientals moderats o severs".\nEls comuns celebren l'aprovació de la proposta que consideren "absolutament innecessària". Preveia, insisteixen, unes 6.000 operacions anuals, 60 al dia durant els mesos d'estiu, un aparcament per a 57 cotxes i una casa-club de 460 metres quadrats.


The New York Times: Clubs de marihuana sorgeixen de l'antiguitat de les Lleis espanyoles. - CatFAC\nThe New York Times: Clubs de marihuana sorgeixen de l’antiguitat de les Lleis espanyoles.\nDos estudiants alemanys de vacances, amb un llistat d’adreces obtingut a internet, busquen entrar en un dels nous clubs de marihuana de Barcelona.\nElls no són membres. Però no importa. Van trobar ràpidament un club prop de la Rambla, disposat a passar per alt les regles, ajudant-los a triar entre una dotzena de varietats de Cànnabis.\nQuaranta-cinc minuts més tard, estaven de tornada al carrer, somrient. «Va ser molt bonic», va dir un dels estudiants, que havien investigat els clubs de cànnabis abans de triar Barcelona com a destinació de vacances. «Tornarem dema .»\nEl gran nombre de clubs de cànnabis que s’han obert recentment a Barcelona, per a alguns experts, aviat desafia a Amsterdam com a destinació per als turistes que volen consumir cànnabis.\nA pesar que Amsterdam ha lluitat amb el turisme de la droga en els últims anys, la qual cosa a reduït el nombre de coffeeshops on és legal comprar i fumar marihuana, prop de 300 nous clubs de cànnabis s’han obert a Barcelona i comarques de Catalunya, resultat (al menys en part) emprenedors espanyols que busquen noves formes de guanyar-se la vida.\nNo és que les administracions de Barcelona hagin donat la seva benedicció a aquest nou fenomen. Els clubs estan operant sota l’ambigüitat de les lleis espanyoles que permeten a qualsevol persona conrear i fumar marihuana per autoconsum o associar-se amb uns altres per formar un club de cànnabis, sempre que es tracti d’una organització sense finalitats de lucre i exclusiu per als membres, alguna cosa així com un club d’escacs o un club de cuina.\nPerò en els últims tres anys, els nous clubs que han obert, especialment a les zones turístiques com La Rambla, en molts casos, eludeixen l’esperit. Mentre que alguns clubs es neguen als socis sense cita prèvia, com els estudiants universitaris alemanys, molts d’ells ofereixen la inscripció a través d’Internet o per telèfon.\nEls clubs varien enormement, des de soterranis equipats amb taules de futbolí i grans televisors, als més elegants amb làmpades d’aranya de disseny i bars amb begudes de fruita fresca. Alguns subministren marihuana per a aquells que ho utilitzen amb finalitats mèdiques. Uns altres atenen només als usuaris Lúdics. Pocs d’aquests clubs són perceptibles des del carrer.\nLa Rambla Dragons Club, per exemple, que es va inaugurar l’any passat, està a la planta baixa d’un edifici d’apartaments. Només un petit cartell a la porta indica la seva presència. Es té la sensació d’un Starbucks sense finestres, els seus sostres alts i un sistema de ventilació poderós mantenen l’aire fresc. Alguns dels fumadors seguts en les taules amb els seus portàtils oberts. Uns altres segunts en el sofà, per veure pel•lícules en una pantalla geganta.\nAlguns defensors de la marihuana diuen que els clubs són un punt brillant en l’economia. A pesar que són sense finalitats de lucre, els defensors diuen que els clubs estan generant milers llocs de treball i ingressos fiscals per l’Estat. A més de la venda d’una àmplia gamma de cànnabis i derivats, molts dels clubs també venen menjar i begudes, i ofereixen extres per als seus membres, com a nits de música en viu i classes de Pilates.\nAlbert Tió, president de Fedcac, una de les federacions de clubs de cànnabis a la regió de Catalunya, va dir que els clubs ara tenien 165.000 membres, enfront de pràcticament cap fa cinc anys. La seva associació es va formar en 2011, quan només un grapat de clubs existia.\nUna de les raons per al creixement, va dir, és que els joves van veure els clubs com una forma de guanyar-se la vida. Un altre factor, va dir, era de noves lleis contra el tabaquisme, que va entrar en vigor en els bars i restaurants al gener de 2011 i van enviar als fumadors de cànnabis, que solen ser també fumadors de tabac, a la recerca de nous llocs per congregar-se. «La realitat és aquesta,» va dir el Sr. Tió. «Els consumidors pensen que això és millor que comprar al carrer.»\nLes administracions de Barcelona estan tan preocupats pel ràpid augment d’aquest tipus d’establiments i la creixent reputació d’aquesta ciutat com un lloc per aconseguir Cànnabis, que van decidir al juny posar una moratòria d’un any per atorgar noves llicències d’obertura, mentre consideren qüestions com la proximitat a les escoles o centres de salut .\n«Sí, és un problema», va dir Joan Delort, cap de la prevenció, seguretat i mobilitat de la ciutat de Barcelona. «En molt pocs anys, existeix un enorme registre de consumidors de cànnabis. És molt difícil determinar el que realment està passant. Però en sol 18 mesos, existeixen clubs que estan en un lloc molt petit, on s’han registrat 4.000 membres. És simplement impossible que puguin tenir tants ”.\nAlguns dels noms més grans al món de la marihuana estan aquí. The Strain Hunters, per exemple, un grup holandès que fa documentals sobre la cerca de varietats natives de marihuana a tot el món, va obrir un club al març, a un carreró no lluny de la Rambla.Amb les finestres d’un sol sentit que impedeix les mirades de transeünts, que li donen la sensació d’espai obert i ampli, donant l’aspecte i l’ambient d’un bar exclusiu. Per a aquells que vulguin consumir d’hora, cafè i croissants estan disponibles, i els usuaris poden optar pels productes de cànnabis més rars, com a resines de cànnabis pur amb forma d’una papallona.\nEls llocs web on apareixen aquests clubs, com Marijuanagames.org i Webehigh.org, estan donant als clubs de Barcelona una alta qualificació per la qualitat i la varietat dels productes del cànnabis que venen, així com per oferir un ambient molt més agradable que la majoria dels coffees de Amsterdam , que diuen que en general ofereixen marihuana “rància”.\nOlivier Vervaet, es trobava en el Club mirant el menú de cànnabis mentre pren un cafè. «Em vaig unir perquè això era un gran lloc per relaxar-se», va dir. «Puc asseure’m, i algú em portarà una beguda i una aportació, i no haig de preocupar-me per la policia.»\nDiverses vegades al mes, la policia ha intervingut, prenent mesurades contra els clubs atrapats repartint invitacions al carrer. Però Edward Sallent, intendent dels mossos i sots cap de la Comissaria General de Relacions Institucionals, Prevenció i Medicació., va dir que era difícil moure’s en contra dels clubs. «És una situació complexa, perquè molts dels actes i conductes que desenvolupen no estan prohibits», va dir. «La venda és il•legal, però el consum, no.» Molts defensors diuen que creuen que els clubs estan reduint les vendes de carrer. Però el Sr. Sallent diu que dubta d’això. Ell diu que els clubs són massa nous per saber quin impacte tenen exactament.\nAlguns dels implicats en la gestió dels clubs a Barcelona esperen que Espanya vagi més lluny en la legalització de la marihuana en breu. Encara que els clubs s’executen com a entitats sense finalitat de lucre, alguns representen clarament grans inversions.\nEl club, RMD, ha engegat un àrea per als membres que usen marihuana per alleujar els efectes de la quimioteràpia o per a altres finalitats mèdiques. Fins i tot va contractar a un metge per parlar sobre el consum de marihuana i ajudar-los amb qualsevol problema que pugui sorgir.\nTony Levi, qui coordina aquest aspecte del club, va dir que es va interessar en els beneficis mèdics de cànnabis quan el seu pare tenia càncer. Ell diu que amb el temps Espanya reconeixerà el cànnabis per a ús mèdic i que els serveis que el club està proporcionant seran coberts per la seguretat social. «Veig un model de negoci aquí», va dir\nBy catfac|2014-11-02T07:35:35+00:00julio 11th, 2014|noticias|


Al·legacions veïnals contra l’hotel de davant del Palau | Barcelona al Dia\n« Inquietud entre els veïns per la indefinició sobre els equipaments que han d’anar a Can Batlló\nLes obres del nou El Molino comencen amb un any de retard »\nAl·legacions veïnals contra l’hotel de davant del Palau\nJuny 11, 2008 (Avui)\nEls veïns de diverses entitats de Ciutat Vella han presentat al•legacions contra del projecte de construir d’un hotel i un aparcament davant del Palau de la Música. El projecte, de l’arquitecte Oscar Tusquets, preveu, tal com va avançar l’AVUI, enderrocar tres edificis dels carrer Sant Pere Més Alt i Amadeu Vives, dos dels quals estaven parcialment catalogats, segons els veïns.\nEls edificis afectats pertanyien a l’escola La Salle Condal, que fa uns anys els va cedir a la Fundació Orfeó Català – Palau de la Música. L’advocat dels veïns, Daniel Jiménez, va qüestionar ahir, en una roda de premsa a la Federació d’Associacions de Veïns (FAVB), la permuta que l’Ajuntament ha autoritzat, ja que es trasllada l’ús públic a un edifici del govern del carrer Ciutat, allunyat del Palau.\nEls veïns alerten que al voltant del carrer Sant Pere, en un radi de 250 metres, ja hi ha una vintena d’hotels. L’Orfeó i el Palau adverteixen que només estan catalogades les balconades dels edificis, que es conservarien.\nEl districte de Ciutat Vella ha enllestit el termini de presentació d’al•legacions, després de l’aprovació inicial. Només queda pendent l’aprovació definitiva, tot i que l’Ajuntament ha convocat una consulta participativa perquè entitats i afectats puguin dir-hi la seva i fer propostes abans que s’aprovi definitivament.\nThis entry was posted on\tJuny 11, 2008 a 9:48 pm\tand is filed under Dist - Ciutat Vella, Urbanisme.