Navegacions | El Blog del Veler Onas\nPosted by veleronas on Octubre 27, 2017\nPosted in: Navegacions.\tTagged: Albània, Croacia, Grans viatges, Siciília, travessa en veler, veler Albània.\tDeixa un comentari\nA les 23h l’agent portuari albanès avia implacable les amarres mentre ens acomiada somrient. Sortim a mar obert en la foscor de la nit. A tota màquina i amb la major hissada avancem molt lentament contra la maror aixecada pel turmentós Jugo (el vent del sud). Els llums de la ciutat de Durrës desapareixen sota els núvols il·luminats sovint pels llamps.\nEl veler es mou com una coctelera. Excepte qui està de guàrdia la resta de tripulants intenten dormir ben falcats a les lliteres, només els llums de navegació resten encesos. Estic preocupat, falten més dotze hores per a arribar a la badia de Vlöre, si ens enxampa el temporal de ponent anunciat tindrem la costa just a sotavent, el malson de tots els mariners. Durant tota la nit dubto si venir a Albània ha estat una bona idea.\nL’Onas amarrat a Durrës\nHem passat sovint prop de les seves costes però mai trobàvem el moment: massa complicat, massa incert, massa… Aquest any decidirem que Albània seria el plat principal en la travessa de Dubrovnik a Roma. Així que un cop a bord tota la tripulació i fets els preparatius salpàrem cap al sud aprofitant una «finestra» de bon temps i vents favorables.\nAlbània o Shqipëria, el país de les Àguiles, tal i com l’anomenen amb orgull els seus habitants és una de les nacions més antigues i maltractades d’Europa. Ells i la seva llengua són descendents directes dels iliris, un dels més importants pobles indoeuropeus. Per Albània han passat grecs, romans, eslaus i bizantins entre d’altres. Va estar sota el jou otomà durant cinc-cents anys. Ha patit la dictadura comunista més brutal, aïllada i paranoica d’Europa i avui en dia sovint se la relaciona amb màfia, corrupció i pobresa.\nPlaça Skenderbeg, Tirana\nFoto Mariona Oliva\nA primera hora d’aquest matí havíem amarrat al port de Dürres, insignificants i fora de lloc entre grans mercants atrotinats. Després de casi vint-i-quatre de travessa teníem la intenció quedar-nos-hi uns dies a visitar el país. Malauradament el port és molt precari i l’autoritat portuària, cordial però ferma, només ens ha deixat quedar-nos-hi fins a les 23h.\nHem tingut temps, però, de passejar per Durrës i anar en bus fins a la capital, Tirana. Les infraestructures caduques, la pobresa evident i els sobris edificis socialistes contrasten amb la quantitat de bars plens i l’amabilitat de la gent que hem trobat. Sembla que, tal com diu la guia, aquest és un país que mereix una oportunitat.\nPoc abans de l’alba el vent rola a ponent sense adquirir força de temporal, guanyem velocitat, la forta maror s’ordena progressivament i els grops es van esvaint al llarg del matí. Fins i tot surt el sol. Entrem a la gran badia de Vlöre contents i animats i poc abans del migdia recalem a Orikum, la única marina d’Albània. Des d’aquí intentarem de nou conèixer una part del país.\nLa marina està ben protegida però una mica abandonada. En Luigi, el director, soluciona els inconvenients amb habilitat meridional. Aconsegueix que tinguem llum, aigua, internet i arranja cent trenta litres de gasoil per a l’Onas i una furgoneta amb conductor per a fer l’excursió.\nL’endemà en Fredi, arriba puntual amb la seva llampant Mercedes negre i daurada. Parla perfectament l’italià, es planxista i xerraire. Ens porta a la zona arqueològica d’Apollonia amb restes gregues, romanes i bizantines i la ciutat medieval de Berat. Un dels pocs llocs en que el règim comunista no enderrocà l’arquitectura tradicional. Molt interessant, però el que més ens agrada és la ruta. Aviat abandonem l’autopista de la costa i circulem lentament esquivant bonys, búnquers, vaques i gallines. Travessem poblacions d’aspecte oriental on tothom sembla estar al carrer, casetes de camp precàries amb pallers tradicionals, camps petrolífers dels anys trenta i plantes industrials semi abandonades. I sobretot, tastem la cuina i hospitalitat albaneses en el fantàstic sopar i sobretaula a casa la cunyada d’en Fredi… Faleminderit!\nEns hauria agradat visitar també l’Albània profunda de les muntanyes però no tenim prou temps. S’ha obert una nova «finestra meteorològica» que cal aprofitar. Tornarem.\nEl dia següent, un cop complimentada la paperassa de sortida del país al port comercial de Vlöre posem rumb a ponent. Travessem l’estret d’Otranto amb bon vent del través que ens permet navegar ràpids fins a albirar, ja de nit, el far de Santa Maria di Leuca, «el taló de la bota d’Itàlia». La vida a bord recupera el ritme d’alta mar: guàrdies nocturnes, maniobres a cada canvi de vent, pescar (amb bastant d’èxit: bonítols, verats, llampugues i fins i tot un gran calamar que salta a coberta…)), cuinar tot i l’escora i el moviment… fins que dos dies més tard Messina, el gran estret que separa Sicília de la Calàbria apareix a proa. Volíem continuar cap a les illes Eòliques però els vents contraris ens forcen a recalar a Milazzo, a la costa nord de Sicília. Poc abans d’arribar-hi les nuvolades s’aixequen un moment per a mostrar l’Etna cobert per les primeres neus de l’any, bravo!\nDesprés d’una llarga clapada i una bona dutxa comprovem que la previsió meteorològica per als propers dies és bastant dolenta. Ho rumiem una mica i decidim acostar-nos a la costa italiana, on el vent pot ser més favorable i mirar d’arribar el més aviat possible a la badia de Nàpols. Salpem pel matí sota un xàfec intens. Anem deixant les illes Eòliques per babord, llàstima, hauríem volgut parar-hi. A mida que guanyem latitud el temps millora i podem navegar a vela ràpids i força còmodes. Passem la nit navegant cap al nord prop de la costa i pel matí travessem el golf de Salerno alternant motor i vela en funció de la intensitat del vent. Amb les últimes llums del dia passem Bocca Piccola, l’estret entre l’illa de Capri i la costa Amalfitana, i entrem a la badia de Nàpols. Ja de nit recalem a Castellamare. Que bé !! ens reben amb un castell de focs i unes pizzes.\nSota el Vesubi\nHavent deixat el mal temps enrere les darreres etapes de la travessa han estat més fàcils. Parem a l’illa de Procida per a prendre un bianco al portet de Coricella, sota les casetes multicolors. Entrem a Terracina, una impressionant ciutat medieval i a Nettuno. Amb vents portants finalment arribem a Òstia, el port de Roma, el darrer dia de setembre.\nDesprés de cinc mesos i quatre-mil milles el mes d’octubre hem fet vacances, que ja tocava. Ha fet molt bon temps, l’estiuet de Sant martí o l’ottobratta Romana, com en diuen els italians. Hem tornat a Barcelona navegant pel nord de Còrsega i les illes Hyeres i ja tornem a ser a Badalona disponibles per a sortir a navegar.\nPosted by veleronas on Agost 29, 2017\nper Cristina Malagelada Grau (A.K.A. Dr. Tenn Bioalcohol)\nVaig començar a escriure aquesta crònica abans dels atemptats de Barcelona i Cambrils. Però el sotrac del dijous negre em va deixat sense esma uns quants dies. Ara, mirant-ho amb perspectiva, l’inici del meu periple per Croàcia nord també va passar pel mosaic d’en Miró de la Rambla. Just un mes abans. El 18 de Juliol vaig baixar fins a Canaletes amb el 59, amb la intensió de trobar una bossa tova per anar a navegar. Sobretot havia de ser tova i que es pogués plegar, perquè sinó podia acabar dormint la bossa rígida a la llitera i jo al «tambutxo» de l’àncora. Era una tarda d’una calor extrema amb un sol perforant. Instintivament vaig creuar la Rambla ben de pressa, esquivant tots els guiris i els traficants. Però en arribar a la botiga, la cua de clients sortia per la porta. Per mi, trobar la bossa i fer cua per pagar-la va ser un exercici d’autocontrol i molta paciència. Només ajudava pensar en Zadar i el blau elèctric de l’Adriàtic. Contenta per haver trobar una joia tova, amb rodes i prou grossa com per encabir-hi l’armari nàutic, vaig pujar per Porta Ferrissa. Però no vaig pas pujar pel centre sinó enganxada a la banda, per si de cas. Potser els anys viscuts a Nova York a l’era Bush post-torres Bessones em va condicionar a l’estat d’alerta. Potser fou que ja necessitava vacances. Però no s’havia de ser una llumenera per copsar que les multituds diàries de la Rambla, de Porta Ferrissa o de la Sagrada Família eren un caramel per qualsevol descervellat amb ganes de caos. I al cap d’un mes just ho hem viscut. Hem vist que ens pot passar davant del nassos en qualsevol moment. Però amb la resposta col·lectiva ràpida i exemplar, ens ha quedat clar que som com un corall fet d’infinits pòlips, i que sense les microalgues donant color, seríem un lloc erm i sense vida. Tots diversos, en certa manera harmoniosos, i és aquesta simbiosi la que ens enriqueix d’humanitat i ens dona a la vegada la resiliència.\nI ara sense més dilació aquí teniu la crònica:\nAquests italians són uns catxondos. Tenen un canal de meteorologia on ho bategen tot, ja siguin tempestes ciclòniques com onades de calor. I aquí és com vam conèixer en Lucifero o la calorada que ens va acompanyar durant els primers deu dies d’agost per l’Adriàtic. I dic que són uns catxondos perquè en Lucifero a la Divina Comèdia d’en Dante, el pinten com un pringat que està en un llac congelat del qual només en surt de cintura per amunt. I per més inri es veu que quan bat les ales escampa aire fred per tot l’infern. Ja us podeu imaginar que vam recordar amb molt d’afecte la mare que va parir en Lucifero i la “mamma” dels meteoròlegs italians, des del minut 1 a Zadar.\nAra entenc moltes coses, com per exemple que els zadarencs muntessin un camp de waterpolo rere un moll per combatre la calor. Vaig tenir molta sort perquè és el primer que vaig veure a la capital croata. Un bé de déu d’homes amb espatlles amples, músculs tensionats i banyadors breus, barallant-se dins de l’aigua. Un premi que es va doblar quan vaig descobrir la cervesa Karlovacko en una terrassa a la plaça del Fórum, amb alguns dels jugadors de waterpolo, malauradament aquesta vegada ja vestits.\nDoncs si, vam embarcar amb en Lucifero batent les ales des de la proa (per no dir tocant els collons tota l’estona) i proporcionant constantment uns 37 graus. Vam posar rumb al nord i a la tarda vam arribar liofilitzats a Dugi Otok, a Cala Pantera. El que més m’agrada, a part de les esventades navegant, és el bany que ve després de fondejar. Et torna a activar el cervell després d’hores seguint el vent invisible per sobre les onades. Vaig agafar les ulleres per investigar l’ambient subaquàtic. El recordava una mica ensopit. Hi esperava cogombres de mar, més cogombres de mar i alguna cargolina fent maratons pels sorrals. Però a Cala Pantera hi havia molta activitat. Eriçons de totes mides disfressats amb curculles, oblades falsament despreocupades, alguna saupa despistada, serrans, plumes, esponges negres de formes arrodonides. Capbussada rere capbussada i vinga a emprenyar la fauna marina. Però en una de les baixades vaig trobar quelcom totalment inesperat. Hi vaig trobar l’amor! No, no hi vaig trobar cap jugador de waterpolo esperant-me amb un aperol spritz a les mans, però ben mirat no hauria estat malament. Sobre una esponja negra hi vaig trobar una carta de baralla francesa, un rei de cors. Carlemany. Tenia les vores una mica rosegades i estava descolorida però era allà, sobre l’esponja mirant enlaire. Me la vaig endur i la vaig deixar assecar. Ara ja puc afirmar que en algun moment de la meva vida he trobat l’amor i no he sortit corrents… sinó nedant! No n’hi havia cap més o sigui que la teoria d’una ventada posant fi a una timba de cartes no se sostenia. Estava ben intrigada. Potser algú que ja n’estava fins als ous, de l’amor, i la va tirar per la borda. Tot pot ser, però tant de bo que només fos la carta que anés a parar a l’aigua.\nBé deixem-nos de collonades nyonyes. A Cala Pantera hi vam fer una sardinada fantàstica. Malauradament de fondo un paio esgarrapava notes inconnexes a un ukelele. Una mica mica més i l’escanyo. Un lloc tan bucòlic i sempre, sempre ha de sortir un torracollons tocant una merda de guitarreta. Per sort els grills el van colgar tant bon punt va caure la nit. Vam sopar amb les llambregades del far il·luminant-nos a ritme d’uns quants cocodrils. I l’endemà amb la llum del dia, vam nedar sobre un camp de nacres, una mena de musclos gegants clavats ben drets en els sorrals tranquils.\nVam arribar a l’illa de Cres i el paisatge era la definició més precisa de bellesa «intrigant». Vam fondejar en un entrant de mar flanquejat per una espessor de pins ajaguts i escardalencs. I a la bora de l’aigua hi havia dos troncs pelats i secs que s’aguantaven en forma de X. L’entrant era bell però en caure la nit, no podia deixar d’imaginar tot d’ulls fluorescents mirant-nos des de la negror dels arbres. Per sort, la nit fou ben tranquil·la i un parell d’estels fugaços es van deixar veure. Òbviament, el rom de coberta en va duplicar l’albirament. Però la naturalesa intrigant de Cres no va acabar amb la llum de l’alba. Durant el meu bany matinal -quan encara tothom dormia- l’aigua era un mirall. Vaig anar nedant amunt i avall, allargant les braçades però en un moment concret, em vaig sentir observada. Em vaig girar i i vaig veure dos o tres oblades als meus peus que tombaven, xiulant. Al cap d’una estona em vaig tornar a girar i el nombre d’oblades s’havia duplicat. Van tornar a dissimular. Em vaig netejar les ulleres, no fos cas que estigués al·lucinant per culpa de les lleganyes. Vaig posar rumb al veler i en girar-me de nou, ja n’hi havien vint seguint-me. La persecució va durar fins que vaig pujar les escales del vaixell. I des de dalt encara les veia esperant alguna engruna. Els meus companys se’n van riure i em van recomanar que begués més aigua a les nits en comptes de Pampero.\nVam passar també per l’illa de Krk (si, si, sense vocals, per putejar!). Vam dinar en una esquerda de mar turquesa. I si bé la superfície era un pedregal blanc sense vegetació aparent, el paisatge subaquàtic era un món al·lucinant de peixos, eriçons, anemones, tomates i corall. Però en veure oblades una altra vegada, em vaig posar en guàrdia. Em vaig girar, me les vaig mirar als ulls, desafiant i les vaig assenyalar amb dos dits dient: «I’m watching you!»\nVam acabar de festa major a Punat. Aquests croats diguem que no son d’esperit gaire festiu però les noves generacions, les que no han viscut la guerra, per sort prometen. Ens ho va demostrar un nano que les ballava totes, donant-ho tot, davant l’escenari. Realment ho hauríem de fer més sovint això de ballar com si ningú ens estigués mirant, com si estiguéssim sols. Estaríem més contents i segur que més d’un estaria molt més en forma.\nI aquí és on va entrar el temut Bora. El nostre intent d’arribar a Pula per veure una guerra de gladiadors amb poca roba va quedar frustrat per una previsió meteorològica desfavorable. Bora desfet. Era tant com dir «mort i destrucció absoluta». Per tant vam canviar els plans i vam anar cap al sud. Cap a Ilovic (va, aquí ja hi ha vocals, no us queixeu!). Vam fondejar en boia sobre unes praderies de posidònies tan verdes que la Julie Andrews podria haver fet la versió aquàtica de «Sonrisas y Lágrimas». Allà si que va ser un festival de vida marina, amb «bukake» de cogombres de mar inclòs. Havent sopat a coberta vam acabar fent roms i maraskas i escoltant «Sapore di mare» sota la llum de la lluna. I en Lucifero encara el teníem assegut a la proa, batent les ales, donant encara més pel sac perquè volia escoltar «Sepultura» i no ens va donar la gana de posar-li cap cançó.\nI l’endemà al matí, amagades rere les posidònies les malparides de les oblades hi tornaven a ser, aquesta vegada fent corporativisme amb les saupes. Esfereïdor. De fons sentia els tambors de «El hombre y la tierra» i en Rodríguez de la Fuente narrant com un banc de «piranyaoblades» es menjaven al personal. Vaig pujar al veler més de pressa que el vent, renegant.\nI parlant de vent, el Bora ens encalçaria a la nit i per això ens vam anar a aixoplugar a l’illa de Molat, davant de Brgulje, un port tan segur que hi estàvem a recés fins i tot de la nostra alè. Durant tot el migdia hi arribaren més i més velers. Semblava que havien declarat l’estat d’excepció. I exactament cap a les onze de la nit vam entendre les corredisses i el pànic nàutic. Em sap greu admetre-ho però contra tot pronòstic va ser una de les nits que vaig dormir millor, amb les estrebades de les amarres i amb les ràfegues de vent que gronxaven el vaixell. Segurament per inconsciència. Mea culpa.\nVam continuar cap al sud de Dugi Otok on hi vam veure un eclipsi parcial de lluna. I d’allà ja vam arribar a les Kornati, les famoses illes de bellesa inquietant. També son un bon pedregal, no hi queda cap arbre però la gràcia és pujar a un dels milers de turons rodons i trabucar-se al món. Concretament al món kornatià surrealista, on un trencadís d’illes escampades per sobre una mar planíssima et deixen incapaç de pensar en res més que no sigui en la calma.\nI des d’allà vam fer una remuntada salvatge fins a Zadar, navegant d’empopada i treballant de valent en cada trabujada. I l’endemà va tocar desembarcar. Després de deu dies per aquests paratges he intentat respirar ben fondo tot el paisatge, les experiències i els amics del periple, per endur-me els records i anar-los traient a poc a poc durant l’hivern, quan els maldecaps, els dies curts de llum i la feina ja no s’aguanten. Per sort nostra vam deixar en Lucifero plorant a la proa, (al final ens havia agafat estima i tot, el molt burro!). I l’amor, el rei de cors, va quedar penjat amb una xinxeta al suro del veler.\nSempre ens quedarà el blau elèctric de l’adriàtic… i els seus jugadors de waterpolo!\nPosted by veleronas on Agost 21, 2017\nDes de principis de juliol estem navegant pel nord de Croàcia. Setmana rere setmana hem anat explorant moltes de les illes d’aquesta zona, traçant una ruta que ha anat variant cada setmana en funció de la situació meteorològica i les preferències de cada grup.\nHem tingut temps progressivament calorós fins que, amb regularitat casi setmanal, el bora, el vent del nord, acompanyat d’algunes tronades ha fet baixar les temperatures de nou.\nCada vuit dies deixem el port de Zadar i enfilem cap al nord. Aprofitem la calma habitual del matí per a explicar als nous tripulants la maniobra de l’Onas i normalment aviat tenim prou vent per a navegar a vela.\nLa cala de la Pantera, a Dugi Otok, s’ha convertit en una escala habitual. És un bonic fondejador ampli i segur en qualsevol condició, té uns fons de sorra clara ple de nacres i s’hi pot fer una bonica passejada fins al far.\nA Ist, l’illa en forma de papallona, hem vist sempre força vida submarina …especialment prop del cementiri. M’agrada el poble, tranquil i modest. Un bon lloc per a passejar, tastar la cuina local o fer un vinet. I val la pena pujar a l’ermita per a gaudir de la vista de les illes del golf de Kvarner.\nAl migdia fondejem a Silba o Olib per a dinar a bord un plat fresc o dinem tot navegant per a aprofitar els vents tèrmics del migdia. Al vespre tocarà l’àpat principal: Fideuà, arròs negre, barbacoa de sardines, mandonguilles amb sèpia…nyam, nyam\nTirant bordades hem arribat a les estretes cales del Mali Losinj, on cal fondejar i lligar la popa als pins que baixen fins l’aigua. També arribem sovint al sud de Cres per a gaudir dels fondejadors salvatges i despoblats.\nA la roda\nSi el temps ho permet ens acostem a les illes del canal de\nVelebit, un nom que els mariners pronunciem amb respecte. Les altes muntanyes dels seus marges fan que el vent s’hi acceleri extraordinàriament per efecte catabàtic. Són illes molt castigats pel vent del nord, rocoses i pelades a la banda de sobrevent i boscoses en els vessants a recer. Ens agraden les cales del sud de Rab, amb aigües turqueses i transparents i pins fins a la riba, o l’estret port natural de Simunj, a Pag on es pot comprar bon peix i el famós formatge de l’illa.\nSi entra el bora, rissem la major, hissem la trinqueta i\nnaveguem cap al sud, sense massa maror, les illes del golf de Kvarner formen gairebé un mar interior. Anem a resguardar-nos preferentment a l’illa de Molat. En la gran badia del sud, prop de l’illot-pineda, hi ha un bonic fondejador on hem passat amb seguretat ventades importants. Aquí vam poder gaudir d’una animadíssima nit de festa major. Vam beure, menjar i ballar al so d’una orquestra barrejats amb els habitants i estiuejants del petit poble de Brgulje.\nAcostumem a fer el darrer bany fondejats en una bonica i estreta cala de Sestrunj on només caben un parell de velers i per la tarda arribem de nou a Zadar on podrem sortir a fer una volta per l’animada ciutadella medieval.\nL’endemà al matí acomiadarem el grup i ens prepararem per a començar un nou viatge amb una nova tripulació.\nPosta de sol a Dugi otok\nPosted by veleronas on febrer 19, 2017\nPosted in: columbretes, costa brava, Curs de navegació, Navegacions, vacances 2017 en veler, veler a Croacia, veler croacia.\tTagged: Balears, columbretes, Croacia, curs de navegació de creuer, Curs de vela, Menorca, veler, xarter amb tripulació.\tDeixa un comentari\nEn l’últim Notícies estàvem a punt de treure l’Onas fora de l’aigua, ara que porta un mes en dic séc sembla un altre.\nCada any, com a treball rutinari, cal treure el vaixell de l’aigua per netejar i pintar l’obra viva. S’han de canviar els ànodes de sacrifici i repassar tot el casc. Sempre se li suma algun treball més, però està dins de la normalitat, és el que anomenem “llista de tasques que estaria bé fer fora de l’aigua”.\nAquest any la cosa ha anat més enllà del que és habitual, a més de fer un nou lavabo a la proa, l’Onas ha canviat d’aspecte.\nDes de fa anys ens rondava pel cap la idea de canviar el color del casc.\nA la Mediterrània fa calor a l’estiu, ningú ho pot negar i els colors reaccionen a aquest efecte de manera diferent … .. el blau absorbeix molta temperatura, per això després d’un gran debat, ens hem decidit a canviar-li el color. Sabem que hi haurà defensors i detractors tot té els seus pros i contres … ..\nUn altre somni que sempre hem tingut ha estat una plataforma a la popa per saltar a l’aigua, pegar-se una dutxa i accedir al vaixell des de l’aigua amb més comoditat. Ja està solucionat i estem molt contents amb la remodelació. Esperem que pugueu gaudir-la i us agradi.\nPLACES DISPONIBLES PER PROPERES SORTIDES DE PRIMAVERA:\nCap de setmana de 1-2 d’abril Durant aquests dos dies navegarem a vela, gaudirem d’una vista totalment diferent de les nostres costes, fondejarem en cales o dormirem en algun port. En funció de les preferències del grup i de les condicions meteorològiques navegarem cap al nord fins a la Costa Brava o cap al sud direcció al Garraf i la Costa Daurada.\n13-17 d’abril. Setmana Santa a les Illes Columbretes i Delta de l’Ebre. Salparem de Badalona dijous a la tarda i navegarem fent guàrdies nocturnes fins a recalar, l’endemà, a la reserva natural de les illes Columbretes. Fondejarem a l’impressionant po rt natural de l’Illa Grossa des del qual podrem explorar aquest antic refugi de pirates i contrabandistes, que constitueix un dels ecosistemes més interessants de la Mediterrània. Els dies següents navegarem en etapes diürnes fins al Delta de l’Ebre, i des d’allí a la bonica ciutat de Tarragona.\n28 abril – 1 maig pont de maig a Menorca. Salparem divendres a la tarda per recórrer les 110 milles que ens separen de l’illa. un cop allí passarem uns dies navegant i fondejant de cala en cala sense aglomeracions. El diumenge a la nit iniciarem la travessa de tornada a Badalona per arribar dilluns a la tarda.\nCurs de vela de creuer 11-15 maig Curs intensiu per agafar confiança navegant, fondejant i amarrant. Els participants s’alternaran els rols de tripulant i patró per aprendre a dirigir les maniobres i organitzar una tripulació sota condicions reals de navegació.\nAnalitzarem la meteorologia, repassarem els sistemes de seguretat, farem un “pla de navegació” i sortirem a navegar per a practicar i adquirir experiència i guanyar autonomia. Aprendrem per mitjà de situacions reals quan les coses van bé i quan no hi van. A més es complementarà amb navegació a motor, ús de la ràdio, l’entorn del veler: el mar i el vent, trimat de veles, ús de l’espinàquer i també la navegació nocturna i amb mal temps.\nA L’ESTIU A CROÀCIA. Ja hi ha diverses reserves confirmades, no esperis a últim moment si vols passar unes fantàstiques vacances navegant amb nosaltres. Només hi ha 6 places disponibles en cada viatge. No us ho rumieu gaire!!!\nPosted by veleronas on Novembre 21, 2016\nPosted in: Navegacions.\tTagged: crisi refugiats.\tDeixa un comentari\nEn el nostre bloc escrivim sobre els viatges i activitats del veler Onas, no és el lloc per a fer declaracions, però el drama que està tenint lloc a la Mediterrània des de fa temps ens afecta directament. Per un cop volem expressar el nostre punt de vista.\nAquest mar que tant estimem i que considerem bressol de la civilització s’ha convertit en una trampa mortal per als fugitius de l’horror de la guerra a Síria. Tot i que la immensa majoria de desplaçats es troben dins de Síria o en els països veïns, molts intenten arribar a les nostres costes amb l’esperança de ser acollits per una de les societats més riques del món. No els volem, la civilitzada Europa prefereix pagar altres països per a que se’ls quedin.\nUn cop tancada la «Via dels Balcans», a començaments d’aquest any, molts fugitius han aprofitat el caos de Líbia per a intentar la travessa per mar fins a Sicília, el nostre destí d’aquest darrer estiu. Mentre nosaltres navegàvem alegrement, a poques milles de distància, milers de persones, mariners accidentals, es jugaven la vida per a arribar a un indret segur. Segons l’Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats (ACNUR) 4518 emigrants han mort o desaparegut a la Mediterrània el 2016, la majoria en la perillosa ruta de la Mediterrània central. Calen rutes legals i segures.\nPer a la Unió Europea, amb una població de més de 500 milions d’habitants, acollir un milió de refugiats no hauria de ser un problema, però els nostres governs s’han compromès a acollir-ne només un nombre ridícul i ho fan a un ritme desesperant.\nAquesta resposta a una crisi humanitària és covard, estúpida i perillosa. Amb la connivència de governs, polítics i medis de comunicació la por està enverinant el debat públic. Nosaltres creiem que la solució comença per pressionar els governs amb una declaració inequívoca.\nCal acollir els refugiats


Sneaker Joyce Ant talp Talla 38\nSneaker realitzada en ant en color talp. Detall en pell balnca a la pestanya del taló. Tancament de cordons en blanc i en talp. Plantilla encoixinadat i sola de goma per a major comoditat. Dissenyada i fabricada a Itàlia. Disponible en més colors.


Construir alguna cosa més gran que tu i deixar-lo créixer - emmagatzematge i organitzaciónone\nPrincipal emmagatzematge i organització Construir alguna cosa més gran que tu i deixar-lo créixer\nQuan vaig deixar la meva primera feina a Wall Street per entrar al món de la startup, en sabia ben poc. Va passar gran part del meu temps en converses amb altres persones, intentant aprendre. M'he notat per l'agitació, però he rebut alguns consells fantàstics en el camí. El consell més precís va ser que la feina d’un bon directiu és la de portar gent millor i sortir del seu camí. Recordo haver llegit una història sobre Michael Bloomberg quan parlava amb directius de la seva organització. Sempre va preguntar: "Qui és el teu reemplaçament". Al món de construir una cosa més gran que tu, aquest tipus de coses apareixen sovint. Durant una recaptació de fons, vam haver de programar vols a la costa oest per al lideratge de MakeSpace i vam haver de posar els executius de la companyia en vols separats ... perquè no ho sabeu mai. Amb tanta responsabilitat, havíem de pensar més grans que nosaltres mateixos.\nMakeSpace ha crescut enormement des que va ser un moment eureka nascut de la navegació d'emmagatzematge post-Sandy. Vam crear la categoria i molt poques persones inicialment van creure en nosaltres, una mica irònic, ja que ara s'han invertit tants dòlars d'inici a l'espai. Mark Suster i Upfront van proporcionar un punt de salt que va provocar una cosa fantàstica. Molt aviat en el procés, vaig identificar un sorprenent cofundador i el meu eventual reemplaçament: Rahul Gandhi. També es va convertir i és encara un dels meus millors amics. Rahul va ser la tercera persona que va sentir la idea darrere de la meva llavors núvia i Mark. Va deixar la relativa comoditat de la seva feina de VC per afrontar els reptes de tenir una start-up magra mentre era pare de dos fills petits. Els fills de Rahul van néixer extremadament prematurs i van tenir la seva tenacitat del pare.\nNo oblidaré mai quan vam llogar el nostre primer vehicle MakeSpace. Ens vam asseure al pàrquing del concessionari, acabem de signar garanties personals per uns 40.000 dòlars en pagaments de cotxes. Vaig tenir aquest moment “Oh sh * t just got real”, va mirar Rahul i em va dir “Ara, què fem si això no funciona”>\nPer Molli Carlson 22 de març del 2017


The MEMORO Project - Pilar Cabot\nPilar Cabot (Vic, tardor 1940-2017). És essencialment poeta, així com també autora de narrativa per a adults i infants, assaig, crítiques literàries, guions i articles de premsa. Té estudis de Filosofia i Lletres i de Música.\nDes de la primavera de 1965 a la tardor de 1985 va regentar la seva pròpia llibreria —CLAM— un veritable focus de difusió de la cultura catalana.\nComença a donar a conèixer la seva obra a partir d’integrar-se al grup CLOT, que van fundar una revista amb el mateix nom. Des d’aleshores ha estat part activa del món cultural osonenc, coordinant les "Tertúlies amb poetes", (activitat literària en la qual es treballa amb autèntic rigor l'obra dels poetes més diversos), que es duen a terme a la Biblioteca Joan Triadú, de Vic, impulsant-hi la creació d'una col·lecció –Col·lecció La Biblioteca- que, en sis volums antològics, recull els treballs efectuats fins a la data.\nHa estat distingida com a Osonenca de l’any 1983 i Musa de la Cova del Drac de Barcelona l’any 1984. Actualment, a més d’escriure la seva obra, també fa recitals de poesia i és jurat de nombrosos premis literaris.\nLa noia que volia ser escriptora i es va enamorar ...\nde Pilar Cabot | Carregat fa 3784 dies\nLa Pilar va néixer a Vic i des de molt petita sempre va saber que volia ser escriptora. I sent petita jugava a escriure guions. Avui recorda els anys d'una infància feliç en un entorn familiar marcat per la ...\nvisualitzacions 3605 vegades\nLa poesia i l'emoció pel primer premi amb 11 anys\nde Pilar Cabot | Carregat fa 3809 dies\nLa paraula i la poesia van sempre associades a la vida de la Pilar. Avui recorda els seus primers escrits així com el primer premi literari amb només 11 anys.\nvisualitzacions 3188 vegades\nLa Pilar recorda els temps de l'escola. I si bé ella tenia pensat anar a la universitat per fer Filosofia i Lletres, la mort del pare va canviar els seus plans.\nvisualitzacions 3423 vegades\nCLAM, molt més que una llibreria\nLa Pilar recorda quan va obrir la llibreria CLAM, tot un símbol de la cultura catalana. Avui recorda aquells anys molt significatius en la seva vida.\nvisualitzacions 3827 vegades\nLa policia, els llibres prohibits i el subsòl\nQuan tenia la llibreria, la Pilar rebia assíduament la visita de la policia que buscava els llibres prohibits. Mai no els va trobar.\nEl tancament de la llibreria i el temp per escriur...\nUn dia, després de 20 anys, la Pilar va decidir tancar la llibreria. Va ser una decisió difícil però que havia d'afrontar.\nvisualitzacions 3187 vegades\nUna dona enamorada de la seva llengua\nLa Pilar gaudeix molt escrivint i es defineix com una enamorada de la seva llengua. I reflexiona sobre la importància de respectar la identitat i la cultura.\nvisualitzacions 2797 vegades\nVersos des del cor\nLa Pilar recita alguns dels seus poemes. Poemes recitats des del cor.\nvisualitzacions 3291 vegades\nEls dos homes de la seva vida\nDos homes van ser importants i continuen sent molt important en la vida de la Pilar. I són el seu pare i el seu segon espòs, l'Armand Quintana.\nvisualitzacions 2757 vegades\nLa importància d'estimar\nde Pilar Cabot | Carregat fa 3676 dies\nLa Pilar se sent una dona afortunada a pesar que li va tocar conviure amb la solitud. Valora la importància d'estimar. Avui viu feliç en companía d'una gossa a la qual estima molt.


Pagament de tributs municipals en període voluntari\nTé per objecte fer efectiu els pagaments en concepte de tributs municipals de venciment periòdic i notificació col·lectiva en els termes establerts per l'Ajuntament, a càrrec de les persones incloses en els padrons fiscals corresponents (IVTM, IBI, Urbana, Rústica, IAE).\nLa data per realitzar el tràmit la gestionarà l'Agència Tributària de les Illes Balears per cada municipi.\nJustificant del pagament realitzat\nIBI Rústica - Pagament en el Banc portant el rebut de l'impost. Pagament a l'Àrea de Recaptació Municipal Domiciliació bancària (Sol.licitar a l'Àrea de Recaptació Municipal) Impost d'activitats econòmiques (IAE) - Pagament en el Banc portant el rebut de l'impost. Pagament a l'Àrea de Recaptació Municipal Domiciliació bancària (Sol.licitar a l'Àrea de Recaptació Municipal) Impost sobre vehicles de tracció mecànica (IVTM) - Pagament en el Banc portant el rebut de l'impost. Pagament a l'Àrea de Recaptació Municipal Domiciliació bancària (Sol.licitar a l'Àrea de Recaptació Municipal) Impost de Béns i Immobles (IBI) - Pagament en el Banc portant el rebut de l'impost. Pagament a l'Àrea de Recaptació Municipal Domiciliació bancària (Sol.licitar a l'Àrea de Recaptació Municipal)


Escoltar Rubí. Sempre a peu de carrer - Eleccions municipals 2015 - Rubí TV\nConeixem Rubí però mai no s'està prou a peu de carrer. Els socialistes ens hi abocarem. Traslladarem amb regularitat el despatx d'alcaldia als barris per conèixer de primera mà les inquietuds dels nostres veïns i veïnes. Prendre el pols a peu de carrer dels nostres veïns és la millor brúixola que ens guiarà a prendre les decisions més encertades. Perquè volem formar part del dia a dia dels barris de la nostra ciutat. Estem convençuts que d'aquesta manera tots podrem decidir quines són les millors accions que necessita Rubí.\nLes brigades d'acció immediata seran una realitat que ens permetrà tenir assegurat el petit manteniment dels barris i dels equipaments que hi ha a cadascun d'ells. Farem equips amb seu a les diferents zones de la ciutat que puguin resoldre problemes relacionats amb l'espai públic de manera ràpida i eficaç. Així aconseguirem un manteniment correcte dels barris.\nEntenem que cal reivindicar el paper pedagògic que fan els agents de la policia local i per això recuperarem la policia de barri com a referent de proximitat entre l'Ajuntament i la ciutadania. Volem que tothom conegui i tingui un accés ràpid als agents i també un referent i nexe amb l'Ajuntament.\nPer poder compartir totes les necessitats que té Rubí, i allò que es pot fer des de l'Ajuntament, crearem els consells de barri, formats per representants veïnals associats, i també veïns i veïnes seleccionats aleatòriament. Seran espais que ens permetran compartir però també rendir comptes davant la ciutadania.\nObrir els patis d'algunes escoles amb activitats organitzades, per gaudir d'espais públics de la ciutat, és una altra proposta que posarem en marxa el proper mandat. Ens permetrà treballar les relacions interveïnals i també les relacions intergeneralcionals.\nAquests són alguns dels reptes en els que ens posarem a treballar des del minut 1 al nou Ajuntament. La major part d'ells són propostes que l'equip socialista hem conegut per pròpia experiència de viure cada dia a la nostra ciutat. Però moltes d'elles són aportacions que hem inclòs gràcies a parlar amb totes i tots vosaltres. Perquè si té sentit tenir l'honor de governar l'Ajuntament de la nostra ciutat és, precisament, per ajudar a fer la vida millor dels rubinencs i rubinenques. I això només es pot fer treballant sense complexos en defensa dels interessos de la majoria. Però escoltant primer. Per això hem estat i seguirem estant -més que mai- a peu de carrer.\nAna Maria Martínez, candidata PSC.\n"A peu de carrer"?. Será de calles de Sant Cugat donde vive la num. 2 de su lista, la María Mas o de las calles de Badalona, donde vive y reside su cuñado y num. 6 de la lista del PSC, Rafael Güeto.\nSempre recordarem aquella campanya del PSC que deia: Fem un Rubí de Primera! d'allò han passat uns quants anys, en els quals l'Ana Maria ha format part activa i l'unic que tenim es un primer de Primera... Regional, o fins i tot per sota. A mi aquest cop no m'agafes!\nJo penso que dir que Anna Maria no ha fet res quan no ha pogut és massa injust. Crec que a les seves competències si que ha treballat bé i això em fa pensar que si té l'oportunitat de fer-ho amb tot serà positiva la seva elecció. Bones propostes, Anna, segueix així.\ntot aixo ja ho he vist en daltres programes de candidatures socialistes anteriors .. pero mai sha complert. He de reconeixer que la ciutat des de que van governar els socialistes al principi a millorat: nova rambla, cap, blioteca, cem 25 de setembre i molts daltres .. però aquest model ja s'ha acabat .. ara toca renovació i un partit nou amb idees noves .. i sobretot que lluita per Rubí!\nCarme Garcia Lores, et recordarem no per lo que vas fer a Rubí, sinó per lo que ens deixes… però això Garcia Lores et passa per no reaccionar. Fent memòria, a la primera legislatura la Ana Maria, la Maria Mas i l’Ivan ja et varen fer un pols i tu com si res, després ho varen intentar amb Peiró i la Neus, i l’Ana i la Maria no varen pogué amb ells dos. Al final has sigut tu qui ens has deixat això per Rubí... Mare meva! Tota la vida conspirant amb la Mas i el teu cunyat, Ana, i ara dius que ens vols escoltar… mara meva…. Però no es culpa ni mèrit teu Anna, es culpa de la Carme. No pateixis!\nAra a vendre fum. Quan governaven res han fet... I ara tenen la solució a tots els problemes de la ciutat.\nQuina cosa curiosa.."Recuperarem la policia de barri"..I tots aquests anys,que heu governat on era la policia de barri? Als despatxos o gastant gasolina amunt i avall?Per cert,aquesta reducció de l´impost de béns inmobles de caràcter urbà,que és una mesura electoral per després l´any proper tornar a pujar-ho?.Como dicen en castellano..."Se os ve el plumero"\nDe ideas andas bien, ahora hace falta que tengas una sólida mayoría para poder aplicarlas... por suerte ya falta menos para que pongan las urnas\nBé, Ana Maria.


Comprar 6 X Duca di Salaparuta Glicine Bianco Terre Siciliane Corvo 2018 | Preu i opinions a Uvinum\n48,88€ (Preu aproximat)\nGràcies! Ens posarem en contacte tan aviat com 6 X Duca di Salaparuta Glicine Bianco Terre Siciliane Corvo 2018 estigui a la venda a Uvinum.\nDESCRIPCIÓ DEL PRODUCTE:Un pack amb 6 ampolles de vi duca di salaparuta glicine bianco terre siciliane corvo 2018.NOTA DE TAST: Vista: groc palla brillant, reflexos verdosos. Nas: aroma afruitat i agradable. Boca: notes fresques i mediterrànies del buquet. Seductor amb les seves notes fresques i afruitada. DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Terre Siciliane. RAÏMS: Vari. MARIDATGE: com aperitiu, amb peix i verdures o amb guisats. TEMPERATURA DE SERVEI RECOMANADA: 10-12ºC GRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 11%\nElaboració de 6 X Duca di Salaparuta Glicine Bianco Terre Siciliane Corvo 2018\nDESCRIPCIÓ DEL PRODUCTE:Un pack amb 6 ampolles de vi duca di salaparuta glicine bianco terre siciliane corvo 2018.NOTA DE TAST:\nNas: aroma afruitat i agradable.\nBoca: notes fresques i mediterrànies del buquet. Seductor amb les seves notes fresques i afruitada.\nMARIDATGE: com aperitiu, amb peix i verdures o amb guisats.\nOpinions sobre 6 X Duca di Salaparuta Glicine Bianco Terre Siciliane Corvo 2018\nLa teva puntuació de 6 X Duca di Salaparuta Glicine Bianco Terre Siciliane Corvo 2018:Puntua 6 X Duca di Salaparuta Glicine Bianco Terre Siciliane Corvo 2018:\nDESCRIPCIÓ DEL PRODUCTE:Un pack amb 6 ampolles de vi duca di salaparuta glicine bianco terre siciliane corvo 2018.NOTA DE TAST:Vista: groc palla brillant, reflexos verdosos.Nas: aroma afruitat i agradable.Boca: notes fresques i mediterrànies del buquet. Seductor amb les seves notes fresques i afruitada.DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Terre Siciliane.RAÏMS: Vari.MARIDATGE: com aperitiu, amb peix i verdures o amb guisats.TEMPERATURA DE SERVEI RECOMANADA: 10-12ºCGRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 11%\nEnric Figarola , Aug 19\nColor típic de blanc. Olors a puré de plàtan.Passa sol, és molt lleuger.\nUn vi especial per combinar amb formatges.\nArtur Puig , Aug 19\nOpinions sobre altres anyades de 6 X Duca di Salaparuta Glicine Bianco Terre Siciliane Corvo 20182017\nPresència de llimona i aranja. Sabors cítrics, especialment a llimona.\nSi et va agradar 6 X Duca di Salaparuta Glicine Bianco Terre Siciliane Corvo 2018, també pots gaudir de ...\nSi vols comprar 6 X Duca di Salaparuta Glicine Bianco Terre Siciliane Corvo 2018, a Uvinum trobaràs els millors preus de Vi blanc Terre Siciliane.


Veneçolans protesten perquè Colau impedeix una consulta contra Maduro en un centre cívic | Actualidad | EL PAÍS Catalunya\nL'Ajuntament assegura que no s'han tramitat els permisos per poder fer-ho\nBarcelona 16 JUL 2017 - 15:53\tCEST\nLa comunitat veneçolana vota al carrer a Barcelona. Quique García EFE\nL'Ajuntament de Barcelona d'Ada Colau ha impedit muntar en un centre cívic les urnes per a la consulta convocada per l'oposició veneçolana a Nicolás Maduro, per no haver tramitat els permisos, de manera que la votació s'ha traslladat al carrer, que ha estat tallada al trànsit per la Urbana.\nSegons ha informat l'organització SOSVenezuelaBcn, que avui organitza a Barcelona la consulta, la plataforma tenia previst muntar avui al centre cívic Pere Quart de Les Corts les urnes per participar en la votació que l'oposició ha convocat al marge del Govern en contra del procés constituent impulsat per Nicolás Maduro.\nNo obstant això, a primera hora d'aquest matí un regidor del districte de les Corts ha acudit al centre cívic a comunicar als organitzadors que no tenien permisos per utilitzar aquell local municipal, autorització que ha de tramitar-se prèviament a través del consistori.\nUn portaveu municipal ha explicat a Efe que l'Ajuntament va tenir constància ahir a la tarda de la intenció de la plataforma opositora a Maduro de muntar les urnes al centre cívic, després que acudissin a la Guàrdia Urbana a demanar que garantissin la seguretat en una votació a la qual avui esperen que acudeixin entre 18.000 i 20.000 persones. A primera hora del matí ja havien cues.\nMalgrat impedir-los l'entrada al centre cívic, el portaveu municipal ha assegurat que s'han cedit als organitzadors de la consulta cadires i taules per muntar les urnes al carrer, davant de les portes del centre cívic, que a més ha estat tallada al trànsit per la Guàrdia Urbana per garantir la mobilitat i la seguretat de la votació.\nUna portaveu de la plataforma impulsora de la consulta, de la seva banda, ha expressat la seva "sorpresa" perquè se'ls hagi impedit l'entrada al centre cívic i ha manifestat el seu malestar pel fet que fins avui no se'ls hagi comunicat des de l'Ajuntament que no tenen permisos per utilitzar l'equipament municipal.\nA més, la portaveu assegura que la plataforma ha pagat 800 euros per l'ús del centre cívic a una empresa concessionària que gestiona aquest tipus d'equipaments i atribueix a una qüestió "política" la decisió de l'Ajuntament d'impedir-los l'accés al local.


Tot sobre els Goya 2020: premis i curiositats\nPedro Almódovar als Goya 2020 | G3\nRedacció 26/01/2020 12:20h\nEl cinema espanyol ha aplanat el camí de 'Dolor y gloria', el film més personal de Pedro Almodóvar, fins a la cursa dels Oscar amb set premis Goya, entre els quals destaca el de millor pel·lícula, millor direcció i millor actor protagonista per Antonio Banderas.\n'Mientras dure la guerra', d'Alejandro Amenábar, que partia com a favorita, ha recollit cinc guardons, entre els quals, el de millor actor de repartiment per un Eduard Fernández. Enmig d'una gran ovació, Julieta Serrano s'ha erigit amb el primer Goya de la seva trajectòria pel seu paper a 'Dolor y gloria'.\n'Buñuel en el laberinto de las tortugas' de Salvador Simó s'ha emportat el premi a millor film d'animació, mentre que Belén Funes ha estat distingida amb l'estatueta a la millor direcció novell. Menys previsible era el guardó a Enric Auquer, que s'ha emportat la distinció a millor actor revelació pel seu paper a 'Quien a hierro mata'.\n«No concebo la vida sense seguir rodant», ha reconegut Almodóvar en pujar l'escenari per recollir el premi a la millor direcció. El director manxec ja havia recollit el guardó a millor guió original i ha tingut paraules d'agraïment per tot l'equip de la pel·lícula desitjant, alhora, sort al president del govern espanyol, Pedro Sánchez, present a la gala. «Els propers 4 anys seràs coautor del guió dels ciutadans espanyols, espero que et vagi molt bé perquè així ens anirà bé a la resta», ha reblat. També ha reclamat suport al cinema espanyol i s'ha referit indirectament al paper que les sèries juguen actualment.\nAntonio Banderas ha tingut unes paraules per Almodóvar\nEn una platea de peu, Antonio Banderas ha recollit el seu primer Goya a competició –si no es té en compte el Goya d'Honor- pel seu paper de Salvador Mallo a 'Dolor y gloria', que li pot fer valdre fins i tot un Oscar. L'actor ha assegurat que Almodóvar és qui l'ha entès «millor que ningú» i ha destacat que mai s'ha traït.\n«He après tant de tu, no només del món de l'art sinó també de la vida, lliçons extraordinàries», ha afegit. Alhora, ha recordat que la gala coincidia amb el tercer aniversari en què Banderas va tenir un atac de cor i ho ha entomat com una celebració: «No només estic viu, sinó que em sento viu».\nSerrano s'ha mostrat emocionada pel Goya a millor actriu de repartiment i ha agraït al també director de 'Mujeres al borde de un ataque de nervios', 'Hable con ella' o 'Tacones lejanos' haver-li donat un personatge «entranyable» que li ha permet retrobar-se amb les «vivències de fa molts d'anys». El film més personal d'Almodóvar també ha estat reconegut per la tasca de la catalana Teresa Font en el muntatge.\nRegust català als Goya\nSi bé el cinema català partia amb menys nominacions que en d'altres edicions, s'ha emportat la majoria de nominacions als que aspirava. 'Buñuel en el laberinto de las tortugas', de Salvador Simó, que ja arrossegava una llarga llista d'èxits com el guardó a la millor pel·lícula d'animació dels Premis del Cinema Europeu, també s'ha erigit amb el Goya a millor film d'animació.\n«Gràcies per donar-me una nit de glòria, n'hi ha moltes de dolor», ha afirmat el director. El llargmetratge tracta sobre la relació d'amistat entre Luís Buñuel i Ramón Acín i relata el moment en el qual el pintor guanya la loteria i paga el rodatge de 'Las Hurdes' (1933), dirigida per Buñuel.\nL'amor com a medicina, la proposta 'Suc de síndria' d'Irene Moray, ha recollit una nova menció al millor curtmetratge de ficció, protagonitzat per Elena Martín. «El projecte va néixer per crear un referent diferent, el d'una dona que supera una agressió sexual i que aconsegueix obrir-se de nou al plaer i a la vida», ha explicat en recollir el premi. La coproducció catalana 'El hoyo' s'ha erigit amb l'estatueta a millors efectes especials.\n'La hija de un ladrón', que tenia dues nominacions, n'ha guanyat una. Funes, al recollir l'estatueta, ha dedicat el premi als seus pares per haver-la educat en la «cultura de l'esforç», a Greta Fernández pel paper i a la formació rebuda a l'ESCAC.\nAndreu Buenafuente i Sílvia Abril, al descobert


POLÍTICA - 01/04/2019 17:22 / Redacció\nURGENT: Casado es carrega el Majordom, Camacho i el Ministre de les Clavegueres i se'n van a l'atur\nDes que Pablo Casado va assolir la presidència del Partido Popular tot ha canviat. Després de derrotar Soraya Sáenz de Santamaria i Dolores de Cospedal en un procediment de primàries, lluny ha quedat l'època de l'expresident del Gobierno, M. Rajoy, en els españoles i els 'mucho españoles' han canviat de líder.\nCasad mostra dia sí dia també el seu lideratge. El poc reconeixement al PP català es va esvair quan es va saber que la número 1 per Barcelona al Congreso de los Diputados no seria catalana sinó madrilenya, Doña Cayetana Álvarez de Toledo, desbancant així La Dolores (VEURE AQUI). Tot i això, Casado ràpidament ha trobat càrrec a la catalana Montserrat: el Parlament Europeu, tal com us hem EXPLICAT AQUÍ.\nQui no hi són en aquesta llista, tal com es pot veure a la nota de premsa dels populars, són figures tan destacables com l'exvirrel del Gobierno d'España, Enric Millo, i l'expresidenta del Partido Popular a Catalunya, Alicia Sánchez Camacho. El mateix ha passat amb l'exministro del Interior, Jorge Fernández Diaz i el seu germà Alberto, alcaldable durant molts anys, a la ciutat de Barcelona. El Fairy i la Camarga han passat factura.\nParaules clau: ATUR


Noms alternatius: Supreme Commander\nJoc Supreme Commander és un joc d'ordinador que es va desenvolupar en el gènere d'estratègia. Les accions en el joc tenen lloc en temps real.\nAquí se submergirà en el caos en els dies en què el món va deixar d'existir a la terra.\nJoc Supreme Commander descàrrega gratuïta a tots els llocs que ofereixen aquest accés. Supriya Comandant es pot descarregar via torrent.\nEn Supreme Commander jugaràs durant la caiguda de l'Imperi de la Terra, quan tot va començar a regnar el caos.\nAbans de començar a jugar, fer una ullada sobre el videojoc Supreme Commander. S'ha de revelar totes les característiques del joc que introdueix al joc faccions, armes i recursos en el joc Supreme Commander\nEn el joc d'ordinador Comandant Suprem, hi ha tres faccions:\n1. Cybran - persones-simbionts. El seu líder, qui els va inventar, s'esforcen per alliberar-los de l'envestida i subordinació constant.\n2. Eon - és una fracció que no pertany als terrícoles, però que tracten d'ajudar a la gent i estan del seu costat. La seva carrera va ser destruïda per l'Imperi en guerra. El seu objectiu és que totes les persones van prendre la seva ideologia. Els que volen resistir el rebuig de la ideologia i ordenat per ser destruïts.\n3. OFZ (Federació Unida de terrícoles) - es tracta d'una fracció comuna, que inclou només les persones. Tracten d'unir totes les persones que han de regir la terra. Les seves armes - que tancs, artilleria i canons. La seva defensa és la mateixa que ara.\nComandant Suprem joc en el qual hi ha sis missions per a cada facció. No obstant això, cada missió pot portar molt de temps. L'objectiu principal del joc és capturar tot l'equip militar.\nJoc SC en el que utilitzarà els següents tipus d'equips i protecció de la força\n1) Land. Inclou: lleugers i pesats tancs, unitats d'artilleria mòbils, així com exploradors robopehota, generadors d'escut mòbil.\n2) Air - és artillats, caces, bombarders, transports, avions espia.\n3) la tecnologia de l'aigua, amfibis - submarins estratègics i tàctics, creuers, cuirassats, destructors, vaixells d'intel · ligència i contraintel.\n4) Els aparells fixos, defenses, obres de defensa, mines amb míssils estratègics i tàctics, artilleria de llarg abast.\nHi ha diversos tipus de recursos al Suprem Comandant joc:\n1) La matèria - un recurs que és essencial per al desenvolupament.\n2) Energia - un recurs, la quantitat de la qual és molt important per al desenvolupament d'unitats.\nAmb cada nivell es desbloquejarà nous elements per ajudar als teus personatges guanyen experiència.\nLes unitats també poden guanyar punts d'experiència després de la destrucció dels enemics. Aquesta experiència enfortirà teus personatges armadura.\nEl joc també té habilitats úniques, que només estan disponibles per a certs èxits.\nEl joc Supreme Commander integrat de xat, gràcies a la que es pot xatejar amb altres jugadors.\nImagineu el veritable heroi del joc Supreme Commander i vagi al seu objectiu. Seguiu la missió, comunicar-se amb amics i simplement passar una bona estona.


GO-GO’s, CAIXABANK NO ÉS VOSTRA – FEC – Federació d'Estalvi de Catalunya\nGO-GO’s, CAIXABANK NO ÉS VOSTRA\nCirculars / 27 de maig de 2021 27 de maig de 2021\nReunió Mesa Negociadora 26 maig\nLa Direcció insisteix en esclafar la plantilla\nA la reunió mantinguda avui amb l’empresa, tota la Representació Legal dels Treballadors, de manera conjunta, hem manifestat la nostra ABSOLUTA REPULSA a la posició que mantenen en aquest ERO. Els moviments que fan són clarament insuficients. En concret, hem indicat:\nLes Desvinculacions: No podem acceptar un sistema de desvinculació que no tingui en compte els aspectes següents:\nNo acceptem el nombre de sortides proposat per l’empresa. En cas que hi hagi recol·locacions, hauran de tenir garantides les condicions de la manera en què es troben recollides en els acords laborals sobre aquesta matèria vigents a CaixaBank.\nEliminació del criteri de “desequilibri generacional”\nCondicions dignes de sortida, tant per als empleats/des de més edat, com per als més joves que vulguin emprendre una nova trajectòria professional.\nReducció del requisit d’antiguitat mínima per accedir a l’ERO.\nSol·licitem que el procés negociador es dugui a terme sense el paraigua legal de l’art. 41 de l’ET. NO acceptarem que pretenguin carregar el cost de les sortides sobre retallades de les condicions laborals de la plantilla.\nDemanem una reducció de costos generals i serveis externs de cara a reduir el nombre d’empleats afectats i que eviti la reducció de condicions laborals de la plantilla.\nEl procés d’homologació obligat no pot dilatar-se durant 5 anys. Els professionals que desenvolupen la mateixa feina han de percebre el mateix salari.\nHem manifestat les nostres reticències al canvi de model plantejat en el marc de la PSC, tot i que esperarem el desenvolupament de la subcomissió tècnica creada per a la seva anàlisi, per valorar-la de manera adequada.\nAddicionalment, i per tal d’apropar postures, tota la representació sindical, de manera conjunta, hem fet una NOVA PROPOSTA que modifica la que vam presentar el 5 de maig.\nSOL·LICITEM sortides esglaonades fins al 31 de desembre de 2023, i diferenciem els grups de treballadors/es següents – fixats a 31 de desembre de 2021-.\nGRUP A: Treballadors nascuts l’any 1969 i anteriors: sortides, com a mínim, amb 54 anys ja complerts:\nCotització a la seguretat social fins als 63 anys, revaloritzable, amb una clàusula de garantia davant de possibles modificacions legals pel que fa a la jubilació.\nSense descompte de la Prestació per atur.\nGRUP B: Treballadors nascuts el 1970, 1971 i 1972: sortides un cop complerts els 51 anys.\nEl 64% de la retribució total bruta dels últims 12 mesos fins als 63 anys.\nPer finalitzar, hem demanat que posin en valor la veu de la plantilla de CaixaBank, que, dijous passat, va sortir de manera massiva al carrer per dir-los que el que pretenen fer amb nosaltres, després dels anys tan durs que hem viscut, després d’estar al peu del canó tota la pandèmia i essent els artífexs dels beneficis que s’han produït aquests darrers anys, és INACCEPTABLE, perquè, com vam dir en els nostres manifestos, la plantilla és el veritable esperit i ànima de la Caixa i no ens poden trair.\nFinalment, hem sol·licitat que deixin de fer declaracions a la premsa com les que va fer el president dilluns passat, en què indicava que hem de fer sacrificis per mantenir llocs de treball a mig termini, perquè vicien la negociació i, a més, no ens les creiem. Aquest mateix discurs ja el va utilitzar a Bankia quan va plantejar el que, fins avui, ha estat el major ERO del sector, i aquí estem, amb una proposta que gairebé el duplica; i utilitzen els mateixos arguments, tot i les diferències de solvència de les entitats afectades.\nI també hem sol·licitat que l’empresa faci moviments substancials en la seva proposta, en cas contrari, no podrem arribar a un acord satisfactori dins dels terminis que ens han imposat, que garanteixi la compatibilitat d’unes desvinculacions dignes i la viabilitat de l’empresa.\nDavant la nostra intervenció l’empresa ha qualificat la proposta de “inassumible”. ¿INASSUMIBLE? Estem parlant d’una entitat amb uns quantiosos beneficis i que es permet pujades substancials de salari d’algun dels seus membres. Això sí que és inassumible.\nAddicionalment, insisteixen en no retirar l’art. 41 i ens tornen la pilota tot demanant-nos que reflexionem i que cedim a les nostres pretensions.\nNo cedirem en les nostres pretensions. L’empresa té a la seva disposició mesures alternatives que no agredeixen la plantilla. Els sindicats seguirem fent propostes i seguirem mobilitzant-nos.\nS’acaba el temps, les properes reunions els dies 1 i 2 de juny, i el termini formal acaba el dia 10.\nESTIGUES ALERTA A LES PROPERES ACCIONS!!!


Una professora de l'EMM, Carme Ubach, obté l'instrument després de mesos de seguir la pista - Diari de Terrassa\nLa professora Carme Ubach amb l'arpa recuperada després d'una aventura de mesos. Nebridi Aróztegui\nLa professora Carme Ubach amb l'arpa recuperada després d'una aventura de mesos.\nUna professora de l'EMM, Carme Ubach, obté l'instrument després de mesos de seguir la pista\nMercè Boladeras 07.04.2021 | 04:00\nAquesta és la història d'un cúmul de casualitats", com diu Carme Ubach, professora d'arpa de l'Escola Municipal de Música-Conservatori de grau professional de Terrassa. I la història té com a protagonista una arpa en venda que Ubach ha perseguit durant mesos fins que la va aconseguir, i avui forma part del conjunt d'instruments del centre educatiu municipal per l'aprenentatge, formació i interpretació.\nLa pista musical comença el mes d'octubre de 2018 quan Ubach llegeix en el seu grup de Whatsapp de professors d'arpa de tot l'Estat que es ven una arpa de pedals de segona mà a un preu de set mil euros. La notícia va sorprendre la docent. "Primer no vaig fer gaire cas fins que vaig veure que l'arpa d'ocasió estava a Terrassa. Llavors sí que em vaig interessar perquè si l'arpa estava en condicions, era una bona oportunitat perquè ingressés a l'escola, especialment pels alumnes perquè una arpa nova s'acosta als 20 mil euros".\nUbach es va posar en contacte amb el venedor i va quedar amb ell l'1 de novembre. "Me'n recordo perfectament pel dia que és festiu i assenyalat en el calendari. El cas és que a primera hora, em va trucar el germà del venedor dient que s'havia d'anul·lar la trobada perquè estava malalt". Amb la trucada, la professora va saber més coses. "Resulta que el germà vivia a Manchester i, de fet, ell era el propietari de l'arpa que tenia el seu germà a Terrassa".\nEs va obrir després un temps d'espera en el que la professora va saber que un docent de Madrid havia vingut a Terrassa i havia vist l'arpa, però que no se l'havia quedat perquè li va semblar que el pressupost de compra (set mil euros) i reparació (estimat en set mil euros) era massa elevat i que no valia la pena.\nMesos després, cap al mes de juny de 2019, Ubach va rebre una nova trucada. Aquesta vegada tornava a ser el germà del propietari, que viu a Terrassa, qui li va comunicar que buidaven un traster familiar on estava l'instrument i que s'havien de desfer d'aquest. La professora hi va anar, la va examinar i li va dir que se la quedaven. Aquesta vegada va ser una cessió i és firmar un contracte per recollir l'acord. A partir d'aquí quedava el pas d'avaluar l'instrument i fer l'arranjament. Això també demanava temps en tant que a Catalunya i a l'Estat espanyol no hi ha tècnics de reparació d'arpes i que està més a prop és a Itàlia. "El nostre referent en aquest ofici -diu Ubach- és l'italià Marco Bertola que ve dos cops l'any de gira per la península per arreglar arpes. Amb la pandèmia, durant el 2020, no vàrem poder fer res. Ho vam començar a moure el 2021 i el mes de febrer, el dia 20, va venir a l'escola per mirar-se l'arpa". I nou ensurt però en positiu. "Quan la va examinar ens va dir que el cop que tenia era poca cosa, molt superficial, i que es podia reparar en unes hores amb un cost d'una revisió rutinària". El tècnic arpista, dins de la classe, va esmerçar unes set hores d'aquell dissabte en què la història de l'arpa en venda va acabar amb final feliç.\nEstrena als Premis de Recerca\nL'arpa de pedals recuperada gràcies a la insistència de la professora Carme Ubach té 40 anys, és de la marca Salvi i prové d'Itàlia. L'instrument, que ha quedat nou, s'estrenarà el dia 16 d'abril en un concert gravat per l'acte d'entrega en línia dels Premis de Recerca de Batxillerat que porta el nom a partir d'ara de la fotògrafa Joana Biarnés. Aquest concert estarà a càrrec d'alumnes de l'EMM-Conservatori de grau professional. i en el mateix participarà el grup d'arpes amb Irina Garcia Alejandre, Adrià Castillejo Comellas, Marina Serra Sancho que interpretaran "Ostinato" d'Agnès Alouges. Irina serà l'encarregada de tocar l'arpa nova protagonista de l'aventura. També hi participarà Helena Gràcia Garcia interpretant "Invenció a dues veus número 1, BWv772" de Bach.


Els ciclistes de Roses van finalitzar esgotats, però animats, la 2ª etapa de la Transpyr a La Seu d’Urgell ·\nInici Actualitat Els ciclistes de Roses van finalitzar esgotats, però animats, la 2ª...\nEls ciclistes de Roses van finalitzar esgotats, però animats, la 2ª etapa de la Transpyr a La Seu d’Urgell\nJoan Ripoll, Guerau Carrion i Francesc Ferrer ahir a Camprodon, poc abansde prendre la sortida cap a La Seu d'Urgell\nFrancesc Ferrer, Joan Ripoll i Guerau Carrion van superar una segona etapa de la Transpyr Coast to Coast molt dura i esgotadora\nJoan Ripoll, Guerau Carrion i Francesc Ferrer ahir a Camprodon, poc abansde prendre la sortida cap a La Seu d’Urgell\nLa etapa d’ahir de la Transpyr Coast to Coast en la modalitat de MTB va esdevenir una d’aquelles etapes que donen caràcter a la prova, amb una exigent ascensió a la collada Verda, i que incloïa el primer del dos trams cronometrats del dia. El posterior descens, molt brusc i ràpid cap a Ribes de Freser, ha posat a prova als ciclistes que participen a la desena edició d’aquesta prova.\nHa estat una etapa amb 117 km i 2.600 metres de desnivell positiu, amb el pas per l’estació d’esquí de la Molina, per acabar entrant al Pirineu de Lleida amb final d’etapa a la Seu d’Urgell.\nGuerau Carrion en arribar a La Seu d’Urgell va reconèixer que “aquesta segona etapa ha estat molt més dura que la primera”, i una bona prova “és que pel pas de muntanya cap a la Molina ha estat el més dur, ja que fins i tot hem hagut de caminar tots els participants durant més 1 km per un terreny on era impossible fer amb la bicicleta”. Tot i això, Carrion, al final de l’etapa va manifestar sentir-se “content, perquè no he tingut cap contratemps i m’ha anat tot bé”.\nI si la 2ª etapa ha estat considerada per Guerau Carrion més dura que la primera, la d’avui està marcada com una de les etapes reina de la Transpyr, amb un recorregut de 107 quilòmetres i un desnivell de 3.200 metres positius entre la Seu d’Urgell i el Pont de Suert, caracteritzada tant per la seva duresa com per la bellesa dels paisatges per on transcorre.\nPel que fa a l’etapa de la Transpyr Backroads, de ciclisme de carretera, també va esdevenir en una de les etapes més exigents amb la colossal pujada al Coll de Pradell, considerat un dels més durs de Catalunya “amb unes rampes de fins al 23% de desnivell i en el que hem hagut de posat tota la carn a la graella per superar-lo” va assegurar Francesc Ferrer a la línia d’arribada. Tant Joan Ripoll com en Ferrer van afirmar que “tot i la duresa hem pogut gaudir dels paisatges, meravellosos, només que per veure’ls hem hagut de patir de valent, ja que ha estat una etapa amb un desnivell acumulat de 3.200 metres positius”.\nDoncs en l’etapa d’avui de la Backroads, Ripoll i Ferrer es trobaran amb 3.150 metres de desnivell positiu entre els 137 km que han de fer per arribar a Pont de Suert, i com aperitiu només començar la jornada hauran de gastar totes les energies que els ha donat l’esmorzar per poder pujar la llarga ascensió al port del Cantó.\nArticle anteriorEls Vailets de l’Empordà necessiten gent per continuar construint castells\nArticle següentDues donacions de còrnies ha rebut en quinze dies la Fundació Salut Empordà


USTEC creu que les automostres "no serviran per a res" | betevé\nUSTEC qüestiona les automostres: “Tenim la sensació que no serviran per a res”\nLa portaveu del sindicat de professors, Iolanda Segura, posa en dubte la fiabilitat dels resultats d'aquestes proves\nBiel Cadilla | dimarts, 12 de gener del 2021, a les 13.21\nEl sindicat USTEC-STEs ha carregat contra la decisió del Departament d’Educació d’optar per les automostres a l’hora de fer un cribratge entre el personal docent i els treballadors de les escoles en el retorn a les aules, després de les festes. Denuncien que aquestes proves es fan sense la supervisió de cap sanitari i qüestionen la fiabilitat dels resultats.\n“Tenim la sensació que això no servirà per a res“, ha assegurat la portaveu del sindicat, Iolanda Segura, en declaracions al programa ‘reset’, de betevé. La representant d’USTEC considera que els mestres són els “conillets díndies” per provar aquest format de les automostres.\nAmbient poc higienitzat\nSegura ha posat en dubte la manera i l’entorn com els docents s’han de fer aquestes proves: “Quan vas a fer-te una prova d’aquestes al CAP, t’atén un sanitari protegit i retractilat de dalt a baix, estàs en un ambient higienitzat, s’asseguren que hi hagi una esterilització“. Mentre que, en canvi, “al centre educatiu ho fas amb la teva roba i sense un ambient esterilitzat i higienitzat”.\nEls mestres i el personal no docent de les escoles som els conillets díndies per provar aquestes automostres.”\nIolanda Segura, portaveu d’USTEC-STEs\nLes mostres, a la nevera\nA més, segons explica la portaveu d’USTEC, després de prendre’s les automostres, els docents les han de guardar “a la nevera de l’escola, mentre no t’ho venen a buscar”. En aquest sentit, ha subratllat que “les neveres de les escoles, amb el menjar, no són el lloc més fiable per guardar-les”.\nConfusió amb el tutorial\nIolanda Segura ha posat en dubte, també, l’eficàcia del tutorial que el Departament d’Educació ha fet arribar als docents per saber com fer-se les automostres. Considera que “costa una mica de seguir” i que genera “confusió“. A més, diu, el tutorial indica que cal introduir el bastonet dos centímetres per l’orifici nasal, “però n’hi ha que no hi arriben“.\nFalta de supervisió\nPer la portaveu d’USTEC, caldria que hi hagués algun membre del personal sanitari a les escoles “assessorant” els treballadors per garantir l’eficàcia d’aquestes proves. De totes maneres, Segura lamenta que “això ja s’hauria d’haver fet abans” i que les proves les haurien d’haver fet els mateixos sanitaris.\nLes unitats mòbils preveuen un pic de feina\nAl marge d’aquests cribratges massius entre els docents, el segon trimestre comença amb la continuïtat de les proves als alumnes, en cas de detectar-se un positiu. La coordinadora de les unitats mòbils que fan les PCR a les escoles, Blanca Funollet, ha assegurat al ‘reset’ que preveuen que, en les pròximes setmanes, “tindrem més feina“. I ha explicat que “vam començar amb cinc vehicles i al novembre vam arribar als 25″.\n— aFFaC — covid — escoles — reset — USTEC\nSindicats i famílies: “L’escola no està preparada per a un nou confinament”\nQuè passa amb les devolucions de Nadal si els centres comercials estan tancats?\nClam de les entitats que atenen persones sense sostre per canviar el model d’atenció


Mousse de poma i llimona - Recepta de myTaste\nMousse de poma i llimona\nIngredients 2 pomes grosses 20 g de mantegaMantegaResultat del malaxat (mescla) de la crema de llet obtinguda espontàniament per reposat de la llet crua o, en més quantitat i artificialment, per centrifugat. El batut que fa el malaxat concentra més les gotetes de greix presents en la llet i en canvia l’estat, formant un producte sòlid en fred, que manté entre un 14 i un 16% d’aigua, tot i haver-ne perdut una gran part. Per això, a la cuina, cal deixar estovar la mantega. O fondre-la just quan es fa la cocció. Altrament, escalfada entre 40 i 60 ºC, acaba separant aquesta aigua i formant mantega clarificada (el 'ghee' de la cuina índia), líquida i amb menys tendència a ranciejar. Emprada a la cuina europea, com a greix de cocció i, a més, com a espesseïdor i per untar pa, la crema de llet i la margarina han anat fent-li ombra en aquests usos culinaris. 75 g de sucre 1 sobre de gelatinaGelatinaProducte industrial que dóna nom genèric a altres ingredients capaços d’espessir o solidificar preparats líquids. Obtinguda de l’ebullició perllongada d’ossos, tendrums i teixit conjuntiu —generalment de bovins, per la qual cosa s’eviten les prohibicions d’algunes religions—, que n’extreu les proteïnes. Aquestes, després, són concentrades, deshidratades i convertides en làmines, granulats o pols. Incolora o un punt groguenca, i sense gust ni olor, la gelatina competeix a la cuina amb productes d’origen vegetal (agar-agar) o animal marí (cola de peix). Creada durant la Revolució Francesa pel químic Jean Pierre d’Arcet per intentar pal·liar la fam del moment, no va ser gaire efectiva perquè li mancaven certs aminoàcids essencials. Emprada en la preparació d’'aspics' i flams, avui s’usa industrialment com a espessidor, texturitzant o reductor de calories. de llimona Royal 100 ml d’aigua 200 ml de nataNataTot i designar, en realitat, la matèria grassa emulsionada (la crema) de la llet, que, en reposar, puja parcialment a la superfície, el concepte 'nata' se sol associar més amb el resultat de muntar aquesta crema en fred, a mà o a màquina, per incorporar-hi petites bombolles d’aire, que li donen esponjositat. I, fins i tot, sovint, amb l’invent que va fer el mític cuiner francès Vattel, batent-la amb sucre en pols i perfumant-la amb vainilla, per fer el que els francesos anomenen 'chantilly'. Malgrat que, el 1931, Charlie Goetz començà a experimentar amb anhídrid carbònic i monòxid de nitrogen per produir-la de manera industrial i instantània, no seria fins al 1948\nque aquesta tècnica va treure al mercat els primers esprais de nata muntada, que s’han decantat pel segon tipus de gas, ja que el primer acidificava lleugerament el resultat. líquida per muntar\nde mantega pomada. No cal que us digui com són de lleugeres iassaborides aquestes moussedesprésdeltípic tapeo\nUnes gotes de suc dellimona. El contrast de la pomacaramel·litzada amb el formatge de cabra que té un gust fort i la moussedefoie al Pedro Ximénez que també resulta amb un gust intens no els va acabar de convèncer\nMousse de iogurt i crema de llimona\nAcabar amb una capa demousseidecorar el got amb una cullerada de crema, el carquinyolitriturati unes tiresde la pela dellimona\nPASTÍS MOUSSE DE POMA\n-Peleu les pomes i feu un puré amb el suc de la llimonai, reserveu un got d'aquest puré per la cobertura\nAmb la pell de la setena llimona fem raspadures. I és que per preparar aquestes Llimonesfarcidesdemousse cal primerdisposar d'unes bones llimonescultivades a casa\nEl pastís en sí és molt suau de gust, el lemon curd realça el sabor dellimona, si no teniu lemon curd i el voleu fer sol, afegiu una mica més de pela dellimona als iogurts o el suc d'una llimona\nA més la moussedellimona és refrescant iideal per dinarscopiosos. Repartim la mousse en recipientsindividuals que ficarem al frigorífic un mínimde tres hores, ifins al moment deservir-los a taula\nun pastís depinya amb molt de gust depinya (d'aquí uns dies ja penjaré la recepta) i una moussedellimona ben lleugera i fresqueta que us explico a continuació\nUn pastís dellimona amb una textura mousse suau ideliciosa, acompanyada amb una base cruixentde galetes\nMOUSSE DE MADUIXA I LLIMONA\nUn altra de les excuses d´aquest viver és fer amb elles unes bones postres, com aquesta moussedemaduixesillimonade la Mireia Carbó\nJuntament amb el tast de les tapes alguns companys han portat vii cava i jo he portat aquest pastís moussedellimona\nAquí tenim el millormoussedellimona que he tastat mai. Ho remourem de la mateixa forma d'abans, d'abaix a dalt i ja tindrem el mousse acabat\nUn postre idealdesprés d'un àpat copiós. Ràpid, fàcili refrescant. Es tracta d'una recepte de la meva mare que vam desenterrari vam fer fa uns dies\nMOUSSE DE IOGURT I LLIMONA\nMOUSSEDEIOGURTILLIMONA. aquesta mousse la vaig fer per a les postres deldiade Sant Esteve, encara que sembli que que ha d'estar molt dolça, per la llet condensada, no queda gens empalagosa, tot al contrari, és refrescant i ve molt de gust després d'un bon dinar, ben fresqueta\nHo aboquem al damunt de la mousseideixem reposar a la nevera fins que qualli,(jovaigdeixar-ho tota una nit)\nMousse de xocolata i crema de llimona\nPer a la moussede xocolata. Per fer la mousse, fonem la xocolata amb la mantega i mentrestant batem els rovells d'ou amb el sucre\nRecepta: Mousse de Mascarpone i llimona\nRepartim el mousse entre els gots o recipientsi ja ho podeu posar a la nevera fins al moment deservir\nPelem la pell groga demitjallimona amb l’ajuda d’un pelador. En un bol posem la llet condensadai el suc de les llimones, ho batem amb la batedora de “barilles” iafegim la gelatinadiluïda\nAvui us deixo un pastís molt fàcili refrescant amb una textura molt suau i un lleuger gust a llimona\nmoussedellimonai tot sovint pensem que ha de ser una cosa força complicada. si parlem de les postres, per això aquest mousse és ideal\nPastís mousse de mascarpone i llimona amb gerds / Pastel mousse de mascarpone y limón con frambuesas.\nAvui us porto un mini pastís demoussede mascarpone illimona amb gerds que vaig fer per la Txell, pel seu aniversaride casament\nAhir, com venir la meva fillai una amiga a sopar, vaig fer per postres una Moussedellimona coberta amb maduixesi va quedar boníssimai és molt senzillade fer\nEn un cassó poseu-hi un got d'aiguaicoeu-hi les tiretesde pell dellimona durant uns parell deminuts\nTornem a posar el pa depessic a la base del motllo i a sobre el moussedellimona, allisant la superfície


Es regulen al Reglament 1177/2010 sobre els drets dels passatgers que viatgen per mar i per vies navegables i al Reglament 329/2009 sobre responsabilitat dels transportistes de passatgers per mar en cas d’accident i el seu Annex (Conveni d’Atenes).\nA) Drets regulats al reglament 1177/2010:\nS’apliquen al passatger que utilitzi:\nUn servei de passatge amb port d’ embarcament situat al territori d’un Estat Membre de la U.E.;\nUn servei de passatge amb port d’embarcament situat fora del territori d’un Estat membre de la U.E. i amb port de desembarcament situat al territori d’un Estat membre de la U.E, sempre que l’operador del servei sigui un transportista de la U.E.;\nUn creuer amb port d’embarcament situat al territori d’un Estado membre. No obstant, en els creuers no s’aplicaran les normes que es refereixen a la pèrdua de serveis de connexió de transport deguts a una cancel·lació o a un retard. Tampoc s’aplica en los creuers el dret al transport alternatiu i reemborsament en cas de cancel·lació o retard de sortides, ni a la indemnització pel preu del bitllet en el caso de retard en l’arribada.\nNo s’aplica al passatger que viatgi:\nEn vaixells autoritzats a transportar fins a 12 passatgers;\nEn vaixells en els quals la tripulació responsable del funcionament del vaixell estigui composta per tres persones com a màxim o quin servei de passatge en la seva totalitat cobreixi una distància inferior a 500 metres en un únic sentit.;\nEn circuits d’excursió i turístics, excepte els creuers, o\nEn vaixells no propulsats per mitjans mecànics, així com en vaixells originals i reproduccions singulars de passatges històrics projectats abans de 1965 i construïts predominantment amb materials d’origen, autoritzats a transportar fins a 36 passatgers.\nDrets del passatger discapacitat o persona amb mobilitat reduida (en endavant, PMR)\nNo es poden carregar costos addicionals o imposar condicions especials per la reserva i emissió de bitllets per aquest motiu;\nNo es poden negar a acceptar una reserva ni a emetre un bitllet a un passatger discapacitat o PMR , amb la exepció que sigui estrictament necessari per a complir amb les normes de seguretat establides por les autoritats competents o quan el disseny del vaixell o infraestructures portuàries impossibiliten el seu transport de forma segura. En aquest cas, es podrà requerir al PMR que sigui acompanyat per una altre persona capaç de prestar-li l’assistència requerida. El transport de l’acompanyant serà gratuït en quant als serveis de passatge.\nSi un PMR ha notificat les seves necessitats especials abans de comprar el bitllet, i en el moment de l’embarcament se li denega aquest, dita persona i els seus acompanyants tindran l’opció d’escollir entre el reemborsament (i quan sigui necessari, la tornada al primer punt de sortida) o, la seva recol·locació al destí final sense suplement en el preu i en condicions de transport comparable.\nEn cas de rebuig de reserva o denegació d’embarcament, el PMR te dret a sol·licitar que l’indiquin per escrit els motius del rebuig en un termini de 5 dies des de la seva sol·licitud.\nS’ha de facilitar al passatger informació d’ accessibilitat;\nEl passatger te dret a assistència gratuïta als ports i a bord dels vaixells, sempre que l’hagi sol·licitat amb una antelació mínima de 48 hores i es presenti en el punt que li digui el transportista no més de 60 minuts abans de l’hora d’embarcament anunciada o si no s’ha determinat hora de embarcament, com a mínim 60 minuts abans de l’hora de sortida anunciada.\nEl transportista es responsable de la pèrdua o danys de l’equip de mobilitat del PMR, sempre que el succés que l’hagi originat sigui conseqüència d’una falta o negligència del transportista. La indemnització consistirà en el valor de substitució o en el cost de la reparació del material.\nDrets del pasatger en cas de retards i cancel·lacions:\nLa cancel·lació o el retard ha d’informar-se al passatger l’abans possible i, a més tardar, 30 minuts després de l’hora de sortida programada. A més, haurà de comunicar-se l’hora estimada de sortida i arribada tan aviat com es disposi de l’esmentada informació.\nSi el passatger perd una connexió a conseqüència del retard/cancel·lació, el transportista o operador de terminal haurà d’informar-lo sobre les connexions alternatives.\nSi el retard és superior a 90 minuts o el transport es cancel·la, el passatger té dret:\nA aperitius, menjar i refrescos gratuïts i suficients en funció del temps d’espera, sempre que estiguin disponibles o si poden subministrar-se raonablement.\nQuan a conseqüència de la cancel·lació o el retard es requereixi una estada d’una o diverses nits o una estada suplementària a la prevista pel passatger, el transportista, sempre i quan sigui materialment possible, oferirà de forma gratuïta un allotjament adequat, a bord o en terra, als passatgers que parteixin de las terminals portuàries, així com transport d’anada i tornada entre la terminal portuària i el lloc de l’allotjament. El transportista podrà limitar a 80 euros per nit i passatger i a un màxim de 3 nits el cost total de l’allotjament en terra, limitació que no inclou el transport d’anada i tornada entre la terminal portuària i el lloc de l’allotjament.\nA optar entre: (i) el reemborsament el preu del bitllet en 7 dies i, si procedeix, un servei de tornada gratuït al primer punt de partida amb arregle al contracte de transport, o (ii) la continuació o conducció al destino final en condiciones de transport comparables sense cost addicional.\nA més, si no s’opta por el reemborsament del bitllet es pot exigir una indemnització, que s’ha d’abonar en el termini d’un mes i serà com a mínim:\nDel 25% del preu del bitllet en cas de retard en cas de retard de com a mínim una hora en el cas de viatges programats de durada igual o inferior a 4 hores; dues hores en el cas de viatges programats de durada superior a 4 hores però igual o inferior a 8 hores; tres hores en el cas de viatges programats de durada superior a 8 hores, però igual o inferior a 24 hores; o sis hores en el cas de viatges programats de durada superior a 24 hores, o\nDel 50 % del preu del bitllet en cas de retard superior al doble del temps indicat a l’apartat anterior.\nSi el bitllet és d’anada i tornada, la indemnització per retard sigui en l’anada o la tornada, es calcularà en relació amb el 50% del preu pagat pel bitllet.\nEls passatgers titulars d’un passi de transport o abonament de temporada que pateixin repetidament retards durant el seu període de validesa podran reclamar una indemnització adequada de conformitat amb les disposicions en matèria de indemnització del transportista.\nEls transportistes podran establir un llindar mínim por sota del qual no s’abonarà cap indemnització i aquest llindar no podrà ser superior a 6 euros.\nEl dret dels passatgers d’assistència en cas de cancel·lació o retard de sortides , així com el dret al transport alternatiu i reemborsament en cas de cancel·lació o retard de sortides i el dret a indemnització pel preu del bitllet en cas de retard en l’arribada, no seran aplicables als passatgers amb bitllets oberts mentre no s’especifiqui l’hora de sortida, excepte si es tracta de passatgers titulars d’un passi de transport o abonament de temporada.\nEl dret d’assistència en cas de cancel·lació o retard de sortides i el dret de indemnització pel preu del bitllet en cas de retard en l’arribada no seran d’aplicació als passatgers que hagin estat informats de la cancel·lació o del retard abans d’efectuar la compra del bitllet o quan la cancel·lació o el retard es degui a causes imputables al passatger.\nEl dret a allotjament i transport entre la terminal portuària i l’allotjament previst del dret d’assistència en cas de cancel·lació o retard de sortides - en concret en l’apartat 17.2 - no serà aplicable quan el transportista demostri que el retard o la cancel·lació es degui a condicions meteorològiques que farien perillosa la navegació.\nPer últim, el dret d’indemnització del preu del bitllet en el cas de retard en l’arribada (article 19) no serà aplicable quan el transportista demostri que el retard o la cancel·lació es degui a condicions meteorològiques que facin perillosa la navegació o a circumstàncies extraordinàries que entorpeixin la execució del servei de passatge i que no haguessin pogut evitar-se inclús després de l’adopció de totes les mesures oportunes.\nEls transportistes i operadors de terminal han de disposar d’un mecanisme accessible per a tramitar les reclamacions a l’empara d’aquest Reglament.\nEl termini per a reclamar al transportista o operador de terminal pels drets anteriorment enunciats és de 2 mesos a partir de la data en la que el servei es va prestar o hauria d’haver-se prestat. En el termini d’un mes des de la recepció de la reclamació, el transportista o operador de terminal, notificaran al passatger que la seva reclamació ha estat atesa o desestimada o és encara objecte d’estudi. El termini de resposta definitiva no pot ser superior a 2 mesos des de la seva recepció.\nB) Drets dels passatgers regulats al reglament 329/2009 i annex (conveni d’Atenes)\nS’apliquen en tot transport marítim internacional i en tot transport marítim dins d’un mateix estat de la U.E. a bord de vaixells classes A y B.\nResponsabiltat del transportista en cas de mort o lesió del passatger\nSi la mort o lesió del passatger és causada per un succés relacionat amb la navegació (naufragi, sotsobra, abordatge, varada, explosió, incendi o deficiència del vaixell) fins 250.000 DEG (El dret especial de gir és una unitat definida pel Fons Monetari International. La seva equivalència en euros es troba a la pàgina del Banc d’Espanya), excepte que tal succés sigui degut a un acte de guerra, hostilitats, guerra civil, insurrecció o fenomen natural de caràcter excepcional, inevitable i irresistible; o bé sigui ocasionat per acció o omissió intencionada d’un tercer per a causar-lo.\nSi les pèrdues per mort o lesió excedeixen de tal quantitat es presumirà responsable excepte que demostri que el succeït no és imputable a la seva culpa o negligència, fins al límit de 400.000 DEG per passatger en cada cas concret.\nSi la mort o lesió del passatger no està causada per un succés relacionat amb la navegació, el transportista respondrà si el succés que va originar la pèrdua és imputable a la culpa o negligència d’aquest o dels seus treballadors o agents si actuaven en l’exercici de les seves funcions. El límit de responsabilitat en aquest cas és de 400.000 DEG per passatger en cada cas concret.\nPèrdues o danys soferts en l’equipatge\nEl transportista es presumeix responsable si és imputable a la culpa o negligència d’aquest o dels seus treballadors o agents si actuaven en l’exercici de les seves funcions.\nLa seva responsabilitat es limitarà: (i) En el cas de pèrdua o danys soferts per l’equipatge de cabina, fins a 2.250 DEG per passatger i transport; (ii) per la pèrdua o danys en altres articles d’equipatge, es limita a 3.375 DEG, amb possibilitat de que tal responsabilitat estigui subjecte a una franquícia deduïble no superior a 149 DEG; y (iii) per a la perduda o danys soferts en els vehicles transportats no excedirà de 12.700 DEG, amb possibilitat de que tal responsabilitat estigui subjecte a una franquícia deduïble no superior a 330 DEG.\nEl transportista no incorrerà en responsabilitat per la pèrdua o danys soferts per diners, efectes negociables, or, plata, joieria, ornaments, obres d’art o altres objectes de valor, excepte que aquests hagin estat entregats al transportista i aquest hagi acceptat custodiar-los.\n1. El passatger haurà de comunicar al transportista la pèrdua o danys soferts en l’equipatge de la següent manera:\nEl dany visible sofert a l’equipatge ha de notificar-se: (i) respecte de l’equipatge de cabina, abans de desembarcar o quan estigui desembarcat el passatger; i (ii) respecte de tota la resta d’equipatge, abans de que aquest sigui retornat o quan això ocorri.\nEl dany no visible o pèrdua soferts per l’equipatge, havent de donar la notificació dins dels 15 dies següents a la data de desembarcament o de devolució, o la data en què s’hauria d’haver efectuat.\nEn cas de que el passatger no comuniqui la pèrdua o dany en el seu equipatge en la manera exposada, s’entendrà, excepte prova en contrari, que ha rebut l’equipatge en bon estat.\n2. Les accions judicials per a reclamar danys i perjudicis deguts a la mort o lesió d’un passatger o a la pèrdua o danys soferts en l’equipatge prescriuen als dos anys, que es computen, tal i com a continuació es detalla: (i) en cas de lesió, des de la data del desembarcament del passatger; (ii) en cas de mort del passatger produïda durant el transport des de la data en la que el passatger hauria d’haver desembarcat i en el cas de lesió soferta en el transport que doni amb posterioritat lloc a la seva mort, des de la data de mort, sempre que aquesta no excedeixi de 3 anys des del desembarcament; i (iii) en cas de danys o pèrdues soferts en l’equipatge des de la data del desembarcament o la data en la que hauria d’haver-se efectuat, si aquesta és posterior.\n3. Pagament anticipat: El transportista que executi, total o parcialment, el transport durant el qual s’hagi produït el succés que ha causat la mort o lesions dels passatgers per causes pròpies de la navegació, haurà d’abonar una bestreta suficient i proporcionada per a sufragar les necessitats econòmiques immediates, en el termini de 15 dies després d’identificar la persona que tingui dret per a rebre tals quantitats. En cas de mort la bestreta en cap cas podrà ser inferior a 21.000 €.


El Consell Comarcal del Garraf i els ajuntaments de Canyelles, Cubelles i Olivella treballen conjuntament en l’acollida de persones refugiades d’Ucraïna | Consell Comarcal del Garraf\nEl Consell Comarcal del Garraf i els ajuntaments de Canyelles, Cubelles i Olivella treballen conjuntament en l’acollida de persones refugiades d’Ucraïna\nEl procés d’acollida de les persones que arriben d’Ucraïna als municipis de Canyelles, Cubelles i Olivella es fa a través del Servei de 1ª Acollida\nEl Consell Comarcal del Garraf i els ajuntaments de Canyelles, Cubelles i Olivella treballen conjuntament en l’acollida de persones refugiades d’Ucraïna. En aquests municipis el procés es fa a través del Servei de primera acollida, en coordinació amb els equips de serveis socials i les oficines d’atenció a la ciutadania dels tres municipis.\nS’ha creat un circuit d’atenció per a aquestes persones, segons els diferents casos: persones que estan vivint amb famílies acollidores i, per tant, es queden al municipi; i persones que no tenen xarxa i s’han de derivar a la Creu Roja, per a iniciar el seu procés d’acollida.\nFins al moment, les persones que han arribat a aquestes tres municipis tenen vincles amb familiars i/o amistats. A data d’avui, el servei de primera acollida té constància de 42 persones acollides a Cubelles, 20 persones acollides a Olivella i 8 persones acollides a Canyelles.\nDes del servei se’ls hi ofereix acompanyament als serveis socials per gestionar els primeres tràmits necessaris com l’empadronament, l’escolarització, l’assistència mèdica i/o l’alimentació. Així mateix, se’ls hi dona suport i informació sobre el procés de sol·licitud de la protecció temporal per a persones desplaçades, que dona accés a un permís de residència i treball, i altres drets socials, per un període d'un any ampliable a tres.\nTambé se segueixen totes les novetats que van sorgint, per poder informar-los sobre altres recursos com cursos lingüístics o gestió de la documentació, entre d’altres, per tal de poder garantir-los una millor estada al territori.\nEl Servei de Primera Acollida pretén donar resposta a les necessitats inicials de formació i informació de totes les persones nouvingudes residents a Canyelles, Cubelles i Olivella, per tal de facilitar la seva integració social i laboral, i forma part del contracte programa entre el Departament d’Igualtat i Feminismes de la Generalitat de Catalunya i el Consell Comarcal del Garraf.\nS’ofereix atenció descentralitzada: els dimarts a Sala de l'Espai Jove d’Olivella, els dimecres a la seu del Consell Comarcal del Garraf de la Plaça Beatriu de Claramunt de Vilanova i la Geltrú, i els dijous a Oficina de Participació i Informació Ciutadana (OPIC) de Cubelles. Les persones interessades poden escriure al correu primeraacollida@ccgarraf.cat per demanar hora.\nAjuts de menjador i transport escolar\nD’altra banda, des de l’àrea d’ensenyament del Consell Comarcal del Garraf s’està coordinant l’accés gratuït als serveis de menjador i transport escolar per als infants. Fins al moment s’han gestionat 71 ajuts de menjador: 25 a Sitges, 23 a Vilanova i la Geltrú, 16 a Sant Pere de Ribes, 4 a Cubelles, 2 a Olivella i 1 a Canyelles. També s’han gestionat 4 ajuts de transport escolar per menors acollits: 2 a Olivella i 2 a Sitges.\nSuport a les accions del Fons Català de Cooperació al Desenvolupament\nEl Consell Comarcal del Garraf s’ha adherit a les declaracions del Fons Català de Cooperació al Desenvolupament i la Xarxa d’Alcaldes i Alcaldesses per la Pau de Catalunya, l’Associació Catalana de Municipis i Comarques (ACM) i la Federació de Municipis de Catalunya (FMC) sobre el conflicte a Ucraïna, a través de les quals condemna l’atac militar injustificat del govern de Rússia contra la població civil ucraïnesa, així com qualsevol tipus de violència, especialment aquella exercida contra persones indefenses. També ha expressat el seu suport a la comunitat ucraïnesa resident a Catalunya i a la comarca del Garraf.\nAixí mateix, l’ens comarcal ha fet una donació de 3.000 € a la Campanya de suport a la població víctima del conflicte armat a Ucraïna, que busca contribuir a facilitar una resposta humanitària eficaç, amplia i oportuna a les zones afectades.\nD’altra banda, s’ha creat un espai al web amb un recull d’informació d’institucions, ajuntaments, i de diverses entitats sobre el procés d’acollida, campanyes de suport a les víctimes i recursos per a treballar el context del conflicte a les aules, entre d’altres.\nXerrada per a persones acollides i famílies acollidores\nEl Consell Comarcal del Garraf organitza, conjuntament amb la Creu Roja, una xerrada adreçada a les famílies acollides i famílies acollidores d’Olivella, Canyelles, Cubelles, Sitges i Sant Pere de Ribes, per a informar sobre el Programa de Acogida y Protección Internacional del Ministerio de Inclusión, Seguridad Social y Migraciones, que s'està duent a terme amb Creu Roja.\nLa xerrada tindrà lloc el proper 18 de maig a la seu institucional del Consell Comarcal del Garraf, ubicada a la Masia d’en Cabanyes de Vilanova i la Geltrú (Camí ral, s/n). Es recomana confirmar assistència al correu: primeraacollida@ccgarraf.cat.\nNotícia de Canal Blau\nFamília ucraïnesa acollida a Cubelles\nSessió informativa per a famílies acollides i acollidores


El plenari de l'Ajuntament de Vila-seca celebrat el divendres dia 26 de setembre a les 21 hores va aprovar la modificació de les ordenances fiscals per a l'any 2015 i la moció de suport a la convocatòria de consulta del 9 de novembre de 2014, presentada conjuntament pels grups municipals de CiU i del PSC-PM.\nTal i com diu el redactat de la moció, la qual va rebre el vot en conctra del grup municipal del PP, l'Ajuntament dóna suport a la convocatòria de la consulta del 9N per decidir lliurement el futur de Catalunya dins l'exercici dels nostres drets democràtics, fent una crida a la participació.\nPel que fa a l'aprovació de les ordenances fiscals, Vila-seca congela per tercer any consecutiu els seus impostos i taxes municipals. De fet, dels darrers 6 anys, Vila-seca ha congelat íntegrament els seus impostos en 5 ocasions (2010, 2011, 2013, 2014 i 2015), ja que durant el 2012 l'IBI es va veure afectat per l'increment realitzat des del govern central.\nLes taxes i impostos tenen un increment 0 i es mantenen les múltiples bonificacions de motivació social i en la línia d'ajuts al ciutadà, també es possible fer els pagaments a mida del contribuent, tant en terminis com en quantitats.