NAFSA: Washington, D.C. (EUA), del 26 al 31 de maig de 2019. Study in Catalonia\nNAFSA: Washington, D.C. (EUA), ...\nNAFSA: Washington, D.C. (EUA), del 26 al 31 de maig de 2019\nL’Association of International Educators (NAFSA) és l’associació internacional sense ànim de lucre més gran del món dedicada a l’educació universitària. La NAFSA té més de 10.000 membres pertanyents a més de 3.500 institucions de més de 150 països arreu del món.\nNAFSA 2019 Annual Conference & Expo. L’Association of International Educators (NAFSA) és l’associació internacional sense ànim de lucre més gran del món dedicada a l’educació universitària.\nLa 31a conferència anual de la NAFSA se celebrarà del 26 al 31 de maig del 2019 a la ciutat de Washington, D. C. (EUA).\nEl tema de la conferència del 2019 és «Lideratge global, aprenentatge i canvi», títol que fomenta la reflexió sobre l’estat actual de l’educació superior i sobre com treballar els canvis i els desafiaments a què s’enfronta aquest àmbit: immigració, salut, seguretat, acolliment d’estudiants i lideratge d’èxit. En definitiva, com el present afecta el futur i les estratègies que cal seguir.\nLa delegació catalana hi participa amb estand propi per novena vegada. Ja hi va participar el 2009 a Los Angeles (Califòrnia, EUA), el 2010 a Kansas City (Missouri, EUA), el 2012 a Houston (Texas, EUA), el 2014 a San Diego (Califòrnia, EUA), el 2015 a Boston (Massachusetts, EUA), el 2016 a Denver (Colorado, EUA), el 2017 a Los Angeles (Califòrnia, EUA) i el 2018 a Filadèlfia (Pennsilvània, EUA).


Àlex Alegret (.net)\nBenvinguts al meu racó a internet, aquí penjaré tot allò que m'agrada i que m'agradaria compartir amb tots qui ho vulgueu llegir.\nVaig néixer a Barcelona l'any 1971 i visc a La Garriga des del 2000 quan em vaig casar amb la Lluïsa, el 2002 va néixer l'Estel, el 2005 en Ferran i el 2009 l'Albert.\nLa meva principal afició és l'astronomia, recordo el meu primer contacte amb aquest món, va ser cap a principis dels 80 quan en Joan Genebriera, pare d'un company d'escola, va venir a mostrar-nos una sèrie de diapositives sobre astronomia i exploració de l'espai, va ser l'època en la qual els voyager van començar a enviar-nos fotografies de Júpiter i Saturn. A partir d'aquell moment se'm va despertar el cuquet i vaig llegir algun llibre, tot i que no hi entenia gaire res m'agradava.\nEl meu regal de reis repetidament demanat va ser un telescopi, mai me'l van portar (sàvia decisió, perquè els de joguina poden frustrar més que una altra cosa) i va ser el 2007 quan finalment em vaig comprar el meu primer telescopi. El 2006 m'havia fet soci de l'AAS i començava a prendre'm l'afecció més seriosament, assistint a cursos i tallers.\nActualment m'interessa l'astrofotografia, també m'he afeccionat a llegir llibres de divulgació científica sobre astronomia, física i cosmologia, arran d'això també col·laboro amb l'AAS en el grup de fotometria de blazars des de principis del 2008.


Notícies - Marta Pessarrodona publica un llibre sobre els exiliats catalans durant la Guerra Civil\nMarta Pessarrodona publica un llibre sobre els exiliats catalans durant la Guerra Civil\nel 3/mar/10 Cristina Solias Cultura PDF\nL'escriptora santcugatenca Marta Pessarrodona ha publicat 'França 1939 La cultura catalana exiliada', un llibre basat en l'èxode cultural de persones i institucions catalanes en terres franceses arran de la Guerra Civil. Pessarrodona s'ha mostrat satisfeta de recollir els fruits de quatre anys d'investigació sobre celebritats catalanes que van haver-se de refugiar. Soldevila, Riba, Sunyer, Rodoreda, Obiols i la Institució de les Lletres Catalanes són alguns dels protagonistes de l'obra, publicada per Ara Llibres.\nL'objectiu de l'autora amb aquest nou llibre és explicar el primer exili de Catalunya, des del 1939 fins a finals de la Segona Guerra Mundial l'any 1948. La història, que té una estructura cronològica i una vocació narrativa, explica les dates i les rutes d'exili de diferents personatges, entitats i obres d'art, vinculats tots ells a la Segona República.\nL'escriptora Marta Pessarrodona destaca a Cugat.cat els diferents aspectes que componen l'obra.\nExplico la història amb molta vocació narrativa. És un llibre sense notes, té un apartat de fonts, un qui és qui, tot relacionat amb el tema.\nPessarrodona també confessa que el text deixa un regust trist per la situació en què es troben els personatges. Tot i la seva simpatia cap a la Segona República, la narradora assegura que no ha volgut mostrar aquest període com el 'conte de fades' que molts autors descriuen.


Una mica més de Covid-19 - Empordà\nUna mica més de Covid-19\n"Però tot passa a la vida, i les coses bones ens fan oblidar les dolentes i malgrat aquestes onades, cal fixar la vista en l’horitzó"\nFigueres | 14·01·22 | 10:22\nEncetem l’any i continuem en una situació excepcional. L’aparició de la Covid-19 ha capgirat la nostra existència. Abans que no aparegués hi havia unes coses que es consideraven importants i que no es corresponen amb les que ara ens preocupen més. La pandèmia s’està acarnissant en les classes socials més vulnerables, en els països més pobres i en les persones amb menys recursos en general.\nDurant aquest temps hem après paraules noves, sabem que la paraula soca vol dir que ha aparegut una variant d’un mateix virus. El virus muta. Això vol dir que canvia. Parlem d’onades, com les del mar, però aquestes són més devastadores, perquè en lloc de portar la remor tranquil·litzadora i l’olor de la sal marina, ens fan emmalaltir. I la malaltia és diferent en cada onada i per cada soca.\nAviat farà dos anys que aquest virus es va donar a conèixer. Durant aquest temps han passat moltes coses, algunes bones i altres de dolentes. Fem una mica de memòria. Entre les primeres hi ha la solidaritat entre els parents, amics i veïns per plantar-li cara. La generositat i la comprensió entre les persones ha fet que unes tinguessin cura de les altres. Es tracta de fer pinya, se n’ha fet i se’n continua fent. Quantes altres coses bones no han passat gràcies a ell! Fins aquí, tot ha anat bé. I podem pensar que bons que som els humans...Però quan veiem la cara més malèfica, la que provoca la malaltia i la mort és quan se’ns posa a prova. El virus ataca més al grup de persones grans, als més vulnerables i quan el contagi és més fàcil perquè hi ha una elevada exposició. Llavors, de vegades, apareix la part més fosca i amagada de les persones, provocada tant pel patiment com per la pròpia naturalesa humana.\nCom hem dit abans la pobresa s’acarnissa en les persones més vulnerables i en les més pobres. La manca de feina, l’atur, els deutes, la inflació tot provoca un garbuix que no ajuda a la recuperació de les diferents onades. De vegades, en aquests moments, quan fa més falta, és quan menys es veu la solidaritat.\nPerò tot passa a la vida, i les coses bones ens fan oblidar les dolentes i malgrat aquestes onades, cal fixar la vista en l’horitzó. Ara ens sembla molt llunyà, però d’aquí a un temps ho veurem d’una altra manera. Els coneixements de la malaltia van augmentant, les mesures per evitar-la també i es comencen a entendre molts aspectes relacionats amb la Covid-19. I alguna cosa nova haurem après durant aquest temps que haurem d’anar recordant. Les coses senzilles del dia a dia ens ajudaran a viure la vida amb plenitud i a combatre’l. Cal reforçar el respecte, l’empatia, la generositat, la companyonia, per donar la suficient força a la humanitat per guanyar-li la partida. Estic segura que ho aconseguirem.\nDiuen que la Covid-19 ha vingut per quedar-se. Doncs val la pena treballar perquè ens deixi de fer mal. Les autoritats sanitàries que ens guien no ho tenen gens fàcil, com tampoc ho tenim nosaltres. Però la suma dels seus i dels nostres esforços té més possibilitats d’èxit.\nI aquest és el text que, escrit en un paper sense rebregar, em va donar una adolescent quan em va parar al carrer, tot anant de camí cap a la feina. Em va demanar que el fes públic, aquí en aquest espai.


Cathryn Sealey Bio: fets sobre la dona de Joyce Nettles - Gent Famosa\n2 Els seus llibres\n4 Vida casada amb John Nettles\nHi ha tantes persones que van entrar com a esposa o ex-dona de celebritats. Igual que Cathryn Sealey és famosa com l'esposa de John Nettles que és un actor i escriptor britànic.\nCathryn Sealey va entrar en aquesta terra en algun lloc de la Regne Unit. Així mateix, és Britsih per la seva nacionalitat i pertany a una formació ètnica blanca.\nTé un parell d’ulls de color blau i color cabell ros.\nEl marit de Cathryn Sealey, John Nettles, és un actor i escriptor còrnic que és famós per aparèixer a les llargues sèries de televisió Bergerac i Midsomer Murders. Va assistir a l'escola St Austell. Després de matricular-se, va anar a la Universitat de Southampton per estudiar història i filosofia.\nDurant la seva universitat, va obtenir la seva primera experiència d'interpretació i, després, exercir de carrera. Després es va incorporar al Royal Court Theatre després de la seva graduació.\nL’any 1969 va realitzar una de les seves primeres aparicions professionals al “Hamlet” de Tom Courtenay. Allà va interpretar al personatge Laertes. Després va aparèixer al teatre Northcott. Abans de aparèixer allà, va obtenir el seu primer paper en pantalla a la pel·lícula titulat 'One More Time'.\nTítol: El marit de Cathryn Sealey (Font: claus)\nDes de l'any 1971 fins al 1872, va aparèixer a la sèrie de televisió A Family at War. Allà va interpretar el paper d’Ian MacKenzie. Després d'això, va ser llançat a la sèrie de televisió The Liver Birds des de l'any 1972 fins al 1976. Allà va interpretar el paper de Paul. Després, va interpretar el paper de Jim Bergerac al drama del crim de JerseyBergerac.\nDes de l'any 1981 fins al 1991, va exercir com Jim Bergerac a la sèrie Bergerac. Després d’això, Nettles va ser casta a la sèrie de televisió Midsomer Murders del 1997 al 2011. Allà va interpretar el paper de DCI Tom Barnaby. Va anunciar sortirAssassins intermèdia el febrer de 2009. El 2 de febrer de 2011 va fer la seva última aparició a la pantalla en què havia aparegut en 81 episodis. A la sortida, va comentar que:\n'Sempre és aconsellable deixar la gent amb ganes de més que no pas deixar-los fora de l'escenari perquè els avorreixes'.\nDesprés d’això, va aparèixer a la sèrie de televisió Poldark del 2016 al 2017. Allà va interpretar el paper de Ray Penvenen. Tot i això, la seva carrera va començar als escenaris quan va protagonitzar Hamlet al Teatre Universitari de Manchester. Així mateix, va dir a la sèrie documental de la BBC Airport entre l'any 1996 i el 2005. L'any 2010 va presentar i produir el documental Channel Islands at War.\nHavia escrit El jersei de Bergerac (BBC Llibres, 1988). El llibre és una guia de viatges a les ubicacions de rodatge de la sèrie durant la filmacióBergerac, rodat a l'illa de Jersey. També va fer el seguiment Jersey de John Nettles: una visió personal de la gent i dels llocs (BBC Llibres, 1992). Es tracta del paisatge, les personalitats i la història de l’illa.\nL’any 1991 va publicar un llibre de semiautobiografiaLa nuesa en un lloc públic: Confessions d’una mini celebritat (Robson Books). Es tracta d’esdevenir un “cor de cor desganyat” per als espectadors femeninsBergerac. A més, també va escriure Joies i jaquetes (Hardback) el 2012.El llibre tracta sobre el Ocupació alemanya de les Illes del Canal.\nEl marit de Cathryn, John Nettles és un actor i escriptor còrnic que té un valor net 10 milions de dòlarsa partir del 2019.\nSubtítol: el marit de Cathryn Sealey (Font: e3.365dm)\nUn dels seus espectacles ha estat un èxit amb ITV el 1997. L’espectacle té un espectador de 13,5 milions i es ven a més de 200 països del món. Així mateix, guanyava £ 700,000 per a cada sèrie.\nVida casada amb John Nettles\nSí, Cathryn Sealey és una dona casada. Està casada amb el seu maritJohn Nettles que és un actor i escriptor còrnic. La parella va lligar el nus el juliol de 1995 a Evesham, Worcestershire. Tot i això, és la segona esposa de les ortigues. A partir d’ara, la parella viu la seva feliç vida casada junts. Fins ara no tenien un fill junts.\nSubtítol: Cathryn Sealey amb el seu marit (Font: wp)\nAnteriorment, es va casar amb el seu marit JohnOrtigues Joyceque ara és director de càsting. L'antiga parella es va casar l'any 1966. Després de tres anys i mig del matrimoni, van compartir el seu primer fill. L'antiga parella va anomenar al seu fill com a filla anomenada Emma.\nVa néixer l'any 1970 i actualment té 49 anys. Tot i això, es van separar després de la despesa a dècada junts. L’any 1979, la parella finalitza el seu divorci.\nNom complet Cathryn Sealey\nCònjuge John Nettles


IIIª Trobada de Novel·la Negra d’Altafulla | Altafulla Cas Obert\n← La Colllita del 2015\nLos discípulos de Baco →\nIIIª Trobada de Novel·la Negra d’Altafulla\nLa IIIª Trobada de Novel·la Negra d’Altafulla va tenir lloc el passat dia 22 de novembre de 2014, a la biblioteca pública de l’esmentada Vila per comentar l’obra “Música para los muertos” de Luis Gutiérrez Maluenda.\nEn principi, i tal i com ja s’ha fet referència en el paràgraf anterior, aquest any es va comptar amb la participació de l’escriptor Luis Gutiérrez Maluenda, així com la participació de Jordi Canal, director de la biblioteca La Bòbila de la diputació de Barcelona, situada a l’Hospitalet de Llobregat, essent l’única de l’estat espanyol especialitzada en novel·la. Malgrat que, finalment, Jordi Canal no va poder assistir-hi per motius d’indole personal, tot i que, molt amablement va deixar unes paraules escrites que va fer arribar mitjançant la Marisa Méndez-Vigo, promotora de l’esdeveniment.\nA més a més, també es va poder comptar entre el públic de l’estimada assistència de Jordi Ledesma. Recordar que durant la Iª Trobada de Novel·la Negra va ser l’escriptor invitat i, que novament va honorà aquesta IIIª Trobada amb la seva bonhomiosa presència fent abrivar els sentiments dels “cluberos negrots” que van acollir-lo afectuosament.\nEn primer lloc, s’ha de dir que Luis Gutiérrez Maluenda va néixer a Barcelona l’any 1945. Va estudiar enginyeria industrial i màrqueting. Va treballar durant molts anys com gestor de grans comptes en el sector informàtic fins que va decidir dedicar-se exclusivament a escriure novel·les del gènere negre.\nEs conegut gràcies a les seves novel·les Putas, diamantes y cante jondo, finalista del premi Mejor Primera Novela del 2005 atorgat per l’Associació de Novel·la Negra i policíaca Brigada 21; Música para los muertos (2007), novel·la del mes nombrada per Radio Euskadi i la revista Miscelanea; 806 solo para adultos (2007), finalista del premio Yoescribo.com i; Una anciana Obesa Tranquila (2009).\nHa publicat també assajos y contes en diferents mitjans culturals, com ara les revistes El coloquio de los perros y Prótesis o el fanzine LH’Confidencial; el conte “Harlem” figura en l’antologia La lista Negra que reuneix als nous valors de la novel·la policíaca espanyola. Així mateix, la conferència sobre la importància del jazz i el blues en la novel·la negra, s’inclou en el llibre Geografias en Negro.\nLa seva afició al jazz i al blues, l’ha portat a donar conferencies en diverses universitats espanyoles: Universitat Carlos III de Madrid, Universitat de Salamanca i Universitat Autònoma de Barcelona.\nEn segon lloc, Luís Gutierrez Maluenda només iniciar la xerrada es va presentar a sí mateix com un home “incorrectament polític”. Dit això i sense més preàmbuls va iniciar una breu explicació per introduir al públic assistent la procedència de la novel·la negra.\nVa argumentar que la novel·la deductiva britànica d’Agatha Christie en creuar l’Atlàntic i trobar-se amb una realitat politicosocial tan diferent a l’Europea va fer que esdevingués una nova novel·la que va passar a anomenar-se “novel·la negra”.\nEn tercer lloc, cal destacar que Luis Gutiérrez Maluenda es considera a sí mateix com un acèrrim escriptor d’aquest gènere i que en les seves narracions intenta mantenir el més pur estil estatunidenc, mantenint clars paral·lelismes d’escriptors nord americans com ara Dashiell Hammet en la seva obra “El falcó maltès”. Luis G.Maluenda alhora de construir les seves novel·les utilitza bàsicament trets característics d’aquest génere, entre els quals trobem un bon grapat i que ell mateix va fer una lleu pinzellada, com ara; la metàfora gruixuda, l’ús del detectiu privat com a protagonista i eix central de la narració; el qual sobreviu a tot, no essent així per als agents de policia; un detectiu que és un perdedor en pràcticament tot; un detectiu que no té la llei al seu favor i que no pot fer servir la violència, etc.\nMalgrat que considera que la novel·la negra “pura” està en perill d’extinció ja que actualment la miscel·lània que es fa en aquest gènere malmet l’essència de la mateixa. Encara que en aquest punt la bibliotecària d’Altafulla Helena Cobos, va fer esment que aquesta barreja de gèneres també passar en l’actualitat en tota la literatura i, fins i tot, s’atreviria a assegurar que en totes les arts.\nAixí mateix, l’escriptor Luis Gutiérrez Maluenda fent palesa de ser un home políticament incorrecte en quan se li va demanar la seva opinió sobre els escriptors d’arreu del món de novel·la negra no va tenir pels a llengua i va donar noms i cognoms. Per una banda, va descartar molts autors considerats com els ítems de la novel·la negra com un frau o com un producte merament comercial i, per una altra banda, tampoc es va oblidar de esmentar autors poc coneguts, o no tan coneguts, que ell considerava escriptors rellevants en aquest gènere.\nDit això, i davant de les diferents reaccions que es van produir davant les seves sinceres i impetuoses paraules s’ha de tenir present que una opinió personal s’ha d’escoltar des de la distància ja que és per definició subjectiva i, per tant, mancat de tot contrast i rigor científic. En aquest sentit, l’escriptor Vicens Pagès Jordà en la seva obra “Els jugadors de whist”, ens diu que “Una opinió personal objectiva és un contrasentit”. És per això que cal dir que saber escoltar amb senzillesa i respectar l’opinió dels nostres contertulians és necessari i important per poder créixer com a club, com a lectors però sobretot com a persones.\nEn quart lloc, segons Luis Gutierrez Maluenda diu que no hi ha dos escriptors iguals però si que hi ha dos grups d’escriptors.\n– En un primer grup tenim els escriptors endreçats, els quals escriuen cada dia, amb un horari marcat i només començar ja tenen un guió.\n– En el segon grup, i segons paraules textuals d’en Luís Gutierrez Maluenda són els escriptors “desastre amb potes”, els quals només escriuen quan tenen ganes, no tenen cap guió marcat, tot i que, sí que creen un personatge amb cara i ulls.\nEn cinquè lloc, quan se li va demanar que recomanés un parell de bons llibres de novel·la negra es va mullar sense complexes i ens va deixar dos títols “El último buen beso” de l’escriptor James Crumley i,\n“Escupiré sobre vuestra tumba” de Boris Vian.\nPer acabar, Luis Gutierrez Maluenda va fer una breu ressenya de la seva celebèrrima i extensa obra (Llistat que consta al final d’aquest article) i com a punt final de la Trobada va afirmar que la seva gran passió és la lectura i s’inspira per escriure mentre passejar pel nucli antic de la capital catalana.\nNo podrien tancar aquest escrit sense fer esment que al blog “alrededordeunamesa.wordpress.com” es pot llegir el següent comentari sobre l’obra de Maluenda “Siempre digo que a Maluenda se le lee poco, es así, y los que le leen siempre repiten, repetimos, repetís. Entonces el problema no es él, sois vosotros. Ahí lo dejo.”\nAquestes paraules no són desencertades del tot ja que és un escriptor curiós de conèixer tant en la seva obra, com el tracte més proper de “tu a tu”. Es pot dir sense por a equivocar-se que no va deixar indiferent a ningú. Luis G. Maluenda amb el seu tarannà “políticament incorrecte” i la seva obra va deixar una clara impremta personal. Això sí, a la seva manera, amb el barret calat fins al bell mig del front i les seves paraules manyagues a la vegada que petulants; diàfanes i transparents al mateix temps que incisives i punyents; penetrants i arrogants així com sinceres i bonhomioses, etc. Es podria dir que Luis G.Maluenda furga en l’ànima dels lectors que l’escolten i el llegeixen. És un escriptor parc en paraules i lloances, a la vegada que accessible i de mirada mansoia, amb posat pensarós i de paraules encisadores i impetuoses amb el “tracte personal”. No queda cap mena de dubte que ni Maluenda, ni la seva obra, no es apta per a tots els públics.\nCom anys anteriors, la Trobada va tenir un gran èxit de participants, es va allargar durant més de dues hores amb un diàleg molt interessant on l’autor va intentar donar resposta a l’allau de preguntes que els interessats “negrots” tenien pendents de fer-li en el seu tinter.\nEn finalitzar l’edició d’aquest any, tant l’escriptor com la gran majoria dels assistents es van dirigir cap al Restaurant El Faristol d’Altafulla, indret que va ser l’escenari de la part lúdica i gastronòmica de la xerrada. El sopar, les copes, les rialles van continuar fins més enllà de mitjanit, fet que va apropar els escriptors als assistents i, van permetre veure la seva vessant mes humana i, tal vegada més colpidora.\nLlibres de Basilio Céspedes “Humphrey”.\n– Putas, amantes y cante jondo, 2005\n– Un opresivo hastio, 2006 – inédita\n– Nunca menosprecies a un asesino, 2006 – inèdita\n– 806 Solo para adultos, 2007\n– Bambi (los muertos son malos pagadores), 2008 – inèdita\n– Una anciana obesa y tranquila, 2009\n– Los muertos no tienen amigos, 2011\n– Un caniche blanco muerto, 2012\n– La fiesta, 2013 – (Humphrey té un paper secundari).\n– Mala hostia, 2011\n– Un buen lugar para reposar, 2012\n– Ruido de cañerías, 2012\nJazz y blues en la novela negra americana, 2009\nConferencia en Geografías en Negro\nHarlem, 2009 – cuento\nEl árbol bajo el que siempre llueve, 2011 – ebook\nUn origen salvaje, 2011 – ebook\nUna respuesta a IIIª Trobada de Novel·la Negra d’Altafulla\n11 enero, 2015 en 5:19 pm\nSilvia, ha valgut la pena esperar. Molt bon resum de la jornada. I molt bon article sobre el Gutierrez Maluenda, que sens dubte també passarà a ser un dels nostres escriptors de capçalera. Després de “Musica para los muertos” i “Putas, diamantes…” estic pendent de “Mala hostia”. M’atreu el que va avançar el Luis G. Maluenda sobre la personalitat del seu protagonista “Atila” i el fet que sigui una saga.


Caminart: Una passejada pel món de l'art sense sortir del Carmel | Barcelona Cultura\nDiumenge, 5 juliol 2015\nCaminart: Una passejada pel món de l'art sense sortir del Carmel\n3-7-2015 Ni l'art és patrimoni exclusiu dels museus i les galeries ni el teatre, el circ o la dansa s'han de veure necessàriament sobre un escenari. Ens ho demostren els molts artistes que participen en la cinquena edició del Caminart, una cita diferent amb el món de la creació que pren els carrers i places del barri del Carmel. No us ho perdeu.\nSi heu sentit a parlar alguna vegada d'allò que en diuen "cultura de proximitat" aquí teniu un bon exemple, perquè el que veureu durant aquesta passejada nocturna pels espais públics del barri són espectacles o peces creades pels mateixos col·lectius artístics del Carmel i barris propers, especialment els que estan relacionats amb l'Espai Jove Boca Nord i el Centre Cívic Carmel.\nPrecisament, la plaça de Salvador Allende, situada a tocar del Centre Cívic i amb unes vistes espectaculars, és el punt de partida del Caminart d'enguany. Quan vingueu a fer la passejada i descobriu en cada parc i placeta, en un balcó o sobre els bancs del carrer una intervenció artística o una proposta escènica o de moviment, recordeu que us estan convidant a reflexionar sobre els conceptes del que és públic i el que és privat i, també, sobre el caràcter efímer que caracteritza sovint del món de la creació.\nSi encara no heu participat en cap edició de Caminart i teniu curiositat, aquí teniu un vídeo que resumeix l'edició de 2014. És una bona mostra del que representa aquest petit festival d'art urbà, però no té res a veure amb l'experiència de viure la proposta en directe.\nArtistes com Pere Faura i la seva extravagant combinació de dansa i humor ja han anunciat que participen enguany a la proposta, però ja us diem que, a més d'aquesta actuació, n'hi haurà moltes més que paga la pena que descobriu vosaltres mateixos.\nVeniu a fer una passejada pel barri del Carmel i pel món de les arts assistint a la cinquena edició del Caminart, el dissabte, 4 de juliol, a les 21 h. Comença a la plaça de Salvador Allende i l'entrada és lliure.\nData de publicació: Divendres, 03 juliol 2015


Freaks DP | destarifosmil\n« 192 Quiz-o-Grama\n25 de maig »\nDestarifat el divendres, 22 maig, 2015 per Arnau Multu\nD’altra banda, però, el “freak” ens recorda les nostres pròpies impureses, la dificultat de ser perfecte o completament normal, la superficialitat en jutjar per les aparences. Ens recorda la nostra humanitat i la precarietat d’aquesta diferència entre “nosaltres” i “els altres”: Si tinguera un accident i em quedara sense cames, podria ser jo també un “freak”? Com veiem, la línia que ens separa és molt més fina del que pensem.\nBrowning ens dóna una lliçó en l’ambivalència dels “freaks”: mentre que l’espectador acaba estimant els deformes personatges de la troupe circense, ens adonem que Cleòpatra i Hèrcules amaguen sota les seues aparences normals els pitjors defectes com la traició, la mentida i la hipocresia. Invertint la dita de “la bellesa està a l’interior”, Browning ens obliga a triar amb quina lletjor ens identifiquem: som imperfectes i deformes de cos o foscos d’ànima? Preferim, com a espectadors, posar-nos de costat dels repugnants “altres” o dels mesquins que ens representen a “nosaltres”?\nBrowning ens obliga a triar amb quina lletjor ens identifiquem: som imperfectes i deformes de cos o foscos d’ànima?\nAquestes complicades identificacions amb els personatges, i la creació de la barrera jo/l’altre, estan llargament explorades en allò que s’anomenen “estudis de la diferència”. Aquests inclouen els estudis de gènere, de raça, de discapacitat, de la pobresa, etc., i parteixen de la base que aquesta divisió i separació de “l’altre” reforça el nostre sentiment de pertinença a un grup, mentre que discrimina a tothom que no hi és inclòs. Fixem-nos en els cossos perfectes de la publicitat: ens inclouen, o ens fan sentir com “els altres”, els “freaks”? I què passa amb, per exemple, les representacions audiovisuals de la transsexualitat, gairebé sempre relacionades amb la malaltia mental? Quants protagonistes coneixem que vagen en cadira de rodes? Quanta gent de pell fosca apareix regularment en rols importants sense ser relacionats amb la criminalitat o la pobresa? La xenofòbia, l’homofòbia i totes les altres fòbies de la nostra societat tenen el seu pilar fonamental en crear aquestes diferències.\nA partir de les representacions estereotipades a les pel·lícules, o l’absència de varietat en els personatges, creen en els mitjans de comunicació les mateixes divisions que Browning explora a Freaks. Però, en comptes de fer-nos reflexionar, com la pel·lícula que us oferim, intenten passar desapercebudes i assumeixen una “normalitat” monolítica i indiscutible. Necessitem més pel·lícules que desestabilitzen el status quo, que qüestionen la normalitat i que reclamen la diferència com a part integral i enriquidora de la humanitat. Trenquem les barreres entre jo i l’altre per convertir-nos en un gran –i heterogeni- nosaltres. Reclameu el vostre freak interior, aguerriu-vos contra els estàndards de bellesa i sentiu com a vostres les sàvies paraules de Def Con Dos: mens sana in corpore tullido!\nTags: Arnau Roig, Cine DP, Freaks\ndivendres, 22 maig, 2015 at 9:59\ndivendres, 22 maig, 2015 at 17:47\nMolt encertat l’article. I molt encertada la foto que l’acompanya. Gràcies Arnau. Gràcies Walden per la teua dedicació als Freaks des de fa dos mesos. Gràcies Freaks.


L’Ajuntament de Begues adquireix per 133.000€ el terreny que permetrà una futura ampliació d’usos de la Zona Esportiva Municipal - Llobregat Digital\nL’Ajuntament de Begues adquireix per 133.000€ el terreny que permetrà una futura ampliació d’usos de la Zona Esportiva Municipal\nDimarts, 6 d'octubre de 2020 a les 13:00h\nAquesta quantitat havia quedat reservada en el capítol d’inversions del pressupost municipal de 2019.\nL'Ajuntament de Begues ja ha comprat els terrenys adjacents a la Zona Esportiva Municipal, amb la intenció de destinar-los a usos esportius i lúdics.\nL'adquisició estava contemplada al Programa d'Actuació Municipal (PAM) 2019-2023 i s'ha realitzat per un import de 120.283,02 euros + IVA.\nEn concret, es tracta d'una franja de 6.761 metres quadrats, gairebé rectangular, paral•lela a la piscina i al 'campito', i que forma part d'una parcel•la de conreu qualificada de terreny urbanitzable no programat en el vigent Pla general d’ordenació urbanística de Begues.\nEls terrenys adquirits serviran per ampliar els usos i activitats esportives que es generen a les instal•lacions adjacents, avançant en base al Pla Director de la Zona Esportiva. També permetrà disposar de més espai per a aparcament i nous usos lúdics i socials.\nDe fet, la proposta del govern municipal és poder emplaçar en una part d’aquests terrenys un nou espai multifuncional, amb la instal•lació de carpes de gran format destinades a esdeveniments festius, socials i culturals, un altre projecte també contemplat en el PAM.\nL’adquisició d’aquest terreny converteix l'Ajuntament en propietari d'un 10% de l’espai comprès entre la Zona Esportiva i Bon Solei. El Pla General contempla aquesta zona com a sòl urbanitzable i la voluntat del govern municipal és desenvolupar-hi la planificació, programació i execució a mig termini de noves promocions que permetin l’accés a habitatge públic de joves i col•lectius amb dificultat per accedir al mercat lliure.


Amb motiu de les obres de reparació dels carrers de Pere Tur i Joan Roman, a Dalt Vila, es prohibeix:\n- L’estacionament i circulació de vehicles des de les 07.00 h del dimecres dia 4 de maig fins a les 07.00 h del dilluns dia 9 de maig.\n- L’estacionament de vehicles a l’aparcament inferior des Soto, des de les 15.00 h del dimarts dia 3 de maig fins al 16 de maig a les 14.00 h, excepte per als vehicles autoritzats.\n- L’estacionament de vehicles a l’aparcament superior del parc Reina Sofia, des de les 17.00 h del dimarts dia 3 de maig fins al 16 de maig a les 14.00 h, excepte per als vehicles autoritzats.\nL'alcalde, Rafael Ruiz González\nAmb motiu de la prova esportiva “Mitja Marató” que se celebrarà el proper diumenge dia 1 de maig de 2022, amb sortida des del municipi de Sant Josep de sa Talaia i amb meta a les andanes del port, es prohibeix la circulació de vehicles entre les 09.30 h i les 12.00 h, per les següents vies:\n- Vial de servei (Comandància Guàrdia Civil Eivissa), c. del Bisbe Llòcer, c. del Músic Rafel Zornoza, c. de Felip Curtoys i Valls, direcció av. de Sant Josep de sa Talaia, direcció centre ciutat, av. d’Espanya direcció centre ciutat.


Gegants de Ripollet | GegantCat\nNoms Pere i Elisenda\nMesures Pere 3,85 i Elisenda 3,70\nEls Gegants de Ripollet representen un matrimoni medieval.\nEn Pere de Ripollet va ser un Jutge en els origens històrics de la nostra vila que va excel.lir per la defensa de la justícia, tan malmesa en aquells anys difícils de l'Alta Edat mitjana. Entre els anys 1178 i 1180 Pere de Ripollet administrà justícia a la comarca del Vallès. La seva actuació ha deixat una presència notable en la documentació d’aquells temps. Va actuar en plets en els quals un dels litigants era el propi Rei i Comte de Barcelona Alfons el Cast. El nom del Jutge Pere de Ripollet apareix al costat d’altres jutges de l’època, com Bernat d’Anglesola, Guerau de Jorba i Berenguer de Boixadors, entre d’altres. Per totes aquestes raons en Pere de Ripollet ha passat a ocupar un lloc d’honor en la nostra vida ciutadana en forma de Gegamt.\nL'Elisenda de Ripollet simbolitza totes les dones que al llarg de l’Edat Mitjana han estat condemnades al silenci en els documents històrics. En els segles XII i XIII Elisenda va ser un del noms de moda. D'altra banda, a la comarca del Vallès hi hagué una dona, l'Elisenda de Montcada, que tingué un paper molt important en la història de Catalunya i, per això, l’hem triat per a la nostra geganta. L'Elisenda de Ripollet, recuperada de l’oblit, és el nostre reconeixement de totes les dones, que al llarg del temps, han construït la història.\nVan ser estrenats l'any 1990 i apadrinats pels Gegants Vells de Terrassa i els Gegants de la Ciutat de Barcelona.


Finalment seran 9 els cellers participants! | Santa Teca\nSanta Teca recupera la festa del vi novell a Tarragona, coneguda amb el nom d’embutada. Els organitzadors del Mercat de Territori preparen una jornada cultural, patrimonial i festiva que tindrà lloc el dissabte 19 de novembre a la plaça del Fòrum i al carrer Ventallols de Tarragona, durant la qual es podrà degustar el vi de l’any de diferents cellers i es recrearà el procés d’obtenció del vi dels trulls que amaguen algunes cases de la Part Alta. Durant la festa, es podrà conèixer i beure amb l’embut, l’eina amb el bec girat que dóna nom a la cita i amb la qual els tarragonins consumien popularment el vi novell.\nLa plaça del Fòrum i el carrer Ventallols tornaran a fer olor de vi el 19 de novembre des de les 9h del matí i fins gairebé les 20h. Branques de pi, portadores de fusta i bocois tornaran a visitar la Part Alta per recordar el passat vitivinícola de la ciutat i celebrar l’arribada del primer vi de l’any, amb la participació de 9 cellers elaboradors de la zona.\nLa plaça del Fòrum acollirà els estands dels cellers Bàrbara Forès (DO Terra Alta), Cellers Singulars -Mas del Botó, Vins Suñer, Celler Mas Bella- (DO Tarragona), Celler 9+, Celler Comalats (DO Costers del Segre), Celler Tuets Vi Natural, Celler NiNi i El Solà d’Ares. Els productors serviran vi de l’any de la bóta, però també donaran a tastar als assistents altres referències embotellades. L’activitat coincidirà amb el mercat ecològic que els dissabtes al matí s’instal·la al Fòrum de Tarragona i començarà amb una clotxa de sardines i vi. Des d’aleshores, se succeiran activitats diverses per a tots els públics, amb degustacions, música i jocs tradicionals com el futbolí.\nPer als més petits, s’ha previst una activitat infantil, a les 11.30h, que consistirà en una trepitjada de raïm, amb la col·laboració de l’Enclusa.\nA partir de les 13h, Morena Tradipatxanga posarà la música per encetar l’hora del vermut, amb versions dels hits de música lleugera i “patxanguera” de les últimes dècades, amb lletres en català i fent girs originals i humorístics. El grup està format per Heura Gaya, cantant, Manu Sabaté, baixista i clarinet, i Blai Casals que toca l’acordió diatònic, el bombo i més.\nAl migdia, hi haurà cassola de tros i fideuada per a tots els assistents. La gastronomia anirà a càrrec del restaurant Almosta i La Toneta.\nLa copa de vi novell tindrà un cost d’una teca (1 euro), la de vi embotellat dos teques. Si els assistents volen beure amb l’embut 0,3 litres, 1 teca i 0,5 litres, 3 teques. L’esmorzar de clotxa tindrà un cost de 4 teques, i la cassola de tros i la fideuada, 5 teques. El campionat de futbolí té un cost de participació de 8 euros per parella.\nEl carrer Ventallols, per altra banda, serà un punt d’atenció molt important per conèixer la festa de l’embutada. És en aquest punt on es recrearà com s’obtenia antigament el vi que fermentava als trulls. Al costat del restaurant Almosta, situat al número 13, se n’han localitzat tres de gran capacitat on, probablement, en properes edicions hi fermentarà el raïm. L’explicació anirà a càrrec del tarragoní Jordi Bertran, gestor cultural, cronista i escriptor.\nPROGRAMA DE L’EMBUTADA\n9h Esmorzar popular, clotxa de sardines i obertura de les barriques.\n11h Visita al celler del carrer Ventallols amb explicació a càrrec de Jordi Bertran. “Els orígens de l’embutada”.\n11.30h Activitat infantil: Trepitjada de raïm, a càrrec del Petit Celler, l’Enclusa.\n12.15h Visita al celler del carrer Ventallols amb explicació a càrrec de Jordi Bertran. “Els orígens de l’embutada”.\n12.30h- Vermut amb vi novell, patates, olives.\n13h – Concert Vermut amb Morena Tradipatxanga, 14h – Dinar popular: Cassola de tros i fideuada. 16h – Campionat de futbolí,\n19.15h – Lliurament de premis.\n19.30h – Comiat.\nBy santateca|2021-08-12T11:11:54+02:00novembre 17th, 2016|Bloc|0 Comentaris


La Generalitat destina 5 M€ en ajuts als professionals de la cultura afectats econòmicament pel covid-19\nDes d’aquesta setmana ja es pot sol·licitar la prestació creada pel Departament de Treball, Afers Socials i Famílies i el de Cultura\n3 min. 17/06/2020 16:00\n651x434 Entre molts altres efectes, la crisi del coronavirus ha fet abaixar persianes als teatres, com La Villarroel / FERRAN FORNÉ Entre molts altres efectes, la crisi del coronavirus ha fet abaixar persianes als teatres, com La Villarroel / FERRAN FORNÉ\nEl Departament de Treball, Afers Socials i Famílies i el Departament de Cultura han creat una línia d’ajuts extraordinaris, pressupostada amb 5 milions d’euros, per als professionals de les arts escèniques, arts visuals, música i audiovisual, i d'altres activitats culturals suspeses per raó de la crisi del covid-19. El termini per sol·licitar aquesta prestació s’ha obert aquesta setmana.\nEls ajuts poden demanar-los aquells treballadors per compte propi o per compte d’altri que acreditin haver patit una reducció dràstica i involuntària dels seus ingressos econòmics per raó de la crisi sanitària a Catalunya. El termini per sol·licitar la prestació estarà obert fins a l'exhauriment de la dotació pressupostària que té destinada, i es preveu que pugui arribar a unes 6.000 persones.\nEs tracta d’una prestació social de caràcter econòmic, extraordinària i de pagament únic que s’atorga pel procediment de concurrència no competitiva fins a l’exhauriment del pressupost de 5.000.000 d'euros, aportats al 50% pels dos departaments. Aquest ajut serà d’un import màxim de 1.024,38 euros.\nPer poder ser beneficiari de l’ajut cal ser major de 18 anys i estar empadronat a Catalunya. Cal haver exercit alguna activitat professional i està en situació d'alta en el Règim Especial d'Autònoms de la Seguretat Social per activitats de les arts escèniques, arts visuals, música i audiovisual, i d'altres activitats culturals suspeses per raó de la crisi sanitària a Catalunya, en el Sistema Especial d'Artistes del Règim General de la Seguretat Social. En el cas dels tècnics, cal que hagin cotitzat al Règim General de la Seguretat Social per les mateixes activitats, com a mínim 15 dies l'any 2019.\nTambé és indispensable no haver obtingut cap classe d'ingressos, entre els dies 14 de març i 6 de maig, o bé que no hagin superat conjuntament l'import del salari mínim interprofessional.\n2.179 llocs de treball perduts a Catalunya en dos mesos\nLa decisió de crear aquesta prestació rau en el fet que les arts escèniques es van suspendre amb la declaració de l’estat d’alarma, la qual cosa va afectar un col·lectiu professional caracteritzat per una activitat amb contractes i cotitzacions intermitents; i perquè el govern de l’Estat no va facilitar a aquestes persones l’accés a prestacions d’atur fins al 6 de maig.\nA més, del febrer a l'abril, i també comparat amb l’abril de l’any 2019, la pèrdua d’afiliació a la Seguretat Social de treballadors en activitats artístiques i escèniques ha sigut 3,5 vegades superior a la de l’economia catalana, amb una pèrdua de 2.179 llocs de treball.\nEl govern de Catalunya ha reclamat reiteradament un Estatut de l’Artista, que és un clam entre les diferents associacions professionals de la cultura, i ha posat de manifest les dificultats d’aquestes persones per accedir a una protecció social digna en una situació tan greu i inesperada com la que estem vivint.


Carnaval preelectoral - Diari de Girona\nthomas spieker 08.03.2011 | 01:00\nL'arribada de Sa Majestat el Rei Carnestoltes a Roses, dijous passat, s'havia anunciat per a les nou de la nit. De fet, però, el "ball" de màscares va començar molt més d'hora al teatre. Allà, a 2/4 d'11 del matí, en Joan Esteve Danés -"El Pillo"- es presentà de nou com a candidat de l'únic partit català que encara no sembla haver-lo vist sense la seva careta -ICV-. La seva disfressa fou tan creïble que ningú del partit ja no dubta de l'autenticitat de la seva identitat progressista-ecologista. Fins i tot ha convençut els seus companys que construir-se, confessadament sense cap permís, un xalet en territori que suposadament es troba dins del Parc Natural del Cap de Creus segons investiga la fiscalia, forma part de la seva particular manera de donar suport al medi i que els seus conflictes amb la justícia no es deuen a la seva prepotència ni a la seva visió napoleònica de la democràcia ("la democràcia sóc jo"!), sinó a les "injustes" sentències que els tribunals dicten sistemàticament en contra dels veritables homes i dones d'esquerres com ell. I el fet que hagi pactat amb les dretes més reaccionàries del poble (GIR i PP) en la passada legislatura tampoc preocupa a ningú, ni la seva manifesta incapacitat per a l'exercici del govern. És que no hi ha cap dubte que no en formarà part mai més i que mentre la gent el voti haurà de continuar fent les seves pallassades des de l'oposició.\nVeritable sentit de l'humor demostrà l'alcaldessa Magda Casamitjana (PSC), que va donar la benvinguda al Carnestoltes vestida amb tota la pompa de l'Emperadriu Sí-Sí, un dret que s'ha guanyat "a pols" al llarg dels quatre anys que ha governat. A partir de divendres, però, regulà l'intens trànsit de carrosses amb els seus companys socialistes, disfressada d'acord amb el lema de la seva colla: El Bulli.\nUna altra gran ànima del Carnaval rosinc és en José Antonio Valdera (UDC). Enguany, després d'haver-se fet notar en excés durant les setmanes prèvies amb les seves surrealistes notes de premsa, el polític "més popular" de la Vila ha triat una disfressa ben discreta, la de l'home invisible! Diuen les diferents forces de l'ordre que li donen suport, que planava sobre tots nosaltres com un fantasma\nEn canvi, qui va engrescar a tothom fou en Francesc Giner de Gent del Poble. Passejava amb la Fina, la seva "Primera Damable", pertot arreu. A banda de les colles, la disfressa individual més repetida de l'any fou la de Carles Pàramo (CDC). Se'l veia a qualsevol lloc i el van ben clavar!


Opinió amb independència. Dimarts, 23 d'abril de 2019 18:57 h\n1799 lectures Cap comentari\n28 de desembre de 2016 22:48 h\nEl tren de nit de París/ Cervera/Portbou es pot recuperar. Així m’ho han fet saber diversos mitjans de la Catalunya Nord. De moment, gràcies a les fortes mobilitzacions socials dels sindicats del Nord, dels usuaris i del territori el govern francès vol replantejar-me suprimir el tren Paris-Cervera-Portbou. En aquest cas, les fortes mobilitzacions unitàries haurien donat el seus fruits. Caldria que al Sud, a la Catalunya/Principat -especialment a les comarques gironines- es formi un gran aplec reivindicatiu i mobilitzador a favor del tren convencional i uns interconnexions Portbou/Cervera de la Marenda dignes.\n4439 lectures Cap comentari\n23 d'octubre de 2016 18:06 h\nLa magnífica estació del ferrocarril de Portbou, una estació internacional,carregada d’història, en què s’han portat a terme importants exposicions sobre Walter Benjamin i l’exili es troba totalment abandonada i menystinguda pel binomi RENFE/ADIF. Davant d’aquest panorama tan tenebrós es repeteixen les promeses de millora, en concret en un tema de màxima necessitat com és l’arranjament i elevació de les andanes, però les obres no s’executen: s’eternitzen .\n3590 lectures Cap comentari\n2 d'abril de 2014 13:38 h\nEl territori de la Regió de Girona i el Maresme tornen a estar units per ferrocarril. Les rodalies de Girona ja són una realitat : no hi ha dubte que això representa un impuls molt positiu a favor del transport públic ferroviari convencional, en unes contrades en què el cotxe privat ha estat i, malgrat la crisi, encara és preponderant i, a voltes, prepotent. La posada en marxa de les rodalies de Girona representa una excel•lent decisió política (treballada ja, des de fa una pila d’anys, per diverses associacions d’usuaris de la societat civil catalana i per governs anteriors); ara bé, l’operació s’ha d’acabar de completar, és a dir, que per tal de tancar el cercle caldria que aquests nous trens, si més no una part destacable, arribessin fins a Portbou/Cervera .


Quina diferència hi ha entre circularitat i rotunditat?\nEls dos termes s’utilitzen sovint de forma intercanviable. Això és degut a que per mesurar la rotunditat es determina la circularitat del contorn de la superfície. Tanmateix, es pot entendre que, mentre que la rodonitat expressa una forma geomètrica particular d’un cos en les tres dimensions, el contorn circular o la circularitat és la forma característica de la perifèria d’una figura plana.\nConsulteu més detalls: mesurament de la circularitat\nEs pot entendre que la rotunditat expressa una forma geomètrica particular d’un cos de revolució en les tres dimensions, el contorn circular és la forma de característiques de tota la perifèria d’una figura plana.\nLa rotunditat es defineix com la condició d’una superfície de revolució on tots els punts de la superfície creuats per qualsevol pla perpendicular a un eix comú són equidistants de l’eix (o centre).\nLa circularitat és quan tots els punts d’una superfície de revolució en qualsevol secció transversal estan a la mateixa distància d’un eix comú o d’un punt central. La superfície de revolució pot ser un cilindre, una esfera o un con. La circularitat és un control de forma. El control de circularitat (e) defineix la quantitat que poden variar les seccions d'una superfície de revolució d'una part real d'un cercle ideal.\nQuina diferència hi ha entre promeristem i meristem primari?Quina diferència hi ha entre persones extremadament intel·ligents que tenen èxit a la vida i persones extremadament intel·ligents que no ho fan?Quina diferència hi ha entre un esquema de piràmide i un negoci habitual?Quina diferència hi ha entre el Nikkor 50mm f / 1.8 D i G?Com hem d'utilitzar correctament "menys de" i "menys que"? Quina diferència hi ha entre ells?Quina diferència hi ha entre els agents basats en objectius i els agents basats en utilitats?Quina diferència hi ha entre una empresa comercial i una empresa LLP?