Hyundai, Kia i Nissan presenten noves candidatures al Cotxe de l'Any dels Lectors - Diari de Girona\nTres propostes que van des d'utilitaris urbans fins als assentats sobre plataformes polivalents\nredacció 08.03.2017 | 07:14\nL'inici de la tercera votació del concurs del Cotxe de l'Any dels Lectors porta la presentació de tres nous candidats a aquest premi instituït per Prensa Ibérica, grup editorial del que forma part aquest mitjà, i La Vanguardia. La votació corresponent al mes de març compta amb la particularitat d'estar protagonitzada per tres marques d'origen oriental: la japonesa Nissan i les coreanes Hyundai i Kia Motors.\nUna triple proposta que se centra en segments que van des dels utilitaris urbans i de tamany compacte, com és el cas del Kia Picanto i del Nissan Micra, respectivament, fins al dels turismes assentats sobre plataformes polivalents que els permeten gaudir de diverses alternatives de carrosseria com el Hyundai i30.\nD'aquesta manera, i després dels triomfs obtinguts pel Kia Rio i el BMW Serie 5 en les dues primeres votacions de l'any, aquests tres models opten per aconseguir aquesta posició de privilegi que obtenen els vencedors de cada selecció mensual, de cara a obtenir un lloc en la definitiva Votació Final del Cotxe de l'Any dels Lectors.\nAixí doncs, la web www.mejorcoche.epi.es ja ha començat a rebre els primers vots dels lectors participants de les diferents capçaleres que formen part de Prensa Ibérica i del diari La Vanguardia. Dos grups editorials que han tornat a bolcar-se un any més, i van 16, en la convocatòria d'uns guardons que s'han convertit en tot un referent en el panorama del motor a nivell nacional.\nD'una banda, Nissan ha decidit reinventar i reformular íntegrament el concepte de la seva gamma utilitària Micra. Disponible en una única configuració de carrosseria 5 portes el Micra ha crescut fins a gairebé aconseguir els 4 metres de longitud, alhora que ha variat per complet la seva aposta estilística, per passar a mostrar una nova alternativa marcadament esportiva.\nUna imatge i caràcter dinàmic que no s'ha vist renyida amb la concepció d'un ampli interior tant pel que respecta a l'espai disponible per als passatgers com en el destinat al maleter, amb un volum inicial de 300 litres de capacitat.\nLa gamma inicial de motoritzacions està en la línia de la tan de moda tecnologia 'downsizing' en el cas dels gasolina en explicar una una planta motriu tricilíndrica de 998 cc de cilindrada en nivells de potència de 75 i 95 cv, al costat del conegut diésel 1.5 dCi de 90 cv.\nPel que fa a Hyundai, l'i30 es presenta com una nova mostra del salt de qualitat realitzat per la firma coreana en la seva gamma de productes. Aquest model de la seva gamma compacta arriba al principi en la carrosseria de 5 portes, encara que per a l'estiu està prevista la incorporació de la carrosseria familiar Wagon.\nEn el cas de la versió ja a la venda, es tracta d'un model compacte de 4,34 metres de longitud, que ha guanyat de manera notable en presència i habitabilitat. Així doncs, Hyundai anuncia unes millorades cotes interiors per als passatgers, i una capacitat de maleter entre els 395 i els 1.301 litres, si s'opta per abatre per complet el respatller posterior.\nL'oferta de l'i30 s'estructura entorn dels nivells d'acabat Klass, Tecno i Style, que es poden combinar amb un total de dues motoritzacions gasolina T-GDI de 120 i 140 cv, i altres tres diésel CRDI amb potències de 95, 110 i 136 cv.\nLa marca coreana torna a l'aparador d'aspirants a l'actual edició del Premio Cotxe de l'Any dels Lectors després de la victòria del Rio en la votació inaugural de l'actual edició. Ara és el torn del Picanto, el primer graó d'accés a la gamma Kia, sota el dinàmic aspecte d'un utilitari urbà totalment actualitzat.\nMantenint les dimensions externes del seu predecessor de 3,6 metres, el *Picanto ha vist augmentada la seva distància entre eixos per obtenir una més compacta aparença externa i unes cotes d'habitabilitat i capacitat interior millorades respecte al seu predecessor.


Desbandada: el president afganès abandona el país\nDesbandada: el president de l'Afganistan abandona el país\nBarcelona. Diumenge, 15 d'agost de 2021. 16:56\nActualitzat: Diumenge, 15 d'agost de 2021. 19:08\nEl president de l'Afganistan, Ashraf Ghani, ha abandonat el país aquest diumenge després que els talibans hagin pres el control de gairebé tot el territori, mentre assetgen Kabul a l'espera d'un lliurament del poder "pacífic" del govern, simbolitzant la seva victòria després de vint anys de guerra, que ha estat desencadenada per l'eixida de les forces nord-americanes en les últimes setmanes. Aquest és el moment en què el president ha fugit:\nThat's the moment, #Afghanistan's President Ashraf Ghani boarded a Boeing 737-3H4 of #KamAir in #Kabul & fled to #Tajikistan a few hours ago! pic.twitter.com/dUJudyhmhY\n— Babak Taghvaee - Μπάπακ Τακβαίε - بابک تقوایی (@BabakTaghvaee) August 15, 2021\nEn un missatge de vídeo, el president de l'Alt Consell per a la Reconciliació Nacional de l'Afganistan, Abdullah Abdullah, l'encarregat de negociar amb els talibans, ha assegurat que "l'expresident" Ghani ha abandonat el país, i l'ha culpat de la situació de caos i desesperació que viu en aquests moments Afganistan.\nAshraf Ghani, president de l'Afganistan / Efe\nCau el líder\nLa fugida de Ghani, que a hores d'ara s'especula que es troba a Tadjikistan, simbolitza la caiguda oficial de l'Afganistan en mans de les milícies talibanes. Així ho ha explicat Abdullah\nBREAKING: Dr. Abdullah Abdullah has confirmed that president #AshrafGhani has escaped the country. pic.twitter.com/REIYqUMa2B\nLa capital del país, Kabul es troba rodejada per les milícies talibanes des d'aquesta matinada, i els seus combatents han pres posicions en diverses entrades de la capital, a l'espera que s'aconsegueixi un acord per a una transició pacífica de poder amb el Govern afganès.\nDavant el ràpid avenç dels talibans, centenars de milers de ciutadans s'han anat concentrant als parcs de la ciutat fugint de la violència Els talibans han instat l'enemic a posar fi a la resistència inútil com més aviat millor a les províncies restants, perquè així pugui establir un sistema afganès pur, islàmic, sòlid i inclusiu al país, tal com han indicat els insurgents en un comunicat.\nLa situació és de pànic, amb les autoritats afganeses demanant a tots els funcionaris que abandonin els seus llocs de treball i tornin a les seves llars, mentre botigues i bancs tanquen i el trànsit està paralitzat per grans embussos.\nL'aeroport de Kabul també es troba fora de control, amb milers de persones que intenten escapar, tant civils afganesos com personal diplomàtic. Segons algunes fonts, l'ambaixada americana hauria alertat d'un foc dins l'edifici, i hauria demanat als ciutadans que s'amaguin a Kabul. Aquestes són les imatges de la desesperació a l'Afganistan: un avió, presumptament americà, sent embarcat a correcuita per centenars de persones:\nשדה התעופה בקאבול: הבריחה באמצעות המסוקים האמריקנים pic.twitter.com/7AnkFAqNGH\nEn un comunicat després de prendre el control de gairebé la totalitat de l'Afganistan, els talibans han demanat als seus combatents "no lluitar a Kabul" i que romanguin "a les portes" de la capital, sense tractar d'entrar a la ciutat.\n"Atès que la capital Kabul és una ciutat gran i densament poblada, els mujahidins de l'Emirat Islàmic (com s'autodenominen els talibans) no tenen intenció d'entrar a la ciutat per la força o combatre, sinó més aviat entrar a Kabul pacíficament", han remarcat els insurgents.\nPer a això, "s'estan duent a terme negociacions per a garantir que el procés de transició es completi de manera segura, sense comprometre la vida, la propietat i l'honor de ningú, i sense comprometre la vida dels kabulins".\nFoto principal: caos a Kabul davant l'entrada dels talibans / Efe\nAFGANISTAN Aquest talibà és el nou home fort de l'Afganistan Sara Brull i Ortega\nAFGANISTAN El dramàtic testimoni d'una nena des de l'Afganistan: "No interessem a ningú" Sara Brull i Ortega\nAfganistan Els talibans arriben a Kabul\nAfganistan Espanya anuncia la repatriació de l'ambaixada de Kabul El Nacional


Reasentamiento, una mesura limitada i excepcional | Consumer\nReasentamiento, una mesura limitada i excepcional\nProp de 560.000 refugiats necessitaran ser acollits en tercers països al llarg d'aquest any, un 192% més que en 2008\nProtegir la vida. Aquest és la fi última del reasentamiento de refugiats en tercers països. Quan la salut, la seguretat, la llibertat o els drets humans d’una persona estan en risc al país d’asil, aquesta mesura la resitua en una altra destinació on es garanteixi la seva integritat. El principal escull és la limitació en el nombre de sol·licituds que s’accepten cada any. Però a més, els refugiats han de bregar amb els qui s’aprofiten de la seva situació i els estafen amb promeses falses.\nEl reasentamiento en tercers països suposa una solució duradora per a les persones refugiades. Obligades a fugir de les seves llars, en ocasions, no poden tornar a ells ni romandre al país d’acolliment en condicions de seguretat, per la qual cosa han de canviar definitivament de residència. “El reasentamiento s’ha convertit en un element fonamental del sistema de protecció internacional dels refugiats”, assegura l’Alt Comissionat de Nacions Unides per als Refugiats (ACNUR).\nL’esborrany que pretén la reforma del dret d’asil recull l’obertura d’un contingent anual de reasentamiento, la qual cosa suposaria l’admissió d’un nombre determinat de refugiats cada any. Aquests aconseguirien protecció legal, tractament d’asilats o residents de llarg termini i, fins i tot, tindrien l’oportunitat d’obtenir la ciutadania. No obstant això, acceptar aquesta mesura suposa abandonar el país d’asil per establir-se en un altre “que pugues no ser l’opció preferida”.\nVa cabre limitat\nAmb la finalitat de que les persones “es formin expectatives realistes sobre les possibilitats de reasentamiento”, ACNUR insisteix que aquest és només una de les tres solucions duradores per a la situació dels refugiats. Les altres dues són la repatriació voluntària i la integració local al país d’asil. A més, recalca que la quota d’admissió en tercers països és limitada, de caràcter excepcional i per a casos molt específics; és a dir, “no és un dret dels refugiats” ni és automàtic. L’haver estat reconegut com a refugiat en un lloc “no significa necessàriament que existeixi una raó vàlida per iniciar el procediment de reasentamiento cap a un tercer país”, precisa ACNUR.\nHaver estat reconegut com a refugiat en un país no és una raó vàlida per iniciar el procediment de reasentamiento\nL’habitual és que les persones refugiades busquin asil en països veïns, molts d’ells amb nivells baixos de desenvolupament socioeconòmic. De fet, són les zones més pobres les que suporten una major càrrega, malgrat que menys del 1% dels refugiats es van beneficiar del reasentamiento en 2007. Del total de sol·licituds presentades des de 1998, amb prou feines 821.000 van ser acceptades per tercers països, enfront dels 11,4 milions de refugiats que es van repatriar voluntàriament als seus països d’origen. S’estima que en 2009 prop de 560.000 refugiats al món tindran necessitats de reasentamiento, un 192% més que l’any anterior i l’equivalent al 4% de la totalitat de refugiats.\nOn podrien situar-se aquestes persones? Els països tradicionals de reasentamiento són Estats Units, Canadà, Austràlia, Suècia, Noruega i Nova Zelanda, si bé en els últims anys alguns estats llatinoamericans han emergit “en una escala menor”, precisa l’ACNUR, però amb mesures efectives per acollir a refugiats colombians i persones d’altres continents.\nLa decisió d’acceptar a un refugiat és exclusiva dels països de reasentamiento. Ningú més pot donar el vistiplau o rebutjar una sol·licitud. Així mateix, tota la documentació, informació i serveis que es presten durant el procés són gratuïts, per la qual cosa l’ACNUR adverteix contra qualsevol persona que ofereixi aquests serveis o documents a canvi de diners o un altre favor perquè “comet frau i infringeix la llei”.\nDe la mateixa manera, presentar documents o testimoniatges falsos no només implica que es rebutgi la sol·licitud, sinó que pot constituir un delicte, amb les corresponents mesures penals. En aquest sentit, Internet facilita la comissió de fraus, amb estafes que ofereixen la possibilitat de reasentamientos a canvi de diners.\nAlgunes d’aquestes organitzacions fraudulentes afirmen estar associades a l’ACNUR o a altres organismes internacionals per donar credibilitat a la seva oferta. Utilitzen grups de xat i pàgines web falses “per prometre oportunitats de reasentamiento i treball a Europa i Amèrica del Nord a canvi d’un pagament”. Per això, cal ser previnguts i desconfiar d’aquest tipus d’informacions. “Refugiats desesperats poden convertir-se en víctimes d’aquests fraus que els ofereixen una solució ràpida a la seva angustiante situació”, lamenta l’Alt Comissionat de Nacions Unides per als Refugiats.\nEls últims refugiats a centrar l’atenció han estat els tamiles. Fugen des de la regió del nord-est de Sri Lanka a llocs com l’estat indi de Tamil Nadu per esquivar el foc creuat entre rebels i militars, després que la situació a la zona hagi empitjorat.\nCreuen massivament el Golf de Mannar, la qual cosa augmenta el risc de morir ofegats\nDes de 1983, la minoria Tamil cerca refugio en el continent indi per escapar de la majoria cingalesa. “Però amb l’empitjorament actual de la situació, els tamiles estan creuant massivament el Golf de Mannar, que separa l’illa de la veïna Índia”, explica Mans Unides.\nL’entitat afirma que aquesta circumstància augmenta el risc de morir ofegats i lamenta que tampoc els camps als quals arriben comptin amb unes condicions mínimes d’allotjament. Mans Unides treballa a la zona a través de l’organització RUC (Rural Uplift Centri), que s’ocupa dels refugiats des de la seva arribada al primer campament situat a la illa de Rameshwaran fins al seu establiment en els 13 camps existents per a ells.\nA més, RUC treballa per millorar la situació d’1.272 refugiats allotjats en altres sis camps i participa en la construcció de vuit petits centres comunitaris que s’utilitzaran com a locals de reunió, consulta psicològica als refugiats, atenció a nens a les tardes i classes de reforç.\nasil reasentamiento refugiats situació tercers països


Un empat de mèrits | Joel Sebastian | Figueres | Futbol.CAT 3a divisió | L'Esportiu de Catalunya\nFigueres - 13 febrer 2017 2.00 h\nUn empat de mèrits\nIgualtat. El Figueres i l'Olot firmen les taules en un duel gironí sense gaires ocasions de gol. La Unió va tenir sota control els olotins, que encadenen ja divuit jornades sense conèixer la derrota\nHèctor Simón(Olot) controla la pilota davant la pressió de Javi Revert (Figueres), ahir a Vilatenim QUIM PUIG.\nfigueres 1 olot 1\nFIGUERES:Gallego, Varese, Quimo, Sergi Romero, Ramon Masó, Ferran Grau, Maik Molist, Ritxi Mercader (Moha, 72'), Xavi Ferrón, Adrià Casanova (Torque, 82') i Javi Revert (Venzal, 48').OLOT:Ginard, Blázquez, Jose, Escudero, Bigas, Roger Vidal, Hèctor Simón, Dembo (Tito Malagón, 56'), Kike Sánchez (Èric Vilanova, 67'), Uri Santos (Sergio Álvarez 58') i Marc Mas.GOLS:1-0 (24') Maik Molist. 1-1 (46') Blázquez.ÀRBITRE:Brull Acerete.T.G.:als locals Ramon Masó, Xavi Ferrón i Ferran Grau; al visitant Uri Santos.T.V.:cap.PÚBLIC:Uns 650 espectadors a l'estadi de Vilatenim.COMENTARI:Abans del xiulet inicial tots els presents van guardar un minut de silenci en memòria de l'exfutbolista de l'Olot, el Figueres i el Girona, entre d'altres, Xevi Fabregó.\nEl Figueres i l'Olot van empatar a un gol en un duel gironí amb tensió però amb poques ocasions clares per als dos conjunts. La Unió va controlar bé les arribades dels olotins gràcies a l'ordre i la disciplina tàctica. En una de les poques ocasions, i amb un pèl de fortuna, Maik Molist va avançar els de l'Alt Empordà amb un xut potent que va topar amb un defensor garrotxí. L'Olot, que ja en la primera meitat podria haver empatat a conseqüència del domini en bones fases del duel, va fer-ho al cap de pocs segons d'iniciar-se la segona part a través d'una diana de Blázquez gairebé des del mig del camp que va sorprendre el porter figuerenc Xavi Gallego.\nEls primers minuts de l'enfrontament van ser intensos i amb una lluita constant entre els dos equips, que intentaven tenir el pes del matx i aplicar el ritme que més els convenia. La Unió va generar perill de seguida amb dues arribades per la banda dreta, la primera a través de Ferrón, que no va trobar un rematador per a la seva centrada, i l'altra després d'una gran jugada de Varese, que Revert va voler rematar, molt desviat.\nL'Olot es va treure la son de les orelles amb la fórmula de la possessió llarga, però es va trobar un equip figuerenc molt ben ordenat defensivament i amb les línies molt juntes. La pressió per robar l'esfèrica i sortir al contraatac era l'altre mètode en l'ideari dels de Ramon Calderé, que combinaven les seves dues armes més letals gràcies a la velocitat de Dembo, Kike, Uri i Mas, tota una artilleria ofensiva. El joc al mig del camp es va anar imposant i la falta de precisió va impedir als dos bàndols gaudir de profunditat. Només la pilota aturada o l'estratègia podia fer decantar el partit cap a un costat i, provisionalment, així va ser en el 24', quan un córner servit per Ritxi va acabar amb un refús al segon pal que va caçar Maik Molist. El migcampista es va treure de la màniga un potent xut que va tocar en l'esquena d'Hèctor Simón, fet que va despistar el porter Xavi Ginard, que no va poder evitar l'1-0, el primer gol de l'osonenc amb la samarreta blanc-i-blava.\nEl gol va reactivar, tot i que tímidament, l'Olot. Els de la Garrotxa van passar a dominar amb més autoritat l'enfrontament i a arribar amb certa sensació de perill. En el 30' una internada d'Uri va ser reclamada pel mateix davanter com a penal i, en el 32', una centrada xut de Blázquez gairebé sorprèn el porter figuerenc Xavi Gallego. Abans del descans, els olotins van tornar a avisar. Un córner servit en curt va acabar amb una centrada de Blázquez amb rosca canviada des de l'esquerra que Uri, tot sol dins de l'àrea petita va rematar al cos de Gallego. La posterior rematada d'Escudero va acabar dins de la porteria, però el col·legiat va anul·lar la diana per fora de joc del central.\nLa segona part va començar amb una dosi de surrealisme. En el segon 40, un mal xut de Blázquez des de gairebé el propi camp va acabar al fons de la xarxa després que Gallego s'empassés el llançament bombat. La Unió va quedar glaçada, la meteorologia tampoc hi ajudava, i Calderé, en veure que estava en disposició d'endur-se els tres punts, va introduir Tito Malagón i Sergio Álvarez per buscar frescor en l'atac.\nTot i els canvis garrotxins, el Figueres va passar a tenir la possessió de la pilota davant un Olot que esperava la seva oportunitat. Els figuerencs van anar creixent i menjant terreny al contrincant, tot i que no trobaven la manera de fer mal als olotins –només el combatiu Casanova va fer treballar de valent la defensa rival–. L'Olot jugava a batzegades i en l'últim tram de partit només va tenir una ocasió, a les botes de Sergio. El veneçolà es va regirar bé però Gallego li va desviar a córner el xut (80').\nL'empat va satisfer els dos equips, que tímidament van intentar-ho en els minuts finals.\nEl Front Unió no va accedir al camp com a forma de protesta pel preu de les entrades\nHem empatat de seguida, però ha estat mèrit de la Unió que no hàgim generat gaires ocasions per obtenir el triomf\nEl Figueres fa un bon joc i ens ho ha posat molt difícil. Només ha perdut un partit a Vilatenim i, per tant, el punt el considerem bo\nHa estat una llàstima rebre l'1-1 només sortir en la segona part. Havíem plantejat un escenari que segur que ens hauria anat bé\nEs tractava de fer una feina defensiva impecable i crec que hem desconnectat els atacants rivals\nSense sorpreses en les alineacions dels dos equips\nEls dos entrenadors van posar les cartes damunt de la taula en la confecció dels seus onzes inicials. Amb dos clars 4-4-2 a cada conjunt, Chicho Pèlach va suplir la baixa de Toni Cunill posant Quimo de central al costat de Sergio Romero. Els laterals van ser Varese i Masó, mentre que en el mig del camp va tornar Ferran Grau, compartint el doble pivot amb Maik Molist. A dalt, el tècnic de la Unió va apostar pel duo format per Adrià Casanova i Javi Revert, insistents en la pressió de la sortida de pilota i perillosos en la rematada.\nRamon Calderé no va fer gaires invents i va apostar també pel sistema clàssic. Roger Vidal i Hèctor Simón van jugar a la medul·lar, mentre que les bandes van ser de Kike Sánchez, en un estat de forma brillant, i Dembo, que sol ser el desllorigador ja amb el matx iniciat. Al davant, Uri Santos va tornar a ser l'escollit per formar parella amb Marc Mas. Tot i fer el gol del triomf en el darrer partit contra el Vilassar (3-2), el veneçolà Sergio va iniciar el partit a la banqueta al costat de Tito, Abel, Vilanova i Guillem.\nL'Esportiu. Girona 13-02-2017, Pàgina 10


La Paeria habilitarà una vorera al carrer Valls d’Andorra per donar servei a l’Escola de Pinyana — Regidories d’Urbanisme, Mobilitat, Vialitat, Trànsit i Horta i d’Habitatge i Transició Ecològica – La Paeria – Ajuntament de Lleida\nEt trobes a:Inici/Urbanisme i Planejament/Notícies/La Paeria habilitarà una vorera al carrer Valls d’Andorra per donar servei a l’Escola de Pinyana\nEl nou centre tindrà l’entrada i la sortida per aquesta via i permetrà un millor accés de l’alumnat a l’escola i més seguretat a la zona. La Paeria rebrà una subvenció de la Diputació per executar aquesta actuació.\nL’Ajuntament de Lleida condicionarà el carrer Valls d’Andorra per habilitar-hi una vorera que doni servei a la nova Escola de Pinyana. La creació d’aquesta vorera es farà entre l’avinguda de Pinyana i el carrer de Gandhi, que serà el tram per on el centre tindrà l’entrada i sortida. D’aquesta manera, es facilitarà l’accés a l’escola de l’alumnat i les seves famílies perquè es pugui fer d’una manera més controlada i segura.\nEn aquesta nova vorera es preveu la plantació d’arbrat i carril bici, a més dels serveis d’enllumenat i subministraments corresponents. L’actuació comptarà amb un pressupost de 110.000 euros. La Paeria executarà aquesta actuació amb el suport de la Diputació de Lleida, gràcies a la subvenció aprovada i publicada al Butlletí Oficial de la Província (BOP) a l’octubre.\nCategories: 2021, obres, carrer Valls d’Andorra


El no terrorista de Terrassa, por Francesc-Marc Álvaro\n08/11/2018 23:51 | Actualizado a 09/11/2018 06:26\nL’home de Terrassa que volia matar Pedro Sánchez no ha estat acusat de terrorisme i, per tant, aquest cas no anirà a l’Audiència Nacional, que és la instància que s’ocupa normalment d’aquests afers. Planejar l’assassinat del president del Govern espanyol i tenir guardades a casa setze armes de foc no és, segons que sembla, motiu perquè et considerin terrorista. Es veu que el fet de no formar part de cap organització el converteix més en un pobre ximplet que en un terrorista perillós. Quina ximpleria, quina broma, quines coses!\nSe l’ha catalogat de “llop solitari”, però em sembla que, si el detingut es tractés d’un gihadista fanatitzat via internet, tindria tots els punts per ser acusat de terrorista sense cap mena de matís. No soc jurista, però el meu desconcert augmenta; quan encara estic xocat per l’actuació del Tribunal Suprem sobre l’impost de les hipoteques, arriba aquesta notícia. Qui vol novel·les quan la realitat és tan generosa?\nAmb tot el respecte per centenars de jutges i fiscals que fan bé la seva feina i que no tenen res a veure amb Lesmes i companyia, cal dir que mentre la credibilitat de la justícia espanyola cotitza a la baixa, es fa present una certa justícia poètica. M’explico: s’ha fet conèixer el cas del fanàtic franquista que volia assassinar Sánchez poques hores després que un jutge hagi descartat que Tamara Carrasco i Adrià Carrasco, membres dels anomenats CDR, cometessin cap delicte de terrorisme, com va establir inicialment la Fiscalia. Allò va passar en un clima d’histèria que alimentaven certes actuacions policials i aplaudien no pocs mitjans de Madrid, sense que –per cert– la majoria de bones persones que ara s’indignen amb raó davant l’escàndol del Suprem no diguessin ni mitja paraula. La sensibilitat general espanyola davant les injustícies té una excepció –sempre la mateixa– que és tan o més inquietant que el protagonisme dels ultres, que no és poc.\nRecordeu un detall: la senyora Carrasco guardava a casa una màscara de paper de Jordi Cuixart, que els agents de la Guàrdia Civil que la van detenir van considerar material propi d’una presumpta terrorista. Una carota inofensiva com la que molts hem tingut a la nostra llar! El mal fet a la Tamara i l’Adrià és enorme. Sortirà algú a demanar disculpes per tanta incompetència i tanta arbitrarietat? No ho crec.\nQuè és terrorisme? Gràcies al no terrorista de Terrassa hem avançat molt en aquest debat tan complicat. Voler matar un cap de Govern i tenir les armes (curtes i llargues) per fer-ho no et converteix en terrorista. Exòtic. No sé què dirien al respecte els magistrats d’Alemanya, França o el Regne Unit. La paradoxa és que, en canvi, el delicte d’odi resulta claríssim a Espanya: és tot el que molesti els sindicats policials, que també s’han erigit en vigilants acreditats del sentit de l’humor.


Vox amenaça el president de la Generalitat amb una querella per malversació de fons públics\nPere Aragonès defensa la legalitat del fons que cobrirà la fiança del Tribunal de Comptes. // EFE - Quique García\nActualitzada el 07-07-2021 18:10\nPere Aragonès defensa la legalitat del fons que cobrirà la fiança del Tribunal de Comptes. El fons de riscos que ha creat la Generalitat per cobrir la fiança de 5,4 milions d’euros que el Tribunal de Comptes ha imposat a 34 ex-alts càrrecs ha marcat aquest dimecres la sessió de control al Parlament. Vox ha amenaçat de querellar-se contra el president per aquest fons.\nEl líder de Vox, Ignacio Garriga, ha acusat el Govern de voler finançar amb diners públics “la farsa de l’independentisme”. Per això veu delictiu aquest fons de riscos que ha creat el govern i anuncia accions. Pere Aragonès ho troba una amenaça més de la ultradreta, com la que va llançar per les xarxes socials contra l’editor de la revista satírica El Jueves.\nAnirem als tribunals. Recorrerem el seu decret llei i presentarem una querella per malversació de fons públics. Senyor Aragonès, ha començat el seu compte enrere com a president\nIgnacio Garriga líder de Vox\nEl líder de Vox, Ignacio Garriga, anuncia una querella per malversació de fons públics contra el president Aragonès. // EFE - Quique García\nEl president està convençut de la legalitat del fons, i recorda que altres comunitats, com ara Andalusia, tenen mecanismes que van més enllà fins i tot en la protecció dels seus funcionaris i alts càrrecs.\nÉs una decisió d’acord amb la legalitat i és el que fan també molts altres governs. La Junta d’Andalusia té pòlissa que cobreix la responsabilitat comptable dels alts càrrecs del seu govern\nPere Aragonès president del Govern\nDefensa de l’acció política sense por als embargaments\nAragonès reconeix que el fons de riscos que han creat té limitacions i no és una solució completa. Qui també ha estat contundent a l’hora de defensar aquest fons ha estat el conseller d’Economia, Jaume Giró. Assegura que va més enllà de les persones que ara persegueix el Tribunal de Comptes, que és un tema de llibertat i de poder treballar sense por.\nÉs un instrument per restablir l’espai de llibertat per poder fer acció política a Catalunya sense la por i l’angoixa de saber que vindran a embargar-te la teva casa, la teva pensió i els teus estalvis sense cap judici ni sentència\nLa consellera Victòria Alsina i el conseller Jaume Giró, durant el ple del Parlament. // ACN - Bernat Vilaró\nGiró ha convidat Ciutadans, el PP i Vox, que són els que han estat més bel·ligerants, a llegir-se el DOGC i comprovar que és completament legal.\n06-07-2021 16:39 MULTES\n29-06-2021 07:30 ‘EL PAÍS’\nEl Tribunal de Comptes xifra en 5,4 milions la malversació per promocionar el procés a l’exterior\n17-06-2021 18:12 ‘VERSIÓ RAC1’\nAdvocat expert en el Tribunal de Comptes: “Els encausats estan en una situació d’indefensió”


Notícies :: Lied :: Amor a primera oïda | Divulgació i actualitat musical de música clàssica i òpera\nJa en la seva recta final, la Schubertíada va acollir, divendres 30 d’agost a la canònica de Vilabertran, la soprano Katharina Konradi i el pianista Eric Schneider per interpretar un programa molt ben bastit que combinava magistralment lied contemporani i romàntic. Un concert exquisit que romandrà en la nostra memòria.\nUna veu pura, homogènia, neta, gairebé angelical, sense fissures però sense arribar a ser cristal.lina, precisament, perquè té molt cos, carnositat i sensualitat -conjuminacions difícils d’aconseguir en una cantant- va emergir amb gran personalitat i honestedat escènica a l’absis de l’església de Vilabertran, acompanyada del versàtil pianista Eric Schneider, que va sonar acoixinat, sense excessos, respectant el lideratge de Katharina Konradi amb talent i sensibilitat. El duo va fer una interpretació sublim d’un programa concebut per la mateixa soprano i que anava des de Robert i Clara Schumann, passant per Brahms i Debussy, fins Kurtág i Krenek, que han musicat poetes com Attila József, Paul Verlaine, Heinrich Heine, Friedrich Rückert o Rainer Maria Rilke. Petites escenes que situen l’home davant la immensitat de la natura, alhora que descriuen les petiteses i les grandeses humanes en un programa on la potència lírica de l’artista que es bat amb el món, intentant sobreviure a les contingències per assolir l’ideal de Bellesa i Bondat, es combina amb una gran autoconsciència que, en el binomi Natura-Cultura, ens deixa rastres poètico-musicals com ruïnes que ens empenyen a reconstruir-nos a nosaltres mateixos, com a éssers que contemplem estèticament la música i la paraula i, alhora, fem emergir de les runes les nostres misèries i grandeses, desesperances i il.lusions. Un viatge interior amb un far: la veu de Konradi, extàtica i plena d’autenticitat.\nEl primer bloc va presentar-nos les afinitats entre György Kurtág i el Töredékek, op. 20 d’Attila József, i els Sechs Gesänge, op. 107, de Titus Ulrich, Eduard Mörike, Paul Heyse, Wolfgang Müller i Gottfried Kinkel, musicats per Robert Schumann, un diàleg entre la visceralitat de la paraula viva i descarnada i la dolçor romàntica. Kurtág va sonar amb intervals complexos i una melodia discontínua, que Konradi va interpretar a capela, amb gran precisió i una afinació perfecta, dicció precisa i la combinació entre l’agilitat necessària i el dramatisme requerit, en una espècie de cant ancestral que ens arribava a les vísceres, sense concessions, però també sense agressivitat. Control extraordinari dels reguladors i tensions i distensions harmòniques que van captivar l’oient, que sentia un respir en escoltar les obres més netes de Robert Schumann, unes cançons que van a l’essencial, despullant de superfluïtats i atacant de forma directa les nostres ànimes amb la seva aparent senzillesa. Tot plegat, un tour-de-force en què soprano i pianista van estar al màxim nivell, oferint generosament el seu talent innat – cultivat en les millors escoles i bregat en els escenaris.\nEl segon bloc era un caramel. La conjunció de Claude Debussy i Paul Verlaine és, senzillament, un luxe pels sentits i l’intel.lecte. La duresa de Kurtág i la claredat de Schumann es van transfigurar en un so eteri, vaporós, de melodia sinuosa i un piano que evocava diferents colors, actiu, interpel.lador, essencial, per dibuixar el caràcter impressionista del compositor. Vam poder escoltar un dels cims de la poesia simbolista, “Il pleure dans mon coeur/comme il pleut sur la ville”, que, contràriament al que assenyala el text, amarat de tristesa i llàgrimes, s’inseria en una música moguda, desperta, gràcil, com si Debussy volgués aportar l’esperança en la desesperança. “L’ombre des arbres” va sonar melangiós, així com més complex harmònicament “Aquarelles I. Green”, mentre l’alegria transcendia a “Paysages belgues. Chevaux de bois”, en què no s’escapà ni una nota i la compenetració entre soprano i pianista era perfecta, per acabar amb “Aquarelles II. Spleen”, on l’amant emporuguit per un rebuig declara a la noia que està cansat de tot, menys d’ella, perquè “Le ciel était trop bleu, trop tendre,/la mer trop verte et l’air trop doux”.\nDesprés de la pausa van sonar Clara Schumann, Brahms i Krenek. Un descens poètic des de la màgia de l’amor (Liebezauber, op. 13/3, d’Emanuel von Geibel) a la tristesa del paisatge erm (“Aber die Winter!”, del Ô Lacrimosa, op. 25, amb lletra de Rainer Maria Rilke). Però, alhora, un ascens musical des de la gràcil melodia schumanninana amb una harmonia convencional, passant per un piano independent i ple, que convergia i divergia de la veu cantada d’un Brahms fins a la creixent experimentació tonal i l’expressionisme d’Ernst Krenek, amb una melodia molt intervàlica.\nEn Clara Schumann hi vam veure també una evolució, des de la naïveté de Liebezauber a la potència de Lorelei, de Heinrich Heine, intensa, moguda, sense un alè d’esperança i amb un piano molt més actiu que dóna sensació de velocitat. No és balder remarcar que Konradi pronuncia molt bé les vocals, especialment la “a”, tan fàcilment esguerrable amb una obertura excessiva de l’aparell sonor. D’altra banda, el recull de Johannes Brahms és un cant a la natura i a l’enyor a éssers estimats (“Vergiß nicht mein”, Kluger) i a la pàtria (Heimweh II, Groth), que s’inicia amb una serenata de caire força lleuger, passant per cançons dedicades a Mädschen (noies) que viuen envoltades de paisatge i es relacionen amb ell, i es clou amb clam a les melodies que ens penetren, suaument, en l’ànima amb melangia, però també lluminositat.\nErnst Krenek cloïa el concert amb un regal que li va fer Rainer Maria Rilke, Ô Lacrimosa, que es convertiria en una obra de joventut (1925) on el compositor està al límit entre el postromanticisme i l’expressió de l’atonalitat lliure amb tocs expressionistes, molt expressius, especialment en els moments sublims en què la veu queda despullada i arribem a un cant celestial (no en va, en un d’aquests moments la soprano canta “Himmel”, “Cel”) o, fins i tot, una reinterpretació de l’epokhé husserliana que deixa l’emoció suspesa a l’aire, per acabar triomfal. A més, vam gaudir de dues propines, un Volklieder de Brahms i Im Abendrot, D. 799, de Schubert.\nEra la tercera vegada que Konradi actuava a la Schubertíada, però la primera que la sotasignada l’escoltava, i va ser un amor a primera vista -o a primera oïda-, un idil.li que tot just comença i que continuarà, com a mínim, el dia 8 de novembre a L’Auditori en el marc del cicle de Cambra. Esperem que el programa que ha dissenyat Konradi per a la Schubertíada viatgi per terres properes i llunyanes, per transfigurar més ànimes, per ajudar-nos a viure una mica millor aquest temps devastador i fútil, voraç i insensat, cruel. L’art hi és per redimir-nos del dolor i la lletjor, especialment, amb conjuncions tan felices com les de la veu de Katharina Konradi i el piano d’Eric Schneider.\nMés, sobre...: schubertíada , Vilabertran , Jordi Roch , katharina konradi , Eric Schneider , clara schumann , robert schumann , Krenek , debussy , Kurtág , brahms


Panda's Hostel - Comics Hong Kong Hong Kong - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n(Reception @ Flat 3A, Comfort Building, No. 88 Nathan Road) Flat A, 7/F, Kam Ma Building, No. 16 Cameron Road, Tsim Sha Tsui, Hong Kong, Hong Kong - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Panda's Hostel - Comics?\nTé alguna pregunta per a Panda's Hostel - Comics?\nBé 6,8 (233 comentaris)\nMés informació sobre Panda's Hostel - Comics\nSituat en el cor de Tsim Sha Tsui, Panda's Hostel - Comics és un lloc ideal des d'on descobrir Hong Kong. Situat només a 0.1 km del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPanda's Hostel - Comics ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Panda's Hostel - Comics.\nTots els tipus de viatgers (41)Viatger de Negocis (5)Parelles (13)Viatgers en solitari (17)Famílies amb infants petits (2)Grups (4)


(Cabrera de Mar, Maresme)\n41º 32,258'N ; 2º 23,229'E\nLes primeres notícies del Castrum Sancti Vicentii daten de l'any 1023, quan era una de les possessions del Comte de Barcelona. Des del segle XI consta que la família Santvicenç era la feudatària del castell, fins al segle XIV, en que els monarques el van cedir a Guillema de Montcada. Quan aquesta va morir, el castell tornà a mans de la monarquia, que el tornaren a infeudar a la família Santvicenç. És a partir d'aquest moment que la fortalesa és coneguda amb el nom de Castell de Burriac, tot i que es continua utilitzant també la fórmula de Castell de Sant Vicenç.\nEn 1352 Berenguer de Sant Vicenç mor sense deixar descendència. Els seus almoiners van vendre tots els seus bens, entre ells el castell de Burriac i el de Vilassar, a Pere Desbosc, que era conseller del rei i ciutadà de Barcelona.\nDesprés de la Guerra Civil del segle XV, Joan II va cedir els castells de Burriac i de Vilassar, juntament amb el control de les viles d'Argentona, Cabrera, Vilassar, Premià i Mataró al cap militar de la Diputació del General de Barcelona, Pere Joan Ferrer, creant així la baronia del Maresme. Els abusos comesos per aquest van comportar un gran malestar entre els habitants de la zona. La tensió va ser tant important, que va ser necessària la intervenció del rei Ferran II, que en 1480 alliberava als pobles dels vincles senyorials amb Pere Joan Ferrer, que malgrat tot va mantenir el control dels dos castells.\nEl llinatge dels Desbosc van continuar gaudint dels drets feudals de les fortaleses fins a finals del segle XVII, quan s'extingí el llinatge i el castell de Burriac va passar a mans de la família Copons.\nEn 1931 l'ajuntament de Cabrera va comprar les runes del castell i des d'aleshores s'han realitzat diverses campanyes de consolidació dels seus murs. Malauradament una colla de brètols han cregut convenient decorar aquestes mil·lenàries pedres amb guixades d'un gust molt més que discutible.\nL'estructura del castell que ha arribat fins als nostres dies respon a la reforma que en va fer Pere Joan Ferrer a partir de l'any 1473. Té doble recinte amb una planta irregular, per tal d'adaptar-se a les roques sobre les que està construït.\nEl castell es dividia en dos recintes el jussà i el sobirà.\nPer accedir al sobirà des del Jussà calia fer-ho per una rampa, avui desapareguda, protegida per la dreta per la muralla del recinte superior. Aquesta disposició era molt ingeniosa de cara a la defensa, ja que les formacions quedaven desprotegides per que l'escut es subjectava amb la mà esquerra. Això obligava a fer moviments poc habituals i per tant les tropes avançaven més lentament i no eren tan eficients.\nEl recinte sobirà tenia un altre accés, en aquest cas protegit per la torre de l'homenatge, que a banda i banda de la porta presenta una espitllera destinada a les armes de foc.\nLa torre circular es va construir en època gòtica aprofitant la base atalussada de l'anterior torre romànica del segle XII.\nL'església de sant Vicenç es troba dins el recinte sobirà. L'edifici, com la majoria del castell, correspon a la reforma del segle XIV, si bé va aprofitar part dels murs del temple del segle XII.\nTenia una sola nau, amb planta trapezoïdal, degut a les irregularitats del terreny. La capçalera està derruïda, però es va conservar fins a principis del segle XX. Era plana i tenia una finestra en forma d'espitllera. Actualment s'ha reconstruït part del mur per evitar que algun visitant pugui caure.


The Glenwood Torquay Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRowdens Road, Torre, Torquay, Regne Unit, TQ2 5AZ - Veure al mapa\n"Breakfast was excellent, room was clean and spacious, locati..."\nAl visitar Torquay, vosté es sentirà com a casa a The Glenwood, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl The Glenwood, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, àrea de fumadors.\nL'ambient de The Glenwood es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, ventilador, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. The Glenwood és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Torquay.\nCal que informeu el The Glenwood de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (111) Parelles (48) Viatgers en solitari (21) Famílies amb infants petits (13) Famílies amb infants grans (15) Grups (14)\nA short easy walk to town and beach


Revisió de 20:48 19 feb 2016 (editar)\nRevisió de 13:02 8 gin 2018 (editar) (desfer)\nm (Text reemplaça - 'l'UNESCO' a 'la UNESCO')\n=== Prehistòria d'Algèria ===\nHi ha jaciments arqueològics en Algèria, en els que s'han descobert recialles òssees d'homínits de fa 2 millons d'anys, segons les dades obtingudes per arqueomagnetisme. Els investigadors han trobat allí recialles d'[[Homo habilis]]. En l'extrem surest del país, el [[Tassili n'Ajjer|Parc Nacional del Tassili]] alberga la mostra de [[pintures rupestres]] més important del món. El parc ha sigut classificat Patrimoni Mundial per l'UNESCO, i és Reserva de l'Home i de la Biosfera des de [].\nHi ha jaciments arqueològics en Algèria, en els que s'han descobert recialles òssees d'homínits de fa 2 millons d'anys, segons les dades obtingudes per arqueomagnetisme. Els investigadors han trobat allí recialles d'[[Homo habilis]]. En l'extrem surest del país, el [[Tassili n'Ajjer|Parc Nacional del Tassili]] alberga la mostra de [[pintures rupestres]] més important del món. El parc ha sigut classificat Patrimoni Mundial per la UNESCO, i és Reserva de l'Home i de la Biosfera des de [].\n=== Antiguetat ===\nRevisió de 13:02 8 gin 2018\nA principis del sigle VIII, davant de la dominació omeya de tot el Magrib, diverses tribus berebers zenetes escomençaren a unir-se entorn d'Abu Qurra i es rebelaren contra l'ocupació àrap. La seua lluita proseguirà davall diverses dinasties jariyís berebers en un conflicte que va durar prop d'un sigle.\nAlgèria estava llavors baix el control dels almoràvits en una chicoteta regió de l'oest, baix els hamadites en el centre, i davall els zirís en l'est. En 1152, una nova dinastia bereber musulmana, els almohades, venç definitivament als poders regnants, dirigits per Muhammad ibn Tumart, el seu cap espiritual, a qui succeïx Abd al-mumin. Els almohades van formar un dels imperis més poderosos del Mediterràneu, unificant el Magrib i l'Àndalus fins a 1269. A través de les grans ciutats del litoral (Bugia, Annaba, Alger...), es van obrir a l'occident cristià en qui mantingueren estrets intercanvis comercials.\nA pesar d'estes fortificacions, la ciutat fon objecte d'incessants atacs als peus de les muralles. En 1701, El Rozalcazar o Bordj Lahmar o Chateau Neuf, fon considerat la més gran de les fortificacions de la ciutat d'Orà. Aixina, en 1707, Moulay Ismail, sultà de Marroc que tractaren d'obligar a la defensa, va vore al seu eixèrcit delmat. La ciutat, per tant, continua creixent: és necessari per a estalviar espai i l'aire més allà de les parets. En 1770, Orà és una ciutat de 532 cases i 42 edificis, en una població de 2.317 i 2.821 deportats burguesos que participen en el lliure comerç. En el marc del rei espanyol, Carles III, els partidaris de la conservació de la ciutat i el seu abandó s'enfronten. Entre 1780 i 1783, el ministre Floridablanca propon al seu homòlec anglés el canvi d'Orà per Gibraltar.\nA pesar de tot, Chadli decidí continuar en la democratisació i va anunciar eleccions llegislatives per a juny de 1991. No obstant, la nova llei electoral va fer que al FIS li fora més difícil conseguir la victòria. Este apelà a la folga i a principi de juny de 1991 es van produir tumults que varen provocar la declaració de l'estat de siti. El govern Hamrouche va dimitir i el nou primer ministre, Ghozali, ajornà les eleccions fins a decembre. Mils d'adeptes del FIS van ser arrestats, inclosos els dos líders més importants, Abassi Madani i Ali Benhadj. El 26 de decembre, en la primera volta de les eleccions, dels 430 disponibles, es cobriren 228, dels quals 189 eren del FIS. El FFS va obtindre 25 i només 15 el FLN. Ad açò li va succeir una forta polèmica entre partidaris i adversaris que continuara l'experiència democràtica. El 12 de giner de 1992, baix la pressió de l'eixèrcit, va dimitir el president Chadli i s'anulà la segona volta de les eleccions. L'eixèrcit, junt en el FLN, va instaurar un "Alt Consell d'Estat" format per cinc membres i presidit per una de les figures històriques més importants en la lluita per l'independència: Mohammed Boudiaf, que vivia en l'exili en Marroc des de 1964. Es va dissoldre el FIS, els seus líders foren arrestats i es va declarar l'estat d'emergència. Llavors es van succeir els fets en cadena: començà el cicle terrorisme/repressió i ningú es quedà fòra de l'abast de lo u ni de lo atre. A finals de juny de 1992 M. Boudiaf fon assessinat.\nLes divisions administratives han canviat diverses vegades des de l'independència de la nació. A l'agregar nous vilayats, la numeració de velles províncies s'ha mantingut, d'ací l'orde no-alfabètic. En la seua ordenació numèrica oficial, (des de 1983) es llisten actualment aixina:\nEls seus principals recursos són petròleu, gas, ferro, zinc, plata, coure i fosfats. Un 25% de la població activa es dedica a l'agricultura i la peixca. L'economia va créixer un 6% l'any 2005. La taxa de desocupació és del 17,1% (2005).\nAlgèria va decidir en 2006 pagar el deute que tenia en el Club de París abans de lo que s'havia estipulat, i que ascendia a 8 mil millons de dólars. Açò reduí el deute extern d'Algèria a valors per davall de 5 mil millons de dólars a finals de 2006.\nAlgèria conta en 234 aeroports, dels quals 15 són internacionals, pero només tres són operatius; la majoria d'ells tenen vols conectats només en ciutats de França. Des d'Hassi Messaoud ademés de vols a França, British Airways oferix vols a Londres.\nObtingut de «http://www.lenciclopedia.org/index.php?title=Algèria&oldid=129601»


Tribuna Ganxona » Obres en períodes de vacances\nPortada » Portada » CIUTAT » URBANISME I OBRES » Obres en períodes de vacances\nAprofitant el període de vacances escolars d’estiu s’estan realitzant diferents actuacions de millora en els centres públics de la ciutat.\nAl CEIP Gaziel s’estan fent diferents obres d’arranjament fins el 10 de setembre, consistents en canviar el cel ras de la planta baixa de l’edifici vell i la il·luminació de les aules on s’ha fet el canvi de cel ras, així com millorar les proteccions dels fluorescents de l’edifici i canvi de les rajoles trencades dels lavabos.\nAl CEIP Baldiri Reixach les obres consisteixen en repintar l’entrada de l’edifici i les baranes del pati, així com millores en la façana central. També es canviarà el porter automàtic i les portes i es faran treballs de fusteria.\nPer últim, al CEIP L’Estació les obres consisteixen en la col·locació de paviment de cautxú de la zona de joc infantil, canvis a l’entrada del carrer Santa Teresa, reforma dels banys de la planta baixa, col·locació de dos lavabos nous al pati i també elements antiaus.\nLes obres dels carrers Adén i Iris\nEls carrers Iris i Adén seran asfaltats de forma imminent. La previsió és tenir-ho entre aquesta setmana o màxim la propera. Aquestes són dues de les obres que porten un retard considerable sobre el calendari i que el govern municipal mira de redreçar.\nL’alcalde Carles Motas i el regidor d’Urbanisme Josep Saballs van visitar l’estat de les obres.\nNou parquet al pavelló de baix\nL’Ajuntament farà arranjar d’immediat la part del paquet danyada del pavelló de la Corxera, una obra que consisteix en reparació, polit, envernissat i pintat de la superfície en dues zones que presenten danys.\nL’obra es farà de forma imminent per no entorpir el calendari d’activitats del pavelló i especialment per no afectar el període escolar de setembre.\nSecció: CIUTAT, URBANISME I OBRES | Etiquetes: aden, baldiri reixach, carrers, escoles, gaziel, iris, l'estació, miquel surís, obres, pavelló la corxera


by Redacció maig 9, 2019 desembre 16, 2019\nPersonal shopper immobiliari: tot un encert! Què és un personal shopper immobiliari? És un API, expert, que t'acompanya, et guia, Seguir llegint\nQuin estalvi tindràs amb un habitatge amb certificació A? Si bé en les compra vendes s’exigeix i per els lloguers Seguir llegint\nITE? Obligatòria! A la nostra Agència Immobiliària Habitatge de Vic, estem rebent moltes consultes sobre la normativa de la ITE Seguir llegint


GR 176 - Ruta de les vint ermites: 2009\nSegona jornada: CASTELLADRAL - VALLDEPERES\nEtapa curta, però rugosa. Rugosa en el sentit literal que expressa el contrari de plana. Ara pugem, ara baixem; si fem un càlcul ens adonem que avui hem superat un desnivell afegit de set-cents metres. Això sí, la distància lineal no ha arribat als nou quilòmetres.\nA Castelladral, fotografia del grup a càrrec del xofer de l’autocar. Diu que això va inclòs en les dietes.\nPrenem direcció oest seguint una pista ampla, però aviat ens desviem una mica cap al nord per un camí molt ben marcat. En realitat tot aquest GR està ben senyalitzat, i és que es tracta d’una ruta clàssica que les entitats de la zona fan sovint.\nFa un dia molt gris, el sol no sortirà en tot el matí. Els camps estant gebrats però la temperatura és força agradable per caminar.\nEl camí, ample, de sobte, baixa fort fins a la riera d’Hortons. Passem pel costat de camps sembrats que ja veuen despuntar el verd tot i no haver començat encara el pic de l’hivern. El canvi climàtic?\nAra toca pujar. Com sempre, la colla es va estirant. No hi ha pressa, cadascú marxa al ritme que més li convé fins que ens reagrupem. Ho fem uns metres abans d’arribar a la finca La Llastanosa i aprofitem per esmorzar. Al fons ens retalla la serra de Castelladral, amb el poblet com a punt culminant.\nSeguim, passem pel davant de la casa on saludem una dona enfeinada amb les portadores de la collita d’olives. El camí encara segueix amunt fins al Collet de l’Obaga Negre on se’ns obre la mirada a la gran vall el Cardener, amb Cardona i el seu castell destacant a l’horitzó. Als nostres peus, Valldeperes. Llàstima que, sense sol, el paisatge no llueix com cal. A més, aquesta zona va patir un gran incendi no fa massa anys. Per això les úniques notes de color que destaquen són el vermell de les cireres d’arboç, madures i grosses, que anem trobant en aquest tram del camí.\nLa pista segueix avall, però, com no podria ser d’altra manera, els senyals ens marquen una drecera per estalviar les giragonses. El que no estalvien és el pendent, molt pronunciat, per salvar el fort desnivell fins a retrobar el camí. Una nova drecera i ja som a tocar de la riera de Valldeperes, als peus del poble.\nPassem per can Misèries, tancada però amb aspecte de casa rural per llogar, i una mica més amunt arribem a la masia i església de Santa Fe de Valldeperes. Com sempre, l’església és tancada i només un parell de gossos cridaners donen senyal de vida en aquest magnífic indret.\nPublicat per Enric a 4:47 Cap comentari:\nPrimera jornada: Navàs - Castelladral\nMatinada fresca a Navàs. A la plaça de l’església, tancada, els firaires van preparant les seves parades; és dia de mercat. Els carrers, però, encara són pràcticament buits. Arreu, hi ha propaganda per la consulta sobre la independència convocada pel dia 13 de desembre.\nSortida oficial des de la plaça de l’ajuntament. Després de fer una paradeta perquè alguns s’entonin, sortim cap als afores, travessem l’autovia Barcelona-Berga per un pont, i ja som fora del cas urbà on un pal indicador ens orienta: Sant Cugat del Racó: 6,5 quilòmetres; Castelladral: 10,5.\nEl vial és ample i fàcil de seguir. Ens movem amb lleugeresa pel costat de sembrats, voltats d’una boira no massa espessa que dóna una il•luminació especial al paisatge.\nDe sobte, els senyals ens menen cap un corriol que baixa ràpid cap el torrent deixant la placidesa de la pista. El primer tram és una mica complicat, però l’equip de reforç actua amb diligència.\nTravessem el torrent de Casaolius i anem pujant pel faldar de la Serra de Ca l’Agustí, creuem una carretera asfaltada i, ben aviat, passem per les Esglésies, un mas amb una ermita amb campanar de cadireta i un curiós graner. No hi veiem ningú. Poc després, arribem a Sant Cugat del Racó. Parada i fonda.\nL’església, tancada, és una espectacular construcció del segle XI, amb absis i murs amb decoració llombarda, un esvelt cimbori i campanar de cadireta. Està situada en un petit promontori que domina una zona molt extensa. Al fons, la nostra meta d’avui, Castelladral, rematant una carena. El sol ja s’ha desfet de les boires i un reflex metàl•lic ens fa pensar que l’autocar ja ha arribat al punt de trobada.\nLa represa és per una pista que va baixant, passa pels Taurons, una masia en runes, i, poc més enllà, es deixa per un caminoi que finalment ens durà a creuar la riera de Sant Cugat, sense aigua.\nA partir d’ara, cal anar pujant per remuntar els 160 metres fins a Castelladral. Bones vistes sobre la petita vall i cirerers d’arboç curulls de fruits vermells. Hi ha qui en fa una bossa per fer-ne confitura.\nCastelladral es va formar al voltant d’un antic castell avui pràcticament derruït. Un alberg juvenil dóna vida al poble sense gaires cases. L’església, segle XI, molt transformada, està dedicada a sant Miquel. Des d’un mirador, al cap d’amunt del castell, hi ha una magnífica panoràmica del Pirineu central.\nPublicat per Enric a 2:17 Cap comentari:\nEl GR 176, també dit de les 20 ermites, és un camí circular de gran recorregut de 80’200 quilòmetres, que transita per les comarques del Bages i Bergedà, amb principi i acabament a Navàs. Va ser homologat l’any 1999.\nLa línia de desnivells és una autèntica muntanya russa, amb puntes que arriben a un màxim de 750 metres a Sant Pau de Pinós i baixen fins a un mínim de 320 al creuar el Llobregat prop de Navàs.\nCom és habitual, les etapes oficials estan dividides en trams d’una vintena de quilòmetres. Nosaltres, que només disposem d’unes hores del matí, acostumem a partir-les a la nostra conveniència.\nL’interès principal d’aquest traçat rau, com diu el seu nom, en que enllaça nombroses ermites de les rodalies de les poblacions de Navàs i Puig-reig.\nPublicat per Enric a 7:16 Cap comentari:


Frases amb solera\nAmb les meves germanes hem compartit molts moments difícils.\nElles són les meves millors amigues.\nTeresa Martorell i Solà - 80 anys\nPublicat a Ressò, novembre de 2016\nEnviat per Josep Solà a 4:21 AM No comments:\nEls follets de Penjacans\nGalleda de somriures\nJa s'ha encetat el segon cicle de lectura de contes, i una de les novetats és la incorporació de ballarines del Centre de Dansa d'Art, de Santa Coloma de Farners.\nLa Laura, l'Emma, l'Olga, la Marta, la Clàudia i la Paula acaban de constituir Galleda de somriures, la seva companyia de dansa.\nMés enllà d'acompanyar els quatre follets en les seves aventures, la seva participació s'esdevé un mitjà per explorar noves vies que donin ales a les seves il·lusions i els seus somnis.\nDes de Fòrum Arrels volem encoratjar-les en aquesta proposta, i ens satisfà que Els follets de Penjacans hagin estat els testimonis del seu projecte.\nEnviat per Josep Solà a 9:16 AM No comments:\nCoincidint amb el començament del nou curs escolar, també arriben les noves aventures dels quatre follets.\nL'aportació de l'Agrupació teatral La Clau, l'Escola Municipal de música i l'Escola de dansa d'Art donen una nova dimensió a aquesta lectura de contes, programada pel primer dissabte de cada mes, des d'octubre fins el mes de maig.\nLiteratura, teatre, música i dansa es donen la mà en aquests relats, on la fantasia és l'eix vertebrador de tots els personatges que fan que la mainada, molt nombrossa, segueixi atentament cada conte.\nLa Casa de la Paraula és el marc apropiat per aquestes lectures.\nFòrum Arrels segueix apostant per aquesta activitat, que ja es va presentar el passat curs escolar.\nEnviat per Josep Solà a 3:32 AM No comments:\nA la Biblioteca Joan Vinyoli, de la nostra ciutat, el passat dia 8 de març es va celebrar l'acte de presentació d'aquest projecte nacional.\nVa començar amb la lectura del poema He mirat aquesta terra, de Salvador Espriu, a càrrec dels rapsodes Mª Eugènia Carbó i Salvador Roca. També hi va intervenir Quim Torra, que va parlar del Born Centre Cultural. Per la seva part Santi Rius, promotor del projecte, va exposar amb tot detall els orígens i els objectius del Llibre de la vida.\nI com a gran primícia, hi va haver l'estrena del poema musicat Pròsper, de Joan Vinyoli. La composició és d'en Joaquim Solà que, al piano, va acompanyar Raquel Massaguer que hi va posar la veu.\nVa obrir l'acte Josep Solà, de Fòrum Arrels, l'entitat organitzadora, i el va cloure Antoni Solà, alcalde de la ciutat.\nVa ser una vetllada emotiva, on la poesia, la música i la memòria històrica es varen donar la mà per recolzar aquest projecte d'abast nacional: El llibre de la vida.\nEnviat per Josep Solà a 5:48 AM No comments:\nEl llibre de la vida.\nL'escriptor rus d'origen jueu (1940-1996) Josif Brodskij va escriure "la memòria és una forma d'amor".\nAmb aquest postulat, s'ha posat en marxa el projecte El llibre de la vida, un espai virtual on tothom pugui preservar-hi els seus records i les seves vivències.\nFòrum Arrels també col·labora en aquest projecte.\nEl proper dia 8 de març s'en farà la presentació a la Biblioteca Joan Vinyoli d'aquesta ciutat.\nPublicarem el programa en breus dies.\nVolem destacar que en aquest acte es llegirà el poema He mirat aquesta terra, de Salvador Espriu i com a novetat es farà l'estrena del poema musicat Pròsper, de Joan Vinyoli. La partitura és del compositor local Joaquim Solà.\nEnviat per Josep Solà a 12:04 PM No comments:\nEls follets de Penjacans.\nOrganitzat per Fòrum Arrels i amb la col.laboració de l'Escola Municipal de Música i l'Ajuntament de Santa Coloma de Farners, durant el present curs escolar, de novembre a juny, es fa una lectura de contes per a mainada de 3 a 6 anys, cada primer dissabte de mes.\nLa primera es va fer a l'Auditori, mentre que les restants es fan a la Casa de la Paraula.\nSón contes on s'explica com els protagonistes, els follets de Penjacans, varen crear les construccions més emblemàtiques i els entorns de la nostra ciutat, entre aventures i fantasies.\nCada sessió consta de la lectura d'un conte i d' interpretacions musicals de joves alumnes de l'Escola Municipal de Música.\nEnviat per Josep Solà a 9:31 AM No comments:\nTenim (Santa Coloma de Farners, en 3 minuts) és un reportatge fotogràfic de la nostra ciutat.\nConsta de quatre blogs.\nEl primer està dedicat a les persones. El segon mostra indrets urbans. El tercer recull diversos entorns. El quart és la manifestació dels nostres arrels.\nFòrum Arrels ha lliurat aquesta reportatge a l'Ajuntament de la nostra ciutat per tal d'incorporar-lo a la seva plana web.\nEnviat per Josep Solà a 3:15 AM No comments:


L'Olotx2 podria mantenir-se amb el lideratge del sector privat - Garrotxa Digital\nL’Olotx2 podria mantenir-se amb el lideratge del sector privat\nComentaris tancats a L’Olotx2 podria mantenir-se amb el lideratge del sector privat\nL’Olotx2 podria mantenir-se 2020. L’alcalde de la ciutat, Pep Berga, ha explicat a Olot Televisió que aquesta és la voluntat de les associacions del sector privat, que treballen per donar-li continuïtat, amb una menor aportació econòmica del consistori.\nPep Berga, Alcalde d’Olot: En el moment que s’adonen que està en risc, els propis sectors interessats ells mateixos tenen ganes de dir, donem-li una reconducció. L’Olotx2 continuarà amb tota probabilitat però no el liderarà l’ajuntament seguit dels diferents sectors, acompanyats per l’ajuntament en la mesura que puguem.\nAl mateix temps, el consistori busca fórmules per conservar alguns elements de les activitats de promoció que preveia suprimir amb la retallada del pressupost de l’any que ve.\nPep Berga, Alcalde d’Olot: Crec que hem trobat una bona solució. La Fira de l’Embotit integrar-la a la Fira de Sant Lluc, el Veus, com que es manté la Fira de Nadal es mantindrà la cantata dels infants i algun element més del Veus.\nPel que fa a l’esdeveniment més important, la Fira Orígens, es confirma que el 2020 no n’hi haurà, però sí d’aquí dos anys, amb un canvi de data.\nOrígens aquest any no es farà però la traslladem a la primavera, que ens sembla que és un millor temps per fer aquesta fira, que coincidia amb el Fòrum Gastronòmic a la tardor.\nAmb aquestes accions, es relativitza l’anunci de l’Ajuntament d’Olot d’eliminar diversos esdeveniments de ciutat.\nEl Lluèrnia dóna una especial importància al riu Fluvià i s’acomiada, amb un últim ball, del Firal\nLa 5a edició del Festival Lluèrnia va animar al públic a baixar fins al riu de la ciutat, on Pim Pam Pum Foc i l'arquitecte Xevi Bayona van fer una instal·lació. El Lluèrnia tampoc es va oblidar del Firal i va convidar a diferents associacions i als assistents…\nEl Joventut Sant Pere Màrtir torna a apostar pel futbol femení\nEl Joventut Sant Pere Màrtir ha iniciat un projecte per recuperar el futbol femení a l’entitat. Hem visitat un dels primers entrenaments d’aquestes nenes de categoria benjamí i aleví. La Federació Catalana de Futbol impulsarà, de cara a la temporada…


Xarxa - A l’abril, comença el programa de rutes teatralitzades inclusives a la Xarxa de Parcs Naturals - Notícia - L'informatiu\nAls parcs naturals del Montseny i de Sant Llorenç del Munt i l'Obac i al Parc del Montnegre i el Corredor\nEl programa de rutes teatralitzades inclusives va d’abril a novembre i inclou diferents viatges pels sentits: “Emboscada”, al Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i de l’Obac; “Aigua”, al Parc Natural del Montseny, i “Camins”, al Parc del Montnegre i el Corredor.\nEn el moment de fer la reserva, podeu demanar el préstec de material adaptat per a la millora de la mobilitat així com un intèrpret de llenguatge de signes.\nInformació i calendari 2019\nDates: 13 d'abril / 11 de maig / 8 de juny / 6 de juliol / 14 de setembre / 13 d'octubre.\nDates: 27 d'abril / 18 de maig / 15 de juny / 13 de juliol / 21 de setembre / 19 d'octubre.\nDates: 5 de maig / 5 d'octubre / 2 de novembre.\nLloc: Casa Nova de l’Obac (ctra. B.-122 de Terrassa a Rellinars, km 9,8\nTel. 937 855 461 (de dilluns a divendres, de les 8.30 a les 17.30 h) / 937 435 468 (cap de setmana i festius, de les 10 a les 14 h). A/e: rutesteatre@diba.cat.


La Generalitat li redactarà el nou pla d’ajust a l'Ajuntament de Cunit, que serà més sever | lafura.cat\nLa Generalitat surt al rescat de l’Ajuntament de Cunit, que no se n’ha sortit de redactar un pla d’ajust prou convincent. El Ministeri d’Hisenda no se’l va creure i li va negar el crèdit de 16 milions d’euros (un dels més alts de tot Catalunya) per poder pagar les factures pendents a proveïdors. I dimecres l’alcaldessa Montserrat Carreras (CiU) va obtenir el suport de la Generalitat en la redacció d’un nou pla d’ajust, que necessàriament haurà de ser més sever, amb retallada de serveis i increment d’ingressos que facin factible tornar el crèdit (més interessos) en deu anys.\nLa Generalitat redactarà el nou pla de retallades d’aquí al setembre, segons el compromís adquirit dimecres, en una reunió a la qual hi va assistir un representant de la Federació d’AAVV de Cunit, convidat per l’alcaldessa, que vol fer les associacions de veïns còmplices del pla de sanejament, i alhora altaveu de la situació financera excepcional en què es troba el Consistori. El govern català també ajudarà Cunit a trobar fórmules per refinançar els 22 milions que l’Ajuntament deu als bancs.\nEl govern local de CiU-ICV-ERC recorda que la situació se l’ha trobat com a herència dels anteriors governs de PSC-PP, i recorda l’Informe de Sindicatura de Comptes publicat l’any 2010, que cita les possibles irregularitats en determinades contractacions fetes pel Consistori en anys anteriors. Segons es desprèn de la informació rebuda per Economia, això podria comportar perjudicis econòmics per l’Ajuntament, que encara no estan quantificats. A aquesta complexa situació s’hi afegeix la revisió cadastral efectuada l’any 2007, en el moment més àlgid de la bombolla immobiliària, que va tenir una part de la ciutadania en peu de guerra durant quatre anys.\nUna mesura que ja té clar que aplicarà l’Ajuntament serà el tancament d’una de les dues llars d’infants municipals, Les Marietes. El govern local afirma que davant la disminució de preinscripcions per al curs vinent (105 en total), tot el parvulari es pot encabir en una única llar, El Trenet, complint amb l’aforament i amb la normativa vigent. Mantenir les dues llars obertes té un cost anual de 800.000 euros per a l’Ajuntament, i amb les quotes que paguen les famílies només es cobreix 48% del cost real del servei.\nL’alcaldessa de Cunit, Montserrat Carreras, assegura que “aquesta mesura significa poder mantenir el servei d’escola bressol, garantint l’accés de les famílies de Cunit.\nUn exemple més de com la\nAnònim (no verificat) 9 Juny, 2012 - 10:48\nUn exemple més de com la ciutadania acaba pagant la mala gestió dels governs.


Segons 20 Comentaris\nL'accés al Teatre amb cadira de rodes únicament és a platea.\nPer a poder fer una millor planificació i així oferir-vos un millor servei, us demanem que en cas de venir amb alguna cadira de rodes us poseu en contacte amb nosaltres després de fer la sol·licitud.\nSi sou Tarifa Reduïda i dueu una cadira de rodes, és imprescindible que contacteu amb el Teatre.\npresentació bona, la música i coreografia molt maca.\nEs segueix el fil de l'obra perfectament\nESCLEROSI MÚLTIPLE ASSOCIACIÓ DE TARRAGONA (Discapacitat física)\nEspectacle: TERRA BAIXA\nEspectacle: BLAUMUT - Equilibri\nLa sortida ha sigut agradable,entretinguda l'espectable ha estat molt be,el recomano a qualsevol per anar a veure'l.\nFundació Pere Mata (Salut mental)\nEspectacle: SHY BLUE\nel grup que va assistir a l'obra va sortir molt content i valorant altament interpretació i l'argument.\nHOSPITAL DE DIA MAS SABATER (Discapacitat física)\nEspectacle: DANSA DE MORT\nla sortida molt beneficiosa\nEspectacle: REUS CANTA AMB PAU RIBA\nels tres aniversaris s'han fet llargs per la repetició del text, els actors molt bé.\nEns ha agradat molt, ha sigut una obra molt participativa que ens feia ballar i cantar, els usuaris han gaudit molt.\nEspectacle: REGGAE PER XICS\nLos usuarios han disfrutado y lo han pasado muy bien.\nEspectacle: MIRANT AL MAR\nuna obra dispersa de vegades difícil de seguir, l'opinió del grup diversa, algunes (3) persones els va agradar, però la majoria del grup van sortir decebuts.\nL' obra LOOPS els hi agradat molt,han gaudit de l'experiència. Fins i tot s'han queixat de que l'obra havia sigut curta.\nL'opinió general del grup d'aquesta obra va ser una mica de decepció\ntothom va sortir molt satisfet\nEspectacle: EL BON PARE\nDel nostre col·lectiu hem assistit 12 persones, cada vegada som més i penso que això es degut als comentaris que fa la gent. Surten del teatre amb una bona impressió i és el que transmeten als companys.\nEspectacle: YOU SAY TOMATO\nLa sortida es valora molt positivament ja que els usuaris no estàn acostumats a fer aquest tipus de sortides i per ells suposa una novetat molt profitosa. Cal dir, que no tots els usuaris en gaudeixen de la mateixa manera, però a trets generals tots s'hi van sentir còmodes i els va agradar.\nEspectacle: NALTROS SOM AIXÍ\nvam disfrutar moltíssim de l'espectacle\nLa valoració de la sortida al teatre és molt positiva per als usuaris. Aquests van poder gaudir d'un espectacle musical molt divertit; per a molts d'ells va ser una activitat nova i això els hi va causar expectació i illusió. És una iniciativa molt recomanable.\nEspectacle: 4 HERMAN@S\nla sortida ha estat bona\nEl grup que hi ha anat ha sortit meravellat i amb molt bones sensacions, ha agradat molt. A més a més, és un honor que l'orquestra sigui de Reus.\nCentre de Dia de Reus (Salut mental)\nEspectacle: ORQUESTRA CAMERATA XXI EN CONCERT\nEl espectacullo genial, dura 120min, no 76min como indica en la web.\nRecomendable 100%, yo volvería a verlo.\nCRAE BALL DE CAVALLETS (Infància i juventut)


"Fugir de l'infern", a "30 minuts" - TV3\n01/12/2021 - 10.25\nSovint es diu que Eritrea és la Corea del Nord africana. No s'hi fan eleccions, no hi ha Parlament, ni una justícia independent, ni llibertat de premsa, ni de reunió, ni de manifestació. Des del 1991, any en què es va independitzar d'Etiòpia, després d'una cruenta guerra que va deixar 123.000 morts, la governa un sol home: Isaias Afwerki, un antic guerriller maoista que exerceix el poder a través d'un sistema de partit únic. A causa del conflicte amb Etiòpia, el president va imposar el servei militar obligatori per a tots els eritreus. Els crítics amb el règim totalitari d'Afwerki l'acusen d'empresonar tots els opositors, els que volen fugir del país i qualsevol que intenti esquivar el servei militar, i el president sempre ha negat públicament aquestes acusacions.\nEl reportatge "Fugir de l'infern" mostra imatges gravades en secret en una de les nombroses presons que l'exèrcit administra arreu del país. Una d'aquestes presons és la d'Adi Abeyto, als afores d'Asmara, la capital. A les imatges d'aquesta presó es veuen els presos, més de 2.000, atapeïts en 4 sales grans, dormint capiculats. Molts acaben embogint. De vegades estan tancats en aquestes condicions durant anys i gairebé sempre sense judici.\nLa presó d'Adi Abeyto, als afores d'Asmara, la capital d'Eritrea\nQuan els periodistes que van dur a terme aquesta investigació es van posar en contacte amb les autoritats d'Eritrea, no van voler parlar amb ells del que havien descobert: des del govern eritreu es van limitar a dir que els sorprenien les acusacions, però que ja estaven acostumats a veure falsificacions i muntatges.\nNo hi ha cap auditoria ni xifra del nombre real de presos, i això preocupa les Nacions Unides i les ONG que treballen a prop dels refugiats eritreus, perquè moltes persones, quan les porten a la presó, ni tan sols saben per què les han detingut, i quan hi entren no tenen ni idea de quan en sortiran. Les organitzacions de defensa dels drets humans acusen Eritrea de tenir una xarxa nacional de presons i de centres de detenció amb condicions semblants a la presó d'Adi Abeyto. Durant dos anys, un equip de les Nacions Unides va intentar investigar sobre aquella xarxa, però li van prohibir entrar al país.\nCom a part de la investigació que van fer les Nacions Unides, es van recollir declaracions de més de 800 eritreus que fugien del país, buscant refugi a Etiòpia i a altres països de la regió.\nIsaias Afwerki, president d'Eritrea, en una entrevista a la televisió\nEl juliol del 2018, el president d'Eritrea i el nou líder d'Etiòpia, Abiy Ahmed, van anunciar per sorpresa un acord de pau. La frontera va estar oberta breument i les famílies que havien quedat separades durant anys per les hostilitats entre els dos països es van poder retrobar finalment. Els eritreus esperaven amb alegria que la pau comportés l'eliminació del servei militar obligatori, el final dels empresonaments multitudinaris i un nou principi per al seu país, però al cap d'uns mesos de l'acord de pau la frontera es va tornar a tancar i pràcticament res va canviar de portes endins.\nDes de finals del 2020, els camps de refugiats de la regió de Tigre, al nord d'Etiòpia, són enmig d'un conflicte armat a tres bandes: l'estat etíop, les forces rebels i Eritrea, que s'hi ha afegit. Un testimoni ocular afirma haver vist soldats d'Eritrea al camp de refugiats de Hitsats.\nEl govern d'Eritrea va afirmar que els seus militars no havien atacat els camps, però unes imatges de satèl·lit mostren diversos edificis destrossats i cremant a Hitsats i en altres camps de refugiats i el Departament d'Estat dels Estats Units té informacions creïbles que soldats eritreus van cometre pillatges, abusos sexuals i agressions als refugiats que hi havia als camps, alguns dels quals se'ls va emportar Eritrea per tancar-los a la presó d'Adi Abeyto, un exemple més de l'autoritarisme d'un règim eritreu que sembla no tenir aturador ni fora de les seves fronteres.\nCiutadans eritreus, entre ells alguns menors d'edat, arriben als camps de refugiats al nord d'Etiòpia\nUn reportatge d'Evan Williams\nImatge: Andrew Thompson\nUna producció de PBS


Tancades a casa, sense mobilitat a l’exterior i amb la incertesa emocional que genera aquesta crisi, la convivència pot derivar en violència, agressions i maltractaments, tant per les dones com pels seus fills.\nConfinament de risc per les dones en situació de violència masclista\nGovern, ajuntaments, entitats i xarxes feministes reforcen els serveis telemàtics per atendre-les durant la crisi del Covid-19\nLes dones en situació de violència masclista estan aquests dies de confinament forçat molt més exposades al seu agressor. Tancades a casa, sense mobilitat a l’exterior i amb la incertesa emocional que genera aquesta crisi, la convivència pot derivar en violència, agressions i maltractaments, tant per les dones com pels seus fills.\nPer aquest motiu, el Govern de la Generalitat, els ajuntaments i les entitats i col·lectius feministes estan reforçant l’atenció a les dones en situació de violència masclista, sobretot a través dels canals telemàtics, que s’han reforçat durant els dies que duri el confinament.\nTant l’Institut Català de les Dones (ICD), com el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies han reorganitzat els serveis telemàtics i telefònics que gestionen per “garantir” l’atenció a les dones que pateixen violència masclista. L’objectiu, exposen, és que no hi hagi “cap dona desatesa malgrat la dificultat de mobilitat i atenció presencial”.\nPer això, s’ha reforçat el servei del telèfon gratuït 900900120, gestionat directament per l’Institut Català de les Dones. Aquest és un dels serveis centrals, i porta d’entrada a la xarxa de recursos. Durant el confinament, segons indica l’ICD, tindrà un pes més important pel que fa a l’atenció de les dones donat que és un servei telefònic que pot garantir l’atenció en qualsevol moment i hora del dia, també d’emergències.\nAixí mateix, trucant a aquest telèfon, s’oferirà la informació actualitzada de l’estat dels serveis de tota la xarxa d’atenció que depenen d’altres departaments de la Generalitat i administracions.\nDes de l’Institut Català de les Dones recorden que també existeix una modalitat de comunicació escrita amb el servei a través de l’adreça de correu 900900120@gencat.cat. “Aquest sistema pot ser més operatiu quan la dona es troba confinada amb l’agressor”, expliquen, tot demanant també la col·laboració de les persones de l’entorn, ja que si la dona no pot efectuar les trucades o escriure, siguin les persones més properes les que estiguin vigilants a la situació i es posin en contacte amb el servei.\nTambé l’ICD facilitarà a través del web dones.gencat.cat i les xarxes institucionals, la informació sobre la resta de serveis de tots els departaments implicats, així com dels Serveis d’Informació i Atenció a Dones (SIAD) o els Serveis d’Intervenció Especialitzada (SIE), i de les entitats especialitzades, ja que alguns d’ells, sobretot els presencials, s’han vist alterats.\nLes dones que ja estaven sent ateses, no deixaran el seu seguiment. En aquest sentit, l’Ajuntament de Barcelona ha recordat que es manté l’atenció d’urgència i el seguiment de les dones que estan allotjades per l’Ajuntament, així com les ajudes econòmiques d’urgència previstes. Així mateix, el Servei d’Atenció, Recuperació i Acollida (SARA), romandrà obert entre les 9h i les 15h.\nEls Serveis d’Acolliment i Recuperació (SAR) i Serveis Substitutoris de la Llar (SSL), informa el Departament d’Afers Socials i Famílies, funcionen amb normalitat seguint les instruccions per a la prevenció i protecció respecte al coronavirus.\nAtenció de les urgències\nLa policia cobreix els serveis amb normalitat, i els casos de violència masclista seran prioritaris. D’altra banda, es garanteix el Servei d’Informació i Orientació Telemàtica a les Víctimes del Delicte i l’atenció i contenció emocional a les compareixences del Jutjat VIDO. En la mesura del possible es farà per telèfon i només en casos molt excepcionals un professiona l acudirà presencialment.\nLes entitats que atenen dones en situació de violència masclista també han modificat alguns serveis, però a través de les xarxes socials o pàgines web estan anunciant com comunicar-se amb elles. “Ens quedem a casa, però pots comptar amb nosaltres”, anuncien a l’entitat Surt.


SMxI proposa hissar l’estelada a… el Palau de Justícia | Sants-Montjuïc per la Independència (ANC)\n← Al món escolar i a tota la societat catalana\nRecomanem, del 3 al 9 de febrer de 2014, 3 articles, 2 vídeos, 1 àudio i 1 web →\nSMxI proposa hissar l’estelada a… el Palau de Justícia\nDe la mateixa manera que detestem l’Estat espanyol tot i la bona gent que hi ha a Espanya, detestem i no reconeixem la justícia espanyola malgrat que tingui jutges íntegres com José Castro. El Palau de Justícia, seu del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, és ple d’uns funcionaris que tenen més privilegis que els ciutadans: poden desconèixer la nostra llengua, malgrat que els paguem amb els nostres impostos; poden marginar-la (fins al punt que les sentències i els tràmits en català són l’excepció), malgrat els esforços i la bona voluntat del Govern de la Generalitat per millorar aquesta postergació insultant, i ara poden dictar intelocutòries contra la llengua a les escoles, malgrat la majoria del nostre Parlament.\nL’estelada al Palau de Justícia, concepte desconegut pels catalans en la seva relació amb Espanya (foto retocada amb Photoshop)\nFa tres-cents anys els decrets de nova planta van imposar-nos el sistema judicial de la Corona de Castella. L’Audiència va actuar des del primer moment com un instrument de domini dels ocupants, sense respecte pels drets i les llibertats individuals, sense garantir la independència judicial, una anomalia que perviu amb força a la Constitució espanyola, incapaç de consagrar la separació de poders, amb el resultat que el Fiscal General de l’Estat és nomenat pel Govern i que el Ministeri Fiscal, organització jeràrquica, obeeix el poder executiu. L’Audiència va ser l’òrgan encarregat d’introduir el castellà, amb aquella instrucció que recomanava “que se consiga el efecto sin que se note el cuidado”. Ara ja no se n’amaguen, com veiem aquest curs a les Illes Balears, malgrat el coratge dels mestres; com veiem al País Valencià fa molts anys, on milers i milers no poden escolaritzar els fills en la seva llengua; com veiem a l’Aragó, on ni la nostra llengua ni l’aragonès no tenen oficialitat i reben noms infames. Som una minoria desprotegida a l’Estat espanyol, sense cap seguretat que es respectarà la nostra autonomia política, sense equitat fiscal i amb la nostra cultura amenaçada. Quina alternativa tenim? Només una: l’alternativa de votar per la llibertat.


Dosrius separa l'orgànica\nQuè són els residus verds del jardí\nEls residus verds del jardí estan formats pels residus generats en els treballs de poda d’arbres i arbustos i per la recollida de fulles i altres residus no llenyosos del jardí.\nFullaraca, inclosa la pinassa\nOn s’han de dipositar els residus verds del jardí?\nDosrius disposa de dos sistemes per dipositar els residus verds\n1. La deixalleria d’Argentona (hi ha reducció de la taxa de la brossa per portar a la deixalleria)\n2. Els contenidors de color marró fosc en les àrees d’aportació de residus del carrer\nA més, hi altres sistemes de gestió d’aquests residus\n3. L’autocompostatge (hi ha reducció de la taxa de la brossa per fer autocompostatge)\n4. El trinxat les restes llenyoses i el posterior escampat pel jardí\n1. La deixalleria d’Argentona\nLa deixalleria municipal d’Argentona que pot ser utilitzada tant pels veïns i veïnes d’Argentona com pels veïns i veïnes dels municipis veïns de Dosrius i d’Òrrius.\nÉs un servei gratuït per a tots els veïns i veïnes del municipi. En alguns casos (jardiners, empreses de jardineria) poden haver-hi limitacions de quantitat o freqüència. Per demostrar que s’és veí del municipi, només cal presentar la targeta d’usuari de la deixalleria, que es pot passar a recollir per l’Ajuntament.\nLa deixalleria es troba a C/ Can Carmany s/n\nPlànol d’accés a la deixalleria d’Argentona Horari: Dilluns a divendres: de 10 a 13 h i de 16 a 19 hores\nDissabtes: de 10 a 14 h i de 16 a 20 hores\nReducció del 20 % en la taxa de la brossa per portar la poda a la deixalleria\nEls veïns i veïnes que sol·licitin la reducció del 20 % de la taxa en concepte de gestió de les restes de poda mitjançant aportacions a la deixalleria o a una empresa autoritzada per l’ARC hauran de complir els següents requisits:\n1. S’haurà de sol·licitar, mitjançant una instància al registre de l’Ajuntament, la reducció de la taxa. El termini per presentar les instàncies acaba el dia 31 de desembre. Les sol·licituds amb data posterior no tindran dret a reducció. 2. S’haurà d’acreditar mitjançant documentació impresa les aportacions a la deixalleria o a un gestor autoritzat. Aquesta documentació s’haurà d’adjuntar a la instància.\n3. S’haurà de justificar un mínim de sis aportacions anuals a la deixalleria o a un gestor autoritzat, amb quantitats que es corresponguin amb la superfície de la parcel·la i l’estat d’aquesta.\n4. Per tal de tenir dret a la reducció, tota la documentació expressada en aquest apartat s’haurà d’acompanyar amb l’informe tècnic pertinent de l’àrea de Medi Ambient. L’Ajuntament de Dosrius establirà els mecanismes de control i seguiment que estimi oportuns, de manera que queda a criteri dels serveis tècnics si les aportacions han seguit els criteris establerts i per tant de si es té dret a la reducció.\n5. No es podrà sumar la reducció per gestió de les restes de poda del 20 % per portar a terme compostatge amb la del 20 % per portar els residus a la deixalleria o un gestor autoritzat. Per tant, la reducció màxima que es podrà aplicar per gestionar els residus verds provinents de la poda dels jardins serà d’un 20 %.\n2. Els contenidors de color marró fosc de les àrees d’aportació de residus del carrer\nSón per al dia a dia dels veïns i veïnes. No per als professionals ni per grans quantitats puntuals; per aquest casos ja hi ha la deixalleria municipal.\nSense bossa de plàstic!:\nLes bosses de plàstic no es poden compostar i es consideren impropis que s’hauran de separar en la planta.\nA dins, no a fora!:\nCom els altres residus, les restes de poda s’han de posar dins del contenidor. Si no hi caben, cal anar a un altre contenidor o bé a la deixalleria.\nEls camions que recullen la poda no estan adaptats per a recollir les restes de la vorera i els operaris no disposen del temps ni dels mitjans per fer-ho. Actuacions com aquesta, del novembre de 2015 ens perjudiquen a tots. Vianants i vehicles no poden usar l’espai, redueix la visibilitat de circulació, es dificulta l’accés als contenidors, crea una imatge desagradable, pot encarir la tasca de recollida dels operaris que paguem entre tots, i endarrereix l’horari de pas a la resta d’àrees.\nEs considera una infracció molt greu abocar qualsevol residu a la via pública, comporta sancions de 3.001 € a 6.000 €, i la policia obrirà acta per tal de sancionar als responsables.\n3. L’autocompostatge amb les restes verdes del jardí L’autocompostatge consisteix en realitzar el compostatge en origen (de forma individual o comunitària) de les restes orgàniques generades juntament amb la fracció vegetal, mitjançant un autocompostador o amb una pila a l’aire lliure. Amb aquest procés es genera un adob natural que es denomina compost, que es podrà utilitzar després en el jardí o com a fertilitzant a les plantes.\nAquest autocompostatge in situ de la FORM conjuntament amb la fracció vegetal (FV), reduirà de forma quantitativa les tones de la FORM i de la FV que caldria gestionar a través del servei de recollida municipal. Aquesta reducció serà més important, en la mesura que el grau d’implantació de l’autocompostatge en el municipi estigui més estès.\nAquest procés de descomposició es basa en l’activitat de microorganismes com els fongs i bacteris. El desenvolupament i activitat òptima d’aquests organismes requereix d’unes condicions òptimes de temperatura, humitat i oxigenació.\nLa durada del procés de compostatge pot oscil·lar, depenent de diversos factors (sistema, tecnologia, disponibilitat d'espai, etc.), entre 10 i 16 setmanes.\nReducció del 20 % en la taxa de la brossa per fer autocompostatge amb les restes verdes del jardí\nTots aquells veïns i veïnes que no utilitzin els contenidors de poda ni els contenidors d’orgànica del carrer pel fet de fer autocompostatge amb les restes orgàniques de la cuina (material fresc) i amb les restes verdes del jardí (material estructural), tindran dret a una reducció en la taxa de la brossa.\nEls veïns i veïnes que sol·licitin la reducció del 20 % de la taxa en concepte de gestió de les restes de poda mitjançant compostatge domèstic hauran de complir els següents requisits:\nS’ha de sol·licitar la reducció de la taxa mitjançant instància adreçada al registre general de l’Ajuntament. A la instancia s’ha d’exposar que s’ha portat a terme compostatge durant un any sencer i que es demana una inspecció tècnica per tal de corroborar-ho. El termini per presentar les instàncies acaba el dia 31 de desembre. Les sol·licituds amb data posterior no tindran dret a reducció. El procés de compostatge domèstic s’ha de portar a terme durant un any sencer i s’ha de fer barrejant les restes de poda del jardí amb les restes orgàniques de la cuina. En el supòsit de compostatge en períodes inferiors a un any, la reducció serà denegada. En el supòsit de que el compostatge no es porti a terme amb la totalitat de les restes de la parcel·la, la reducció serà denegada. Per tal de tenir dret a la reducció, hi haurà d’haver un informe tècnic pertinent que acrediti que el procés de compostatge s’ha portat a terme segons els criteris establerts. En tot cas sempre queda a criteri del personal tècnic de l’Ajuntament la consideració de si s’ha portat a terme correctament i si es té dret a la reducció.\nNo es podrà sumar la reducció per gestió de les restes de poda del 20 % per portar a terme compostatge amb la del 20 % per portar els residus a la deixalleria o un gestor autoritzat. Per tant, la reducció màxima que es podrà aplicar per gestionar els residus verds provinents de la poda dels jardins serà d’un 20 %.\n4. El trinxat de les restes verdes i el posterior escampat pel jardí\nUna altra opció seria la de triturar les restes llenyoses provinents dels treballs de poda fins a obtenir restes menors de 20 centímetres i repartir-les uniformement sobre el terreny.\nSi s’opta per aquesta opció, cal disposar d’una trinxadora.\n5. La crema Les restes verdes del jardí es poden cremar dins el límit de la parcel·la sempre i quan es compleixi el següent:\nEl període de crema autoritzat va del 16 d’octubre al 14 de març. Fora d’aquest període està completament prohibit fer cap tipus de crema qualsevol punt del municipi.\nPer a poder cremar cal haver-ho comunicat prèviament a l’Ajuntament mitjançant un comunicat de crema.\nCal complir totes les condicions exposades en el comunicat de crema.\nSempre hi ha d’haver una persona vigilant el foc i ha de disposar d’aigua per apagar-lo si fos necessari. També ha de tenir a disposició un mòbil.\nAbans de que es faci fosc, el foc ha d’estar completament apagat.\nSi el fum de la crema provoca molèsties al veïnat o a vies de comunicació, el foc s’haurà d’apagar.\nLa crema de restes verdes dels jardins particulars, tot i estar permesa per llei, no es considera una opció recomanable donat que provoca molèsties al veïnat i emet a l’atmosfera grans quantitats de CO2, que és un gas responsable de l’augment de temperatura de l’atmosfera.


Javier Gómez Barrero: “A les zones tropicals les tempestes t’atrapen de sobte”\nSÒNIA SÁNCHEZ Barcelona 29/12/2014 00:00\nAtribueix el sinistre al mal temps?\nSí. Les dades del radar abans de desaparèixer diuen que s’havia desviat lleugerament a l’esquerra i havia demanat pujar a 38.000 peus, segurament per esquivar la tempesta.\nÉs una maniobra habitual?\nSí. A l’avió disposem d’un radar meteorològic amb colors que marquen la intensitat: verd per a turbulències fàcils de superar, ambre, groc, vermell i magenta, que són les pitjors. He volat en aquella zona i allà les tempestes es desenvolupen molt ràpid perquè hi ha molta humitat. En poca estona es genera un parany i quedes atrapat per la tempesta.\nLa nau anava més lenta del normal i alguns pilots hi veuen la prova d’una fallada aerodinàmica.\nPortava una velocitat de 353 nusos, inferior a la que hauria d’haver portat, però el fort vent redueix la velocitat. Els 353 nusos són un indici que patia turbulències, però cal ser prudents. La velocitat ha de baixar a 140 per patir una pèrdua de sustentació. Els pilots estem preparats per recuperar la nau que cau. El problema és si l’aparell ha quedat malmès i la pèrdua aerodinàmica és estructural.\nL’accident té moltes similituds amb el d’Air France del 2009 que va caure a l’Atlàntic Sud. És una zona tropical amb un clima similar. La tempesta va sorprendre l’avió, que va patir una pèrdua de sustentació.\n¿El fet que sigui una companyia low cost hi pot haver jugat algun paper?\nLes companyies low cost acostumen a portar menys combustible. Caldria saber si havien previst combustible addicional pel mal temps, perquè les turbulències en gasten molt més. Però és aviat per dir-ho.\nAirAsia és una bona companyia?\nDes que es va constituir no havia tingut cap accident. En aquella zona del món l’aviació comercial s’està desenvolupament molt i les noves companyies tenen el problema del personal inexpert. Sovint contracten pilots occidentals experimentats. Molts expilots de Spanair hi han anat a treballar. Però la inexperiència no ha sigut un problema en aquest cas, perquè el pilot del QZ8501 tenia 6.100 hores de vol.\nCom pot ser que s’hagi perdut tot el contacte amb l’aparell?\nLes condicions meteorològiques sobrevingudes poden produir danys en l’aparell i fan que deixi de transmetre al radar. El d’Air France es va trobar al cap de pocs dies perquè se’n va trobar la cua flotant. A més, els avions porten balises d’emergència i les caixes negres porten localitzadors.\n¿Està d’acord que el 2014 ha sigut un annus horribilis de l’aviació?\nHa sigut pitjor que els anteriors. Però cada cop hi ha més avions al cel i els accidents no creixen proporcionalment, les millores de seguretat els redueixen. Els sinistres del 2014 són fortuïts: un avió abatut per un míssil no és habitual i que un vol comercial tan gran com el de Malaysia desaparegui del tot és increïble.


Menció Doctor Internacional - Universitat Autònoma de Barcelona - UAB Barcelona\nPer obtenir aquesta acreditació s'han de complir els requisits següents:\nRealitzar una estada mínima de tres mesos fora de l'Estat espanyol en una institució d'ensenyament superior o centre de recerca de prestigi, en què s'hagin cursat estudis o fet treballs de recerca.\nAquesta estada pot ser fragmentada, sempre que el total de temps sigui igual o superior a tres mesos (90 dies), però s'ha d'haver fet en una mateixa institució.\nL'estada s'ha de fer dins del període de formació necessari per obtenir el títol de doctor, prenent com a inici l'admissió al doctorat.\nEs recomana la contractació de l'assegurança complementària de mobilitat conjuntament amb la matrícula del curs en què es farà l'estada. Si l'estada és al Regne Unit, consulta amb l'ambaixada els requeriments específics.\nAbans d'iniciar l'estada cal contactar amb l'INSS (Seguretat Social) per saber si es requereix d'algun tràmit o requisit especial per poder gaudir de cobertura assistencial a l'estranger. Si l'INSS ho requereix, s'hauran de fer les gestions corresponents.\nPots consultar els ajuts de mobilitat en aquest enllaç.\nIDIOMES DE REDACCIÓ I DEFENSA DE LA TESI\nUna part de la tesi doctoral, almenys el resum i les conclusions, s'ha de redactar i defensar en una de les llengües habituals per a la comunicació científica en aquell camp de coneixement, diferent de qualsevol de les llengües oficials de l'Estat espanyol.\nAquesta norma no és aplicable quan tant les estades com els informes i els experts procedeixin d'un país de parla hispana (diferent d'Espanya). Per procedència s'entén la pertinença dels experts a una institució d'educació superior o centre d'investigació.\nRecorda que les conclusions i el resum en idioma estranger han d'estar enquadernats en la mateixa tesi doctoral i degudament identificats a l'índex.\nS'ha de presentar un mínim de dos informes favorables sobre la tesi doctoral elaborats cadascun d'ells per un expert doctor que pertanyi a alguna institució d'ensenyament superior o institut de recerca no espanyol.\nTRIBUNAL DE DEFENSA\nAlmenys un expert pertanyent a alguna institució d'educació superior o centre de recerca no espanyols, amb el títol de doctor, i diferent del responsable de l'estada esmentada al primer apartat, ha de formar part del tribunal avaluador de la tesi doctoral. Es recomana que es designi també un suplent provinent d'una institució estrangera.\nHi ha situacions d'incompatibilitats entre les persones que intervenen en aquests requisits:\nActuador* Pot fer informe extern? Pot ser membre del tribunal?\nResponsable de l'estada SÍ NO\nMembre del tribunal SÍ** SÍ\nExpert extern informe SÍ SÍ\nCoautor*** SÍ NO\n*Els professors/investigadors que actuen per l'acompliment dels requisits per a l'obtenció de la Menció no poden ser doctors jubilats.\n**Haurà de fer dos informes diferents, informe extern per a la Menció i el de membre de tribunal, atès que es demanen diferents aspectes.\n***Pot ser responsable de l'estada.\nLa tramitació de la menció es realitza conjuntament amb el dipòsit de la tesi doctoral. Consulta la web de dipòsit per veure com incorporar la documentació a l'aplicatiu.\nCertificat de l'estada, emès per la institució d'acollida, en el seu paper oficial i en el qual s'indiquin les dates d'inici i final de l'activitat a més de la persona que t'ha tutoritzat.\nL'has d'adjuntar com a activitat tipus 4 del document d'activitats.\nDos informes d'experts/es internacionals, utilitzant el model que trobaràs al final d'aquesta pàgina.\nL'has d'incloure a l'apartat "Adjuntar documentació" del dipòsit online de la tesi.\nIdiomes dels documents:\nEls documents que s'han d'aportar en aquest procediment han d'estar redactats en català, castellà o anglès.\nDocuments expedits en francès, italià i portugués: s'accepta una traducció efectuada pel Servei de Llengües de la Universitat Autònoma de Barcelona.\nDocuments en altres idiomes: s'han d'acompanyar de la traducció al català o al castellà, que ha de fer un traductor jurat, degudament autoritzat o inscrit a Espanya. En aquest enllaç trobaràs un llistat de traductors jurats.\nAproximadament 10 dies després de la defensa, podràs comprovar al teu expedient acadèmic que està marcada l'opció "Compleix tots els requisits de la Menció de Doc.Europeu/Internacional":\nSi no has trobat en aquesta pàgina la informació que necessites, pots contactar amb l'Escola de Doctorat a través de l'adreça tesis@uab.cat (si envies un correu electrònic, cal que t'identifiquis indicant el teu DNI/passaport, NIU, nom i cognoms).\nModel d'Informe per a la Menció Doctor Internacional (MS Word, )