Dimarts 3 de novembre, la 1 de TVE, estrena «Habitaciones cerradas». – Castellvilarenc.info\nAlgunes de les escenes es van rodar fa un any, a la fàbrica Balcells, de la Bauma, a Castellbell i el Vilar.\nProperament i encara sense data, s’emetrà a TV3, en versió catalana.\nTota família té un secret i la dels Lax, una de les sagues més distingides de la Barcelona dels finals del segle XIX, i primera del XX Meitat, sense Menys Ser podis. El dimarts 3 de novembre s’emetrà “Habitaciones Cerradas “, a la 1 de TVE i que produeix DIAGONAL TV, un melodrama d’època dels primers anys del segle XX, es una adaptació de la novel·la homònima, de Care Santos.\nLluís Maria Güell, dirigeix aquesta coproducció de DIAGONAL TV, TVE i TV3, amb guió de Pere Riera i música d’original de Francesc Gener, que compta amb un repartiment Encapçalat per: Adriana Ugarte, que donarà vida a Teresa Bruses. Al costat d’ella:\nÀlex García (Amadeu Lax)\nBea Segura (Violeta)\nRamon Madaula (Modest Lax)\nJan Cornet (Octavio)\nFrancesc Orella (Rodolfo Lax)\nDiana Gómez (Concha)\nToni Sevilla (Soler)\nLaia Costa (Montserrat Espelleta)\nRaúl Peña (Joan Lax)\nMarc Cartes (Ricardo Selvas)\nla rellinassenca, Rosa Boladeras (Rosa)\nMiriam Iscla (Antonia).\nTé el Suport del Departament de Cultura, de la Generalitat de Catalunya (ICEC).\n«Habitaciones cerradas , una sèrie amb intriga«\nVioleta Lax (Bea Segura) torna a Espanya per supervisar les obres que han de convertir l’antiga mansió de la família, en museu dedicat al seu avi, Amadeu Lax (Alex García), conegut fotògraf. Però l’aparició d’un cos momificat a una habitació secreta, portarà a Violeta a descobrir el fosc passat de la seva família.\nEnigmes ocults que no sempre podrà recompondre, però que li servirà per conèixer més a prop a Teresa Bruses (Adriana Artega), la seva àvia, i sobretot desxifrar la cara oculta i més desconeguda del seu venerat avi. A casa dels Lax, fa temps, que es va imposar un pacte de silenci: Amadeo va exigir que cap membre de la seva família recordés mai el nom o la destinació de la seva muller, que li va deixar just en el moment en que va esclatar la Guerra Civil.\nA través de viatges subtils entre l’època actual i el passat, l’espectador en serà testimoni de les indagacions de Violeta, així també del desenvolupament dels esdeveniments que van tenir lloc entre les parets de la mansió Lax.\nRodada en escenaris naturals i a diferents Localitzacions de Barcelona i rodalies, és el cas de fàbrica Balcells, a la Bauma (a Castellbell i el Vilar) ara fa un any. El vestuari, la perruqueria i el maquillatge juguen paper fonamental en la producció de la sèrie , ja que recreen l’època, el modernisme i els feliços anys 20 d’una família de l’alta burgesia.\n30 Octubre 2015 30 Octubre 2015 Pere SànchezCastellbell i el VilarCinema i TV\nEntrada anteriorL’AJUNTAMENT DE MONISTROL APROVA LES ORDENANCES FISCALS DEL 2016 AMB UNA REBAIXA DE L’IBI VALORADA EN 67.000€\nSegüent entradaMuntanyola recorda a Mossèn Joan Farràs


Ed. Primària – Pàgina 2 – Gran Capità\nEls pares i mares del Cicle Inicial ajuden a fer la disfressa de Carnaval\nAquestes setmanes prèvies al Carnaval, els pares i mares de Cicle Inicial han vingut a classe per a col·laborar en l’elaboració de la disfressa que lluiran 1r i 2n de Primària a la rua de l’escola. Han dibuixat, retallat i\n5è s’inicia amb LEGO WeDo 2.0\nAquest febrer, els alumnes de 5è de Primària han començat la Robòtica a la nova sala polivalent de l’escola. L’any passat van estar treballant amb el kit de Màquines Simples i Motoritzades de LEGO. Aquest curs faran un pas important\nExperimentant amb l’hort escolar\nEl nostre hort escolar no només permet als alumnes comprendre els processos biològics i el cicle vital de les plantes, sinó que també els permet realitzar treballs pràctics per reforçar els coneixements teòrics adquirits a l’aula. A l’última classe de\nProgramem amb l’Scratch Junior!\nAquest curs, els alumnes de 1r de Primària s’han iniciat en Scratch Junior. Durant aquest temps, han estat produint les seves pròpies narracions digitals per equips, tot desenvolupant les seves habilitats en programació i la seva creativitat. Com a pràctica\nJa tenim nova consellera dels infants!\nEns alegra informar-vos que la nova promoció del Consell dels Infants de Sant Joan Despí ja compta amb la participació de la nostra consellera de 5è, la Benita Sanusi. El Consell dels Infants permet que els nois i noies puguin


Farcint la faixa: Receptes carbasses XXXV\nAra que s'acosta Sant Jordi,les roses i altres flors de primavera...\nPOLLASTRE AMB ROSES\npètals de roses silvestres\n1 got de vi blanc molt suau\nFregir els trossos de pollastre en molt poc oli fins que estiguin enrossit. Afegir la sal, la canyella,el sucre, els pètals de rosa i el vi blanc.\nDeixar bullir durant 1/2 hora.\nAbans de servir passar la salsa pel colador.\nVuit flors de carbassó\nFormatge, pa ratllat\nNetejar les flors i eixugar-les amb molta cura ja que son molt delicades.\nObrir i farcir amb el formatge que haguem escollit, ja pot ser fresc, recuit, mozzarella, ricotta…\nEn un plat, hi aboquem l’ou, el batem i hi afegim una mica de sal, llavors tanquem les flors i les arrebossem, primer per l’ ou i després pel pa ratllat i ho fregirem en una paella amb oli abundant a foc mig.\nUn cop cuit ho posarem sobre paper absorbent. L’arrebossat ha de quedar cruixent i el formatge semi-fos.\nPodem guarnir-ho amb unes llavors de sèsam i uns rajolins de vinagre de Mòdena caramel·litzat.\nEs pot preparar també amb flors de carbassa. Es pot utilitzar farina de tempura per aconseguir un arrebossat diferent. Es pot farcir amb d’altres ingredients, com brandada de bacallà, foie, verduretes saltejades o d’una beixamel amb pernil ibèric…


Teoria de la modernització - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa teoria de la modernització és una teoria utilitzada per explicar el procés de modernització en les societats. La modernització es refereix a un model d'una transició progressiva des d'una societat "pre-moderna" o "tradicional" a una de "moderna". La teoria analitza els factors interns d'un país, i amb el supòsit que, amb ajuda, els països "tradicionals" poden assolir el "desenvolupament" de la mateixa manera que tenen actualment els països més desenvolupats. La teoria de la modernització tracta d'identificar les variables socials que contribueixen al progrés social i al desenvolupament de les societats, i tracta d'explicar el procés de l'evolució social. La teoria de la modernització està subjecte a la crítica que s'origina entre les ideologies de lliure mercat i les socialistes i de l teòrics del sistema-món, de la globalització i de la dependència, entre d'altres. La teoria de la modernització no només posa l'accent en el procés de canvi, sinó també les respostes a aquest canvi. També analitza la dinàmica interna, en referir-se a les estructures socials i culturals i a l'adaptació de les noves tecnologies.\nAlgunes nacions, inclosa la Xina, veuen la modernització com una guia per al desenvolupament ràpid. Com a nació que es va desenvolupar més tard que les altres, alguns creuen que "la modernització de la Xina ha de basar-se en les experiències i lliçons dels altres països".\nLa teoria de la modernització sosté que les societats tradicionals es desenvoluparan a mesura que adoptin pràctiques més modernes. Els defensors de la teoria de la modernització afirmen que els estats moderns són més rics i més poderosos, i que els seus ciutadans són més lliures en gaudir d'un millor nivell de vida. Els avenços com les noves tecnologies de dades i la necessitat d'actualitzar els mètodes tradicionals en el transport, la comunicació i la producció, argumenta aquesta teoria, fan necessària la modernització o almenys és preferible a l'statu quo de les societats tradicionals. Aquest punt de vista fa crítica de la modernització difícil, ja que implica que aquests desenvolupaments controlen els límits de la interacció humana, i no al revés. També implica que l'acció humana controla la velocitat i el grau de la modernització. Suposadament, en comptes de ser dominades per la tradició, les societats en procés de modernització normalment arriben a formes de govern dictades per principis abstractes (per exemple, la democràcia). Les creences religioses tradicionals i els trets culturals, d'acord amb aquesta teoria, en general es tornen menys importants quan la modernització es consolida.\nEls historiadors vinculen la modernització als processos d'urbanització i industrialització, així com a la difusió de l'educació. Com Kendall (2007) assenyala, "La urbanització acompanyà la modernització i el ràpid procés d'industrialització". En la teoria crítica sociològica, la modernització està vinculada a un procés general de racionalització. Quan augmenta la modernització dins d'una societat, l'individu es torna cada vegada més important, substituint, a vegades, a la família o a la comunitat com a unitat fonamental de la societat.\n↑ Qian Chengdan, "Constructing a New Disciplinary Framework of Modern World History Around the Theme of Modernization", Chinese Studies in History Spring 2009, Vol. 42#3 pp 7-24; in EBSCO\n↑ 2,0 2,1 modernization - Encyclopedia Britannica. Britannica.com. Retrieved on 2013-08-17.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Teoria_de_la_modernització&oldid=26649465»\nDarrera modificació: 15 març 2021 a les 22:07\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 març 2021 a les 22:07.


Singles amb fills Castanyada\nGaudeix amb els teus fills de la castanyada... i el terror de Halloween!\nQUÈ ÉS LA CASTANYADA SINGLES & FILLS?\nUna escapada per celebrar la Castanyada i el Halloween amb bona companyia, amb ambient respectuós i gaudint de les millors activitats i animacions.\nNomés per a singles & fills i famílies monoparentals perquè gaudeixis al costat dels teus fills en un entorn natural i amb un equip de monitors i animadors professionals que tindran cura de tu i dels teus fills.\nVenir al programa Singles amb el teu fill/a és una oportunitat per celebrar la Castanyada i Halloween d'una manera diferent, en companyia del teu fill/a. 3 dies per conèixer gent en la mateixa situació que tu, i com no, passar-ho genial al costat dels vostres fills i poder relaxar-te, guardant un temps per a tu mateix mentre els teus fills realitzen activitats infantils. Estada amb un ambient respectuós.\nEs realitza a la casa de colònies Can Vandrell, amb certificació Clean Site de Bureau Veritas que acredita la correcta neteja i desinfecció per minimitzar el risc de contagi i propagació del COVID19.\nApunta't i vine a aquesta nova edició del CASTA-HALLOWEEN SINGLES AMB FILLS/ES!\nDel 30 d'Octubre fins el 1 de Novembre 2020.\nPREUS CASTA-HALLOWEEN SINGLES AMB FILLS\nPreu adults (majors de 13 anys): 111,60€\nPreu nens/es: 99,60€\nEls preus indicats inclouen IVA i són per una persona. Inclouen allotjament, pensió completa (des del sopar el dia d'entrada fins el dinar el dia de sortida) i programa d'activitats.\nPer 2 fills/es: 5€ per cada inscrit.\nPer 3 fills/es: 9€ per cada inscrit.\nEls nens menors de 2 anys són gratuïts, a excepció que sigui l'únic fill que apuntis en aquest cas pagarà el 50% del preu infantil.\nPROGRAMA D'ACTIVITATS CASTANYADA SINGLES AMB FILLS\nA Eix Estels entenem les vostres necessitats, de manera que organitzem activitats només per a infants, només per a adults i conjuntes pares i mares amb fills. Realitzem activitats dinàmiques i de relaxació que s'alternen tots els dies, de matí, tarda i nit. Amb el millor equip de monitors i animadors especialitzats, perquè viviu una castanyada en família diferent.\nCelebra la castanyada i viu la festa de Halloween. L'equip d'animadors d'Eix Estels t'hem preparat una proposta molt especial.\nLes activitats s'organitzen per grups d'edat i estan especialment adaptades a cadascuna d'aquestes, perquè tothom pugui gaudir.\nCombinat d'activitats de celebració de castanyada, descoberta del bosc a la tardor, festa de halloween i disfresses i activitats de muntanya i aventura. Animacions als vespres, discoteca familiar, visites de personatges molt especials, etc.\nUn combinat d'activitats com tirolina, tir amb arc, rocòdrom.\nFestes temàtiques als vespres de Castanyada i Halloween\nNit del terror: amb circuit de terror, porteu la disfressa!\nLes activitats mencionades són orientatives i poden variar en funció d'assistència, organització o meteorologia.\nUn cop feta la reserva, podràs triar el tipus d'habitació entre les diferents possibilitats d'allotjament que t'oferim:\nPARES AMB FILLS - MARES AMB FILLS\nNOMÉS MARES - NOMÉS PARES\nHABITACIÓ INFANTIL AMB MONITORS\nEn cas que el nen/a dormi a l'habitació infantil, els monitors s'encarregaran d'ell/a durant l'hora de dormir.\nEn cas que dormi en habitacions de pares/mares amb fills, els encarregats de la seva vigilància seran els pares i mares.\nA continuació adjuntem una llista amb les coses bàsiques que no has d'oblidar posar a la vostra maleta per les vacances:\nRoba de recanvi per a cada dia\nCalçat còmode i esportiu\nRoba d'abric per a les nits\nImpermeable per la pluja\nTovallola gran (per a la dutxa)\nNecesser amb els estris de neteja personal\nLlanterna i piles de recanvi\nRoba, complements o disfresses per la nit si s'escau\nNOTA: Els llençols i la funda del coixí seran subministrats a la casa de colònies.


Ajuntament de Vilassar de Dalt/Territori i Urbanisme\nData i hora oficials: 02/07/2022 04:04\nDes de l'Àrea de Serveis Tècnics, i en concret des del Servei d'Urbanisme i Obres Públiques, es desenvolupen aquelles tasques relacionades amb urbanisme i obres, com són les qualificacions urbanístiques, projectes urbanístics o llicències d'obres. També es porten a terme les tasques de serveis i via pública i llicències d'obertura d'establiments.\nConcretament es tramiten:\nLlicències d'activitats innòcues\nLlicències d'activitats. ANNEX II\nPermís ambiental. ANNEX III\nSol·licitud llicència de Parcel.lació\nSol·licitud de llicència d'obres d'enderroc\nCertificat d'antiguitat i legalitat urbanística\nCertificat numeració de carrer\nInformes tècnics i qualificacions urbanístiques\nPermís d´instal·lació de grua\nC/ Camí de Mataró, 10. Primer pis. 08339 - Vilassar de Dalt


Què fer - VILOSELL WINE HOTEL\nSi véns a El Vilosell trobaràs...\nUna població, de menys de 200 habitants a 45 Km de Lleida, amb molt encant i que conserva els carrers empedrats i les construccions amb pedra vista.\nA banda de passejar pels carrerons del nucli antic, es pot visitar l’església barroca de Santa Maria i l’ermita de Sant Sebastià, i també admirar el paisatge de la serra de La Llena des dels dos miradors del poble.\nDescobreix el nostre territori, hi ha molt per veure.\nVisita al Celler Tomàs Cusiné. Coneix on i com s’elabora el vi. Sereu guiats en el procés tot mostrant les instal·lacions. La visita finalitza amb un tast de vins amb la possibilitat d’adquirir-los, junt amb altres productes del territori, a la botiga del celler.\nVisita a Cérvoles Celler (La Pobla de Cérvoles, a 5 Km.). A concertar en el Celler Tomàs Cusiné.\nRuta de les cabanes de pedra seca. La Ruta per les Cabanes de Volta ofereix un itinerari per les diverses construccions de pedra seca distribuïdes per les finques. Les cabanes de volta són construccions que formen part de l’arquitectura popular de la comarca de Les Garrigues. Eren utilitzades antigament pels pagesos per protegir-se de les inclemències meteorològiques i els animals quan eren al camp. Van ser construïdes amb pedres sense cap material d’unió, amb el sostre de volta recobert de terra. Tenen una planta rectangular i una sola nau que servia d’habitacle. Aquest recorregut senyalitzat coincideix, en part, amb el traçat de l’itinerari d’El Vilosell a Vilanova de Prades i permet conèixer una mostra representativa de l’arquitectura popular d’El Vilosell, principalment cabanes de volta de diverses tipologies constructives, aljubs i basses que trobareu perfectament integrats en el paisatge dominat per la vinya i petites illes boscoses. Aquestes construccions han estat restaurades recentment pels seus propietaris i, en alguns casos, hi ha la possibilitat de poder visitar-los per dins. El camí compta amb pendents, tot i que és suau.\nRuta del Císter. Monestirs de Poblet, Santes Creus i Vallbona de les Monges.\nProductes de proximitat. Vi, oli verge d’oliva varietat arbequina, formatge, ametlles, mel.\nTardor. Verema i recollida de bolets.\nDiumenge del mes d’octubre. Cursa entre Vinyes del celler Tomàs Cusiné (dos itineraris: caminant i corrent) del Circuit del Vi, solidari amb la Fundació Catalana de Lupus.


Dardos en Tarragona: Resultats 2n Rànquing de la Lliga\nResultats 2n Rànquing de la Lliga\nEl Bar Goya va acollir aquest dissabte a les 16.30h. el 2n. Open de la Lliga 2010-2011 on hi van participar 28 esportistes que van deixar un fons de 140,00 Euros de pot per als premis finals.\nL'Open es va començar quan pasaven 5 minuts de dos quarts de cinc de la tarda, i els 28 esportistes van començar la competició poc després. Un cop tancada la inscripció es va detectar la manca d'esportistes del Marea i de La Parelllada, fet que va mermar la particpació. Esperem que en els propers opens hi hagi participació de tots els equips, ja que és per això que es fan els rànquings.\nEl campió d'aquest segon puntable va ser en Pedro Pelayo, un reconegut jugador d'aquesta Lliga que milita a les files del Highland Cossetans CD, que va vèncer per la mínima a en Sergio Garrido 'Garry' de l'equip "Oliva y los brutos", arribant així a la segona final consecutiva.\nEl resultat final del 1er. Open del Rànking de la Lliga 2010-2011 va ser el següent:


Hiroshi Ishiguro, que parlarà sobre els Geminoids, androides que recreen fidelment l'aspecte humà\nAquest destacat expert, presentarà les seves innovadores investigacions amb androides en dues conferències: la primera, en clau cinematogràfica, en el marc de SITGES – Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya i la segona, principalment científica, a CosmoCaixa.\nSITGES 2011 - Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya i CosmoCaixa, el Museu de la Ciència de l'Obra Social "la Caixa", han organitzat dues conferencies per tal que el Dr. Hiroshi Ishiguro, catedràtic de la Universitat d'Osaka i líder de l’ATR Hiroshi Ishiguro Laboratory, pugui divulgar els seus coneixements a Catalunya. Ambdós actes estaran moderats per Jordi Ojeda, professor de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) institució que també ha contribuït en aquesta iniciativa.\nDues de les creacions d’lshiguro Laboratory, els androides Geminoid H1-2 i Geminoid F s'han convertit en la imatge de la present edició del Festival de Sitges, dedicat al desè aniversari de la pel·lícula "Intel·ligència artificial" de Steven Spielberg. Geminoid H1-2 és una còpia fidel del propi Dr. Ishiguro.\nIshiguro, un dels màxims experts en intel·ligència artificial i interacció entre humans i robots, impartirà dues conferències públiques a CosmoCaixa i al Festival de Sitges. Parlarà especialment de la sèrie Geminoid, androides creats a imatge i semblança de models humans reals. Un dels pilars del treball del Dr. Ishiguro és el concepte japonès "sonzai-kan" o "presència", i com transmetre-la en la distància mitjançant robots expressius.\nEl Dr. Ishiguro i el seu equip de treball lideren algunes de les investigacions en robòtica i intel·ligència artificial més avançades del moment, amb l'objectiu d'aconseguir traslladar la "presència" humana a través de robots. Aquests treballs tenen importants aplicacions en les telecomunicacions i en l'estudi de la ment i la societat. Segons la visió del Dr. Ishiguro, l'era de la informació que actualment estem vivint s’anirà fusionant poc a poc amb l'era de la robòtica, en un procés de canvi de les societats humanes. Abans que arribem a compartir el nostre dia a dia amb robots, tal com hem vist en infinitat de pel·lícules, la intel·ligència artificial serà fonamental en molts aspectes de la nostra vida. En aquesta transició, les aportacions de l'art i la filosofia seran clau per entendre la manera que tenim d'entendre, utilitzar i crear tecnologia: les investigacions més punteres estan passant més enllà de les fronteres que delimiten els camps de coneixement coneguts fins ara.\nConferència: Robots d'aparença humana: ciència ficció o realitat?\nDia: diumenge 9 d'octubre de 2011, a les 11 h\nTrobada amb Hiroshi Ishiguro, catedràtic de la Universitat d'Osaka\nModerat per Jordi Ojeda professor de la UPC i col·laborador de Cosmocaixa\nTrobada amb els aficionats assistents al festival de cinema. El professor Ishiguro presentarà el projectes de recerca en que està treballant en l'àmbit de la robòtica amb aparença humana. Analitzarem la seva experiència i la seva visió de l'estat de la robòtica i la intel·ligència artificial i la seva evolució en el futur i l'impacte sobre la vida quotidiana de les persones. Coneixerem la seva opinió sobre com el cinema i l'art reflexa el tema plantejat, les seves recomanacions particulars i la seva previsió de la tecnologia que s'albirà en els propers anys en el cinema fantàstic.\nPer a més informació d’aquesta conferència:\nDepartament de Premsa SITGES 2011\nConferència: Humans, Androides i Comunicació...\nDia: dimarts 11 d'octubre de 2011, a les 19 h\nTraducció simultània individual.\nParticipació d'Alberto Sanfeliu, director del Institut de Robòtica i Informàtica Industrial (IRI-UPC)\nModerat per Jordi Ojeda, professor de la UPC i col·laborador de Cosmocaixa\nMasterclass de presentació dels projectes de recerca del laboratori que dirigeix el professor Ishiguro, especialment l'experiència amb els robots Geminoids d'aparença humana i els seus treballs sobre la robòtica social per a facilitar la interacció entre humans i robots.\nDepartament de Comunicació Obra Social "la Caixa"\nAquest correu electrònic és conforme a la legislació en vigor sobre el tractament de dades amb finalitats promocionals. Rep aquest correu per haver-se registrat al nostre lloc Web, en http://www.sitgesfilmfestival.com. De conformitat amb el disposat a l'article 22 de la Llei 34/2002 de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic, així com en la Llei Orgànica 15/1999 de Protecció de Dades de Caràcter Personal, té dret a accedir, rectificar i cancel·lar les seves dades dirigint-se per escrit a l'adreça electrònica o postal del responsable, la Fundació Privada Sitges Festival Internacional de Cinema de Catalunya, en 08870 Sitges, Edifici L'Escorxador, C/ Joan Maragall 36. o bé en festival@sitgesfilmfestival.com. Si desitja donar-se de baixa de la newsletter faci clic [UNSUBSCRIBE].


viurealspirineus 02:15 25/05/20\nBanyar-se a la piscina, dinar o sopar dins d'un restaurant, celebrar un casament, assistir a un funeral o visitar un familiar a la residència de gent gran, són algunes de les activitats que els pirinencs ja poden fer a partir d'avui mateix.\nels avui tot partir pirinencs fer\nCafè Pessets de Sort\nA partir d'aquest dilluns els veïns i veïnes de la demarcació veguerial de l'Alt Pirineu i Aran ja estaran en fase 2 de la desescalada, conjuntament amb els del Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre. Aquestes són les activitats que els pirinencs ja podran fer a partir d'avui mateix:\n- Es poden reunir grups de fins a 15 persones a casa.\n- Es permeten les visites a residències de persones grans o altres centres residencials.\n- S'amplia la limitació d'acompanyants per al passeig d'infants i adults.\n- Als enterraments es limita l'assistència a 15 persones en espais tancats i fins a 25 en espais oberts.\n-Als casaments es permeten fins a 100 persones a l'aire lliure o 50 en espais tancats.\n- Els llocs de culte permeten el 50% de l'aforament.\n(Foto: Asil de Sant Josep/Ràdio Seu)\n- Al comerç es permet fins al 40% de l'aforament.\n- Els centres comercials també s'obren però l'aforament de les zones comunes serà d'un 30%, i d'un 40 dins dels establiments.\n- Per als mercats ambulants es permet un terç de les parades habituals.\n(Foto: Albert Lijarcio)\n- Es pot fer consum de taula als restaurants, dins el local fins a un 40% de l'aforament, i un 50% a les terrasses\n- S'obren els espais comuns d'hotels i allotjaments turístics.\n- No s'obren ni discoteques ni bars nocturns.\n- Per als que van a caminar per la natura, els grups poden ser de fins a 20 persones.\n- S'obren els parcs naturals, amb un aforament màxim del 20%.\n- Es pot anar a les piscines amb cita prèvia, amb un aforament màxim del 30%.\n- L'activitat física queda alliberada de les franges horàries exceptuant les que estan reservades als més grans de 70 anys, és a dir, entre les 10 i les 12 del matí i entre les 19 i les 20 hores. Es pot sortir a còrrer o en bici en grup de fins a 15 persones però mantenint les mesures de seguretat.\n-Lligues esportives professionals: Es permeten les competicions i partits de lligues esportives professionals. Això sí, seran partits a porta tancada i amb accés exclusiu als mitjans de comunicació necessaris per a la retransmissió. Els clubs podran fer entrenaments en grups de fins a 14 jugadors i respectant la distància física mínima.\nEnsenyament, cultura, educació\n-El govern central dona llibertat perquè les comunitats autònomes puguin decidir reanudar les classes presencials en l'educació no universitària.\n(Foto: Escola Ridolaina de Montellà)\n-Les autoescoles i acadèmies podran iniciar les classes presencials amb una tercera part del seu aforament.\n-Les biblioteques poden obrir fins el 30% del seu aforament.\n-Les sales d'exposicions obren les seves portes i es poden fer visites turístiques amb recorregut marcat.\n-Obren al públic cinemes i teatres amb una tercera part del seu aforament.\nPorta oberta a accelerar el desconfinament\nD'altra banda, el govern espanyol ha obert la porta aquest diumenge a accelerar les fases del desconfinament en funció de com evolucioni la pandèmia de la covid-19 a l'estat espanyol. Ara mateix cada fase té una duració mínima de 14 dies, però el ministre de Sanitat, Salvador Illa, ha dit que tenint en compte com avanci la situació es podria modificar el termini.\nLa regidora de Sort, Maleni Barbero, ha estat elegida candidata d'ERC al Parlament de Catalunya


Kwanzaa: història, principis, curiositats i significat kwanzaa - Altres\nPrincipal Altres Història de Kwanzaa\nVal la pena conèixer les festes que celebrem i aprendre sobre Kwanzaa és encara més important, ja que es va crear amb un propòsit específic, de protegir les nostres cultures i tradicions. Per tant, segueix llegint i que llegeixin els altres , sobre la nostra festa popular de Kwanzaa. Inici Inici Kwanzaa Home Quant a Kwanzaa Història Símbol de Kwanzaa Activitats de Kwanzaa Set dies Dades de Kwanzaa Il·luminació kinara Proclamació presidencial Especial Idees d’artesania Celebracions Primeres salutacions Celebracions de Nadal Scoop Kwanzaa Llibres Kwanzaa Idees de regals La festa Receptes Qüestionari Descàrregues Fons de pantalla Kwanzaa Music Kwanzaa, és una celebració afroamericana de reafirmació cultural, és una de les festes de més ràpid creixement de la història del món. Va arrelar fa 30 anys, quan la estudiant graduada Maulana Karenga, inquietada pels disturbis de 1965 a la zona de Watts de Los Angeles, va decidir que els afroamericans necessitaven un esdeveniment anual per celebrar les seves diferències en lloc del melting pot.\nNo és una festa religiosa, sinó que Kwanzaa és una celebració de set dies que comença el 26 de desembre i continua fins a l’1 de gener.\nKwanzaa és una celebració espiritual, festiva i alegre de la unitat i la bondat de la vida, que no reclama cap vincle amb cap religió. Té principis, pràctiques i símbols definits que s’adapten a les necessitats socials i espirituals dels afroamericans. Els gestos de reforç estan dissenyats per enfortir el nostre autoconcepte col·lectiu com a poble, honrar el nostre passat, avaluar críticament el nostre present i comprometre’ns amb un futur més complet i productiu.\nKwanzaa, que significa 'primers fruits de la collita' en la llengua africana kiswahili, ha obtingut una enorme acceptació. Des de la seva fundació el 1966 pel doctor Maulana Karenga, Kwanzaa ha estat observat per més de 15 milions de persones a tot el món, segons informa el New York Times. Celebrat del 26 de desembre a l’1 de gener, es basa en Nguzo Saba (set principis rectors), un per cada dia de l’observança:\nUnitat (OO-MO-JAH) Unity subratlla la importància de la unió per a la família i la comunitat, cosa que es reflecteix en la dita africana: 'Jo sóc nosaltres' o 'Sóc perquè ho som'.\nAutoselecció (KOO-GEE-CHA-GOO-LEE-YAH ) L’autodeterminació requereix definir els nostres interessos comuns i prendre decisions que siguin en el millor interès de la nostra família i comunitat.\nUjima (OO-GEE-MAH) El treball col·lectiu i la responsabilitat ens recorden la nostra obligació envers el passat, el present i el futur, i que tenim un paper a jugar a la comunitat, la societat i el món.\nUjamaa (OO-JAH-MAH) L’economia cooperativa posa l’èmfasi en la nostra fortalesa econòmica col·lectiva i ens anima a satisfer les necessitats comunes mitjançant el suport mutu.\nNia (NEE-YAH) El propòsit ens anima a mirar dins nostre i a establir objectius personals que siguin beneficiosos per a la comunitat.\nS'està creant (KOO-OOM-BAH) La creativitat fa ús de les nostres energies creatives per construir i mantenir una comunitat forta i vibrant.\nIman (EE-MAH-NEE) La fe se centra a honrar el millor de les nostres tradicions, es basa en el millor de nosaltres mateixos i ens ajuda a lluitar per obtenir un nivell de vida més elevat per a la humanitat, afirmant la nostra autoestima i la nostra confiança en la nostra capacitat de triomfar i triomfar en la lluita justa.


Geografia | Revista 3421/11/2008\nRutes per a caminar: Gorgs del riu Siurana\nAparquem a l’entrada de la Febró. Seguim les marques del PR-C 7 (franges blanques i grogues), que ens portaran pel mig del poble cap al riu Siurana. Sortim del poble per un carrer cimentat que, al cap de poc, ja es converteix en camí. En cas de dubte, només cal anar seguint les marques del PR. Deixem la pista que s’enfila per la nostra dreta i creuem el riu per seguir endavant.\nTravessem el riu un parell de cops més. Quan comencem a enfilar-nos per una pista de terra, cal estar a l’aguait a la nostra dreta, ja que una petita fita ens indicarà el començament del sender que hem de seguir. Som a l’esquerra del riu.\nPassem per un petit prat i, poc després, som ben bé a la vora del riu. Comencem a veure alguna de les balmes que hi ha. Tot i això cal anar en compte per no perdre el sender, sinó ràpidament ens trobarem emboscats. En tot cas sempre s’és a temps de recular i recuperar-lo.\nCom que és una excursió que val la pena fer després d’un bon període de pluges, anirem sentint el so del riu i dels petits salts que s’han format al llarg del seu recorregut. També podrem admirar les diverses balmes i gorguets.\nEn un moment determinat, hem de travessar el riu. A partir d’aquí l’anem seguint pel seu costat dret i guanyant alçada. Trobarem indicis que estem passant per un antic camí empedrat. A causa del poc pas de gent i de la humitat, hi ha trams on el camí està molt emboscat, tot i això no s’acaba de perdre mai. Sí que cal mirar, però, per on caminem, ja que hi ha petit esllavissades que ens poden fer perdre peu. Anant per aquest camí tindrem molt bona vista cap a les parets del costat esquerre del riu Siurana, amb una bona perspectiva de la Desenrocada dels Castellans inclosa.\nAixí, doncs, seguim aquestes marques i ens enfilem ràpidament per un sender, també amb alguna petita resta de camí empedrat. Les marques ens indiquen que ens endinsem pel bosc. Aquest sender, frondós però net, ens porta directament a la Gorguina, un salt d’aigua sobre un toll que forma un conjunt molt bucòlic. Després de travessar el barranc a gual, ens hi podem acostar agafant el sender que es desvia cap a la dreta. Després de gaudir del lloc, tornem enrere a buscar el sender, que s’enfila bastant dret i ens permet agafar perspectiva altra vegada.\nAquest sender el seguim fins arribar a una pista. Aquí abandonem les marques blaves i grogues (que se’n van recte) i agafem la pista que se’n va cap a l’esquerra. Aquest bocí de pista que puja potser és el més fatigós, però té l’avantatge que ens ofereix una bona vista cap a les parets del costat dret del riu Siurana.\nAl cap de poca estona, la pista comença a baixar. Passem pel costat de les restes d’un forn per a fer teules. Seguim i fem cap al mateix lloc on, al començament de l’excursió, hem abandonat la pista.\nAra ja només es tracta de retornar pel mateix lloc que hem vingut. És a dir, anar seguint el riu amunt i dirigir-se clarament cap al poble de la Febró.\nAquesta excursió representen unes dues hores i mitja de caminar (sense comptar aturades); com ja he dit, és aconsellable de fer quan hagi plogut.


Five-Bedroom Holiday home in Grenaa Grena Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Five-Bedroom Holiday home in Grenaa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Five-Bedroom Holiday home in Grenaa és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Grena. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Five-Bedroom Holiday home in Grenaa és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Five-Bedroom Holiday home in Grenaa.\nCal que informeu el Five-Bedroom Holiday home in Grenaa de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Dancenter t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.


A 4 EL KM: XVIII Cros popular i XXI Cros Escolar de Les Franqueses\nXVIII Cros popular i XXI Cros Escolar de Les Franqueses\nAquest disabte 19 de gener se cel·lebra una nova edició del cros popular i escolar de Les Franqueses. És una bona oportunitat de poder córrer un cros per molts, ja que no cal tenir la llicència de la FCA per poder participar. També és una bona oportunitat d'iniciar als vostres fills en la nostra afició de córrer, ja que hi ha proves adequades a l'edat dels nens.\nSi malgrat tot no hi voleu participar, sempre hi ha la possibilitat de col·laborar en l'organització del cros i des del Patronat se'ns ha demanat 10 voluntaris per tal de controlar les sortides i arribades.\nTothom que estigui interessat a fer de voluntari que ens ho faci saber utilitzant aquest mateix bloc.\nToni Flores dimarts, de gener 15, 2013\nEva i un servidor estarem donan un cop de ma aquest dissabte en el cros,recolzan en tasques organitzatives.\nEva, te preparat amb el vistiplau del patronat "un numeret" pels mes petits.\nJaume dimecres, de gener 16, 2013\nJo també hi seré donant un cop de mà.\nFernando Ramos dimecres, de gener 16, 2013\nYo tambien puedo estar.\ncarmen dijous, de gener 17, 2013\nAniré a correr el cros popular i després em quedaré a fer un cop de mà. Puc estar fins les 12.


Els sous mitjans a la província se situen en nivells de l’any 2012 | Lleida.com\nEls sous mitjans a la província se situen en nivells de l’any 2012\nLes xifres d’ocupació s’estan recuperant, com demostren les últimes dades de l’atur registrat i d’afiliacions a la Seguretat Social, però els sindicats adverteixen que és a costa d’ocupació precària i en molts casos mal pagada. De fet, les dades oficials de l’Agència Tributària apunten que els assalariats de Lleida cobraven el 2015 (última dada disponible) una mitjana de 17.327 euros anuals, pràcticament el mateix que el 2012 (17.231 euros). Això, a més, tenint en compte que els sous dels treballadors havien repuntat mínimament el 2015 després de quatre exercicis consecutius de caigudes. De fet, la devaluació dels salaris es tradueix que el sou mitjà se situa encara 538 euros a l’any per sota del que es percebia el 2010. A més, la província segueix encara lluny de recuperar el volum d’assalariats dels anys d’expansió econòmica. El 2008, eren 204.219 els lleidatans que percebien un salari. El fisc redueix la xifra a 182.804 el 2015.\nAmb aquestes dades, les empreses i administracions de Lleida destinaven l’any de més volum d’ocupació a la província poc més de 3.600 milions d’euros a nòmines. El 2015, aquesta xifra es va reduir a 3.167 milions. És a dir, el poder de compra de les persones que viuen d’una nòmina va caure entre el 2008 i el 2015 en gairebé 440 milions d’euros. A més, s’ha de tenir en compte que parlem de dades brutes, sense valorar l’efecte de la inflació d’aquests exercicis. Comptant la inflació, la pèrdua de poder adquisitiu és encara més gran. No és estrany, doncs, el deteriorament del consum i, amb això, de la marxa de moltes empreses. De fet, l’exportació i la recerca de mercats exteriors s’han convertit aquests anys en la sortida de la crisi de moltes companyies.\nEls sindicats s’han marcat per a aquest any la recuperació de poder adquisitiu dels ingressos de les famílies com un dels seus objectius. Arremeten contra el Govern central per la seua política de mínima revalorització de les pensions (0,25%) i reclamen millores per als funcionaris. Pel que fa a les empreses, acusen la patronal de frenar les millores salarials. El president de la patronal CEOE, Joan Rosell, per la seua part, ha fet declaracions públiques mostrant-se favorable a pujades salarials per al 2017 que parteixin de l’1,1 per cent.\nLleida, entre les províncies amb pèrdua de pes dels autònoms\nEl Règim General de Treballados Autònoms (RETA) ha tancat el 2016 amb un increment de 26.211 autònoms, un 0,8% més, encara que ha sigut una pujada inferior a la registrada al tancament del 2015, quan l’augment va ser de l’1,3%, segons ha afirmat la Federació Nacional d’Associacions de Treballadors Autònoms (ATA). A més, l’increment en aquesta afiliació no ha sigut ni de bon tros uniforme, amb pràcticament la meitat de les províncies espanyoles amb descensos. Lleida se situa en aquest grup. Va tancar l’any passat amb 39.707 afiliats autònoms, davant dels 39.905 de l’exercici anterior. Aquesta caiguda de 198 afiliats representa un descens del 0,5%. Segons les dades fetes públiques per la federació d’autònoms que presideix Lorenzo Amor, Lleida és l’única província catalana on es registra un descens de persones que creen la seua pròpia ocupació. En el conjunt de Catalunya, el sector ha guanyat 5.924 autònoms (+1,1%).


Revista d'alumnes de l'IES Torís: "FICCIÓ" DE CARLES ALBEROLA I PASQUAL ALAPONT\nCRÍTICA I VALORACIÓ\nL’obra és fruit de la companyia Albena Teatre que enguany celebra el seu 20é aniversari i que ha suposat un retorn als seus inicis artístics. El monòleg, amb el toc d’humor característic, ha sigut escrit pel mateix Carles Alberola, l’encarregat de la representació. Ha comptat amb l’ajuda de l’escriptor Pasqual Alapont i rememora la dialèctica entre ficció i realitat, base de la seua trajectòria que va quedar fixada amb el primer espectacle de la companyia, Currículum.\nFicció compta amb un espai escènic a càrrec de Montse Amenós, on el buit material de l’escenari s’amplia a la participació del pati de butaques, que col•labora amb el desenvolupament de l’obra. És així que entre l’engany teatral, la intenció és confondre’ns quan una representant del públic (amb aquest paper) forma part del fil argumentari de l’obra. Aquest tret ajuda al protagonista a desenvolupar el signe d’aparença de tot el monòleg, fins el punt de fer dubtar a la resta d’espectadors si tot és tan sols un muntatge o no.\nTrobem que està adreçada sobretot a un públic amant de la cultura artística, cinematogràfica més que cap altra, ja que s’utilitzen al llarg de l’obra diferents referències per homenatjar el cinema i el teatre amb una referència al cine com a principal rerefons de la ficció. És així que junt a la cinematogràfica escenografia amb bandes sonores per amenitzar l’obra s’ha de tindre en compte el cartell, a càrrec de Manuel Boix, l’únic decorat de tota la representació i que, a més, exalta gran varietat de pel•lícules remeses al llarg del monòleg.\nTot i el domini en escena exclusiu del propi Alberola, l'actuació en solitari no ens remet en cap moment a la necessitat d’un segon personatge que li done suport. Ell sap conduir el fil de manera rítmica i precisa amb la capacitat de fer el que vol amb el públic, admirat pel ritme i l'enginy teatral. Entusiasma als espectadors, els fa riure i els deixa intrigats. No obstant això, és veu en la necessitat d'interactuar amb el públic, concretament amb una suposada coneguda d’ell, posada tant en el paper d’espectadora “vergonyosa” (qui no ho està quan, malgrat l’intent d'amagar-se a la butaca i evitar la mirada de l’actor, acaba sent l’elegida, i amb més atracció) que causa perplexitat en la resta de públic, sense saber ben bé on acaba la ficció i on comença.\nFicció és un espectacle viu i intens, però sobretot creatiu, on destaca la poca vacil•lació d’Alberola. La fluïdesa amb què transcorre el monòleg, a part de mostrar-nos alguns secrets del protagonista, permet homenatjar la literatura (“Quina grua el meu estel/quin estel la meva grua!/De tant com brilla en el cel/sembla una donzella nua”. Joan Salvat-Papasseit) i especialment el món del teatre i del cine. Per tant, tot i que recomane l'obra a tot aquell que busque diversió i entreteniment, la meua recomanació va més enllà. Als amants del cine, aquells que prenen la gran pantalla com a referent cultural i emocional, que com l’actor veuen identificades parts de la vida amb escenes que recreen moments per recordar com el famós moment de “... jo he vist coses que vosaltres no creuríeu. Atacar naus en flames més enllà d’Orió. He vist rajos-C brillar en l’obscuritat prop de la porta de Tannhäuser. Tots aquests moments es perdran en el temps com llàgrimes en la pluja” de Blade Runner, o el “A Déu pose per testimoni que mai més tornaré a passar fam” , i fins i tot eixe final tan emotiu de Casablanca: "Si eixe avió despega i tu no hi ets, ho lamentaràs, potser no ara, potser ni hui ni demà, però sí més tard, tota la vida... Sempre ens quedarà París”.\nPer finalitzar, també recomanaria aquesta obra per potenciar els actes culturals en la nostra llengua, per demanar una major intervenció des de les administracions de dalt, i sobretot en uns dies tan convulsos per a la producció audiovisual en català, estrenada precisament junt amb el tancament de la televisió de tots nosaltres, els valencians.\nPublicat per IESTUDIANTS a 15:00


La diada de Sant Magí que se celebrarà demà a la plaça de les Cols serà una data molt especial per la colla degana de Tarragona, ja que és el dia en què el seu casteller Quico Pino celebra el cinquantè aniversari des que va començar a pujar al tronc de les estructures, primer de la Colla Vella dels Xiquets de Tarragona i, des de la seva fundació, de la Colla Castellers Xiquets de Tarragona.\nCom ha remarcat el cap de colla, Roger Peiró, en aquests anys, Quico ha esdevingut una peça clau en els castells matalassers, pujant de manera ininterrompuda durant aquests cinquanta anys i convertint-se en indispensable en els castells màxims de la colla.\nPer aquest motiu, hem celebrat avui un acte per homenatjar-lo, al qual han assistit els màxims representants de les quatre colles tarragonines i també del Consistori, representat per la tinent d'Alcalde de Turisme, Patricia Anton, i la Tinent d'Alcalde de Cultura, Begoña Floria.\nNascut l'any 1959 a la província de Badajoz, Quico Pino es va traslladar a Tarragona quan només tenia tres anys. Amb cinc va veure per primera vegada una construcció de la Colla Vella dels Xiquets de Tarragona, a la qual es va apuntar de seguida i va aprendre a fer d'acotxador i enxaneta.\nAnys més tard, el 1970, amb la fusió de les dues colles de la ciutat i la conseqüent constitució dels Xiquets de Tarragona, ell va formar-ne part i va començar a pujar de dosos, després va baixar a quarts. Des de llavors, sense cap any de descans, ha continuat pujant als castells amb la camisa ratllada.\nEl 1979 baixa el pilar de quatre caminant fins a l'Ajuntament. Feia 14 anys que cap colla no ho aconseguia. Des d'aleshores ha baixat el pilar en 29 ocasions de les quals 27 ha arribat a fer tot el recorregut. A més dels pilars, el Quico ha estat una peça fonamental en tots els grans castells dels Xiquets de Tarragona. L'any 1981 el Quico i els Xiquets assoleixen el seu primer 4 de 8, de fet és el primer 4 de 8 completament tarragoní. Després aconseguirien els altres castells de vuit com el tres, el cinc, castells folrats com el 2 de 8, el 3 de 9, el 4 de 9 i els grans pilars de sis i de set on el Quico ha tingut sempre un paper decissiu.\nA més del seu paper clau en el tronc dels castells, ha participat assíduament en la direcció de la tècnica de la colla on s'ha responsabilitzat de la difícil tasca de preparació de la canalla en diverses temporades.\nEl 19 d'agost d'enguany, Quico celebra els 50 anys consecutius pujant als castells. Un cas únic i excepcional dins del món casteller que recentment ha reconegut la seva trajectòria atorgant-li el premi principal a la Nit de Castells 2014 a Valls.


SANT ELOI A FERRERIES  | Administración\nSANT ELOI A FERRERIES\nAmb m otiu de la fira de tardor que l’Associació de veïns ha organitzat, per aquest cap de setmana, al nostre barri de Ferreries-Sant Vicent dedicada al treballs artesanals, hem pogut fer memòria de la història del nostre barri lligada al gremi dels ferrers.\nEls tallers que treballaven amb ferro i altres metalls i aquells que feien ferradures i ferraven els cavalls tenen com a patró a Sant Eloi. Amb gran esforç van comprar la imatge que tenim a l’església (al primer altar de la dreta, al costat dret de Sant Cristòfol) i en feien una gran festa el dia corresponent que és el dia 1 de desembre.\nSant Eloi també és patró dels argenters i joiers perquè aquesta era la seva primera professió.\nEls sants patrons no són una excusa per fer festa. Són persones que estan ja al cel i a qui demanem que preguin per nosaltres a Déu. Són motiu d’alegria perquè veiem com, en qualsevol professió u ofici honrat ,es pot arribar a la santedat. Ens són un exemple d’amor al Crist i de caritat sincera als més pobres com Sant Eloi.\nI ens ajuden amb la seva intercessió perquè són germans nostres que saben els que és viure la fe enmig de treballs diversos.\nTant de bo que Sant Eloi sigui invocat a Ferreries sobretot per tots aquells que tenen un treball artesanal i de manufactura, sigui de metall o d’altra matèria\nQue la vivència d’aquest any ens ajudi a celebrar-ho l’any vinent\nFELIZ NAVIDAD VIVIDA DESDE LA FE Y EL AMOR\nCopyright © 2017 Parroquia Nª Sª del Rosario - Tortosa. Todos los derechos reservados.


Quinze anys del desplegament dels Mossos d’Esquadra a Ripollet — Ajuntament de Ripollet\n/ Quinze anys del desplegament dels Mossos d’Esquadra a Ripollet\nQuinze anys del desplegament dels Mossos d’Esquadra a Ripollet Tal dia com aquest 1 de novembre, ara fa 15 anys, els Mossos d'Esquadra arribaven a Ripollet i estrenaven nova comissaria al carrer de Sant Jaume, en el marc del desplegament del cos policial per tot el territori català. https://www.ripollet.cat/actualitat/noticies/quinze-anys-del-desplegament-dels-mossos-d2019esquadra-a-ripollet https://www.ripollet.cat/actualitat/noticies/quinze-anys-del-desplegament-dels-mossos-d2019esquadra-a-ripollet/@@images/image/preview\nQuinze anys del desplegament dels Mossos d’Esquadra a Ripollet\nTal dia com aquest 1 de novembre, ara fa 15 anys, els Mossos d'Esquadra arribaven a Ripollet i estrenaven nova comissaria al carrer de Sant Jaume, en el marc del desplegament del cos policial per tot el territori català.\nFa 15 anys que els Mossos d’Esquadra operen a Ripollet i als municipis del seu entorn. L’1 de novembre del 2006 es realitzava el desplegament del cos policial a l’Àrea Bàsica Policial Cerdanyola, que integrava Ripollet, Cerdanyola, Montcada i Reixac i Barberà del Vallès. També fa 15 anys que aquells primers agents dels Mossos estrenaven la nova comissaria construïda al carrer de Sant Jaume, just a l’entrada de la ciutat. La instal·lació, de 1.300 metres quadrats i construïda en sistema industrialitzat, va tenir un cost de 3,1 milions d'euros. Els Mossos van arribar a Ripollet amb competències en els àmbits de trànsit i seguretat ciutadana, i com a unitat d'actuació en col·laboració amb la Policia Local.\nEl passat 21 d’octubre, amb motiu de la celebració al Teatre Auditori del Dia de les Esquadres, l’alcalde de Ripollet, José M. Osuna, va elogiar la cooperació que sempre ha existit entre els Mossos d’Esquadra i la resta de cossos policials, sobretot amb la Policia Local, i els beneficis en termes de seguretat que aquesta col·laboració ha suposat per als veïns i veïnes de Ripollet.


Alzira decidirà el segon finalista del Trofeu Mancomunitat de la Ribera Alta - PilotaVeu\nDiumenge, 5.11.2017 10:00h Escala i Corda\nPere Roc II a la final de l'Individual\nAlzira, Felix, Guadassuar, Manco Ribera Alta 17, Marc, Monrabal, Nacho, Pere, Pere Roc II, Puchol II\nLa segona semifinal del XV Trofeu Mancomunitat de la Ribera Alta es jugarà hui diumenge al trinquet d'Alzira.\nSobre les lloses estarà el recentment finalista de l'Individual Pere Roc II, acompanyat per Félix. A l'altra banda jugaran Marc, Pere i Monrabal. La partida, que començarà a les 11.30 hores, decidirà qui s'enfronta a Puchol II i Nacho en la final que es disputarà dimecres 8 de novembre, a les 17 hores, a Guadassuar.\nEl trofeu va començar el passat dimecres al trinquet de Guadassuar amb la primera semifinal. Puchol II i Nacho aconseguiren la classificació per a la final en superar a Francés, Santi i Tomàs II pel resultat de 60-20.\n395 lectures Cap comentari Envia


De la SOSTENIBILITAT a la SUSTENTABILITAT\nAquest darrers anys tot ha estat sostenible: L'economia, l'empresa, el medi ambient, el cotxe, la dieta, la roba interior ... Al final ens ha passat com a aquella flamenca tonadillera a la que se le gastó el amor de tanto usarlo. Les paraules cal saber-les usar, però també cal saber-les suar.\nLa humanitat és sobrevivent i, en molts casos, supervivent. Des dels seus orígens, sha sabut sustentar. En termes més agraris, el diccionari també ens diu que sustentar és alimentar, nodrir. El que sustenta, ho fa de baix a dalt. Tot comença a ran de terra, amb uns bons fonaments, amb una bona llavor. Només així, tenint sempre en compte el sòl, es pot arribar als fruits, aconseguir que el treball perduri constructiu i productiu en el temps. La torre de Babel sensorrà, no només per voler arribar al paradís diví sinó, per oblidar les qualitats de la terra amb que estava feta i com aquesta es sustentava.\nAquells que sostenen, els sostenidors, ho han de fer, generalment, de dalt cap a baix. En lexercici de sostenir, sovint sacaba per oblidar el sòl, per prescindir de la terra. Hàbils en el missatge profètic, els sostenidors van anunciar alhora el paradís de la sostenibilitat i el infern pel infidels. A les altes finances, pel consubstancial fet de ser altes, cada cop els va agradar més això de sostenir. Un dia, des de la solejada i potent alçària de gratacels babelians i globals, van voler sostenir-ho tot. La bona marxa daquell immaterial sistema augurava un creixement sense aturador, un paradís on la protecció sostenible tenia un lloc preeminent. La cosa, vista des de baix, des de la terra, feia basarda. Allò tenia que petar algun dia. La tibantor de tants ascensors socials, de tants salaris i rendes injustificables, en definitiva, de tant creixement sostingut, provocà laparició desquerdes i ensorraments a ledifici. Els fils, cordes, sirgues i cadenes, dels sostenidors, es començaren a trencar. Els autòmats sostinguts, emmudiren i saturaren. Les marionetes i les titelles caigueren fins formar part de tot el munt de runa.\nLa gravetat és greu per constitució i a major altura encara ho és més. Quan de més amunt ha caigut el sostenidor, la topada amb el sostingut i amb el terra han estat més doloroses i mortals. Langlès Isaac Newton va ser el descobridor daquest principi fonamental de la física a través duna poma que ara també pot resultar interessant per a l'economia -quasi tots havíem oblidat el poder inspirador i simbòlic daquesta fruita i el de tots els aliments en general. Havíem oblidat que tot i estar graciosament sostinguda a la branca del arbre de la eternitat, així era també fondament venenosa per a lànima. Allí no calia menjar-la per viure, només sinó per intentar ser com Déu. La seva existència també a la terra dexili, la de la suor, la tangible, la productiva, encara avui ens sustenta el cos a tots i ens alliçona dels greus perills de la supèrbia humana.\nEditorial de La Drecera. núm. 125. Gener - Febrer 2011


Relleu tècnic al capdavant de la FCT Lleida – Federació Catalana de Tennis\nRelleu tècnic al capdavant de la FCT Lleida\nRodríguez té 26 anys i és Monitor Nacional de Tennis i Director de tennis. Com a entrenador, ha estat director de l’Escola CT Barà, coordinador de l’Escola Base Tennis Tortosa i de l’Escola de Competició de Tortosa, entrenador del Grup de Competició Eurostage (Maresme) i tècnic de la FCT Lleida des del mes de setembre.\nEl lleidatà compta, a més, amb experiència com a àrbitre a nivell internacional, en tornejos de primer nivell, com ara la final de la Copa Davis a Barcelona, deu anys arbitrant el Godó, tres Masters 1000 de Madrid, un Masters de Shanghai i l’Open 500 Beijing, entre d’altres.\nAra està al capdavant del Centre de Tecnificació de la Caparrella, instal·lació en la qual treballa el grup d’entrenament i seguiment 2003, format per Paula Arcarons (Sícoris), Claudia Borbón (CN Lleida), Dani Martínez (CN Lleida) i Alejandro Vicente (CT Lleida). A més, a la Caparrella es fan reforços puntuals amb altres jugadors i també hi ha el centre d’operacions del grup de Cadira de Rodes, format per Ubald Rates, Jordi Torné, Xavi Murillo, Jacob Nadal, Kilian Torrelles, Josep Cunillera i Pep Raurich.


Aquest portal, com la majoria de llocs webs a Internet, usa cookies per a millorar l’experiència de l’usuari. A continuació trobarà informació sobre què són les cookies, quin tipus utilitza aquest portal, com pot desactivar-les al seu navegador i com pot desactivar específicament la instal·lació de cookies de tercers. Si no troba la informació específica que vostè cerca, per favor dirigeixi’s a info@roderickabogados.com\nLes cookies són fitxers petits que algunes plataformes, com les pàgines web, poden instal·lar al seu ordinador, smartphone, tauleta o televisió intel·ligent. Les seves funcions poden ser molt variades: emmagatzemar les seves preferències de navegació, recopilar informació estadística, permetre certes funcionalitats tècniques, etc. De vegades, les cookies s’usen per a emmagatzemar informació bàsica sobre els hàbits de navegació de l’usuari o del seu equip, el qual pot arribar a ser reconegut en segons quins casos.\nLes cookies són útils per diversos motius. Des d’un punt de vista tècnic, permeten que les pàgines web funcionin de manera més àgil i adaptada a les seves preferències, com per exemple desant el seu idioma o la moneda del seu país. A més, ajuden als responsables dels llocs web a millorar els serveis que ofereixen, gràcies a la informació estadística que recullen a través de les cookies. Finalment, serveixen per fer més eficient la publicitat que li mostram, a partir de la qual li podem oferir serveis de forma gratuïta.\nAquestes cookies conserven les seves preferències per certes eines o serveis per tal que no calgui reconfigurar-los cada vegada que visita el nostre portal i, en alguns casos, poden ser aportades per tercers. Alguns exemples són: volum dels reproductors audiovisuals, preferències d’ordenació d’articles o velocitats de reproducció de vídeo compatibles. En cas de comerç electrònic, permeten mantenir informació sobre la seva cistella de compra.\nSón aquelles que, tractades per nosaltres o per tercers, permeten quantificar el nombre de visitants i analitzar estadísticament l’ús que fan els usuaris dels nostres serveis. Gràcies a això podem estudiar la navegació per la nostra pàgina web i, així, millorar l’oferta de productes o serveis que oferim.\nAquestes cookies s’usen en programes que intenten localitzar geogràficament la situació de l’ordinador, smartphone, tauleta o televisió intel·ligent per, de manera totalment anònima, oferir-li continguts i serveis més adequats.\nQuan vostè es registra al nostre portal, es generen cookies que l’identifiquen com a usuari registrat i indiquen quan s’ha inscrit al portal.\nAquestes cookies identifiquen el seu compte d’usuari i els seus serveis associats. A més, es mantenen fins al moment en què vostè tanca el compte o navegador, o apaga el dispositiu.\nAquestes cookies poden ser utilitzades, en combinació amb dades analítiques, per identificar de manera individual les seves preferències en el nostre portal.\nSón aquelles que, tractades per nosaltres o per tercers, permeten gestionar eficaçment els espais publicitaris del nostre lloc web, adequant el contingut de l’anunci al del servei sol·licitat o a l’ús que faci de la nostra pàgina web. Gràcies a aquestes cookies podem conèixer els seus hàbits de navegació a Internet i mostrar-li publicitat relacionada amb el seu perfil de navegació.\nEn algunes de les nostres pàgines es poden instal·lar cookies de tercers per tal de gestionar i millorar els serveis que ofereixen. Un exemple d’aquest ús són els enllaços a les xarxes socials que permeten compartir els nostres continguts.\nLlista de tercers que instal·len cookies\nPot permetre, bloquejar o eliminar les cookies instal·lades al seu equip, així com també revocar el consentiment prèviament prestat, mitjançant la configuració de les opcions del seu navegador d’Internet. En cas de bloquejar-les, és possible que certs serveis que necessitin el seu ús no estiguin disponibles.\nA continuació li oferim enllaços on trobarà informació de com pot activar les seves preferències als principals navegadors:\nGoogle Chrome Mozilla Firefox Internet Explorer Safari para IOS (iPhone, iPad) Cookies Flash


Gargots i Patracols: Diada de Sant Jordi ...(resseguint antics escrits)\n“-Arrugues a la pell de les meves mans llaurades pel temps. A la penombra de la cambra prop del balcó, envoltada de silenci i pols, observo com aquests dits vells i llargs aferrats a les cortines em deixen veure el que passa a fora. A la Rambla de les Flors, avui una vegada més és festa i tot és un anar amunt i avall de gent, colors, olors, sentiments i tradicions.\nHe viscut sola aquests darrers i feixucs anys. No sé quants, n’he perdut el compte. Gairebé sense sortir de casa. Ja no vull veure el món. Prefereixo evitar-lo del tot. La meva ment té millors paisatges, carrers i llocs, on la gent que vaig estimar i encara estimo, segueix viva.\nAvui, com passa una vegada a l’any per aquesta diada, m’ha arribat la rosa. Me l’envio a mi mateixa, encarregada dies abans, acompanyada d'una carta. D'aquesta manera, continua arribant.\nSempre és el mateix antic missatge, l'escrit per ell fa tant de temps.\nCom el trobo a faltar...”\nLa Maria no té edat. La va perdre un capvespre en què la tristesa es va instal·lar a casa seva.\nAquell dia va néixer una nova dona que hauria d'enfrontar-se a aquesta intrusa cada matí.\nEl dies es succeïen i els combats eren cada vegada més aferrissats.\nTotes les armes del món no podien amb aquella sensació d'ocupació per força, d'invasió de tots els racons de la seva pell per aquella substància enganxosa, que se li adheria amb l’amargor de la pena.\nTot i així, hi va haver un temps en que cada matí la Maria sortia al carrer amb ganes, i intentava recuperar el somriure que la maleïda tristesa havia segrestat. S’ho devia a ella mateixa i sobre tot, li ho devia a ell, que ja no hi era però que sabia que no li hagués agradat veure-la així.\nDe vegades fins i tot, li semblava que ho aconseguia, i pujava feliç el costerut carrer que la portava a casa. Taral·larejava baixet alguna cançoneta, amb un petit somriure dibuixat a la seva cara, que en qualsevol moment, sempre acabava per desaparèixer.\nDe vegades la il·lusió, il·lusionar-se, és l'esperança de l'avenir. Després ve i res és com ho vas pensar, perquè gairebé mai passa res com caldria.\nI ella va seguir sola, amb els seus records i la companyia d’una tristesa que, amb els anys, es va anar fent un xic més dolça, més tendra i lleu, quasi malenconiosa.\nI avui un cop més per Sant Jordi, com cada any li ha arribat la rosa i el seu enyorat poema.\n“-Tremolant d’expectació, me’n vaig a seure al sofà i tornaré a rellegir-lo una vegada més, mentre encara em quedi alè i encara sigui jo mateixa... Bona diada de Sant Jordi, estimat, allí on siguis, bona diada.”\nEnviat per Montse a 14:24\nLa meva rosa per tu\n24 d’abril de 2012, a les 1:20\nUf, preciós, m'ha agradat molt aquesta història... Molt bona diada..!\n24 d’abril de 2012, a les 13:04\nGracies Xarnego, és preciosa! petons.\n25 d’abril de 2012, a les 18:38\n25 d’abril de 2012, a les 18:41\nM'agrada que t'agradi Yàiza! Gràcies per passar-te per aquí!\n25 d’abril de 2012, a les 18:43\nCrec que encara tinc una mitja horeta per felicitar-te el Sant!! :-))\n27 d’abril de 2012, a les 23:29


HA NACIDO UNA ESTRELLA, de Bradley Cooper – Xarxa de Biblioteques de Cornellà\nJackson Maine és una estrella de música en crisi. Enganxat a l’alcohol i als barbitúrics, no troba cap manera de reconduir la seva vida. Una nit Maine coneix Allie, una cambrera amb el somni de ser una gran estrella. Aviat la química emergeix entre tots dos.\nNou remake de l’obra dirigida al 1937 per William A. Wellman, i no menys interessant. El debut com a director de Cooper no deixa indiferent, ja que capta brillantment l’esperit de l’original i l’enorme càrrega dramàtica dels personatges. Cooper també interpreta Maine i Lady Gaga clava el seu paper, cosa que la confirma no només com una gran estrella de la música, sinó també com una gran actriu. Una pel·lícula que no t’hauries de perdre.


Àrea total: 178,947 (m2)\nAquest es el segon gratacels de Chicago dissenyat per l’arquitecte Ricardo Bofill desprès de la construcció de l’edifici Donnelley. Consta de dues parts: una secció de poca alçada a State Street i una torre de gran alçada a l’oest sobre South Dearborn street. Construït sobre l’antic emplaçament de la tenda de Montgomery Wards, es va conservar part dels fonaments d’aquest edifici per recolzar la nova torre.\nEl programa de l’edifici consisteix en un complex d’oficines format per dos volums de vidre de 35 plantes (175 metres d’alçada) i 11 plantes, respectivament.\nL’edifici està dissenyat com una columna clàssica amb una base sòlida,...\nProjecte: Dearborn Center\nÀrea total: 178,947\nL’edifici està dissenyat com una columna clàssica amb una base sòlida, una cornisa a la part superior i murs laterals cobs. La superfície reflectant d’acer inoxidable i vidre reflecteix la vitalitat del centre de negocis de Chicago, en sintonia amb les demandes del mercat global.\nEl disseny obert de la planta tipus proporciona una gran flexibilitat als usuaris. L’estructura de reixeta d’acer, juntament amb els elements de circulació vertical, constitueixen una base perfecta per aquest disseny i son pràcticament els únics elements fixes de l’edifici.\nAquest va ser el primer edifici a Chicago on es va utilitzar un sistema de sol tècnic amb plenum com distribuïdor d’aire condicionat, permetent l’ajustament independent de la temperatura en els diferents espais.\nEl nivells del soterrani es van construir per permetre la futura obertura d’una important estació de metro, connectant les línies Blue & Red.\nAl lobby es va instal·lar una edició limitada de la Victòria de Samotràcia, una de les escultures mes famoses del mon.\nLa Associació “Friends of Dawntown” va atorgar a l’edifici el premi “Best New Building”\nL’any 2010, l’edifici va guanyar l’etiqueta de Energy Star i el juny de 2011 va rebre la certificació LEED Silver per als Edificis Existents (LEED-EB)


Relat "A dins la llauna hi havia ficada una tonyina"\nInici > detall del relat: A dins la llauna hi havia ficada una tonyina\nL'Isabella Maria es barallava amb una llauna fent força amb un ganivet de tallar pa. Tenia la llengua enfora i estava nerviosa. Era la primera vegada que veia una llauna i no s'acabava de creure que a dins hi havia ficada una tonyina. Feia anys i panys que no veia una tonyina, des que era una nena.\nL'Isabella Maria es va casar als dinou anys, vuit després d'arribar. Ell ja era nascut a Amèrica, fill d'immigrants irlandesos, tenia el pèl roig com un pebrot i era un home amable, generós i treballador.\nEs van conèixer a Brooklyn i es van enamorar a primera vista. La feina va ser convèncer al vell Mateo perquè el deixés casar amb la seva filla petita. Quan ho va aconseguir, se la va emportar a viure a Washington, una ciutat bastant més tranquil·la que Nova York i va prometre que la cuidaria i la faria feliç.\nAquell dos d'Agost de 1907, era un dia especialment calurós, feia quasi tanta calor com a Nàpols! pensava tot bufant l'Isabella Maria.\nEl seu marit va arribar a casa cantant, portava un regal pel nano. El nano tenia vuit anys i es deia John, com el seu pare però li deien J.J. que vol dir John Júnior vaja.\nEn J.J. va fer un salt d'alegria al veure que el regal era un guant de beisbol. La mare va retreure al pare que només li hagués comprat un guant, "che cosa! i per l'altra mà què?" el pare va riure i li va fer un petó, "avui anem a l'estadi a veure els Nationals!" "mama mia!" va exclamar alarmada l'Isabella Maria que no tenia ni idea del què era això del beisbol però li semblava perillós.\nEl vell estadi de fusta, el Boundary Field, estava ple a vessar, avui venien els Tigers de Detroit. El partit prometia.\nAquell dia debutava el que havia de ser un dels millors pitchers de tots els temps, un noi de dinou anys, tímid i bonatxó anomenat Walter Johnson.\nEls jugadors dels Tigers s'havien estat ficant amb ell abans de començar, era una guerra psicològica, el volien posar nerviós. Li deien neteja-corts, clatell vermell i coses per l'estil, recordant-li els seus orígens com a pagès de Kansas.\nEn Walter però, ni s'immutava, es mirava als adversaris tot escalfant el seu braç bo, el dret, advertint-los mentalment "ni la veuràs passar".\nL'Isabella Maria, en John i en J.J. agafaven posició a segona fila, la mare es ventava se'ns parar i protegia el seu fill del sol posant-li bé la gorra. El pare, amb un somriure a la boca, axinava els ulls i posava una mà al front fent-la servir de visera "a veure què tal serà aquest nou pitcher".\nVa arribar l'hora de la veritat, el primer batejador dels Tigers era l'experimentat Davy Jones. En Walter Johnson es va aixugar la suor de la mà dreta fregant-se el costat dels pantalons. Es va posar seriós, mirava fixament els ulls del seu oponent mentre acariciava la bola amb els dits. Una gota de suor li queia per la patilla dreta, la que li tocava el sol.\nEn Davy Jones agafava el bat fort sense deixar de mastegar alguna cosa. Estava confiat que bategaria aquella bola i la convertiria amb un Home Run com tantes altres vegades havia fet amb debutants.\nEn Walter Johnson, va arquejar l'esquena per impulsar-se amb un moviment tècnic impecable i va llençar la bola a una velocitat increïble


Realment realment realment Kinda Sorta com el nou senzill de Carly Rae Jepsen - Revisió | Gener 2021\nRealment realment realment Kinda Sorta com el nou senzill de Carly Rae Jepsen\nI Realment m'agrada 'probablement serà la pròxima confecció d'estiu que no puguis escapar.\nDurant els últims mesos, hem tingut un munt de pop molt bo, però cap que hagi tingut un ganxo realment addictiu per cantar.\npetó escènic mendes\nNo et preocupis; Carly Rae Jepsen, probablement la reina de les corals realment realment enganxoses, ha tornat a tenir encara un altre orador.\nMeredith nuvi gris després de la destre\n'I Really Like You' és el nou senzill del pròxim tercer encara sense títol de Carly. I és ... realment un tipus de melmelada. És a dir, si podeu superar el cor realment repetitiu (necessitem SIX 'realment'? De debò?).\nA jutjar de les lletres, sembla que es tracti no només d'estar enamorat, sinó d'una mena de desemmotllament. D’aquí la necessitat de descriure la vostra infatuació amb un munt de “realment”. O alguna cosa. Independentment, no tenim cap dubte que realment es quedarà al cap de les persones.\nDoneu un cop d'ull a l’àudio següent i digueu-nos què en penseu realment.


Dia+Dia+Dia=1 Vida by Marga Esteban : Finals...\nAviat s'acaba l'agost.\n"Cuando eres joven aprendes y cuando te haces mayor entiendes"\n"Si vius sense recordar qué has fet , és una putada, ja que sembla que no has tingut vida"\nAmb aquestes dues frases dites per les dones més grans de la meva família acabo una setmana d'estiu del tot especial. La joventut és una enfermetat que es cura i fer-se gran et regala saviesa i uns quants dolors d'ossos, si tens sort.\nHe gaudit d'uns dies que he pogut dedicar a la meva mare, i a fer activitats que la resta de l'any no em són possibles.\nQuedar amb una amiga sense límit de temps en un lloc espectacular, anar a escoltar concerts en diumenge, passejar sense mirar el rellotge, sortir a cantar a la fresca entre setmana, llegir al llit sense dormir-me en dos minuts, contemplar el jardí , regar les plantes, endreçar papers del despatx, redescubrir els temps de quan ens enviaàvem postals, fer llargues migdiades, dinar a ca la tieta...\nNo ha calgut anar gens lluny per viure coses diferents. Aquests parèntesis són tan necessaris; que te 'n adones que ho són quan els has viscut i comproves l'efecte!\nÉs ben cert que amb els anys "entiendes" que quan les dones grans ja no hi siguin, passaràs a ser la dona gran de la família, "entiendes" que aquells temps on tothom era "a lloc" ja han passat, i a la taula comencen a haver-hi cadires buides i que la vida està feta per experimentar però que és un entreacte curt i que és millor aprofitar.\nÉs també el primer estiu després de molts anys que he tingut dies i dies de vacances i enyoro aquells estius que no s'acabaven mai i que em passava el dia a la platja, llegint, i sense obligació de fer res..esperant el nou curs, ai les èpoques d'estudiant quan tot estava per fer, i el full en blanc.\nÉs el primer estiu que he vist poc a la meva filla perqué ella té els seus propis estius, meravellosos per cert, i comences a sentir un vertígen estrany al intuir que la vida en els propers anys canviarà i molt...però ben pensat la que estic canviant soc jo.\nLa meva amiga tot sopant em preguntava si li tenia por a la mort, i li vaig dir que no, però sí li tinc por al patiment, al deixar de ser independent, a dependre d'altres persones, a perdre qualitats físiques i mentals...però entenc que és part de l'experiència de l'aprenentatge i no cal avançar-se, però sí , cada cop és més urgent disfrutar del moment, en pau, amb amor i sobretot fent el que sentim que hem de fer i amb les persones que realment ens estimem.\nViure comença a ser URGENT, I VIURE EN PAU encara més.\nDono gràcies a la VIDA per una setmana tan bonica i diferent.\nFeliç final d'agost...\nPublicado por Marga Esteban en domingo, agosto 26, 2018


Fòrum EduTicTac: Virtualizació de Lliurex server i clients lleugers\n◄ algo que no entenc, client arranca com a "semi-lleuger?\nLliurex 12.06 (Nemo), PDI Smartboard i Clients lleugers ►\nby J. Ramón Pérez - Monday, 4 March 2013, 2:08 PM\nAlgun ha pogut crear una màquina virtual amb Lliurex Servidor d'Aula utilitzant virtualbox?\nAmb els clients lleugers sí que ho he aconseguit, però amb el server no. Gràcies.\nRe: Virtualizació de Lliurex server i clients lleugers\nby Joan Perelló Oliver - Tuesday, 19 March 2013, 4:50 PM\nSi, jo ho he fet sense trobar dificultats.\nQuin problema has tingut, en la instal·lació o en la execució?\nIn reply to Joan Perelló Oliver\nby J. Ramón Pérez - Wednesday, 20 March 2013, 3:38 PM\nHola, el que jo volia era muntar una xarxa amb el Lliurex server d'aula i diversos pcs amb el lliurex lleuger, o amb el desktop, connectats per una xarxa interna i fer una simulació per a practicar i aprendre el seu funcionament.\nHe aconseguit instal·lar el servidor i els models d'escriptori, però no em detecta la xarxa interna de manera que no puc connectar altres pcs, i no puc arrancar pcs lliugers. El servidor es queda en un simple lliurex d'escriptori. Què estic fent malament?\nby Alfons Rovira - Thursday, 21 March 2013, 5:43 AM\nHola J. Ramón\nPots mostrar-nos l'arxiu interfaces?\n1. Obri una cònsola\n2. Escriu cat /etc/network/interfaces > interfaces.txt\n3. Còpia el contingut de l'arxiu interfaces.txt que el tindràs al home de lliurex.\nTens la infraestructura de xarxa correcta: el servidor conectat a internet amb la targeta integrada i al switch amb la targeta giga que es punja a la placa base?\nHas definit les targetes de xarxa de manera que sempre estiguen indentificades i no s'assignen de forma arbitrària?\nAquest últim pas potser el més farragós. Es tracta d'assignar la MAC (numeració que porta cada targeta de xarxa a una interface eth0 o eth1 per tal que sempre s'assigne de la mateixa manera. Crec que era necessari fer-ho a Lucid, ara a Ubuntu 12.10 hi ha un arxiu que potser resol el problema però no he fet proves.\nEm sembla que l'arxiu estava a aquest directori:\nAquesta qüestió es va tractar en aquest foro. Caldria fer una cerca...\nby Joan Perelló Oliver - Thursday, 21 March 2013, 10:36 AM\nComprova que la configuració de xarxa de la màquina virtual siga correcta, ja que per defecte VirtualBox només habilita una tarjeta de xarxa i la configura en NAT. Ves a la configuració de la màquina virtual, i en l'apartat de red, habilita la segona tarjeta de xarxa i configura les dos com adaptador puente. Potser després hauràs de reconfigurar les tarjetes de xarxa ja dins de Lliurex.\nby J. Ramón Pérez - Wednesday, 27 March 2013, 9:17 PM\nBona nit, i perdonar que no haja contestat abans, però entre tanta prova, no aconseguia que s'iniciara correctament cap màquina virtual.\nRecentment he canviat d'ordinador, he ampliat la RAM i em dicidí a instal·lar el Windows 7 a 64 bits, i per un altre costat també l'Ubuntu a 64 bits. Tot això pensant a poder dedicar-li més memòria al servidor virtual.\nAnteriorment, amb el Windows a 32 bits mai havia tingut tants problemes amb el VirtualBox. Fins vaig arribar a desinstal·lar l'ubuntu a 64 i passar-me una altra vegada al de 32. Però el problema no es corregia. No era qüestió de la configuració de la màquina virtual, ni de les targetes de xarxa.\nAl final vaig trobar on estava el problema: en la Bios de la meua nova placa base.\nDesconec si és una nova opció de les Bios, o ja porta temps... i jo sense saber-ho. La vaig habilitar i ja em funciona el servidor Lliurex, he fet la instal·lació de diversos clients... Un error de novells, jaja.\nby Alfons Rovira - Thursday, 28 March 2013, 7:46 AM\nLes plaques bases actuals han canviat la configuració de la BIOS per UEFI. Això ha generat un nou problema: sembla que Windows incorpora un certificat per tal que no es puguen instal·lar sistemes operatius que no foren Windows 8.\nCaldrà anar comprantint la informació derivada d'aquest problema, ja que si això va avant potser et compres un ordinador amb Windows que no es puga instal·lar GNU/Linux per aquesta causa.\nLa informació que m'ha arribat és que Ubuntu ha pagat per aquesta certificació, però no tinc notícia de que ho hagen fet altres distros llevant de Fedora.\nNo sé si té a veure amb el problema que comentes, però caldrà estar a la guait.\nEl tema es podria resoldre comprant la placa base de forma independent, ja que això no incloiria el certificat de Windows en UEFI.\nAu, més complicacions per córrer sistemes lliurex.\nby J. Ramón Pérez - Thursday, 28 March 2013, 2:36 PM\nLo que he hecho en mi BIOS ha sido simplemente habilitar la Virtualización, ya que por defecto viene deshabilitada. Sin embargo sí que pude instalar el ubuntu, y el linux mint sin problemas, aparte del windows 7.


Vicens Vives · 18 de novembre de 2020\neducació, Retrats pedagògics\nMaria Montessori ha sigut una de les pedagogues més importants de la història de l’educació. Nascuda el 1870 (aquest agost s’en celebraven els 150 anys), Montessori va ser una dona fascinant i molt avançada al seu temps, inspiradora d’un nou model d’ensenyament que encara avui compta amb innombrables seguidors. De fet, moltes premisses proposades per Montessori són adaptades i usades per escoles o fins i tot en joguines que no s’inscriuen pròpiament dins del mètode Montessori, però que han vist els beneficis de moltes de les seves aportacions.\nEn aquesta entrada del nostre blog volem homenatjar la docent italiana recordant la seva figura i aprofitar de pas per a inaugurar aquesta sèrie de semblances dedicades als grans pedagogs que més han influït l’educació actual.\nEls primers anys de Maria Montessori\nMontessori va ser una dona d’interessos molt variats i pionera en molts aspectes. Va ser metgessa, psicòloga, antropòloga, activista i sobretot fundadora d’un moviment pedagògic regenerador. Després de llicenciar-se en medicina, en l’especialitat de psiquiatria, amb una tesi sobre les al·lucinacions, Montessori va anar derivant progressivament el seu interès de la medicina cap a les ciències humanes i concretament cap a l’ensenyament. Durant la seva joventut va militar per alguns anys en el moviment feminista, aconseguint un cert relleu públic, encara que amb el temps se’n desvincularia i moderaria les seves postures, encara que sempre reivindicant la igualtat de gènere. Entre 1899 i 1902 va treballar com a consellera per a la Lliga Nacional per a la protecció dels nens amb discapacitats cognitives, i en els anys posteriors va ampliar el seu interès no sols als nens amb necessitats especials, sinó al conjunt de la població infantil.\nLa societat italiana de principis del segle XX era un brou de cultiu per a nous plantejaments pedagògics, pròxims en molts casos al positivisme i a l’higienisme, amb una gran preocupació per la qüestió social i especialment per problemes com la delinqüència infantil. Durant els seus anys de formació, Montessori va estar en contacte amb aquestes corrents i també amb els cercles socialistes, liberals, els catòlics modernistes (un corrent reformista del catolicisme), a més d’amb maçons i teósofos. Aquestes múltiples influències serien decisives a l’hora de plantejar i difondre el seu mètode.\nLes Cases dels Nens\nL’any 1908 la carrera de Maria Montessori dóna un impuls quan Eduardo Talamo, enginyer i director general de l’Institut Romà de Béns Immobles (IRBS) li proposa una col·laboració. L’IRBS havia adquirit uns blocs de cases per a classes populars que el propi Talamo havia reformat habilitant-los perquè els seus habitants gaudissin de majors comoditats, amb l’objectiu de dignificar la classe obrera. Entre altres mesures, Talamo havia fundat en els IRBS un espai recreatiu per als fills dels seus habitants, La Casa dels Nens, amb la finalitat que els pares poguessin deixar els infants durant les hores de feina. I havia demanat a Montessori la seva participació en la gestió d’aquests espais.\nLes Cases dels Nens van gaudir d’un gran èxit, i van constituir per a Maria Montessori un laboratori perfecte per a desenvolupar les seves premisses pedagògiques i experimentar amb noves metodologies docents. Encara que la col·laboració amb Talamo va ser breu (va durar només dos anys), va suposar una ruptura en la carrera científica de Montessori i li va permetre publicar, l’any 1909, el text inaugural del nou corrent que lideraria: El mètode de la pedagogia científica aplicat a l’educació infantil a les Cases dels Nens (1909).\nDifusió del mètode\nEl llibre i les experiències de Montessori van gaudir d’una gran popularitat, i en els primers anys de la dècada de 1910 es van difondre en gran manera pels Estats Units i per Espanya, on el 1915 es va fundar una Casa dels Nens (concepte desvinculat ja del projecte de Talamo) a la Casa de la Maternitat i expòsits de Barcelona. De fet, el 1933, després d’una ambigua i problemàtica relació amb el feixisme italià, Montessori i el seu marit es van mudar a Barcelona, on van col·laborar activament amb la Generalitat de Catalunya i on van viure fins l’esclat de la Guerra Civil l’any 1936.\nEntre el 1939 i el 1949, Maria Montessori va alternar viatges per Europa amb estades a l’Índia, on en contacte amb el corrent teosòfic va continuar treballant en el seu mètode. Allí va acabar de desenvolupar la seva teoria pedagògica i evolutiva per a la franja d’edat compresa entre els 0 i els 3 anys, i va defensar el foment de la pau a través de l’educació. Després de la seva tornada a Europa, amb vuitanta anys, va continuar participant en conferències i cursos al voltant del món. La seva mort, esdevinguda el 1952 a Holanda, va deixar un llegat incalculable que ha canviat la nostra manera d’entendre l’educació.\nEl mètode de Maria Montessori\nEl mètode Montessori es defineix pel seu caràcter experimental, que s’oposa al rigor dels ensenyaments i al dogmatisme de l’ensenyament tradicional tal com s’entenia a principis del segle XX. La seva premissa fonamental és la idea que el nen té un desenvolupament natural que no ha de coartar-se, sinó que cal per contra reforçar. A diferència de la psicologia i la pedagogia clàssica, que veia en el nen un ésser incivilitzat, inferior en certa manera, que calia redreçar i limitar perquè pogués adequar-se a les normes morals de la societat, la perspectiva de Montessori es caracteritza per una visió més optimista dels nens com a éssers autònoms i capaços d’aprendre a autoregular-se de manera natural.\nNo és estrany, per tant, que el mètode Montessori rebutgi recórrer a premis i càstigs externs, que supediten l’assoliment de les metes del nen a un element extern i que a més poden comportar fàcilment frustració. D’altra banda, atès que els ritmes d’aprenentatge són diferents per a cada aprenent, Montessori rebutja unificar els continguts didàctics per tal de donar-los en bloc: a l’aula Montessori, els alumnes poden interactuar de manera espontània amb els diferents elements que tenen a la seva disposició en funció del seu interès a cada moment.\nEn aquest sentit, més que ser una figura d’autoritat, el docent adopta el rol de “científic” que observa el comportament dels infants i que en funció d’aquest decideix les següents accions que ha de dur a terme per canalitzar els interessos de cadascun d’ells. De fet, la pròpia Montessori va seguir aquest principi a l’hora de determinar quins eren els materials més adequats per al seu mètode, observant aquells amb els quals els nens interactuaven més i rebutjant aquells altres que no atreien la seva atenció. El mestre, en definitiva, assumeix un rol passiu, intervenint el mínim possible i convertint-se així fonamentalment en un vincle entre el nen i l’entorn.\nMaria Montessori considerava que el procés de desenvolupament dels nens consisteix en gran manera en l’aprenentatge sobre com organitzar la infinitat d’estímuls rebuts; és a dir, en poder ordenar el seu món. Per aquest motiu, l’autodisciplina, l’ordre i la higiene ocupen un paper clau a l’escola Montessori. El punt de partida és que si els nens aprenen a organitzar el seu entorn i a mantenir-lo en ordre (i no per imposició externa, sinó per voluntat pròpia) seran igualment capaços d’estructurar el seu propi món intern.\nD’aquesta manera, els ensenyants posaran èmfasis en la importància de mantenir l’espai de joc ben net després de jugar, i moltes activitats proposades (per exemple, a l’hora del menjar) tindran com a finalitat aconseguir un major control psicomotriu i una major capacitat d’autoregulació.\nDe la mateixa manera, la dimensió sensorial ocupa un lloc primordial en el mètode de Montessori i en els seus materials: colors, formes, tactes, sons i fins i tot olors es vinculen a l’aprenentatge de les matemàtiques, dels noms i dels números per a permetre als infants d’individualitzar aquestes diferents sensacions i percebre amb més detall el món que els envolta.\nD’altra banda, l’espai de la classe, que en l’ensenyament tradicional era restrictiu (per exemple, amb pupitres excessivament alts per a obligar els nens a adoptar determinades postures, mobles rígids, etc.), s’adapta a les necessitats dels nens, fent ús de mobles i objectes adequats a la seva mida i d’objectes amb els quals puguin interactuar. L’objectiu últim és, en definitiva, crear un espai atractiu per als nens que estimuli la seva curiositat i interès i els permeti així completar el seu desenvolupament.\nEl mètode Montessori va suposar d’aquesta manera un trencament total amb la docència clàssica i va posar per primera vegada el nen en el centre de l’aprenentatge: no com a espectador passiu, sinó com a actor que participa activament en el seu propi desenvolupament. Aquesta concepció, que ara com ara és una premissa universal per a gairebé tots els docents, la devem en gran part a Maria Montessori.\nSi voleu conèixer millor com funcionen els centres adscrits a aquesta metodologia, podeu visionar aquest vídeo que mostra el dia a dia d’una escola Montessori:\nSi t’ha agradat, també pot interessar-te Com redissenyar la teva aula per millorar l’aprenentatge i 4 beneficis de l’estimulació visual dels infants.\ncanvi educatiu proposta didàctica recursos educatius educació VVKids innovació Pedagogía experts Valors clàssics emocions Opinió consells llibres Literatura TIC recursos recomanacions lectura propostes


La fiscalia de Barcelona citarà a declarar a Shakira per presumpte frau fiscal\nLa notícia va saltar el passat diumenge i la cantant haurà d'afrontar un dels moments més complicats de la seva vida\nper Redacció dimarts, 23 de gener 2018 - 10:17h\nShakira, en concert | Cedida\nNou sotrac per a Shakira. Si bé és cert que el 2017 arrencava de la millor manera per la cantant colombiana —va encetar l’any a Nova York amb Gerard Piqué i sembla a la recta final de la recuperació d’un problema a les cordes vocals—, també ho és que aquesta ha estat acusada de frau fiscal per Hisenda.\nAra doncs, la Fiscalia de Barcelona ha anat un pèl més enllà i té previst cridar a declarar a l’artista per un presumpte delicte fiscal. Segons reporta ‘La Información’, fonts fiscals asseguren que Shakira s’haurà d’asseure al banc dels acusats, tot i que encara no s’ha fixat una data.\nL'Agencia Tributària va denunciar a la cantant per un presumpte frau fiscal durant quatre exercicis, tal com va avançar ‘La Vanguardia’. La denúncia, de fet, es va dur a terme a finals de 2017 després que una inspecció decidís suspendre «la seva activitat laboral» i remetre la informació que havien recollit als fiscals.\nSegons fonts consultades pel mitjà citat, des de l'entorn de la colombiana asseguren que ella sempre ha complert amb les seves obligacions fiscals i que està disposada a assumir les «conseqüències econòmiques de les discrepàncies tècniques que té amb la inspecció d'Hisenda», tot i que afegeixen: «Es tracta d'una diferència de criteri i no d'un ocultament fiscal».\nImatge de Shakira i Gerard Piqué | CatalunyaDiari.cat\nL’error de Shakira\nO «diferència de criteri», al gust del consumidor. El 'malentès' entre Hisenda i Shakira ve donat per la seva residència a efectes fiscals. El problema rau en que Shakira explica que viu a Espanya només des del 2015, tot i que va formalitzar la seva relació amb Gerard Piqué a inicis de 2011.\nLes fonts de la cantant, a més, defensen que aquesta no va tenir casa pròpia a Barcelona fins al 2013, coincidint amb el naixement de Milan, el seu primer fill.\nLa Fiscalia, però, defensa que la cantant hauria d’haver declarat a Espanya entre els anys 2011 i 2014. I és que, segons l’agència tributària, Shakira ja residia a l’estat espanyol i hauria eludit diversos pagaments d’impostos. Així mateix, el delicte està penat amb dos anys de condemna.\nAquests són els 9 símptomes que indiquen que tens càncer d'estómac\nAL·LUCINARÀS: La broma que s'han cregut aquests innocents policies\nBarcelona Hisenda Shakira


Crida a fer contribucions - Pubblicazioni di catalanistica - News : AISC\nCrida a fer contribucions - Pubblicazioni di catalanistica - News\nPubblicazioni di catalanistica : Crida a fer contribucions\nil 16/2/2013 21:36:16 (857 letture)\nEl grup de recerca consolidat TRILCAT (Grup d’Estudis de Traducció, Recepció i Literatura Catalana, <http://trilcat.upf.edu>) acull des del 2011 una revista titulada Anuari TRILCAT. Estudis de traducció, recepció i literatura catalana contemporània.\nEls interessats poden enviar col·laboracions relacionades amb el tema d’una extensió màxima de 65.000 caràcters, amb espais inclosos, a l’adreça <anuari.trilcat@upf.edu>. Les col·laboracions poden ser articles que constitueixin contribucions originals a la disciplina (recepció, història de les traduccions, reflexions històriques sobre la traducció, perfil d’un traductor, món editorial [segells editorials o revistes], comparació de traduccions) o bé documents editats amb una presentació o estudi introductori.\nEl termini per rebre les col·laboracions és el 31 de març de 2013. Les col·laboracions, que poden estar escrites en català, castellà o anglès, se sotmetran a un procés anònim d’avaluació externa i el resultat es comunicarà als autors al juny de 2013.\nAdjunt trobareu el document amb les normes de presentació de les col·laboracions.\nFiles allegati: Anuari Trilcat_Instruccions per als col·laboradors.pdf


Actualitzada 01/11/2019 a les 06:49\nEl 15 de de desembre se celebraran les eleccions comunals. Aquesta setmana s’ha tancat la presentació de les llistes; des del PS afrontem amb optimisme les eleccions: a l’abril vam obtenir un molt bon resultat situant el nostre vot nacional en gairebé un 31% de vots, 4 punts per sota de DA. Des de llavors, penso que hi ha factors que incrementaran el suport al nostre projecte. La no obtenció de cap conseller per part d’SDP els ha deixat pràcticament fora del joc polític: ara han optat per integrar-se als projectes liderats per DA; em costa veure com un elector que es consideri progressista pot donar suport, per exemple, a la continuïtat de Marsol al comú d’Andorra la Vella quan la seva gestió, si s’ha caracteritzat per alguna cosa, ha estat per la grandiloqüència, per la privatització d’espais i de serveis públics, per inversions faraòniques executades sense control de costos, per una política de façana exagerada en costos d’il·luminació de Nadal, focs d’artifici i molts altres excessos. Tot això mentre molts barris de la parròquia han estat desatesos, quan s’han desactivat projectes socials i d’atenció domiciliària i molts altres petits detalls que haurien permès millorar la qualitat de vida dels ciutadans. Per altra banda, hi ha el desencant d’antics votants liberals que no han entès el desacord posterior a les eleccions i la traïció a les seves promeses per acabar reforçant la majoria de DA al Govern sense aportar de moment res de substancial; per si faltava res, la irrellevància atorgada als liberals a les llistes de DA+Liberals+SDP n’ha generat encara més; els electors que segueixin pensant que el país necessita canvis, una altra manera de fer, una proximitat de les institucions als ciutadans, unes altres prioritats en les actuacions públiques i en els pressupostos possiblement veuen que l’única alternativa a l’actual majoria només la pot oferir el PS. Hem proposat els millors actius que tenim a cada parròquia, fent apostes valentes a l’altura del que el moment polític demana; hi ha, però, un risc important que no cal menystenir: la desafecció que provoquen els canvis de jaqueta, les aliances inexplicades, la traïció a les promeses electorals acaba afectant tot l’espectre polític, fins i tot aquells no hi tenim res a veure; ara és el moment, però, en què vostès poden tallar d’arrel tots aquests moviments que banalitzen la democràcia. La solució és ben fàcil, i... és a les seves mans!\nGerard sanchez va dir..Millor escriu sobre una altra parròquia, Pere.\nA la capital no hi teniu rés a pelar. Ara com a minim existim al mapa d'andorra!!!!!!\nAnem be , señor si LADRAN luego cabalgamos.....aqui hi han comentaris molt simples...entre altres coses que som la formacio que menys despesa es va gastar a les eleccions.potser el gir dels liberals entre altres coses va ser per la despesa que tenien que pagar.. tambe nos diu el merit que tenen els del.ps que no es es deuen a ningu...etc\n#6 Gerard sanchez\nMillor escriu sobre una altra parròquia, Pere.\nJoan va dir..Pere, que a aquestes alçades ens vulguis donar lliçons o ens vulguis fer veure a galet és còmic. La coherència possiblement està absent al conjunt de la política andorrana i en general a arreu. Però la majoria no cometen la petulància del PS de voler-se convertir en un exemple de coherència. Quin exemple era Acord? Quin exemple és que la cap de llista lliberal a les darreres eleccions a Ordino ara sigui la vostra? Quin canvi representeu si no teniu cap implantació al territori i aneu a buscar candidats on sigui? Quin canvi representeu quan heu de repetir una i altra vegada els candidats als llocs on teòricament teniu arrelament? ...\nSempre he votat al PS, fins i tot a l'invent de d'Acord on el meu vot va servir per investir un Cap de Govern de DA. La culpa va ser vostra per no haver lligat un bon acord amb Liberals que obligués a no poder pactar amb DA i meva per haver-vos fet confiança. Ara, us torneu a presetar amb els candidats de sempre, els que van perdent elecció darrera elecció. Fins quan? No teniu gent nova?\nDesprés de la jugada amb els liberals a les generals i tornar a donar el país a DA, el millor que podríeu fer és plegar.\nMolt ben dit. Bravo\nPere, que a aquestes alçades ens vulguis donar lliçons o ens vulguis fer veure a galet és còmic. La coherència possiblement està absent al conjunt de la política andorrana i en general a arreu. Però la majoria no cometen la petulància del PS de voler-se convertir en un exemple de coherència. Quin exemple era Acord? Quin exemple és que la cap de llista lliberal a les darreres eleccions a Ordino ara sigui la vostra? Quin canvi representeu si no teniu cap implantació al territori i aneu a buscar candidats on sigui? Quin canvi representeu quan heu de repetir una i altra vegada els candidats als llocs on teòricament teniu arrelament? ...\nPere, si alguns del candidats són els vostres millors actius ja em perdonaràs, ara entenc perquè no us vota la gent. Les aliances inexplicades d'Acord! Però jo crec que la més gran font de desafecció dels ciutadans amb la política, sou vosaltres mateixos (i no parlo només del PS, sinó va per tots els polítics) que la provoqueu, amb la desconnexió que teniu amb els ciutadans, amb les lleis infumables que aproveu, amb la superbia que mostreu de cocktail a cocktail i mirant per sobre de l'ombro. Desconnexió de la realitat del dia a dia, us perd el fons i les formes. Sembla que a Andorra, hi la classe alta de molts diners, la jetset política i els administrats al seu serivei.