Opinió – Pàgina 4 – El Blog de Josep Maria Loperena\nPublicat a 07/09/2019 07/09/2019\nQuan Joan Maragall va escriure ‘Oda a Espanya’, el seu immemorial poema, la ciutadania estava dividida en dos grans blocs: els de les dretes i el de les esquerres. És a dir, La Lliga i ERC, els quals xocaven frontalment. Maragall va compondre el poema per a expressar el seu repudi a l’estat espanyol regit per una oligarquia corrupta, disconforme amb la progressia i contrària al catalanisme. Les forces polítiques sobiranistes estaven dividides. Només els unia el fet de no acceptar que Catalunya fos part i propietat de l’Estat. Al cap dels anys, la Constitució de 1978, va proclamar la indissoluble unitat de la nació espanyola. Però el poble era conscient que el futur d’Espanya estava determinat per la reinstauració de la República i pel reconeixement de Catalunya com un estat independent.\nA partir dels 80 van sorgir molts partits i moviments de caràcter independentista. Els seus promotors preferien ser ‘cap de ratolí’ abans que ‘cua de lleó’. L’etern problema català, les capelletes, es va posar novament de manifest. Nacionalistes d’Esquerra, Crida a la Solidaritat, el MDT, el Pi, la SI d’Isabel-Clara Simó o la mateixa Terra Lliure, es van anar extingint progressivament. En 1991 els partits que configuraven l’altra esquerra catalana van crear Esquerra Independentista l’objectiu del qual era mantenir la lluita per la independència. La seva acta fundacional la van signar activistes polítics, juristes, llicenciats en diverses matèries o escriptors com Uriel Bertran, Hèctor López Bofill o Núria Arnau, entre altres. Però igual que les formacions anteriors va extingir-se degut a seva inoperància. Molts dels seus militants es van afiliar a ERC.\nSense pretendre emular a Arnold J. Toynbee i a la seva teoria sobre l’historicisme, el cert és que els fets passats moltes vegades es reprodueixen en el temps. En 2019 es varen eclipsar els somnis d’independència de molts catalans. En el moment en què pràcticament les tropes governamentals ocuparen Catalunya, els independentistes van fluir com l’escuma. El poble es va rebel·lar contra l’opressió i el despotisme del govern de Madrid. Es van prodigar les manifestacions multitudinàries i es va dur a terme el referèndum de l’1-O, un triomf democràtic a favor de la llibertat. No obstant els partits independentistes, des de la dreta convergent reconvertida a ‘JuntsxCat’ a la centrista ERC, es van declarar la guerra. Cadascú d’ells va voler capitalitzar el resultat de la consulta i d’aquesta forma aconseguir els vots de la ciutadania.\nPrimer va ser un enfrontament subtil, a sotto voce, però, actualment, a menys d’un mes per a celebrar-se la Diada de l’11 de setembre, la divisió del sobiranisme s’ha fet més insoldable i profunda. Josep Huguet i Anna Simó, exconsellers d’ERC, van pregonant que no aniran a la manifestació per no coincidir amb ‘una colla d’exaltats de l’ANC que volen convertir-la en un aquelarre purificador contra els traïdors’ referint-se a la gent del seu partit. Joan Tardà va afegir en RAC1 que “l’assemblea s’havia convertit en un contrapoder pervertint la finalitat diàfana i lliure de l’independentisme en col·locar escombraries i excrements a les seus d’Esquerra i PDeCAT”. La resposta d’Elisenda Paluzie no es va fer esperar. Va recordar que l’entitat que presideix s’ha possessionat contra JxCat al contrari d’ERC. Les rèpliques i contrarèpliques, convertides en greuges, insults i enfrontaments, de Dante Fachín fundador del partit Som alternativa, Gabriel Rufián d’ERC i Marcel Mauri vicepresident d’Òmnium, es van prodigar fins a l’infinit a través de les xarxes socials.\nAquest conflicte existent entre totes les forces independentistes catalanes es produeix en un moment delicat i crucial. A finals de setembre el súper jutge Manuel Marchena notificarà als inculpats la sentència del procés. Marchena ho farà en un acte solemne que celebrarà en audiència publica. La condemna serà pèrfida, antijurídica, maligna i diabòlica conseqüència de la venjança de l’estat espanyol, l’odi dels que abominen a Catalunya i la preponderància dels magistrats del TS. Tanmateix, la independència continua sent l’objectiu dels que van votar ‘Sí’ al referèndum de l’1-O. La CUP aposta per ‘una onada mobilitzadora enfocada cap a la ruptura total’ el mateix que va dir Quim Torra fa pocs dies, però la discòrdia entre els partits farà molt mal a la causa de la llibertat.\nPenso que si Joan Maragall visqués avui, hauria substituït la seva “On ets, Espanya? — No et veig enlloc” per un cant d’unitat i aliança adreçat a totes les entitats polítiques catalanes. Potser hauria afegit al seu ‘Adéu! Espanya’: “per on vas, Catalunya?La llibertat l’hem de guanyar entre tots”.\nLA CAIGUDA D’UN ÍDOL\nDiuen els seus incondicionals que Jordi Pujol ha sigut un estadista sense Estat. En 1955, un col·lectiu universitari de caràcter apolític i de conscienciació nacionalista format per joves professionals i empresaris, entre ells Jaume Carner, Frederic Roda, Jaume Nualart i el mateix Pujol, va crear el CC. Més tard Pujol aconseguí ser el màxim dirigent de la dreta catalanista –no independentista- i el màxim responsable del més gran dels garbulls econòmics que van acabar amb ‘CiU’.\nTot i això, els ciutadans sobiranistes sempre van reconèixer la seva capacitat com a polític i el fet d’haver estat reclòs en una presó franquista per ser ‘català’. Mitjançant CiU, Pujol va estructurar un projecte cristià-demòcrata vinculant al món empresarial i a l’Església. A les eleccions de 1980 Pujol va arrasar. Una vegada més el ‘seny’ va fer que els catalans votessin a ‘CiU’ per a evitar una victòria de l’esquerra. Pujol ‘per fer país’ tenia agafats pels nassos als burgesos, a la banca i als capellans però com precisava disposar de fons suficients per a promocionar al seu partit va crear Banca Catalana amb l’ajuda del seu pare. ‘CiU’ en aconseguir la majoria absoluta va catapultar a magnífics a gents poc recomanables del seu entorn com Macià Alavedra, Lluís Prenafeta, Antoni Sobirà i Carles Subarroca. Tots ells van acaparar el pressupost de caràcter bilionari de la Generalitat, enriquint-se creant societats fraudulentes.\nCarlos Villarejo, cap de la Fiscalia de Catalunya, va formular una querella criminal contra ell i els altres 25 exadministradors de Banca Catalana. Els querellats havien anat captant diners oferint ‘extra-tipus’ als ciutadans, falsejant la comptabilitat per a eludir el pagament d’impostos. La querella va seguir endavant, però el ple del TSJC, vergonyosament, va decidir arxivar-la donat el ‘tarannà’ de Pujol. Villarejo va ser defenestrat i considerat enemic de Catalunya. Va ser Jordi Pujol un bon president? Estic d’acord amb Salvador Sostre quan sosté, en aquest mateix diari, que ‘Pujol va ser el polític més important de la nostra història’ però oblida afegir que també va ser el més corrupte, És cert que va crear l’Estatut regulador de les institucions públiques, que es va treure de la màniga la Corporació Catalana de Radiotelevisió (TV3) i que va promulgar, entre altres, les lleis de Normalització Lingüística, la d’Ordenació Territorial i la Sanitària, si no fos que l’estiu del 2014 va donar la campanada confessant als mitjans que tenia un compte multimilionari a Andorra amb diners procedents d’una deixa del seu pare.\nAra la Guàrdia Civil, en concret la UDEF, ha lliurat al Magistrat José de la Mata del Jutjat número 5 de l’Audiència Nacional, un informe que quantifica la fortuna dels Pujol en 290 milions d’euros. El fiscal Villarejo tenia raó. De la Mata, en una recent interlocutòria, assenyala que Marta Ferrussola i els Pujol, “aprofitant la posició privilegiada de llinatge en la vida política, social i econòmica van acumular un patrimoni desmesurat fruit de les seves conductes depravades i corruptes”.\nL’informe de la UDEF és desolador. Responsabilitza a tota la família Pujol, induïda per Marta Ferrussola, d’haver actuat com un grup criminal des del moment que va obrir l’any 1990 el seu primer compte a fora d’Espanya. Desmenteix, per tant, l’origen de la fortuna dels Pujol atribuïda a un llegat del pare de l’expresident. L’atestat acredita com dogma de fe que les facturacions milionàries realitzades mitjançant les societats associades a Jordi Pujol i Marta Ferrussola no tenen cap justificació, ja que no se sustenten en la prestació de cap servei relacionat als conceptes que figuren a les factures. Ha estat l’estafa més gran que un estadista ha fet al seu país. Un desfalc aparentment senzill, donada la posició del corrupte de torn, el cap d’un clan de desaprensius que, sense cap mena de pudor ni de vergonya, es va apropiar dels cabdals de tot un poble. Un saqueig en tota regla emparat en l’equivocada estima de les seves víctimes i la impunitat de l’omnipotència del clan Pujol.\nAquest colossal i inoportú escàndol de l’expresident de la Generalitat i la seva família, ha sobrepassat els límits de la lògica si els relacionem amb la immediació d’una sèrie d’esdeveniments crucials que es produiran, inexorablement, molt aviat, a la nostra nació. Per a molts no ha estat més que la caiguda d’un ídol, per a uns altres el descrèdit dels polítics espuris i partidistes, per a la majoria de ciutadans la descomposició d’un règim burgès i clerical i per als votants de l’1-0 un nou entrebanc del sistema per dificultar el camí cap a una República independent dins d’Europa, que és la voluntat dels habitants d’un poble que vol viure amb llibertat.\nNo distingien si la pastera, en xocar contra les ones, s’enfonsava en la nit o en la mar. Als 17 passatgers els hi havien promès que un vaixell espanyol de salvament, l’Open Arms, els recolliria en ple Mediterrani, però el patró va parar el motor i els va obligar a tirar-se a l’aigua per a aconseguir la costa nadant. Havia cobrat 10.000 dírhams a cadascú d’ells per creuar l’estret de Gibraltar amb la barcassa i conduir-los a la Terra Promesa. Mohammed Situu va pensar en el seu pare, el vell lluitador del Front Polisario contra Hassan, que li va prohibir somiar. La llibertat havia de conquistar-se amb foc i sang, li va dir. Però els temps van canviar i els seus fills van substituir les armes per una altra eina d’esclavitud: conrear clavells o recollir fruita a canvi de gairebé res. Per això van pagar tants diners per a fugir a Europa i aconseguir treball.\nAmb molt d’esforç van aconseguir arribar a la platja i van caure, extenuats, a la sorra. Enrere quedava l’esplendor del Mediterrani, Àfrica, i un passat miserable. Però en arribar el dia, al costat hi tenien una patrulla de soldats marroquins que els apuntaven amb les seves armes mentre ells contemplaven horroritzats les muralles de Tànger. Va ser llavor quan es van adonar de l’engany. El mateix negrer que els va estafar, els va fotre els diners i els passeja sense rumb pel no-res, els havia lliurat a la policia. El seu viatge va sé un somni prohibit. Un mer miratge de felicitat en el desert de la vida més àrid i cruel que el Sàhara, al qual mai degueren renunciar. Perquè l’esperança que van perdre en deixar la lluita no podran recuperar-la en cap altre lloc del món.\nL’esplendorosa i rutilant Europa, sotmesa per les nacions més reaccionàries i xenòfobes de la democràcia, viu aliena a aquests i altres conflictes que obstaculitzen el seu sortós estat del benestar. Per a les gents acomodades, cultes, pacífiques i ordenades que resideixen en les ciutats del vel continent, la immigració és un risc de summa gravetat. La UE hi ha endurit les lleis migratòries per a abordar la tornada forçosa dels immigrants il·legals. Hi ha instituït els retorns voluntaris a canvi de no tancar-los en presons o en centres d’internament. Ha prohibit la reentrada, en un terme no inferior a sis anys, de persones expulsades d’un país de la UE. L’última salvatjada està passant ara. L’actual normativa legalitza l’assassinat i l’infanticidi. Els 160 migrants rescatades per l’oenagé catalana, fa deu dies que van a la deriva a l’espera de què se’ls pugui desembarcar en un port segur..\nÒscar Camps, fundador de l’oenagé i patró del vaixell Open Arms, ha comunicat al president en funcions del govern espanyol que, per motius humanitaris, atracarà a qualsevol port si l’Executiu de Sánchez no actua en conseqüència i no intervé amb el gabinet italià per repartir els rescatats entre els països comunitaris. Afegeix Camps que ho farà, malgrat tots els entrebancs administratius i judicials que l’incompliment del Decret de Matteo Salvini, que prohibeix als vaixells de les ONG espanyoles entrar en aigües italianes, pot comportar. Intel·lectuals i artistes com Richard Gere, Penélope Cruz, Andreu Buenafuente, Jordi Évole o Javier Bardem, entre altres, han implorat a Sánchez, quasi de genolls com faria qualsevol captaire quant demana una almoina a un potentat, que auxili a la gent del vaixell. Però aquest si nega. Prefereix imitar al vicepresident Itàlia d’extrema dreta que actuà d’acord amb la declaració universal de drets humans i comportar-se com un demòcrata.\nEl menfotisme, la desídia, la insensibilitat i el menyspreu de Sánchez davant l’episodi més dramàtic i dolorós de la seva legislatura han estat airejats públicament pels mitjans de comunicació de tot el món. Però el president de govern en funcions ha marxat de vacances a l’espera que els partits progressistes i independentistes de tot l’Estat li donin el seu suport per a governar. El seu govern ni tan sols ha intercedit davant la UE per a trobar una solució al conflicte. Sembla ignorar que d’ell depenen les vides de les 121 persones que es troben a bord de l’Open Arms. El que no s’ha sabut fins ara és que els advocats de Camps havien presentat un recurs contenciós-administratiu al Tribunal Administratiu de la Regió de Lazio contra el Ministeri d’Interior, el de Defensa i el d’Infraestructures. La magistratura italiana atesa la “situació d’excepcional gravetat i urgència dels immigrants què precisa’n assistència medica de forma immediata” ha donat lloc al recurs formulat per Open Arms, autoritzant-li l’entrada en aigües territorials italianes. Salvini ha anunciat que no acatarà la sentència. Dubto molt que pugui fer-ho.\nAbans de dictar-se la resolució del tribunal italià, ‘Juntes podem’, ‘Compromís’ i ‘En Marea’ van retreure al gabinet espanyol en funcions el fet de no haver realitzat cap moviment oficial. Els governs de Catalunya, Euskadi i Comunitat Valenciana es van oferir a fer-se càrrec dels 121 rescatats, un gest que posa en evidència la inacció i indolència de Pedro Sánchez, el candidat, un cagadubtes fantasmagòric que ha perdut el respecte i la credibilitat de la ciutadania per a governar.\nLa resta ja la coneixeu. L’atzar va restablir la situació. Per fortuna cap dels rescatats va morir en la mar.\nPàgina prèvia Pàgina 1 … Pàgina 3 Pàgina 4 Pàgina 5 … Pàgina 48 Pàgina següent\nEL COMPLOT DELS TRES PODERS\nUNA NOIA AMERICANA\nEL MÉS PODRIT DE TOTS\nELS CAPRITXOS D’EN SÁNCHEZ\nArxiu Selecciona el mes novembre 2019 octubre 2019 setembre 2019 agost 2019 juliol 2019 juny 2019 maig 2019 abril 2019 març 2019 febrer 2019 gener 2019 desembre 2018 novembre 2018 octubre 2018 setembre 2018 agost 2018 juliol 2018 juny 2018 maig 2018 abril 2018 març 2018 febrer 2018 gener 2018 desembre 2017 novembre 2017 octubre 2017 juny 2016 octubre 2013 setembre 2013 agost 2013 juliol 2013 juny 2013 gener 2013 gener 2012 abril 2011 març 2011 febrer 2011 gener 2011 desembre 2010 agost 2010 gener 2008 novembre 2006 gener 2006 gener 2004 juny 2003 gener 2003 setembre 2000 juliol 2000 juny 2000 gener 2000 novembre 1999 juliol 1999 juny 1999 abril 1999 desembre 1998 setembre 1997 abril 1997 febrer 1989 febrer 1985 febrer 1984 setembre 1983 març 1978 gener 1978 octubre 1977 desembre 1973 novembre 1972 setembre 1972 març 1972 febrer 1972 setembre 1971 abril 1971 març 1970 maig 1969 gener 1969 octubre 1968 març 1968 març 1967 març 1966 gener 1966 abril 1965 març 1965 febrer 1965 desembre 1963 octubre 1963 setembre 1963 febrer 1961 març 1960 febrer 1960 gener 1960 abril 1959 desembre 1958 novembre 1958


Politica (3) - ProductesdelaTerra.CAT\nEl full de ruta per guanyar la República Catalana Només 100 metres. Podríem mirar enrere i veure tots els quilòmetres recorreguts, la llarga travessa del desert. Només 18 mesos. Podríem mirar enrere i\nAquest llibre explica qui són els herois indepes a través d'una col·lecció de cromos representatius que s'acompanyen de textos humorístics. Els herois in-depes no són, lluny del que es podria pensar,\nGabriel Rufiàn en profunditat. Catalunya continua en un procés de transformació que ha posat en evidència la riquesa de la societat catalana pel que fa a la seva diversitat. És en aquest context on\nCarles Puigdemont, President de la Generalitat de Catalunya en un moment en què s'està decidint el futur polític del país. Desobres conegut a Girona, d'on era alcalde però, i a la resta del país? Qui\nAda Colau ens obre les portes del Seu despatx per explicar en primera persona el seu pas d'activista a alcaldessa. Aquesta és lacrònica d'un projecte polític, el de Barcelona en Comú, explicat a\nUn fenomen molt estrany està passant a l escola: alguns personatges de les festes s estan rebel lant i volen escapar de les aules! De què fugen? Per què es queixen? La Carmina, el Moha i en Guillem\nUna lectura apassionant que ens revela qui era Lluís Companys a través d'un relat rigorós i ple d episodis de resistència, heroisme i passió en aquesta gran tragèdia contemporània. L itinerari vital\nEl Parlament de Catalunya és a punt de convocar un referèndum sobre la independència. La nit abans avisen Ernest Audaç, president de la Generalitat, que l'endemà es publicarà la història del seu afer\nLlibre Lletra per a la batalla - Memòria literària de l'esquerra independentista, de Ferrran DalmauL'edició de qualsevol dels llibres que trobes en una biblioteca, un mercat de llibre vell, a casa\nUna nova planta contra CatalunyaA 300 anys del decret borbònic de Nova Planta Jaume Sobrequés i Callicó Tot sobre el Decret de Felip V que va destruir l’Estat català Descripció de l'obra El decret de\nQuè en penses, Europa?Els experts europeus parlen sobre la independència de CatalunyaKrystyna SchreiberSens dubte, el que passa a Catalunya tindrà repercussió a Europa. Aquest llibre d’entrevistes\nDesmuntant Societat Civil Catalana, de Jordi Borràs Societat Civil Catalana neix el 2014 per fer de contrapès a les accions de les entitats sobiranistes i dificultar el procés cap a la independència\nAtles subversiu de llocs i històries curiosesAdele i Guido Cantamapes recorren el món i guarden tots els records de les seves aventures en un gran Llibrot de Viatges: fotografies, mapes, retalls de\nPrepara’t per a pujar a un CaRRousel extraordinari. Una atracció fascinant en què, en lloc de cavallets, muntaràs en cinc cotxes en marxa. Al seu interior viuràs moments de quotidianitat corrosiva al\nUniversitat Perduda és una crònica col∙lectiva que reuneix algunes de les veus d'aquelles que han protagonitzat, juntament amb moltes altres, la història del moviment estudiantil a les universitats\nQuè/qui som els valencians i les valencianes, des d’on hem de construir la nostra identitat i amb qui ho hem de fer són algunes de les preguntes que s’intenten contestar en ‘Apunts des del Sud (sobre\nEn aquesta gran època... les paraules són punys és una reflexió imprescindible al voltant de com la privatització del llenguatge ha implicat, en termes de Susan George, un pensament segrestat: una\n«Un fantasma –el fantasma del Comunisme– plana damunt d’Europa. Totes les potències de la vella Europa, el Papa i el Tsar, Metternich i Guizot, radicals francesos i policies alemanys, s’han coalitzat\nVersió en castellà del llibre "la rebel·lió catalana". Imprescindible per fer entendre el que ha passat a aquest país.«Aquest és un llibre sobre Catalunya i el seu destí com a nació. Una reflexió\n«Aquest és un llibre sobre Catalunya i el seu destí com a nació. Una reflexió periodística sobre els motius i les raons que acumulen els que creiem en les bondats evidents d'un procés d'independència.\nPotser no ho havíeu notat, però es veu que hi ha un debat sobiranista damunt la taula. Pel que puguipassar, Benegre.cat s’avança als esdeveniments escrivint dues constitucions en clau satírica,


El Museu d'Història de Catalunya acollirà l'exposició "Dones a les ones", que posarà en valor el treball professional de les dones al llarg dels 95 anys de ràdio a Catalunya. Es podrà visitar des d'aquest dijous 22 d'octubre fins al diumenge 21 de febrer de 2021.\nL'edició d'enguany se celebrarà de manera online durant els dies 22 i 23 d’octubre sota el lema Digital rights: a new evolution of Human Rights, coincidint amb la celebració del 75è aniversari de la creació de Nacions Unides. El degà del Col·legi de Periodistes de Catalunya, Joan Maria Morros, participarà en la taula "Llibertat d'Expressió. Dret a la informació veraç i discurs de l'odi a la xarxa" el dijous 22 d'octubre a les 19:15h.\nL'artista Carme Sanglas ha donat tot el protagonisme a la figura de l'insecte en una peça de bronze i de formes arrodonides\nLa periodista Patrícia Fernández (Tarragona, 1978) ha estat nomenada, per unanimitat, vocal de la junta de la Demarcació de Tarragona del Col·legi de Periodistes de Catalunya en substitució de Ruth Troyano.\nLa cerimònia va tenir lloc el passat dimarts 6 d'octubre, a través del canal de Youtube de Lleida TV. Joan Maria Morros, degà del Col·legi i president del jurat del 31è Premi Pica d’Estats, va intervenir juntament amb Joan Talarn, president de la Diputació de Lleida i Rosa Pujol, vicepresidenta del Patronat de Turisme.\nEl jurat ha valorat la seva trajectòria professional dedicada a la cultura i la seva tasca com a coordinador del suplement cultural Cultura/s de La Vanguardia. Des del Col·legi de Periodistes de Catalunya felicitem el periodista per aquest reconeixement.\nPremiats Quico Sallés, Josep Tomàs Cabot, Antonio Carmona, Damià Badia i el Baxi Manresa en un acte de reivindicació del periodisme local.\nDescobreix qui són els finalistes d'aquest any i decideix que vols que guanyi!\nEt recomanem recursos útils que et facilitaran la feina, tant si estàs cobrint la pandèmia com si vols estar informat de les últimes notícies. Contribueix i envia'ns les teves! Actualitzat [29/09/20].\nBanc Sabadell presenta un nou compte d'estalvi gratuït amb Sabadell Professional per a col·legiats i col·legiades.


Protecció Civil: Accident d'autobús i vehicl... - Govern.cat\nquery_builder 2 juliol 2012 14:53\nProtecció Civil: Accident d'autobús i vehicle a Vila-sacra (Alt Empordà) amb dos ferits lleus\nLa Direcció General de Protecció Civil de Catalunya (DGPC), a través del Centre de Coordinació d'Emergències de Catalunya CECAT, ha rebut avís aquest migdia, als volts de les 14.00 hores, d’un accident de trànsit a Vila-sacra (Alt Empordà) entre un autocar i un turisme.\nL’accident ha tingut lloc a la C-250z km 30, a la primera rotonda d’entrada a la població, quan un autobús inter-urbà de la línia regular de la Costa Brava de l’empresa Sarfa ha col·lisionat amb un turisme.\nEl Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM) ha informat que únicament hi ha hagut dues persones ferides, en principi molt lleus. Es tracta d’un nadó d’un mes, i una nena de 7 anys. Els dos han estat traslladats a l’Hospital de Figueres per fer una valoració.\nEn aquest accident també s’hi han mobilitzat 2 patrulles del cos dels Mossos d’Esquadra i tres dotacions dels Bombers de la Generalitat.\nDesprés de l’accident, que no ocupava la via, un altre autocar de l’empresa s’ha dirigit al lloc per fer el transbord dels passatgers.\nBarcelona, 2 de juliol del 2012


Un pas més cap a la prohibició de les armes nuclears - Delas\nEl passat 8 i 9 de desembre, a Viena, es va celebrar la “Vienna Conference on the Humanitarian Impact of Nuclear Weapons”, on van estar representats més de 150 països i, per primera vegada, van assistir representants de les delegacions de quatre dels nou Estats posseïdors d’armes nuclears: els EUA, Regne Unit, Índia i Pakistan.\n“Les conseqüències de qualsevol ús d’armes nuclears serien devastadores, de llarga durada, i inacceptables. Els governs simplement no poden escoltar aquesta evidència i aquestes històries humanes sense actuar”, va dir Akira Kawasaki, de l’ONG japonesa Peaceboat. “L’única solució és prohibir i eliminar les armes nuclears i hem de començar ara”, va afegir Kawasaki.\nL’objectiu de la trobada ha estat posar les bases per iniciar un procés diplomàtic amb la finalitat d’acordar un nou tractat tenint en compte, també, les aportacions de la societat civil. Així mateix, el Centre Delàs d’Estudis per la Pau va assistir com a participant del fòrum de la societat civil, organitzat per la Campanya Internacional per a l’Abolició de les Armes Nuclears (ICAN), amb els quals conjuntament van demanar als governs que comencin amb urgència les negociacions per redactar un tractat de prohibició de les armes nuclears.\nAixí mateix, 44 Estats es van comprometre a treballar en pro d’un tractat per al desarmament nuclear, on Àustria va expressar la necessitat de l’esforç de tota la comunitat internacional per omplir el buit legal i aconseguir la seva prohibició i eliminació. Juan Ignacio Morro Villacián, Sotsdirector General de No Proliferació i Desarmament del Ministeri d’afers exteriors i de Cooperació, i representant d’Espanya en la Conferència de Viena, va expressar el compromís d’aconseguir un món sense armes nuclears a través del marc del Tractat de No Proliferació d’Armes Nuclears, posant èmfasi a la importància dels tres pilars (la no-proliferació, el desarmament i l’ús pacífic de l’energia nuclear) i la necessitat d’una aplicació equilibrada i progressiva d’aquest tractat. A més, va advocar per l’esforç de tots els Estats perquè sigui un projecte realista que ha de ser dut a terme principalment pels països dotats d’armes nuclears, per a que assumeixin el compromís de desarmament en conformitat amb l’article VI del Tractat, juntament amb l’acord de mesures de transparència. D’altra banda, el representant espanyol també va manifestar que cal ser acurat amb els enfocaments maximalistes, que poden semblar atractius però que podrien arribar a ser contraproduents si no compten amb la participació de tots els actors rellevants en aquest àmbit.\nEspanya va considerar que el procés negociador creat en la Conferència era una oportunitat única que no calia desaprofitar, remarcant que cal realitzar un esforç especial per aconseguir un acord el més aviat possible, portant a tots els Estats a adoptar a nivell intern mesures eficaces per reforçar la seguretat física de les seves instal·lacions i materials nuclears.\nA tot això, establir un marc normatiu comú per a tots els Estats i incrementar les negociacions multilaterals és de màxima necessitat per progressar en l’esfera del desarmament nuclear i evitar les desastroses conseqüències humanitàries que comporten. És per això que d’Espanya necessitem un compromís ferm cap a l’adhesió a la iniciativa humanitària i una actitud activa per fomentar un debat internacional enfocat cap a la conscienciació i negociació per aconseguir un Tractat vinculant i una prohibició real de les armes nuclears. Necessitem que sigui un actor que impulsi el debat cap a la reforma política i legal per fer front a les armes nuclears, desenvolupar els instruments jurídics és un requisit imminent per influir en els Estats posseïdors d’aquest arsenal.\n25 anys després de la Guerra Freda, s’estima que hi ha 16.300 caps nuclears a 14 països. El tràgic llegat de les armes nuclears segueix viu i amenaça al nostre present i futur. Afortunadament, en els últims anys s’ha reactivat el treball pel desarmament nuclear. L’impacte humanitari de les armes nuclears s’ha convertit en una qüestió dominant al debat internacional, sumat a la necessitat creixent dels Estats per considerar la tesi que es produeixi un canvi real i sostenible en l’esfera del desarmament nuclear. Des del Centre Delàs treballem pel desarmament, el nuclear evidentment també. Les armes nuclears han de ser abolides. Per a això, seria de gran ajuda que les armes nuclears estiguin prohibides per un tractat jurídic internacional. Els debats a Viena van il·lustrar que una bona part de la comunitat internacional està decidida a abordar aquesta qüestió. Malgrat que encara falta un suport decidit i explícit de molts més Estats, entre ells l’espanyol, a qui animem a sumar-se al carro dels països que lideren el procés per la prohibició de les armes nuclears.


Remodelació de la Llar Residència Hebre - Blog - Fundació Apip-Acam\nImmigració i cooperació internacional\nLlar Residència Hebre\nEmpresa d'Inserció Foment Treball Col·lectiu\nServei d'Atenció i Suport a la Pròpia Llar\nServei Atenció ATAM\nSales estimulació sensorial\nRemodelació de la Llar Residència Hebre\nPublished by Fundació Apip-Acam in Actes · 10/6/2016 12:33:00\nRecentment, la Fundació Apip-Acam hem dut a terme les obres de rehabilitació integral del servei Llar Residència Hebre, situat al Prat de Llobregat, destinat a persones amb discapacitat intel·lectual.\nAmb aquesta transformació el centre ha adaptat els espais a la nova normativa, amb una nova distribució basada en dues unitats de convivència independents, i una capacitat de nou places cadascuna. Aquest canvis han permès concertar la gestió del servei amb el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat de Catalunya.\nTant les persones usuàries, els seus familiars, con les persones que treballen a la Llar Residència Hebre han manifestat la seva satisfacció per les obres realitzades i les millores en les instal·lacions, cosa que ens anima a continuar amb la nostra política de millor de les infraestructures dels nostres centres residencials.\nEl passat dia 31 de maig vam rebre la visita de la Sra. Lourdes Borrell, segona tinenta d'alcaldia i regidora delegada de Persones amb Discapacitat de l’Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat acompanyada per la Sra. Mercè Solé, tècnica de la mateixa àrea.\nTambé, el dia 7 de juny va visitar el centre la Sra. Margarita García, tinenta d'alcalde i regidora delegada d'Acció Social de l’Ajuntament del Prat del Llobregat i el Sr. Ramon Roca, tècnic dels Servei per a Discapacitats del mateix ajuntament.\nEn ambdues ocasions varen ser rebudes pel Sr. Josep Ricou, president de la Fundació Apip-Acam, i per membres de l’equip directiu del centre.\nIII Jornada artística\nManifest per l'accessibilitat\nTorneig de Bàsquet al Pavelló Juan Carlos Navarro\n3 de desembre, Dia Internacional de la Discapacitat


Resum #DHPlata: El Nava se salva i allarga el patiment de La Roca\nFoto: Twitter BM Nava Alegria del Nava al final del matx\nEl BM La Roca no va aconseguir guanyar el partit a "vida o mort" contra el Nava, però l'anunci de la RFEBM que finalment només baixaran dos equips li dóna una nova opció. Puntuant a la pista del Cisne, els roquerols estaran salvats.\nBM La Roca 27-29 Nava\nEl partit va ser, tal i com s'esperava, molt intens i amb moltes alternatives de joc. Van ser els visitants els que van sortir millor, i des de l'inici van dominar el marcador. Al descans l'electrònic reflectia un inquietant 13-16 que obligava a la remuntada als homes de Guillem Estapé. Amb el suport de la claca roquerola, els locals van refer-se a la segona meitat. Liderats en atac per Jordi Puig (9 gols), Pere vaquer (6) i Marc Sánchez (5), van aconseguir recuperar la iniciativa fent un parcial de 5 a 0 (passant del 17-19 al 22-19).\nPerò el conjunt segovià no va perdre la compostura, i va reenganxar-se al partit. van empatar de nou el matx a 25, i van aconseguir passar del 27-26 al 27-29 final, deixant sense marcar el conjunt local els darrers cinc minuts. Un triomf visitant molt celebrat ja que els suposava la permanència matemàtica.\nFoto (vinculada): Raul del Val / La Jornada del Vallès\nPer sort els roquerols tenen una última oportunitat de salvar-se. El fet que la Federación Española hagi anunciat que finalment només baixen dos equips (per la desaparició del descendit BM Aragón), els de Guillem Estapé s'ho jugaran tot a cara o creu a la pista del ressuscitat" conjunt del BM Cisne. Recordem que si baixaven tres equips els gallecs ja estaven descendits, però l'anunci de la RFEBM i el seu empat en el darrer partit els dóna encara opcions de superar La Roca, ja que es troben dos punts per sota i van guanyar a la primera volta a la pista vallesana. Els números són molt clars, i si parléssim en idioma de travesses, només un "2" salvarà la Roca.\nHandbol Bordils 30-28 Zamora\nTriomf de prestigi dels bordilencs per tancar la lliga a casa, contra una de les millors defenses del campionat. El Zamora, ja classificat pel play-off i sense opcions d'atrapar el conjunt que té per sobre, ja pensa en la possibilitat de retornar a la màxima categoria. Amb aquest triomf, els de Pau Campos pugen fins la vuitena posició. Amb els seu set gols, Edu Nonó va ser el màxim golejador del conjunt blanc i verd, seguit de David Masmiquel, amb 6 dianes, i que va rebre l'homenatge en acabar el partit per la seva anunciada retirada.\nMasmiquel mantejat pels companys. Foto (vinculada): Joan Sabater / El Punt\nFC Barcelona Lassa B 32-28 Alcobendas\nEl filial blaugrana va aconseguir tancar la competició a casa amb una bona victòria contra un Alcobendas, un equip que arribava a la ciutat esportiva ja salvat. Destacat partit de Daniel Dujshebaev, amb 8 gols. Els blaugranes, gràcies a la derrota del Zamora a Bordils, arribaran a la darrera jornada amb opcions d'acabar la lliga en quarta posició.\nHandbol Bordils 29 : 21\t BM Zamora


6è | Escola Pablo Picasso | Pàgina 4\nEl món dels conills de Beatrix Potter a P3 i 6è\nEls nens i nenes de P3 portem uns dies treballant la il·lustradora i escriptora Beatrix Potter.\nHem vist contes, hem visualitzat dibuixos animats, ens hem animat a dibuixar seguint les seves tècniques i estem creant un dels seus personatges preferits, Perico el conejo.\nEra un artista que feia girar els seus contes al voltant de la vida dels animals de granja on ella vivia. Se’ls mirava i imaginava en mil situacions.\nNosaltres a l’escola també tenim dos conills molt especials, Boleta i Manchitas i hem convidat als padrins/es a que ens ajudin a representar-los.\nUs deixem imatges de com ho vam anar fent… Aquests padrins/es ens ajuden molt! Ara només cal que vingueu a veure que xulos ens han quedat a l’exposició.\n6è, General, Infantil, P3, Portada 0\nTREBALLEM L’ESTADÍSTICA A PARTIR DE LA RAPIDESA DE CÀLCUL\nA 6è hem estat treballant l’estadística a partir de la rapidesa de càlcul. Mireu com ho hem fet:\nCan Fusteret 6èA\nEls i les alumnes de 6èA van anar a Can Fusteret a realitzar un taller sobre la seda. Quins treballs tan xulos que van crear!\nCONSTRUIM I CALCULEM ÀREES a 6è\nActivitats últim dia 1r trimestre – CS\nAvui, divendres 22 de desembre, acabem el primer trimestre.\nDurant el dia d’avui hem fet un esmorzar conjunt a la classe que era boníssim!\nTambé hem fet l’amic invisible, quines coses més xules hem compartit!\nDesprés hem jugat al quinto tots plegats i hem baixat a veure els patges! Ah i també ens han donat les notes!\nEns veiem aviat!!! A reveure!\n5è, 6è, Festes, General, Portada, Primària 0\nFEM PIZZES AMB MATERIAL DE REBUIG\n6è, General, Infantil, P3, Portada, Primària 0\nCastanyada amb els fillols/es – 6èA\nEls/les padrins han estat compartint una tarda amb els seus fillols i filloles per Castanyada, on van poder jugar i crear una capsa de la tardor.\n6è, Festes, General, Infantil, P3, Portada, Primària 0\nEXPOSICIÓ DE HALLOWEEN (pumpkins)\nHELLO KIDS de 3r, 4t, 5è i 6è!!!\nFalta molt poquet per HALLOWEEN i les mestres d’ENGLISH us volem convidar a participar en l’exposició de PUMPKINS. Les heu de decorar a casa i portar-les a l’escola el dilluns, 30 d’Octubre al matí. Recordeu que poden ser terrorífiques, divertides, originals… Les podeu fer sols, amb un/a company/a, amb els pares… La participació és voluntària.\nLa PUMPKIN ha de tenir el nom i el curs en un lloc visible.\nRecordeu que NO acceptarem :\nCarbasses fora de termini.\nCarbasses sense nom i/o curs.\nCarbasses en mal estat.\n3r, 4t, 5è, 6è, Anglès, General, Portada, Primària 0\nMines de Sal de Cardona 6èA\n6èA va anar d’excursió a les Mines de sal de Cardona i ens ho vam passar pipa!!! Mentre uns visitaven les mines, altres feien els experiments, i a l’inrevés. Per baixar a les mines, ens van portar en un carro i des del cim fins a l’entrada de la mina, hi havia 80 metres. Ens vam posar els cascs com els miners. Sobretot protecció!!!\nDins ens van explicar i vam tastar (sí, tastar!) els diferents tipus de sal: sòdica (per menjar i 6 vegades més salada que la de casa), la magnèsica (pels medicaments i salada però després una mica amarga) i per últim, la potàsica (per fertilitzants i explosius, i era salada però picant). Podíem distingir-les pels colors, que anaven del rosat (per l’oxidació del ferro) a un marronet fins al marró fosc.\nVan veure un vídeo on els miners baixaven fins a 1508 metres de profunditat! Allà feia uns 50ºC! Mare meva! No ens estranya que no puguessin continuar molt de temps!\nI vam fer experiments, tastar i tocar la sal, provar la seva duresa ratllant amb un vidre, ficar en un got un ou i veure si flota, barrejar aigua amb sal i argil·la i després intentar separar-ho tot i per últim, veure quina planta pot sobreviure allà amb tanta sal!\nMaquillem els fillols/es de P3 A – 6èA\nEls fillols/es de P3A han compartit una tarda amb els seus padrins on els han pintat la cara i han pogut ser diferents personatges tots junts.\n1 d'abril de 2019 - 5 d'abril de 2019\n9 d'abril de 2019 @ 11:30 - 12:30\nAudició 1r i 2n - Musiquetes de paper\n10 d'abril de 2019 @ 9:30 - 11:00\n11 d'abril de 2019 @ 11:30 - 12:30\nÚltim dia 2n trimestre\n25 d'abril de 2019 @ 11:30 - 12:30\n30 d'abril de 2019 @ 11:30 - 12:30\nTeresa i Marisa


Debat del pressupost municipal 2016, dilluns 21 de desembre | Ràdio Calella Televisió\nPle Municipal, arxiu\nLa sessió plenària per debatre el projecte de Pressupost Municipal del 2016 se celebrarà el 21 de desembre. Així ho ha informat l’alcaldessa de Calella, qui confirma la voluntat del Govern Municipal de CDC i PSC d’acordar amb l’oposició el disseny i desenvolupament dels processos participatius, que tindran per l’any vinent una dotació de 180.000 euros.\nMontserrat Candini ha dit en declaracions a Ràdio Calella TV que es buscarà el màxim consens polític en la realització del projecte de pressupostos participatius del 2016, dotats en el seu conjunt amb 180.000 euros: “els 180.000 euros destinats als pressupostos participatius del 2016 volem desenvolupar-los conjuntament amb la resta de forces polítiques. I si no fos possible, amb el consens més ampli”.\nL’alcaldessa de Calella ha informat que convocarà per al dilluns 21 de desembre la sessió plenària per debatre el projecte de Pressupost Municipal de l’exercici vinent.\nSegüent ERC renova executiva i escull Ojer com a president\nAnterior Calella ja respira l’ambient nadalenc


Data: 17/11/20 14:51\nHola, soc noi de 13 anys. Des de fa uns anys, amb els meus amics (3 nois) de la meva colla, fem jocs sexuals. Palles, mamades, etc. entre nosaltres. No sentim cap tipus d'atracció sentimental/amorosa entre nosaltres, però sí que ens agrada fer aquests jocs sexuals. Això és ser gay/bisexual?\nData: 17/11/2020 15:54\nL'orientació sexual no es defineix en funció de amb qui tinc relacions sexuals o amb qui tinc fantasies o quin tipus de porno consumeixo. L'orientació sexual es defineix en funció de qui m'enamoro, és a dir, amb qui estableixo relacions d'intimitat, compromís i passió.\nA moltes noies, per exemple, els excita més el prono lèsbic que el porno hetero. I això no defineix la seva orientació sexual.


Informació d’interès sobre el bernat marró marbrejat | Web oficial de l'Ajuntament de La Vall d'en Bas\nInformació d’interès sobre el bernat marró marbrejat\nEl nom tècnic és Halyomorpha halys, tot i que popularment se’l coneix com a bernat marró marbrejat. És d’origen asiàtic i actualment és una plaga invasora en diversos llocs del mon que ha ocasionat pèrdues en diversos conreus. A Catalunya el primer exemplar es va localitzar a la ciutat de Girona l’any 2016. És una espècie que sol afectar arbres fruiters, cultius hortícoles, alguns conreus extensius com ara blat de moro i moltes altres plantes utilitzades en jardineria. A més, accedeix a l’interior de les llars on es refugia per passar l’hivern, ocasionant molèsties als veïns.\nEl Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació ha elaborat un tríptic amb informació d’utilitat que podeu consultar clicant aquí i una fitxa tècnica amb la descripció que podeu consultar clicant aquí


El Mercat de Colon, la joya de l’Eixample valencià – Valencians.info\nEl Mercat de Colon, la joya de l’Eixample valencià\nEl Mercat de Colon es indubtablement l’obra mes conseguida i interessant de la llarga trayectoria de Francesc Mora i Berenguer. Emplaçat en una de les illes de cases del denominat primer Eixample de Valencia ciutat, zona destinada a us residencial, fon inaugurat la Nit de Nadal del 1916. En 2016 ha complit el centenari esta obra que representa un eixemple significatiu del modernisme de l’arquitecte Francesc Mora.\nLa decisio de fer un edifici d’este estil ve del fracas en la tentativa de construir el Mercat Central, per al qual presentà un proyecte neomudeixar que perdria front a l’opcio modernista que guanyà, original d’Aleixandre Soler i Francesc Guardia (1910-1928). En una notable influencia de Domenech i sobre tot del seu amic Gaudí, seguint tambe els principis del reformisme higienic-sanitari i models de mercats publics que ya havien triumfat en distints països d’Europa, redacta el proyecte en 1913 i nomes en tres anys es finalisa l’obra.\nLa seua estructura basilical presenta tres naus, una central de 18,60 m d’altura i dos laterals de menor altura, en 9,70 m de llum, i voladiços de sis metros en cada costat. S’organisa a la vegada en set tramades de set metros de separacio que cobrixen una superficie de 3.500 m². L’estructura metalica, sobre pilars de fundicio, es compon de tancats i arcs de celosies que es conformen per l’entramat de la propia estructura.\nEn la concrecio del Mercat de Colón el proyecte evolucionà fins a adquirir la seua forma actual, observant-se una diferencia evident entre una frontera principal en el carrer Jorge Juan i una secundaria en el carrer Comte Salvatierra, diferencia que s’aprecia tant en el tractament com en lo que a materials i decoracio se referix, encara que coincidixen abdos en el material basic, la rajola. D’igual modo, tambe evolucionà la solucio constructiva de la coberta: l’original se voria modificada per l’intervencio del magnific arquitecte Demetrio Ribes, que la faria mes llaugera, a instancies del contratiste constructor Ramon Ferrer.\nLa frontera que dona al carrer Comte Salvatierra es mes sobria; presidida esta per un escut de la Ciutat policromat, el timpà de l’arc queda tancat per una gran cristalera, i una marquesina protegix l’entrada. Per contra, la frontera del carrer Jorge Juan està profusament decorada i presenta una solucio diferent; te una profunditat d’una tramada i, sobre lo que es la base del timpà de l’arc, s’instala una galeria superior, coberta per cupules vidriades, a la que s’accedix per una escala i que està habilitada en diferents dependencies. Com l’anterior dos torres estilisades, a modo de pinaculs, acabades en cupuli, la flanquegen. En esta materia frontera, en la coronacio de l’arc es troba l’escut de la Ciutat que, junt a elements esculpits en pedra -hi ha representacions d’animals i vegetals que seran objecte de venda en el recint- que s’atribuixen a Ricart Tàrrega, i un magnific mosaic que representa alegories de l’horta valenciana, contribuixen a resaltar la suntuositat d’este acces.\nUna de les majors i mes novedoses aportacions d’est edifici es la concepcio de marcat de caracter obert, que permet la visio a traves d’ell mateixa, conseguint una sensacio d’amplitut, de transparencia, de diafanitat, a la qual cosa contribuixen eixos monumentals arcs que s’incrusten en les dos fronteres.\nEl conjunt està tancat per una artistica reixa de forja que s’assenta sobre una base de pedra, adoptant una forma rectangular, com el mateix mercat, en els cantons achaflanats, i unes dimensions perimetrals de 100 x 47 metros.\nEn esta obra l’arquitecte Mora va a ficar en joc tota l’influencia que rebe de Domenech i tambe de Gaudí, passant-la per l’optica indubtable d’un valencià que se manifesta en el seu colorit i magnific us dels materials de tot tipo: atobo, pedra, pedra artificial, ferro, ceramica -Noya-, trencadiç… Mora demostra un perfecte coneiximent del repertori formal del modernisme, del que en este edifici fa un us harmonios i emotiu.\nR. M. F. i J. M. M.\narquitectura valenciana, Francesc Mora, Mercat de Colón, modernismo valenciano


Comptes i serveis per a joves | Bankinter\nRecull el sopaaar... Podries deixar el mòbil una estona? El dia a dia.\nGestionar el dia a dia no és fàcil. A Bankinter tenim clar que millorar la quotidianitat és millorar la nostra qualitat de vida i, com a part de la nostra vida, hi ha la relació entre els diners i els nostres fills: simplificar, ajudar-los amb les seves necessitats, però sempre des de la seva manera d'estar i entendre la vida. Si no és així, és fàcil que prediquem en el desert.\nDeixa't de contes i obre't un compte.\nObrir un compte corrent és una solució a molts problemes: independència en la gestió del pressupost, control de la despesa, aterratge a la realitat... Els serveis financers per a joves i, en concret, els comptes per a joves, estan adaptats no només pel que fa als serveis que ofereixen sinó en la forma que els permet relacionar-se amb el banc: mòbil i aplicació.\nIncorporar serveis i eines que facilitin l'educació financera o l'hàbit de l'estalvi són complements tan necessaris com poden ser les targetes.\nMés detalls sobre compte joven\nCom trobar el millor compte nòmina per a joves?\nDona'm..., dona'm..., dona'm...\nQue si marxo el cap de setmana, que si hi ha un festival... que si... que si... És una edat difícil en la qual, tot i ser majors d'edat, la seva economia encara depèn dels pares. Aconseguir el terme mitjà entre la independència i la responsabilitat de continuar vetllant pels seus interessos sempre ha representat un conflicte domèstic. I ho seguirà sent.\nAvui dia hi ha productes i serveis financers adaptats als joves que encara depenen econòmicament dels pares. Productes i serveis que ens permeten oferir la llibertat necessària als nostres fills, però amb l'ajuda, també necessària, per habituar-se a controlar i gestionar el seu propi pressupost.\nEnviar i retirar diners a caixers sense fer servir la targeta.\nMés detalls sobre Transferència a caixer\nEnviar i rebre diners a través del mòbil.\nMés de 17.000 caixers sense comissió1\nPerquè puguin retirar efectiu a dèbit, de manera gratuïta, compten amb més de 17.000 caixers: tots els caixers Bankinter més tots els de les entitats associades.\nTot el seu banc al mòbil\nA través del nostre web i de la nostra aplicació podran realitzar consultes i operacions de manera intuïtiva i amb total seguretat.\nSolucions Bankinter, solucions serioses per a clients joves:\nUn compte pensat per a ells, joves d'entre 18 i 24 anys, amb el que de veritat necessiten i adaptat a la seva manera de moure's pel món.\nAmb targeta de dèbit gratuïta\nAmb tota l'operativa a través del mòbil\nPodran afegir les seves targetes al telèfon intel·ligent per pagar-hi de manera fàcil i segura.\nUn pla de descomptes associat al nostre Compte Jove amb el qual podran comprar el mateix, però a millor preu:\nMés detalls sobre Descomptes\n2 Compte Jove. El Compte Jove no té remuneració ni comissió de manteniment. TIN: 0% (TAE: 0%). Per donar d'alta el Compte Jove el client ha de tenir, tant des de l'inici de la contractació com durant tot el temps en què el compte romangui obert, de 18 a 24 anys. En cas que hi hagi més d'un titular, almenys un d'ells ha de tenir entre 18 i 24 anys. El titular o cotitular d'aquest compte podrà tenir com a màxim un Compte Jove.\nPer als teus fills Per als teus fills menors\nPer als teus fills Per als seus estalvis


De l’empremta àrab, els castells i l'arqueologia als llegats literaris i artístics d'Azorín i Eusebio Sempere o la representació única del Misteri d'Elx.\nViatjar és conèixer. I la Costa Blanca és experta en mostrar la seua història, el seu art, les seues festes, el seu patrimoni com un gran valor de la seua cultura. També com una porta oberta per a recórrer la història d'una província marcada per moltes cultures, des de la prehistòria, amb vestigis com les pintures rupestres del Pla de Petracos, al món iber i romà, com els jaciments de Lucentum a Alacant i l'Alcúdia d'Elx, o l'ineludible llegat àrab d'una impressionant ruta de castells, amb més d'un centenar de fortaleses, la majoria d'elles declarades Bé d'Interès Cultural (BIC) i en moltes de les quals van deixar la seua empremta. Igual que en la Ràbita de Guardamar, única edificació del seu estil que es conserva.\nL'oferta de museus és enorme, amb centres com el MARQ, Museu Arqueològic de la Província d'Alacant, convertit en un referent internacional; o el Museu d'Art Contemporani d'Alacant que atresora la col·lecció personal d'Eusebio Sempere donada a la ciutat, el fons municipal d'obres de l'artista d'Onil i la Col·lecció Caixa Mediterrani; o la Casa Museu Azorín de Monòver, amb el llegat personal i literari de l'escriptor; o la Casa Modernista de Novelda o el santuari de Santa María Magdalena, dos exemples de gran impacte arquitectònic i ornamental.\nLa nostra riquesa cultural està reconeguda amb tres patrimonis de la humanitat: el Misteri d'Elx, una representació única amb arrels medievals; el Palmerar d'Elx, amb més de 200.000 exemplars i l'Art Rupestre de l'Arc Mediterrani, amb importants pintures rupestres a l'Alcoià, El Comtat, la Marina Alta i la Marina Baixa.\nLa Costa Blanca compta, a més, amb alguns dels nuclis històrics més autèntics d'Espanya, com el Barri de Santa Creu d'Alacant, amb les seues cases emblanquinades que enlluernen en reflectir la llum del Mediterrani. O els no menys singulars d'Elx, Xàbia, Dénia, Benissa, Teulada o Biar. Sense oblidar els que, per la seua riquesa patrimonial, s'han fet creditor de la declaració com Bé d'Interès Cultural (BIC). És el cas d'Oriola, Alcoi, Cocentaina, El Castell de Guadalest, Tabarca, La Vila Joiosa o Villena.\n> Veure la resta de cultura


marfanta.com: Cultura autoritza Amposta a cobrir les restes arqueològiques de la plaça de l'Ajuntament per conservar-les\nCultura autoritza Amposta a cobrir les restes arqueològiques de la plaça de l'Ajuntament per conservar-les\nAMPOSTA (Montsià).- L'informe arqueològic del Departament de Cultura ha autoritzat el cobriment de les restes arqueològiques localitzades durant les obres d'urbanització de la plaça de l'Ajuntament d'Amposta, per poder continuar els treballs. D'acord amb el dictamen, el tram de mur localitzat correspon als fonaments de l'antiga església, la de Santa Maria, datada entre els segles XV i XVI i enderrocada al 1830 quan es va acabar l'actual temple. Les restes òssies aparegudes són de l'antic cementiri situat al costat i altres enterraments a l'interior. L'Ajuntament ampostí ha anunciat que instal·larà panells informatius i delimitarà el perímetre de l'antic temple per deixar constància de la troballa.\nSeguint les recomanacions de Cultura, el consistori preveu tapar les restes amb material geotèxtil i es rebliran amb una capa de cinc centímetres. El dictamen elaborat per l'arqueòleg Toni Cartes recomana, a més, que es netegin les estructures, se situïn en una planimetria i se les documenti just abans de cobrir-les per garantir la seua conservació òptima. Aquests treballs previs a la continuació dels treballs d'urbanització s'efectuaran sota la supervisió de l'arqueòleg. L'Ajuntament però, considera que davant "l'interès històric per a la ciutat de la troballa", atesa la "nova informació" que aporta sobre l'església construïda al segle XVI, quedarà senyalitzada amb uns panells explicatius n'indicaran la situació i les seues característiques.\nTambé quedarà delimitat el perímetre de 262 metres quadrats que ocupava l'antic temple utilitzant les pedres que fins ara han format el ferm de la plaça, deixant constància de la seua existència, del lloc que ocupava i de la seua situació exacta, entre la façana de l'església actual i el traçat del Carrer Major. El resultat de l'informe arqueològic, l'autorització del Departament de Cultura de la Generalitat i les accions que es duran a terme a partir d'aquest moment han estat exposades per l'equip de govern als portaveus dels grups municipals i a tots els membres a la Comissió Informativa d'Obres i Urbanisme.


DIARI DIGITAL ONTINYENT: El museu MAOVA acull una exposició sobre els castells andalusins de la Marina Alta\nEl museu MAOVA d’Ontinyent acull fins al proper 10 de juny l’exposició temporal Els castells andalusins de la Marina Alta., que ha estat oberta al públic amb presència del Regidor de Cultura Alex Borrell, i el Director del MAOVA, Agusti Ribera. Produïda pel Museu Arqueològic i Etnogràfic Municipal de Xàbia “Soler Blasco,” i l’AMUX, en aquesta exposició es preten mostrar la sequència cronològica i les diferents característiques dels més de 25 castells o fortificacions d’època medieval andalusina localitzades a la comarca de la Marina Alta.\nComissariada per Joaquim Bolufer, Arqueòleg – Director del Museu de Xàbia, amb l’ajut de diversos col·laboradors, els pannels arrepleguen el substancial de la informació disponible sobre aquests castells de fins al segle XIII, amb nombroses fotografies i plànols. Gran part dels planols que es poden veure són fruït de la donació feta per Michael Stephenson al Museu de Xàbia. Complementant l’exposició també s’ofereix un plafó amb informació sobre els castells de La Vall d’Albaida, tot i que, a tal fi, també es pot obtindre informació a l’exposició permanent del MAOVA.\nPublicado por: Pedro Lopez Alejo el 21:01:00


Premi “Barcelona, la Millor Botiga del Món” - GremiCarn\nPremi “Barcelona, la Millor Botiga del Món”\nCatorzena edició del premi "Barcelona, la millor botiga del món"\nL’Ajuntament de Barcelona convoca, per catorzè any consecutiu, el premi “Barcelona, la millor botiga del món” que reconeix la creativitat i l’empenta dels que treballen al món del comerç i el converteixen en un sector de qualitat i de projecció internacional.\nBarcelona és una ciutat dinàmica, creativa i oberta amb una àmplia oferta comercial que a banda de representar una font de riquesa esdevé l’eix vertebrador de la vida a la ciutat. En aquest sentit, es valora l’esforç i l’impuls dels establiments barcelonins per donar continuïtat al model comercial urbà de proximitat.\nEls premis, que tenen l’objectiu de contribuir a la dinamització i millora de la iniciativa empresarial, consten de quatre modalitats:\n• Premi a la millor iniciativa empresarial que hagi significat una notable contribució al sector per exemple, pel sistema de venda, els productes, els llocs d’ubicació o la presentació dels serveis al consumidor.\n• Premi a la millor iniciativa agrupada per a la dinamització comercial de la ciutat promoguda per una entitat associativa sense afany de lucre i que contribueixi a dinamitzar el comerç d’una zona o carrer de la ciutat, d’un subsector concret o del conjunt del comerç de la ciutat.\n• Premi a l’establiment comercial que reconeix aquells espais singulars que representin una imatge distintiva del comerç de la ciutat de Barcelona ja sigui per la seva decoració, com per la gamma de la seva oferta de productes, o per la qualitat del seu servei al consumidor, entre d’altres.\nEs poden presentar les candidatures al Fòrum Ciutat i Comerç (C/ Llacuna, 162) fins el proper dia 15 de juliol de 2011. Els formularis d’inscripció es poden descarregar a través del web www.bcn.cat/comerc\nEn aquest context, un any més l’Institut Municipal de Mercats convoca la segona edició dels premis “Barcelona, els millors mercats del món” que reconeix les iniciatives, les contribucions i els establiments comercials i activitats de les associacions de venedors de mercats que durant el 2010 hagin tingut incidència en la millora dels equipaments.\nEl premi constarà d’una única modalitat que podrà ser “premi a la millor iniciativa individual d’un establiment d’un mercat municipal de la ciutat de Barcelona” o ” premi a la millor iniciativa col.lectiva per a la dinamització d’un mercat municipal de la ciutat de Barcelona”.


Presentem el projecte del laboratori de comerç de Barcelona #BCNRetailLab - CTecno\nPresentem el projecte del laboratori de comerç de Barcelona #BCNRetailLab\nEl passat 12 de maig vam presentar el #BCNRetailLab, un nou laboratori per impulsar la competitivitat i la transformació digital dels comerços a Barcelona. La inciativa publicoprivada, impulsada per l’Ajuntament de Barcelona, Barcelona Activa i CTecno, va mostrar ahir la prova pilot per comprovar els resultats de la introducció de la tecnologia i la venda en línia de les botiques físiques. De moment. la prova sha fet en quatre establiments de l’eix comercial Coreixample: Flors Navarro, Crearte Styling, Barrabes, Esquí i montaña i Crois’ – Croissant Gourmet.\nEl primer tinent d’alcaldia Jaume Bollboni, i la regidora de Comerç Montserrat Ballarín, van dur a terme la presentació del projecte #BCNRetailLab conjuntament amb Joan Ramon Barrera, president del CTecno, que va posar en valor el sector tecnològic i digital: “el sector tecnològic és el motor d’innovació d’altres sectors econòmics. Amb aquestes solucions, els comerços tradicionals incorporen aventatges d’innovació tecnològica i milloren l’experiència de l’usuari”.\nPosteriorment a la roda de premsa, es va realitzar la visita dels quatre comerços en els quals s’ha implantat el projecte, amb l’objectiu d’aconseguir unes botigues i un comerç més intel·ligents, i de fer del servei una experiència. BCNRetailLab pretén continuar exercint aquestes funcions i la de digitalitzar 2.500 comerços de proximitat més, amb una inversió de 150.000 euros finançats de manera equitativa entre l’Ajuntament de Barcelona i el CTecno.\nEl CTecno estem molt contents/es d’haver participat en aquest projecte del laboratori de comerç de Barcelona, i poder fomentar la digitalització del comerç de Barcelona amb el 50% del finançament del CTecno.\nSi vols saber més, llegeix l’article al MetaData.\n⌛ Tens temps fins dijous, 26 de maig, per presentar la teva candidatura! 🏆 Premiarem les millors iniciatives que… https://t.co/dJ2ZQ0tChy ~ 12 hours, 43 minutes ago


REHABILITACIO D’UNA CASA AL PIRINEU\nhabitatge, rehabilitació/ Tags: fusta, habitatge, rehabilitació, reparació\nRehabilitació bàsica d’una casa al poble d’Arfa, Pirineu de Lleida. L’actuació ha consistit en: reconstrucció de la coberta amb fusta i habilitació de l’espai del cap de casa; substitució de totes les finestres i balconeres; instal.lació de calefacció; reparació i neteja dels espais semiexteriors de la era.\nEDIFICI DE 5 HABITATGES A BARCELONA\nhabitatge/ Tags: cooperativa, habitatge, habitatge col.lectiu\nEdifici de 5 habitatges assequibles, de 90 m2 de planta, a Sant Andreu, Barcelona. Es tracta d’un edifici que es composa d’un habitatge per planta, amb accés pel vestíbul comú a la cantonada dels carrers Lanzarote i Valentí Iglesias. L’edifici forma la testera del volum edificable previst al planejament vigent, […]\nhabitatge/ Tags: cooperativa, entre mitgeres, habitatge, habitatge col.lectiu


La Cafetera Exprés – Revista Caramella\nCrema i marro\nMolt abans que la moda full-monthy s’instaurés com un sistema de recaptar ingressos atíptics -que curiosament ha arrelat en el món dels esportistes (seria impagable que s’estengués a altres àmbits)-, els xicots de La Cafetera Exprés van portar el seu full-monthy particular a la portada del seu primer disc, que a més de la imatges -impactant per ella mateixa- mostra un títol contundent: …i res més.\nEls inicis de La Cafetera Exprés es remunten a l’any 1992 i els seus orígens s’han de buscar en les terres de l’Alt Camp, concretament a la ciutat de Valls. És a la seva ciutat on, en el marc de la Cinquena Mostra Nacional de Música Tradicional i Popular, l’any següent s’estrenen com a formació. Posteriorment, el 1995, i sense marxar molt lluny del seu centre d’operacions, a Altafulla, donaven a conèixer el seu espectacle «La mosca borratxa». El 1998, a Valls, estrenaven La Cafetera Exprés i res més, treball que constitueix el contingut del disc que esmentàvem més amunt.\nAlt Camp, intèrpret, La Cafetera Exprés\nLa Cafetera Exprés2018-06-222018-06-22http://www.revistacaramella.cat/wp-content/uploads/2017/12/logo_caramella.pngRevista Caramellahttp://www.revistacaramella.cat/wp-content/uploads/2018/06/c3_tob.jpg200px200px\nS’AlbaidaCaramella 3, Tocadors i sonadors


Consulta de dades fiscals on line - Agència Tributària\nConsulta de l'expedient i estat de la tramitació i dades fiscals\nLa consulta online de les dades fiscals de 2018 ja es troba disponible des del portal "Renda 2018".\nLa consulta està disponible tant amb certificat i DNI electrònic com amb Cl@ve PIN i número de referència.Si té dubtes sobre com obtenir un certificat electrònic, com registrar-se en el sistema Cl@ve o com obtenir una referència de Renda, consulti la informació disponible en "Enllaços d'interès".\nPer visualitzar les seves dades fiscals, localitzi l'apartat "Tràmits destacats" i polsi l'enllaç "Consulti les seves dades fiscals".\nSi accedeix amb certificat/DNI electrònic la casella NIF - NIE apareix cumplimentda amb les dades del titular del certificat o DNIe.Premi "Accedir".\nSi accedeix amb Cl@ve PIN obtingui un PIN vàlid que, fins que es desconnecti de la Seu o tanqui el navegador, li permetrà fer aquesta consulta i altres tràmits al web.\nSi accedeix amb la referència, indiqui la referència del seu expedient per a l'any 2018.Recordi que no es tracta d'una referència única, per la qual cosa si no disposa de l'última referència, només haurà de polsar l'enllaç "No tinc Referència" per obtenir-ne una de nova.\nDesprés d'identificar-se, es mostraran les dades fiscals que li consten a l'Agència Tributària en aquell moment.\nTambé podrà consultar les seves dades fiscals a través de la app "Agència Tributària per a dispositius mòbils, identificant-se en l'aplicació amb la referència de l'expedient de Renda o Cl@ve PIN.Una vegada que comenci la campanya de Renda el 2018, també podrà accedir a aquest servei des de la relació de tràmits del model 100 a la Seu Electrònica.\nSi necessita consultar les dades fiscals d'un exercici anterior, pot accedir des de l'apartat "Exercicis anteriors" i seleccionar l'exercici que correspongui.\nconsulta dades fiscals on line renda 2018


Endesa amb els esports d'aigua\nUn home fent ràfting | ENDESA\nLa companyia participa en la regulació del cabal dels rius per facilitar que es puguin practicar amb seguretat activitats de ràfting, piragüisme, canoa o descens de barrancs\nper Redacció 03 d’agost de 2018 10:12\nCada dia són més les persones que decideixen endinsar-se al món dels esports d'aventura i gaudir d'uns dies en contacte amb la natura. La sensació de llibertat i adrenalina que proporcionen aquestes activitats fa que cada any augmenti aquest tipus de turisme i es registri un increment en el nombre d'usuaris. Per fer-ho possible és necessari que l'entorn sigui l'adequat pel tipus d'esport que es desitgi practicar. Per exemple, en el cas dels esports d'aigua, s'ha de mantenir un cabal específic als rius per poder realitzar activitats de ràfting, piragüisme, canoa, descens de barrancs, etc., el qual dependrà, en gran mesura, de la situació climatològica que hi hagi hagut durant l'any. En moltes ocasions, però, les condicions que hi ha de forma natural no són suficients per poder practicar esports d'aigua i es fa necessari l'ajuda d'agents externs.\nÉs per això, Endesa –mitjançant la seva divisió d'energies renovables Enel Green Power– participa i col·labora activament amb nombroses administracions i entitats culturals i esportives per a regular el cabal dels rius i facilitar que es puguin practicar aquests esports amb total seguretat i respecte pel medi ambient.\nLa regulació del cabal dels rius es converteix en una part essencial a l'hora de poder realitzar els diferents esports. Per aquest motiu, any rere any, Endesa realitza les actuacions necessàries per garantir no només les condicions òptimes necessàries per dur a terme cadascuna de les activitats, sinó també per garantir la seguretat i la sostenibilitat tant dels esports com del territori.\nEndesa ajuda a controlar el cabal dels rius | ENDESA\nLa regulació d'aigua per a ús lúdic-social requereix un exigent manteniment periòdic de les centrals hidroelèctriques, així com de les infraestructures hidràuliques associades, juntament amb un sistema de comunicacions fiable entre les centrals i el centre de control. En primer lloc, els tècnics d'Endesa realitzen un estudi previ des del Centre de Control d'Hidràuliques de la Companyia, situat a Lleida, en el qual es valora la quantitat d'aigua sol·licitada i disponible tenint en compte, d'una banda, l'estat actual dels rius i, per un altre, les condicions del medi ambient que garanteixin l'èxit de les activitats, sempre tenint en compte altres servituds que puguin haver-hi (regadius, aigua de boca, etc.).\nA partir d'aquest estudi i segons el punt de l'orografia en què sigui necessari fer la regulació del cabal s'activen les operacions per controlar-lo gràcies a l'existència dels embassaments i les centrals hidroelèctriques. La gestió pot fer-se per turbinatge o mitjançant obertura directa de les comportes.


SOC COAC - Suport per a la conciliació laboral dels col·legiats amb fills menors\nInici > SOC COAC - Suport per a la conciliació laboral dels col·legiats amb fills menors\nEl servei de suport per a la conciliació laboral dels col·legiats amb fills menors té per objectiu facilitar la jornada laboral i la familiar dels beneficiaris durant els períodes de manca d’obertura de les escoles per l’excepcionalitat de la COVID-19. Aquest servei forma part de la Línia Estratègica Assistencial.\nSi tens dubtes sobre l'ajuda o necessites assessorament, pots contactar amb l'equip del SOC COAC: soccoac@coac.net \n• Col·legiats que es trobin en situació d’actiu professional o baixa per COVID-19 i tinguin infants a càrrec entre 0 i 12 anys.\nAportació del SOC COAC\n• L’aportació màxima serà de 75 hores.\n• En cas de tenir ja contractat un servei de cura dels fills, es valorarà la possibilitat de traspassar l'ajut en hores en suport econòmic (50% del cost total d’hores amb un màxim de 1.200€).\n• Estar d’alta de col·legiació i al dia de pagament de quotes col·legials.\n• Ingressos anuals de la persona sol·licitant iguals o inferiors a 13.300 € bruts*.\n• Només pot fer la sol·licitud la persona col·legiada que requereix l’ajut.\n• Si hi ha més d’un membre de la unitat de convivència col·legiat amb una sol·licitud del SOC COAC oberta, cal especificar-ho en el formulari d’inscripció. L’equip del SOC COAC es reserva el dret a analitzar aquests casos de forma conjunta.\n*Reial Decret 231/2020 , aprovat el 4 de febrer del 2020.\nDocumentació de la persona sol·licitant\n• Formulari de sol·licitud degudament omplert.\n• Informe de vida laboral actualitzat. Es pot sol·licitar telefònicament al 901 50 20 50 de la Tresoreria de la Seguretat Social o bé a la pàgina web. \n• Justificant de baixa laboral per COVID-19.\n• Fotocòpia del llibre de família on consti el nombre de fills que es troben a càrrec.\n• Certificat de reconeixement del grau de discapacitat, si s’escau.\n• Comprovant bancari que garanteixi la titularitat del compte per part de la persona beneficiària de l’ajut.\n• Document fiscal que s’adjunta degudament omplert (Model 145). \n• Només és compatible amb el servei de suport psicològic. \n• Descarrega el formulari per fer la sol·licitud. \nCopyright@ Col·legi d'Arquitectes de Catalunya : https://www.arquitectes.cat/ca/soc-coac/suport-conciliacio-laboral-familiar-covid


Comparativa de plataformes salvaescales: SPATIUM vs DÉCOR\nSi l'últim post comparàvem les cadires salvaescales FIDUS i SOCIUS, avui és el torn de dos de les millors plataformes salvaescales del mercat: la SPATUM i la DÉCOR.\nAmbdues destaquen per la seva gran qualitat i fiabilitat, però presenten diferències tècniques importants. D'entrada, la plataforma SPATIUM únicament és apta per a trams d'escales rectes de fins a 10 metres, mentre que la DÉCOR pot instal·lar-se en trams corbs, amb replans o amb angles sense límit de recorregut.\nEl sistema de tracció entre una i una altra plataforma també és diferent. Mentre la SPATIUM utilitza un sistema de cremallera i pinyó, la DÉCOR utilitza un sistema de cadena de boles, la qual cosa li permet girar en els trajectes corbs amb gran comoditat y discreció.\nLa potència és un altre punt diferencial. La plataforma salvaescales SPATIUM utilitza bateries acte-recarregables que ofereixen una potència estàndard de 0,54 KW, mentre que la DÉCOR compta amb un motor de sèrie d'1,1 KW per afrontar les corbes. En qualsevol cas, és potència més que suficient per superar el trajecte assignat en els dos casos.\nEn capacitat de càrrega, SPATIUM destaca lleugerament per sobre de la DÉCOR. Mentre la primera ofereix una capacitat estàndard de 250 kg., la segona és de 225kg.\nEn tots dos casos, són plataformes salvaescales aptes per ser instal·lades tant en espais interiors com a la intempèrie. I en velocitat també són iguals: 0,1 m/s. Probablement és en el grau d'intrusió on trobem la major diferència. La DÉCOR compta amb un plegat especial, a més d'un disseny compacte i discret. Això li permet ser, a dia d'avui, la plataforma salvaescales amb menor grau d'intrusió (o el que és el mateix, la que menys sobresurt). Per això, la DÉCOR és una de les solucions en accessibilitat més recomanables per a aquells que busquen una plataforma discreta, segura i que s'adapti a espais reduïts i corbs.\nD'altra banda, la SPATIUM és l'opció més recomanada pels quals busquin salvar un tram d'escales recte, una gran capacitat de càrrega i una excel·lent qualitat de acabats.\nSi vols conèixer més detalls o saber quin és el seu preu, només has de posar-te en contacte amb nosaltres trucant-nos al 900 414 000.\nFins a dijous que ve! I no oblidis deixar el teu comentari ;)


Formes de ser: cinema, estètica, subjectivitat\n23 al 24 nov. 2005\nPreu de la matrícula: 30 € Preu estudiants i aturats: 22,5 € Amics del MACBA: 15 €\nSeminari de Leo Bersani\nEntrevista a Leo Bersani. Pots descarregar-la i llegir -la completa en format pdf.\nPregunta: A Caravaggio's Secrets analitza els tipus de relacionalitat implícits en l'obra de Caravaggio. El procés de percepció hi figura com una complexa encarnació de les formes de socialitat. La relacionalitat té dues dimensions: l'epistemològica i la social. Totes dues es relacionen amb un antiessencialisme radical. Pel que fa a l'art, la relacionalitat no és un acte de representació, sinó més aviat quelcom generat per les formes de socialitat implícites en les obres o que produeixen les obres. D'alguna manera, l'art és una "màquina relacional". En aquest llibre ha escrit que l'art il·lumina la relacionalitat perquè immobilitza les relacions temporalment i heurísticament. ¿Com es pot fer una lectura política de l'acció de l'espectador i el tipus de relacionalitat implicada?\nRespuesta: Sovint m'han demanat que especifiqui les conseqüències polítiques dels nostres intents de formular –d'acord amb la demanda de Foucault– "noves formes relacionals". Malgrat tot, ha de quedar clar –encara que només sigui a partir de la descripció breu i precisa que ha fet d'aquest projecte– que unes especificacions "polítiques" excessives i prematures podrien desbaratar fàcilment la nostra obra. No hi pot haver cap canvi polític eficaç i durador sense una reconfiguració del camp relacional que constitueix la base de qualsevol socialitat. Ens sembla necessari començar per preguntarnos sobre la manera com la nostra cultura formula les relacions. No únicament les relacions intersubjectives, sinó també les relacions entre el que és humà i el que no és humà. Qualsevol cultura promou, d'una manera més o menys deliberada, el que anomenaríem uns certs estils de moviment en l'espai. Hi ha una cosa fonamental en l'educació del subjecte humà: la manera com s'ensenya la persona a acostar-se als altres o a apartar-se'n. ¿Com neix la socialitat més complexa d'aquestes "lliçons de mobilitat" i, més específicament, de la manera com una cultura defineix, valora i jerarquitza la diferència i la igualtat, l'altre i l'igual? D'alguna manera es tracta de preguntes que ja són profundament polítiques, però, és clar, no proporcionen fórmules de governança fàcils d'aplicar. El que fa un moment he anomenat "lliçons de mobilitat" també podria rebre el nom de "formació en maneres de ser" (i aquest és el títol del nostre últim llibre). ¿Com som al món? No és una qüestió de coneixements sobre el món, sinó d'un posicionament determinat de l'ésser humà a l'univers. Per expressar-ho d'una manera una mica esquemàtica: els conceptes de relacionalitat social s'han definit, si més no des de Descartes, donant prioritat als temes epistemològics per davant de les qüestions relacionades amb la naturalesa de l'ésser. D'acord amb Heidegger i la seva crítica de l'epistemologia cartesiana, invertim aquesta prioritat, si bé, evidentment, quan diem "ésser" no ens referim a una essència o una entitat ontològica, sinó a alguna cosa semblant a un principi d'interconnexió universal. Una reflexió moderna sobre l'ésser ha de ser conscient que no és una aproximació a la veritat metafísica; per contra, l'ontologia més adequada per a una era de la informació és la que identifica l'ésser com a relacionalitat, com el principi d'interconnexió assumit per totes les tecnologies de transmissió, així com per l'imaginari social que el pot refractar o el pot violar.\nDescarrega la versió completa aquí.\nEl seminari inclou el visionat de diverses pel·lícules.\nPlaces limitades. Cal enviar al Departament de Programes Públics del MACBA un currículum i un escrit breu explicant les motivacions per fer el taller a programespublics@macba.cat o al fax: 93 412 46 02.\nUna altra relacionalitat. Repensar l'art com a experiència\nAmb la participació d'Alexander Alberro, Leo Bersani, Claire Bishop, Bernard Blistène, Jesús Carrillo, Helmut Draxler, Kaja Silverman, Beatrice Von Bismark i WHW\nEntrevista a Leo Bersani (pdf 270 Kb)\npdf — 260.6K


Deu coses que has de fer quan visites els gorgs de Catalunya – Fundació Emys\nCatalunya és un país amb un fort lligam amb els seus rius. Els rius han estat emprats des de temps immemorials per diferents usos. En són exemples la comunicació, com demostren els llaüts a la ribera d’Ebre, el desenvolupament industrial, com demostren les colònies tèxtils a vora dels principals rius, o també el proveïment de recursos i serveis a la nostra ciutadania, com és l’aigua que la major part de la població veu sortir de l’aixeta. Tanmateix, els rius són ecosistemes que ofereixen molts més que això, pot ser és més difícil de detectar, però no per això menys important. Un medi ambient sa, un aire net, un refugi per la fauna i la flora, un instrument per prevenir i gestionar els aiguats, ajudar a recarregar aqüífers, millorar la qualitat del sòl o un espai de mitigació dels efectes del canvi climàtic, són exemples del que anomenem serveis ecosistèmics.


Salut crea comissions de seguiment dels municipis de Lleida amb alta incidència de covid-19 - Teleponent\nInici Coronavirus Salut crea comissions de seguiment dels municipis de Lleida amb alta incidència...\nSalut crea comissions de seguiment dels municipis de Lleida amb alta incidència de covid-19\nLa Regió Sanitària Lleida està posant en marxa comissions de seguiment amb els ajuntaments de municipis que tinguin una incidència elevada de covid-19.\nL’objectiu d’aquests comitès creats per Salut serà, un cop detectat un augment de casos en una població, implementar-hi de forma coordinada accions que posin fre a la transmissió comunitària del virus per evitar possibles brots, més difícils de tallar i que acaben generant pressió al sistema sanitari.\nLa bateria d’accions previstes va des del seguiment de persones en quarantena amb el reforç de trucades i visites a domicilis, fins a la sensibilització de la població, el tancament d’equipaments municipals o el suport de Creu Roja.\nAquests grups de treball estan formats per referents de Salut Pública, de l’Àrea Bàsica de Salut (ABS) corresponent i del municipi, i compten amb el suport del Servei Català de la Salut. La creació de la comissió anirà lligada a la signatura d’un conveni de cooperació interadministrativa, que té com a finalitat promoure la coordinació dels serveis públics del Departament de Salut i dels ajuntaments en la gestió de la crisi sanitària i social provocada per la covid-19, per tal d’assolir una resposta més eficaç i millorar la capacitat de seguiment dels malalts i l’aïllament de la població.\nEl seguiment diari dels casos permet comprovar la repercussió que tenen les accions que es plantegen i si cal mantenir-les o si es poden reduir. A banda del seguiment a persones en quarantena, la sensibilització amb el suport de Creu Roja a Peu de carrer o el tancament d’equipaments municipals, també es preveu l’activació de l’equip d’intervenció comunitària dels municipis.\nLa subdirectora de Salut Pública a la Regió Sanitària Lleida, Mercè Bieto, explica que les comissions de seguiment tenen dos objectius principals. El primer, el de garantir que qui ha de fer quarantenes “les faci bé”, sobretot les famílies amb infants i joves que són contactes estrets. Segons Bieto, no n’hi ha prou amb tancar-se a casa sinó que cal aïllar-se a l’habitació i prendre les mesures per no acabar tota la família contagiada.\nEn segon lloc, apunta Bieto, cal reduir “dràsticament” la vida social al poble per tallar cadenes de contagis, ja sigui tancant instal·lacions o enviant missatges per sensibilitzar. Aquí, afegeix, la implicació de l’Ajuntament “és essencial”.\nLa gerent de la Regió Sanitària Lleida, Divina Farreny, defensa que la signatura del conveni de cooperació ha de servir de palanca de canvi en la gestió de la salut comunitària. Segons Farreny, la pandèmia és una “oportunitat” perquè les administracions treballin plegades en els àmbits social, sanitari i comunitari. Per això, aposta per generar sinèrgies, ara per controlar la pandèmia, però més endavant per reforçar i prevenir altres aspectes de salut de la nostra comunitat, “que són feina de tots”.\nActualment, s’ha constituït comissions amb Alcarràs, La Fuliola, Les Borges Blanques, Almacelles, Mollerussa, El Poal, Golmés, El Palau d’Anglesola, Juneda, Arbeca i Bellpuig. Aquest dijous es farà amb Seròs i demà està previs iniciar-les amb Rosselló i La Portella.\nArticle anteriorDos professors de la UdL editen una guia d’animals i plantes exòtiques de la península\nArticle següentAproven el confinament comarcal, allargar la restauració una hora per torn i obrir gimnasos al 30%


Posa't en contacte amb Intrepid Kayaks\nTotes les nostres comunicacions s'efectuaran per correu electrònic i/o telèfon, també de forma presencial amb cita prèvia. Estarem encantats d’atendre’ls.\nEl nostre punt de trobada principal per la majoria d’activitats, està situat a la N-230, km 87 al seu pas per la travessia de Pont de Montanyana. Per practicitat i comoditat dels nostres clients, per les demés activitats s’establiran altres punts de trobada, que us detallarem a les nostres comunicacions.\nTelèfon de contacte: +34 692 941 807\nTelèfon de contacte 2: +34 660 999 996\nCorreu electrònic: info@intrepidkayaks.com\nVull informació sobre (pots seleccionar més d'una activitat)\nKayakPaddle surfSenderismeBarrancsRaftingVíes ferrades i escaladaAscensionsEsquí de muntanya i raquetes de neu\nHe llegit i accepto la política de privacitat i accepto el tractament de les meves dades personals per a l'enviament d'informació que respongui a la consulta que he plantejat.


Prou papers per a tothom - La Punteta - Notícies d'Opinió - e-notícies\nLa Punteta · 20 d'Abril de 2012. 14:12h.\nProu papers per a tothom\nQue trist. Ha hagut de ser el PPC el primer partit parlamentari que ha fet una proposta assenyada en immigració en molt de temps: que els immigrants acabats d'arribar no rebin ajuts socials. Ara només falta que ho apliquin via reforma llei d'Estrangeria perquè Mariano Rajoy porta un munt de consells de ministres i encara és hora que parli d'immigració.\nAbans de dir-me racista o xenòfob, pregaria a tothom que faci el següent experiment: vagin un dia a qualsevol ajuntament i col·loquin-se durant una estona al costat del taulell d'informació. Després comptin el nombre de nouvinguts que demanen informació per empadronar-se.\nI quan suggereixo un ajuntament no parlo de Sant Cugat o de Matadepera -al capdavall els dos municipis amb la renda més alta de Catalunya- sinó Salt, Badalona, l'Hospitalet, Vic o fins i tot Vilafranca del Penedès, on la immigració ja frega el 18%. En el benentès que són estadístiques oficials, les xifres reals sempre estan per sobre.\nNo cal dir que aquest exercici físic és molt recomanable per a tots els diputats del Parlament que, de vegades, sembla que visquin dins d'una bombolla. Tot ajuda: la moqueta vermella, els uixers a la porta, el teletac de franc. Que passegin, és molt important que passegin i que surtin al món exterior per veure què pensen de la immigració les classes mitjanes del país.\nPerò sobretot és recomanable per a aquells diputats que encara defensen el bonisme en immigració, inclòs malauradament els de Convergència. Dic malauradament perquè són els que ara governen encara que, en aquesta qüestió, no es nota. Fins i tot sembla que el conseller Cleries no hi pinti res.\nA més, de bonistes, a CiU n'hi ha no només al Parlament, sinó sobretot a la direcció general d'Immigració, a la sectorial de Convergència i al Congrés dels Diputats. I això que el Duran té les coses clares. Però una cosa és el que diu el líder d'Unió i l'altra el que fa el Carles Campuzano.\nJa que l'Àngel Colom va vetar en Josep Pera com a director general -el pobre va estar nomenat entre les set i les deu del vespre i al final van haver de recol·locar-lo a l'Ajuntament de Barcelona- jo hagués nomenat almenys Xavier Dilmé, que com que té experiència local no s'està per romanços.\nEl que passa és que és d'Unió i el Govern de CiU, com el tripartit, també funciona per quotes. Al final no han posat els millors a cada càrrec, sinó el que tocava. Quina llàstima, pensava que només ho feien els altres. El que haurien de fer tots plegats és llegir el darrer volum de memòries de Jordi Pujol on parla de la immigració sense embuts. I almenys en cinc ocasions.\nCom els deia, doncs, jo vaig fer l'experiment un dia i amb un parell de minuts en vaig tenir prou. Era l'únic autòcton: la resta eren immigrants que simplement preguntaven què havien de fer per empadronar-se. Esclar que jo visc en un municipi del Baix Llobregat, no pas a Sarrià o Sant Gervasi, on segur que el nombre d'immigrants és molt inferior. Pedralbes no és el Raval.\n"Passaport i contracte de lloguer", informava resignadament la funcionària de torn. Si en un minut van venir un parell d'immigrants -i això que era en ple mes d'agost- no vull ni pensar quants en deuen venir al cap d'un any. Sóc de lletres, però no cal ser un Einstein per fer una regla de tres. M'estalvio també esmentar altres vies d'ingrés com el famós registre de parelles de fet que alguns ajuntaments, encertadament, han començat a tancar.\nFins ara la política d'immigració del Govern espanyol ha estat un veritable forat. El PP no es va atrevir a fer res per por del què diran i perquè el boom econòmic d'Aznar -immobiliari en bona part- es fonamentava en la mà d'obra barata. I Zapatero va ser l'aplicació d'aquella vella consigna de l'esquerra dels papers per a tothom: regularitzacions massives.\nPerò llavors topem amb una contradicció flagrant: els ajuntaments empadronen immigrants que han entrat sense permís en el país i, el que és pitjor, sense un contracte de treball. És a dir: mentre l'Estat els ha de perseguir i expulsar, els ajuntaments els hi donen papers. Pregunto: els ajuntaments no són també Estat?\nI l'empadronament et dóna dret de manera automàtica no només a educació i sanitat gratuïta, sinó també a tota mena d'ajuts socials sense encara ni haver cotitzat. Independenment fins i tot de si té feina o del seu grau d'integració; però sobretot de la seva voluntat d'integració que és el més important, perquè hi ha coses que no s'arreglen amb subvencions. L'imam salafista de Lleida, per exemple, cobrava del Pirmi! Ens hem begut l'enteniment?\nAixò vol dir que cal deixar els immigrants sense papers també sense serveis mèdics en cas de necessitat? No, esclar que no; també són persones, com qualsevol de nosaltres. De fet, la mateixa ponència del PP afegeix que "tot mantenint el dret de les persones als serveis socials bàsics". I suposo que es refereix a l'atenció sanitària.\nPerò fins i tot la famosa reforma sanitària de Barack Obama -tan elogiada per l'esquerra europea- deixa fora els immigrants sense papers i això que allà es calcula que n'hi ha, pel cap baix, uns 13 milions. En teoria, després de rebre atenció mèdica els vénen a buscar.\nAra, com que Espanya ha estat un formatge gruyère, ens trobem que comencem a retallar fins i tot als nostres pensionistes, mentre hem donat educació i sanitat gratuïta a tort i a dret, entre d'altres prestacions. La casa és gran i no repara en despeses. Ens devíem pensar que, per PIB, estàvem al nivell dels EUA o d'Alemanya. A veure si comencem a tocar de peus a terra.\nEl problema és que com que la immigració és una patata calenta només en parla el PP o, el que és pitjor, Plataforma x Catalunya. Encara recordo la primera roda de premsa al Parlament després de la difusió dels sermons de l'imam de Terrassa, aquells en què comparava la dona amb una costellada torta i altres costes pitjors (1): cap partit va fer-ne esment. Ni molt menys condemnar-lo. Tampoc, per descomptat, cap de les il·lustres diputades -d'esquerres, per cert- que aquell dia van prendre la paraula (2).\n(1) 27 de març del 2012\n(2) Aquest article ha estat publicat hores abans del Consell de Ministres que ha adoptat les primeres decisions en matèria d'immigració.\nUn llibre sense pèls a la llengua:\nEl cafè del conseller Mena\n#14 Mesalina, Gava, 26/04/2012 - 21:48\nSr Rius: Crec que França ens està donant una gran lliço sobre el que no s'ha de fer en relació a la política. Crec que no podem titllar de "bonista" la política migratoria de Sarkozy, no? ha estat super dur. Dons...com explica que el F Nacional sigui més fort que mai? És culpa dels "bonistes"?\n#14.1 vall, bcn, 27/04/2012 - 12:48\nes que si haguesin esta "bonistes" em temo que el FN tindria el 40%,\nels que estem en contra d'aquets models d'inmigració masiva som bàsicament d'esquerres, hi així había estat l'esquerra europea quand ho era "de debò"\n#13 Cornellanenc, Cornellà de Llobregat, 26/04/2012 - 06:55\nQuan entres a casa d'algú sense permís, és que a més deixar-t'hi estar, has de tenir dret a llit, roba neta i plat a taula, com algú que forma part de la família o ha estat convidat? No veieu que els papers per a tothom només fa que el Tercer Món es pensi que això xauxa.\n#13.1 mesalina, Gava, 26/04/2012 - 21:29\n...entren a casa...o els hem cridat que vinguin? O es que ningú a tingut dona de fer feines llatina? o qui té cura dels àvis? o qui a construit els adosats on viuen? o qui està a la cuina rentant plats al restaurant? vinga ja: Tothom li ha convingut la immigració. http://www.youtube.com/watch?v =l69\n#12 Jordi, Sant Just Desvern, 25/04/2012 - 10:16\nLa meva dona, que és metgesa, em va comentar el cas d'un estranger molt malalt que va arribar a El Prat. Taxi directe al Ajuntament, papers obtinguts de forma inmediata i el mateix taxi directe al Duran i Reynals per un tractament urgentissim (i carissim) del seu cancer.\nAixò no pot ser.\n#12.1 mesalina, Gava, 26/04/2012 - 21:26\nEl que expliques és impossible: 1. l'Ajuntament no atorga cap mena de permis de residècia a ningú, això es competència de l'estat.\n#12.2 Emeteria, Barcelona, 27/04/2012 - 00:57\nÉs cert el que diu. Jo tinc altre cas: nen americà, fill d'americana i d'espanyol que mai ha treballat ni cotitzat ni ha pagat impostos aquí. Arriven a Barna, s'empadronen a vivenda d'altris, l'entren a Vall d'Hebron de pet, el tracten, l'operen i encara hi és. I sense llista d'espera de cap tipu\n#11 Ramon, Lleida, 24/04/2012 - 10:03\nRecordo que la Llei d'estrangeria, que permet que amb l'empadronament els immigrants tinguin l'accés a tots els serveis i ajuts públics de forma gratuita, es una Llei de l'any 2000 que llavors governava el PP.\n#11.1 xrius@e-noticies.com, Barcelona, 24/04/2012 - 15:13\nDes del 2000 han arribat més d'un milió de persones a Catalunya\n#11.2 Mesalina, Gava, 26/04/2012 - 21:25\nAmic Ramon: Si us plau em podries indicar quina llei i quins articles en concret permeten ajuts publics i seveis gratuits als immigrants? Per a la teva informació l'empadronament està regulat per La Llei de bases del règim local. Article 14. No la Llei d'estrangeria! Una mica de rigor.\n#10 Jofre, Lleida, 23/04/2012 - 17:40\nRius: la immigració va començar a l'epoca d'Aznar, ja els hi estava bé que a Catalunya (sense competències en aquesta matèria) es cobrís de gent forana. No recordes les paraules de l'Heribert Barrera?. després tot va continuar amb els socialistes. Si des de Madrid dicten la política, anem venuts!!


“Per fer mons diferents, hem d’imaginar diferent” | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nEntrevista a Maria Arnal i Marce Bages. JUAN BARBOSA EL PAÍS\nBarcelona 14 MAR 2021 - 19:17\tCET\nMaria Arnal (Barcelona, 1982) parla ràpid i gesticula en una ebullició constant d'idees. La seva mirada i el seu rostre, bellesa Romero de Torres, són com una bengala que espurneja sense fi. Marcel Bagés (Lleida, 1982) és més calmat, de cara més rotunda, parla menys, somriu amb la mirada i accepta un paper secundari sense incomodar-se. Junts són una parella que ha donat senyals d'enorme creativitat en poc temps, creativitat que ara s'expandeix amb ‘Clamor’, el seu segon àlbum, un disc de cançó popular que no ho sembla perquè utilitza un llenguatge contemporani. Tampoc no parla del que sembla i, si ho fa, és des d'una altra perspectiva. Maria ho aclareix amb entusiasme: “És un disc sobre com explicar històries i com ens les expliquem en un moment de canvi”. De fons, un planeta que plora i es transforma. Intuïcions prèvies del duo que amb la pandèmia han pres carta de naturalesa.\nPerò ‘Clamor’ no és un disc d'ecologisme pàrvul. En primer lloc, l'electrònica abraça la cançó popular i no com a simple maquillatge. Diu Maria: "Volíem fer estructures a partir de mostrejos, ritmes o riffs”, i Marcel ho exemplifica: “‘Ventura’ i ‘Fiera de mí’ neixen de mostrejos, ‘El Gran Silencio’ d'un bombo, Hiperutopia d'una veu processada que em va enviar la Maria...". No hi ha superposició de llenguatges, sinó llenguatges que es fan un. Això en un duo que per primera vegada s'atreveix a fons amb l'electrònica.\nEn segon lloc, el que batega darrere les capes digitals són cançons populars, tant pel seu esperit i lletra com per la manera de cantar de la Maria, allunyada del pop i propera a la plaça d'un poble. “M'ho demanen les cançons”, comenta, d'entrada, abans d'explicar-ho en detall. ‘Tras de ti’ està inspirada en una copla, Milagro és pura Violeta Parra, amb ‘Ventura’ m'imagino un cor de bugaderes, dones que et diuen que sí que es pot". I ‘El Gran Silencio’ no està a dos centímetres d'una rumba? La Maria riu i canta la tornada picant de mans en clau rumbera i el Marcel ho confirma: "Sí, el patró de bombo és rumber".\nAclarida la forma, el fons, inseparable de la primera, suggereix una profunditat abismal. Perquè la presa del Cant de la Sibil·la, un drama litúrgic medieval recuperat després de la dictadura, fon una veu sintètica proposada i generada per Holly Herndon, unes cabres pastant gravades pel duo, les dues veus del brillant duo Tarta Relena i una idea que, segons la Maria, "parla de la memòria mil·lenària per mitjà d'un personatge molt poderós, dels pocs que no són a l'ombra d'un heroi masculí. I no parla de l'apocalipsi en clau de sofriment, sinó en la seva accepció grega de revelació”. Un simple exemple dels molts que s'ofereixen en un disc que accentua la mirada femenina per la seva empatia, perquè Clamor és un disc de dona: "Hem d'imaginar diferent per fer futurs diferents. I l'empatia és imaginació. Els finals poden ser reveladors. El final d’una relació no implica la impossibilitat de cap altra. Has d'acceptar la teva vulnerabilitat".\nAixí, Clamor suggereix l'opció de pensar d'una altra manera. "Quan pensem en el futur sempre pensem en les mateixes històries que ens posen a nosaltres com a víctimes, cau un meteorit, hi ha una nova extinció, com si no fóssim responsables de cap a on anem i de la toxicitat del nostre futur", emfatitza la Maria.\nParlant del meteorit, el títol del disc, Clamor, es refereix a diversos clamors: el del planeta, el de la nostra espècie i el de la multitud de veus i enregistraments que el componen.\nPer exemple, a ‘Meteorit ferit’ és el meteorit que cau sobre la Terra qui, desvalgut, narra la història, "i hi ha un mostreig d'una llàgrima de Sant Llorenç que hem volgut utilitzar, com tots els altres enregistraments, com si fossin una veu més", explica la Maria.\nLa naturalesa, molt present per mitjà de més mostrejos, les cordes del Kronos Quartet o de Morphosis Ensemble, citen l'univers amb la fragilitat, els animals amb l'electrònica i les balenes amb la cançó popular en un disc ple de racons. Ningú diria que és el segon d'uns artistes que fan unes piruetes que mai són només estètiques.


Romero Polo | ROMERO POLO INICIA EL NOU SERVEI DE RECOLLIDA DE RESIDUS I NETEJA VIÀRIA DE LA CIUTAT DE REUS\nRomero Polo i Valoriza han conformat la UTE REUS NET, que va iniciar el servei de neteja de l’espai públic i recollida de residus municipals de la ciutat de Reus el passat 1 d’octubre. El contracte té una durada de 10 anys, i s’ha adjudicat per un import de 106.424.359,20 € (IVA exclòs) per a tot el període de l’acord.\nPer a la posada en marxa del nou servei, REUS NET ha realitzat una inversió en maquinària de més de 10,5 milions d’euros, principalment en vehicles elèctrics i propulsats per Gas Natural Comprimit. El principal objectiu és garantir una reducció de l’impacte ambiental. Pel que fa a la gestió i l’ús eficient de l’aigua, els 17 vehicles que duen a terme les tasques de reg a pressió de tots el serveis disposen d’un conjunt d’elements que garanteixen una reducció dràstica del conjunt d’aigua sense perdre eficàcia en la neteja, instal·lant bombes de major pressió i menor cabal.\nQuant a la prestació dels serveis, REUS NET comptarà amb tres instal·lacions al municipi: un Parc Central i dos locals auxiliars, que s’adequaran per poder-ne millorar les prestacions actuals. També s’ha proposat l’adquisició d’un sistema de captació d’energia fotovoltaica de 30 kW de potència instal·lada al Parc Central de maquinària. Com aquesta potència és superior a les necessitats del Parc, es podrà generar un excedent d’energia.\nCal destacar que Romero Polo té una àmplia experiència a la província de Tarragona, ja que ofereix serveis i obres públiques i privades a les comarques tarragonines per valor de més de 100 milions d’euros. Entre les darreres activitats al territori, destaca la del Port de Tarragona, així com remodelacions de la xarxa viaria i l’execució de les obres de la pista per a vehicles connectats i autònoms per Applus Idiada.


Notícies :: Notícies xct :: Seguim avançant en el projecte ecoturístic\nSeguim avançant en el projecte ecoturístic\nDimecres 10\tSetembre 2014 - 18:08\nHem presentat el projecte a diversos actes i, en paral·lel, seguim treballant en el model de negoci.\nEl projecte ecoturístic “Viu la terra, practica l’ecoturisme” segueix avançant. Gràcies a l’ajut de Fundación Biodiversidad estem treballant en el model de negoci del projecte (aspectes jurídics, tècnics, comunicatius, etc..).\nTambé hem fet presentacions del projecte a la passada Fira Promopallars (coincidint amb la presentació de nous senders a l’espai en custòdia de Collegats de l’Estació Biològica del Pallars Jussà) i a la Fira Ecosí de Girona.\nEl proper 19 de setembre realitzarem un taller participatiu per definir l’estratègia del projecte amb entitats de custòdia del territori .\nEn paral·lel, s’han realitzat diverses experiències ecoturístiques en el marc dels Premis Wiki Loves Earth. Podeu veure un recull d’imatges de les experiències al Facebook del viulaterra.\nMés, sobre...: ecoturisme , viulaterra , custodia del territori , model de negoci , empreneduria social , empreneduria social\nMontse Viñas Segalés ( 16/09/2014 09:09:05 )\nDes d'Aprèn Serveis Ambientals (empresa on treballo), ens sembla molt interessant el projecte i ens agradaria poder assistir al taller, però vist que és aquest mateix divendres, no sé si això encara és possible, si ens hi podem inscriure, o com està la cosa.\nUs agrairia que ens diguessiu alguna cosa al respecte.