Operació Judes: la Fiscalia reactiva el relat del terrorisme independentista | NacióSabadell\nper Andreu Merino , 23 de juny de 2020 a les 08:45 |\nL'operatiu de la Guàrdia Civil el 23 de setembre del 2019 | Juanma Peláez\nEl 23 de setembre del 2019, a les portes de la sentència del judici de l'1-O, la Guàrdia Civil detenia nou membres dels Comitès de Defensa de la República (CDR). Era l'inici de l'Operació Judes, que acusa els investigats de pertinença a organització terrorista, tinença d'explosius i conspiració per fer estralls. Quatre mesos després de les detencions, els dos últims detinguts sortien en llibertat i la causa començava a desfer-se. Aquest dilluns, però, Alerta Solidària -que coordina les defenses- ha informat que l'Audiència Nacional ha citat a declarar quatre nous investigats.\nQuatre nous investigats per terrorisme en l'operació Judes a l'Audiència Nacional\nAlerta Solidària acusa la Fiscalia de "persecució política"\nDe fet, el tribunal ha citat a declarar un total de sis persones. Dues són David Budria i Clara Borrero, que van ser detinguts el 23 de setembre i no van arribar a entrar a presó. Les altres quatre no formaven part de la causa i Alerta Solidària assegura que se les investiga per la vinculació amb els nou primers detinguts i per la seva participació a les manifestacions contra la sentència del judici de l'1-O. El col·lectiu també assegura que l'Audiència Nacional ha tramitat les citacions a instàncies de la Fiscalia.\nEl ministeri públic ha reclamat l'ampliació de la causa després d'haver tingut accés a les comunicacions telefòniques dels nous investigats. Ara, n'hi ha un total de 13. Alerta Solidària no ha tingut accés a l'escrit de Fiscalia però el seu portaveu, Xavier Pellicer, assegura que consideren l'ampliació de la causa una "persecució política", de la qual en responsabilitzen el govern espanyol.\nEl grup de suport als acusats, constituït després de les primeres detencions, ha convocat mobilitzacions de protesta per l'ampliació de la causa als municipis on viuen els investigats: Sabadell, Mollet del Vallès, Folgueroles i Sentmenat.\nLes compareixences seran el 30 de juny i es faran de forma telemàtica des dels jutjats de Mollet i Sabadell. Aquell dia començarà el primer judici contra joves detinguts durant les protestes post-sentència. Serà el pròxim capítol d'una causa polèmica des del principi, a causa de la falta d'evidències al sumari que validessin els informes de la Guàrdia Civil i les valoracions del jutge d'instrucció de l'Audiència Nacional, Manuel García Castellón. Unes hipòtesis basades en l'existència d'un grup terrorista independentista que estaria preparant accions contra objectius concrets.\nSense explosius ni objectius concrets\nEl 10 de gener Jordi Ros i Germinal Tomàs sortien de la presó. Eren els dos últims detinguts en el marc de l'operació Judes que eren posats en llibertat i des d'aleshores Alerta Solidària ha reiterat la petició d'arxivament de la causa. El sumari de la causa va evidenciar des del principi que no hi havia ni rastre d'explosius. La Guàrdia Civil només acredita la compra i experiments de tres dels acusats amb substàncies amb capacitat incendiària. A finals d'any, el jutge de la sala penal de l'Audiència Nacional, contradeia el criteri mantingut fins aleshores García Castellón.\nEn relació a la tinença d'explosius, el tribunal només considera provada l'existència de precursors d'explosius. És a dir, substàncies que degudament barrejades podrien ser utilitzades en forma de bombes però que no poden ser catalogades d'explosius. És la primera vegada, però, que l'existència de possibles precursors serveix de marc a una investigació d'aquestes característiques. El cas del comando Dixan, o la consideració que el jove Adrià Carrasco podria fer servir els cordons del seu calçat com a metxa, són alguns precedents a l'estat espanyol.\nSobre les acusacions de terrorisme, el punt de partida del sumari judicial és etiquetar els CDR com a "organització criminal". La sala penal de l'Audiència, però, ha mantingut els càrrecs tot i reconèixer que no es pot emetre un judici definitiu "suficientment fundat" sobre si els fets investigats són de naturalesa terrorista. El dubte permet que la causa no es mogui de l'Audiència Nacional, competent per investigar casos de presumpte terrorisme.\nSobre la conspiració per fer estralls, el sumari judicial no acredita cap objectiu concret contra els quals el suposat ERT volgués atemptar i es limita a reflectir la presumpta voluntat dels investigats d'ocupar el Parlament. La legislació espanyola permet investigar com a terrorisme delictes de desordres públics que no requereixin l'ús d'armes.\nL'ampliació de la causa posa sota el focus quatre independentistes més, acusats dels mateixos delictes que els nou detinguts el 23 de setembre del 2019. Delictes pels quals la investigació no ha pogut aportar fins ara cap més evidència que el relat.\nVallès Occidental, Societat, Fiscalia, terrorisme, investigats, Operació Judes, Audiència Nacional, Alerta Solidària, CDR


Tots Sants - Narcís Comadira\nNo em refereixo a la festa religiosa del primer de novembre ni a la seva banalització anglosaxona, plena de fantasmes i morts vivents, sinó a un poema de Josep Carner. El poema porta aquest títol i és un poema breu i apareix per primera vegada a Poesia (1957). Carner no hi parla pas de la festa de Tots Sants sinó de l’escenari meteorològic d’aquesta festa, i també de l’escenari anímic que el temps i el significat de la festa configuren. És un poema molt breu que m’agrada llegir en aquestes dates de novembre, quan sembla que tot el món se’t gira en contra, quan sembla que el sol pensament de primavera és impossible, quan el món s’ha tornat rúfol al nostre voltant i ara més que mai en el nostre país. A més, el poema té un vers que és exactament igual a un vers de Friedrich Hölderlin, d’un poema també breu i meravellós del poeta alemany. És igual, esclar, a la traducció del vers de Hölderlin, perquè aquest escrivia en alemany. El poema de Hölderlin es titula Meitat de la vida. Sí, som en el dantesc "nel mezzo del cammin di nostra vita", que Sagarra tradueix per "al bell mig del camí de nostra vida". Què els passa a Dante i a Hölderlin a la meitat del camí de la vida? Doncs que se senten perduts i espantats i tristos i preocupats. Carner també fa un poema de meitat de la vida: s’hi sent perdut i trist. Per què aquestes coses passen a la meitat de la vida? Doncs perquè ja s’han fos les il·lusions de la joventut. I perquè tot allò que s’havia començat amb gran passió i delit, el vent s’ho ha endut en un buf. Diu Dante: “Oh vana glòria del poder humà! / Que poc el verd dalt la comella dura”. Diu Hölderlin: “Ai de mi, ¿d’on trauré / quan sigui hivern les flors, i d’on / l’esclat del sol / i l’ombra de la terra?” I Carner: “El vent escampa cendres / dels papallons d’ahir”. Ja ho va dir el profeta Isaïes: “Els dies de l’home són com el fenc, com les flors del camp, així floreixen”. És a dir, són fugaços. Són reflexions dels poetes i sensacions d’aquesta època de l’any i de la vida. Continua Carner: “Es mou amb mala cara / el dia, tot rampells; / sospira el pany de porta, / grinyolen els penells”. Aquest és el vers en comú de Hölderlin i de Carner. ¿Pot haver-hi un soroll més trist i desolador en un dia de novembre, enmig dels rampells del dia, que aquest grinyolar dels penells dalt de les torres? Bé, ara amb prou feines n’hi ha, de penells, i el grinyolar dels pocs que hi deu haver gairebé no se sentirien enmig del soroll agressiu del trànsit. Però la imatge encara ens afecta. Diu Hölderlin: “Els murs s’estan / callats i freds, al vent / grinyolen els penells”. Tot això lliga perfectament amb aquests dies de novembre. Tots Sants ja ha passat, però el clima desolat perdura. Acaba Carner: “Els caminals són tristos; / s’arrufa tot l’espai. / Les fulles de la branca / no diuen sinó ai".\nTots Sants Josep Carner independentisme


Moulin de Rosmadec Pont-Aven França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVenelle de Rosmadec, Pont-Aven, Pont-Aven, França, 29930 - Veure al mapa\nMés informació sobre Moulin de Rosmadec\nDissenyat tant per oci com per negoci, Moulin de Rosmadec està situat idealment a Pont-Aven; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Moulin de Rosmadec asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aparell de televisió, banyera a cada habitació. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Moulin de Rosmadec és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Pont-Aven.\nCal que informeu el Moulin de Rosmadec de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Plaers de vida: PIRAÑA 3D\nLes pel·lícules d’animals/monstres que ataquen s’han acabat convertint gairebé en un gènere en sí mateix gràcies a referents com Tiburon, Jurassik Park o Temblores, entre moltes d'altres. Aquestes concretament van saber trobar l’equilibri perfecte entre el suspens i la sang. Piraña 3D d’Alejandro Aja ha volgut fer un remake de Piraña (1978) i s’ha quedat en un film de sèrie B que s’oblida al minut de sortir de la sala de cinema.\nA un poble coster se celebren les festes al llac on ja han començat a aparèixer cossos de persones mig destrossades. Un grup de joves , entre ells el protagonista, filmen una pel·lícula "porno" en un iot enmig de les aigües del llac. Els atacs de les piranyes se succeeixen alhora a la festa multitudinària i al iot dels joves ocasionant una massacre.\nLa pel·lícula oblida el suspens per centrar-se pràcticament en el gore. Si unim l’excés innecessari de sang amb l'empatx de noies despullades que ensenyen pits dóna com a resultat una trama buida i que frega la comèdia. Gairebé es veuen més pits que piranyes en tot el film.\nEl final deixa les portes obertes a una segona part que esperem que no s’arribi a produir.\nPublicat per Anònim a 12:44


Tot comença a l'Àfrica: Anyoraré a la RDA i a Naranjto\nAnyoraré a la RDA i a Naranjto\nYugoslavia, URRSS, RDA, Naranjito, Las ultimas olimpiadas en EEUU fueron las de los Angeles... Tot aixo a passat a la historia!!! Els reis--que ho saben tot-- han entrat al segle XXI i han renovat el meu estimat Trivial. S'ha acabat contestar la pregunta abans que l'acabin de llegir, i sentir-se dir "es que te'l saps de memoria..." Acomiadem a la ballena (AZUL!), a l'Atolon de Mururoa, a Sergio Leone i als grans Lagartijo i Frascuelo, sense passar per l'Eurotunel, Indurain i Mario Conde.\nVaig a Estudiar-me les preguntes!!!!!!!!\nPD Per cert Oriol... espero que aqui no preguntin sobre el free jazz (que no es diferencia tant del jazz free). Va ser injust, ho reconec!!!.\nPublicat per Marçal a 21:44\nOriolo ha dit...\nfree jazz, jazz free... que t donin pel cul, q pel cul t donin...\nel reconeixement de la victoria ha trigat però ha arribat.\nara ja nomes tinc ganes de guanyar la primera partida del teu nou trivial, jajejijoju.\nal meu cosí tamb´eli van portar els reis un trivial nou... em vaig quedar de pedra!\ndels sis temes historics només queda un, el d'esports. La resta cine, televisión, famosos, i no recordo la resta... però res de geografia, historia, ciencies naturals, literatura...\ntot evoluciona i si la societat s'emburreix, el trivial i va darrera!\ncomor!!! a la meva edició es mantenen les "categories" de tota la vida. Ara be, tb vaig veure que existeixen trivials de diferents tematiques (em sembla que n'hi ha un nomes de cinema i espectacle), n'hi ha amb DVD etc etc. Pero jo tinc el genus... vamos, el de sempre!.\nFalta un més\na punt de jubilar-se?\nmobil al lliure 12 eurets\nComencem l'any amb una mica de magia


"Simon Boccanegra" | Òpera oberta | RTVE | Televisión a la carta\nEstás en: Canales / España / RTVE / Òpera oberta / "Simon Boccanegra"\nPrograma: Òpera oberta\nTítulo: "Simon Boccanegra"\nDescripcion: "Òpera oberta" presenta l'òpera "Simon Boccanegra" de Giuseppe Verdi, amb llibret de Francesco Maria Piave i Giuseppe Montanelli, sobre el drama homònim de l'escriptor romàntic espanyol Antonio García Gutiérrez. "Simon Boccanegra" és una de les obres més incompreses del compositor. Es va estrenar al Teatre de La Fenice de Venècia el 12 de març de 1857 i va resultar un fracàs absolut. Però el 1880 Verdi va revisar la partitura amb la col¿laboració d'Arrigo Boito, i la nova versió es va estrenar el 24 de març de 1881 a l'Scala de Milà amb gran èxit.L'òpera recorre un drama històric amb el personatge de Simon Boccanegra, un corsari genovès que aconsegueix una elevada posició. Boccanegra, primer dux de Gènova, va mantenir el poder de Gènova al litoral però no va aconseguir pacificar la ciutat perquè mai va ser acceptat pels patricis genovesos, que el van enviar a l'exili. Dotze anys més tard Boccanegra aconsegueix tornar a ser dux fi\nOtros vídeos de Òpera oberta en RTVE\n"Tannhäuser i el torneig dels cantaires al Wartburg"\n"Tannhäuser i el torneig dels cantaires al Wartburg" es va estrenar al teatre reial de la cort de Dresden el 19 d'octubre de 1845. El compositor Richard Wagner va redactar el text i va compondre la música. Wagner es va inspirar en la figura del minnesänger Heinrich von Ofterdingen, en especial en un torneig de cantaires que va tenir lloc l'any 1207 en el qual hauria participat von Ofterdingen. A més, també va consultar diverses fonts i llegendes medievals de procedències diferents. Una d'aquestes fonts evoca la llegenda pagana de la deessa Venus. L'essència de la trama de Tannhäuser és la lluita entre l'amor carnal i l'espiritual, entre el món de l'instint i el de l'esperit, un conflicte que turmenta el personatge principal, una visió dualista i maniquea de l'amor masculí en què, al capdavall, la moral cristiana acaba per imposar-se.\n"Il Trovatore" de Verdi\n"Il Trovatore", juntament amb "Rigoletto" i "La Traviata", integra la coneguda trilogia popular de Giuseppe Verdi, que fou la consagració definitiva de l'autor. Estrenada al Teatro Apollo de Roma l'any 1853 amb gran èxit, l'òpera inclou alguns dels temes predilectes de Verdi: les relacions entre pares i fills, la venjança i una successió apassionada de recerques, de jocs d'identitats, de vincles ocults i de passions molt intenses.L'eix central de l'obra és l'enfrontament entre Manrico, el trobador, i el comte de Luna, per l'amor d'una dama de la cort, Leonora. Un drama en quatre actes ambientat a Saragossa i a Castelló al començament del segle XV.L'òpera es basa en l'obra teatral "El trovador", escrita l'any 1836 pel gadità Antonio García Gutiérrez. El 1851 Verdi encarrega al seu col¿laborador habitual, Salvatore Cammarano, la redacció del llibret sobre aquest drama espanyol. Cammarano treballa en l'adaptació, però mor poc abans d'enllestir-la, i és Emanuelle Bardare qui l'acaba.En aqu\n"Les noces de Fígaro" de Mozart\nEl compositor vienès va voler convertir l'obra teatral de Pierre Augustin Caron de Beaumarchais "La folle journeé ou Le mariage de Figaro", escrita entre 1770 i 1780, en una òpera. "Les noces de Fígaro" constitueix una de les expressions més genuïnes i exactes de la dimensió artística i musical de les òperes de Mozart.Mozart va encarregar la redacció del llibret al venecià Lorenzo Da Ponte, que suposà la primera col·laboració entre els dos. El llibret incorpora al·lusions de tipus social i polític, però el gran tema segueix sent la diversitat humana, les complexes relacions entre servents i senyors, els equívocs, les identitats i els jocs, els amors i els desamors.Els dos protagonistes de l'òpera són Fígaro i Susanna, ajudants de cambra del comte i de la comtessa d'Almaviva. El dos joves contrauran matrimoni i sol·liciten al comte que renunciï al privilegi feudal de passar la nit de noces amb la núvia. Però el comte enamorat de Susanna, intenta seduir-la. A partir d'aquí es desencade\n"Fidelio" va tenir diverses versions fins arribar a la definitiva. La primera, amb el títol "Fidelio, oder Die eheliche Liebe" de tres actes, es va estrenar al Theater an der Wien de Viena al 1805 amb poc èxit. Aleshores Beethoven va reduir l'obra a dos actes i la va reestrenar amb més èxit sota el títol "Leonore oder Der Triumph der ehelichen Liebe" al 1806. Al 1814 Beethoven va fer la revisió definitiva de l'òpera i la va estrenar amb el nom de "Fidelio" a la seu de l'Òpera de la Cort Imperial i Reial.L'única aportació de Ludwig van Beethoven al gènere operístic, "Fidelio" combina dos temes de profunda inspiració romàntica: d'una banda, la lloança a l'indestructible amor conjugal; de l'altra, la lluita contra el poder tirànic i el cant a la llibertat. L'òpera transcorre en una presó de Sevilla on Leonore, disfressada d'home, es fa passar per Fidelio, pretendent de la filla del guardià Rocco, per tal d'alliberar el seu marit Florestan que està empresonat i el volen executar.\n"El rapte en el serrall" de Mozart\n"Òpera oberta" presenta "El rapte en el serrall" una òpera en tres actes de Wolfgang Amadeus Mozart amb llibret de Gottlieb Stephanie. Es va estrenar al Burgtheater de Viena el 16 de juliol de 1782, quan Mozart tenia 26 anys.Aquesta òpera es basa en una història frívola, emmarcada en un ambient turc, una crítica a la pròpia societat. L'obra fou un èxit i donà a Mozart una gran fama a Viena, perquè representava la realització d'un desig llargament expressat per l'emperador: una òpera genuïnament alemanya."El rapte del serrall" està protagonitzada per Konstanze, una noble espanyola promesa amb Belmonte, la seva serventa anglesa Blonde i el criat de Belmonte, Pedrillo. Konstanze, Blonde i Pedrillo són raptats per pirates moriscos i lliurats al paixà Selim, que tanca a les dues noies al seu harem i aviat s'enamora de Konstanze. Osmin, el guardià groller i cruel, vol fer seva Blonde però Belmonte ve a alliberar-los i aconsegueix introduir-se al Palau. Quan les dues parelles són a punt de fu\n"Mort a Venècia" de Benjamin Britten\n"Òpera Oberta" presenta l'òpera "Mort a Venècia" composta pel compositor anglès Benjamin Britten. El llibret escrit per Myfanwy Piper és una adaptació de la novel·la homònima del dramaturg i novel·lista Thomas Mann. L'estrena va tenir lloc a Snape Maltings el 16 de juny de 1973, durant el Festival d'Aldeburgh."Mort a Venècia" és l'última òpera de Benjamin Britten, la va escriure pocs anys abans de morir d'una cardiopatia, és una de les seves composicions més madures i interessants.La trama de l'ópera es desenvolupa al començament del segle XX a la ciutat dels canals. Descriu el viatge d'un escriptor madur, Gustav von Aschenbach, que intenta recuperar la inspiració a Venècia, on s'enamora d'un jove polonès. Malgrat l'amenaça d'una epidèmia de còlera, opta per no abandonar la ciutat italiana, la qual cosa el condueix a una lenta autodestrucció que posa fi a la seva vida. L'òpera explica la lluita interna de l'escriptor entre la bellesa i la passió.\n"Opera oberta" presenta "La fille du régiment" , òpera-comica en dos actes de Gaetano Donizetti sobre un text de Saint Georges i Bayard. Un espectacle sentimental, proper al vodevil, que barreja els diàlegs parlats amb números musicals tancats. Es va estrenar el febrer de 1840 al Teatre de l'Opéra-comique de París. Explica la història de Marie, una noia òrfena que interpreta la soprano italiana Patrizia Ciofi, a qui recull un regiment de les tropes napoleòniques. Els soldats adopten la noia com a filla i cantinera.\nAída, de Giusseppe Verdi\nAida va ser un encàrrec del govern egipci a Verdi per ser estrenada (1871) a l'Òpera del Caire, inaugurada de poc. Per això, a Aida hi ha també una voluntat, molt pròpia del segle XIX, de fer d'aquesta òpera un gran espectacle que rememorés la glòria i l'esplendor de l'antic Egipte: la marxa triomfal respon a aquest designi. Però Aida és, molt més encara, una òpera intimista dedicada a expressar sentiments d'amor, de gelosia, de nostàlgia o d'humiliació que els personatges viuen en intrigues d'alcova, emparades per la nit o ofegades entre les pedres de la seva propia tomba.Són molts els impediments -enemistats entre famílies, conflictes de conviccions o d'interessos, odi entre pobles- que, en el drama romàntic italià, es poden interposar entre dos enamorats, però habitualment el seu sentit sempre és el mateix: mostrar la força d'un amor que no pot ser vençut per res ni per ningú. Aquest és el cas dels protagonistes d'aquesta òpera: Aida, la princesa etíop convertida pels egipcis en un\n"Òpera oberta" presenta l'òpera "Carmen" composta per Georges Bizet amb llibret d'Henry Meilhac i Ludovic Halévy, inspirada en la novel·la de Prosper Mérimée. Es va estrenar per primera vegada a l'Opéra-Comique de París, el 3 de març de 1875."Carmen" és una de les òperes més conegudes i populars. Té una partitura de gran capacitat emocional, de línies melòdiques penetrants, força dramàtica i sensual, concisa i original. Un dels temes més coneguts de l'òpera és l'havanera. La música original la va canviar després Bizet inspirat per l'havanera del basc Sebastian de Yradier, "El arreglito".L'acció té lloc a Sevilla l'any 1820. El jove soldat Don José és seduït per una tabaquera, la gitana Carmen. Don José segueix Carmen a una vida fora de la llei però la lascívia i la independència d'ella l'engeloseix. Georges Bizet va obtenir el seu primer èxit el 1862 amb "Les pêcherus de perles", altres composicions seves van ser "La joie fille de Perth", "Djamileh"


FILOSOFIA I PENSAMENTS - Joan Sala Vila: Govern d’Espanya, no li cau la cara de vergonya?\nSóc un jubilat, tinc 87 anys, acabo de rebre la carta del “Ministerio de empleo y seguridad social”, que sembla un himne a la política econòmica del govern comunicant-me que la meva pensió del 2017 ha augmentat un 0’27%. Quina manera tan poc humana de respectar els jubilats! Em considero un privilegiat, malgrat les errades que he comès però no és per tirar les campanes el vol el percentatge. Senzillament, l’augment de la meva nòmina de pensionista més la de viduetat és de 4’36 €. Impossible fer front als augments de la llum, del gas, de la benzina, dels productes de primera necessitat i dels impostos. Als pensionistes l’augment era del 0’25%, però la dels polítics, quatre vegades més. Des d’una vessant purament humana, és una greu injustícia. I només hi feia falta que el govern del PP impedís treballs culturals remunerats als jubilats, com cobrar drets d’autor dels seus llibres, conferències o altres activitats culturals. I és escandalosa aquesta mesura quan els jubilats són la gran massa de voluntaris que estalvien a l’estat una gran quantitat de diners substituint mancances de la política envers la gent necessitada. El meu exemple humil: la meva activitat cultural, actualment President del Niu d’Art de Parets, soci d’Òmnium Cultural i organitzador d’activitats culturals com el senzill espectacle RAMON LLULL SOM TOTS I TOTES i la publicació de cinc llibres de poemes, quatre d’esports i tres de memòries d’artistes plàstics i tot des de la voluntarietat, que curt i ras, vol dir que hi aportes diners. Referent als llibres, els meus beneficis, si és que en tinc, no poden superar els 9.000 €/any. En aquest concepte, no es té en compte que quan un jubilat publica un llibre ha de pagar l’IVA, dóna feia a l’editorial i a les llibreries. I una altra raó, que per a mi és molt important: impedir que un jubilat publiqui o esdevingui conferenciant remunerat és un atac a la cultura i una negativa al dret d’expressió. És empobrir la societat a tots nivells. Però quin és el tracte als polítics jubilats? Tot el contrari. No cal donar noms, són prou coneguts perquè les portes giratòries, per sort, fan soroll. Sr. President i Ministres del Govern estem vivint uns moments en que ompliu les boques de mèrits, que en realitat no ho són.\nExisteix una realitat en la pell de brau que us importa ben poc, els pobres. Mentre a Espanya una persona no disposi d’un sostre digne i d’uns mitjans de subsistència dignes, la responsabilitat és del govern perquè la seva política va en una altra direcció. El primer deure del governant i la primera obligació és treballar per la dignitat de tots els governats, pels pobres amb més dedicació. I a Espanya aquesta condició no es respecta prou bé. És indignant, passejant pels carrers i places, passar davant d’homes i dones, i a vegades, infants, que demanen almoina per poder menjar. I quan m’hi trobo penso seria bo que la supèrbia d’alguns governants els aboquès a situacions semblants. Hi ha diners per fabricar armament en quantitats multimilionàries, per mantenir policia i exèrcit (és veritat que amb sous massa desiguals d’acord amb la graduació), per construir vies, estacions i trens AVE econòmicament de difícil justificació, però hi manca alló que és més important voluntat i capacitat política per què la dignitat humana sigui norma en totes les llars. Als governs que no ho aconsegueixen els hi hauria de caure la cara de vergonya i dimitir. I no ho aconsegueixen perquè a qui primer haurien de posar en ordre és a l’economia. És indignant que a Espanya 20 persones superin el capital de 14.000.000 de ciutadans. Amb els impostos que s’estalvien o se’ls hi condona, els jubilats no tindrien problemes. La política li té por a l’economia, al gran capital.


Història d'una amistat... (popular àrab)\n8/13/2012 10:00:00 a. m.\n... dos amics viatjaven pel desert i van començar a discutir. Tan fort discutiren que en un moment determinat, un d'ells, ofès, li va clavar una bufetada a la cara a l'altre.\nEn aquell moment, i sense res a dir, el que havia rebut va escriure a la sorra:\n"Avui el meu millor amic m'ha clavat una bufetada a la cara".\nVan continuar caminant endavant, molta estona, sense dir-se res. Finalment, van arribar a un oasis ple d'arbres, fruites per menjar i, el més important; aigua, molta aigua dolça. El que havia estat bufetejat s'hi tirà de cap sense adonar-se que el llac era més fons del que s'imaginava i que no sabia nedar. De manera que va començar a ofegar-se. El seu amic, només veure'l s'hi tirà de cap sense pensar-s'ho dues vegades i el va salvar. L'ofegat, quan es va recuperar, va agafar la navalla i va gravar en una roca:\nIntrigat, l'amic li va preguntar:\n- Per què quan t'he bufetejat ho has escrit a la sorra i ara ho escrius en una roca?\nSomrient, l'altre li va contestar:\n- Quan un amic ens ofen, hem d'escriure el record a la sorra perquè el vent se l'endugui i puguem perdonar ràpidament. Però quan ens passin coses bones hem de gravar el record a la pedra de la memòria, al cor, on el vent de cap racó del món podrà esborrar-lo.\n... i tot això és tan veritat, com que aquest conte ja s'ha acabat.\nConte popular àrab (Àfrica)\nContes Contes populars Contes populars Àfrica Educació Educació de les emocions Treballar identitat personal\nEtiquetes de comentaris: Contes Contes populars Contes populars Àfrica Educació Educació de les emocions Treballar identitat personal\nSophia Blasco 17 d’agost de 2012 a les 10:26\nGràcies per compartir aquest conte savi.\nEt recomano un altre conte que segur que t'agradarà http://coachingpersonal.cat/2011/11/15/lavi-cherokee/\nUAC 17 d’agost de 2012 a les 13:43\nGràcies Sophia! És un conte preciós i un blog molt interessant, m'hi subscric!


S'esperen fortes ratxes de vent | Diari Maresme\ncheapest viagra pills ventolin evohaler order buy cytotec online uk reglan purchase retin a 0.1 buy online\nS’esperen fortes ratxes de vent\nPer Marc Rusiñol , a Mataró, Portada 28 de gen. de 2015\nSituació de perill la que viurem entre dijous i divendres a gran part de Catalunya, inclòs el Maresme. La situació, molt complicada, vindrà causada per una potent i profunda depressió situada al nord de les Illes britàniques i que ens enviarà vents intensos de Nord-Oest a tota la península ibèrica.\nAquest dijous ens aixecarem al Maresme amb vents pràcticament en calma, fins al migdia s’esperen vents que no superarien els 10 km/h. A partir de la tarda, la intensitat hauria d’anar en creixent avançant del Baix Maresme cap a l’Alt Maresme.\nCap al vespre, el vent entre moderat i intens podrà bufar arreu de la comarca amb cops màxims que es preveuen entorn els 60-70 km/h, més intensos cap al Baix Maresme i afectant especialment les comarques de Tarragona, sud de Lleida i centre/sud de Barcelona. La component d’aquests vents es mourà entre Oest i Nord-Oest. S’espera que el màxim moment d’intensitat al Maresme sigui a darreres hores de dijous. No es descarta a muntanyes del maresme superar els 100km/h. A partir de mitja nit tot sembla indicar que el fort vent perdria pistonada cap a l’alt Maresme, però per contra, guanyant intensitat al Baix Maresme. En pocs quilòmetres la intensitat del vent canviarà molt al Maresme i es que quedaríem al límit de la ventada. De cara al matí de divendres el vent quedaria força més encalmat i els cops de vent difícilment superarien els 30km/h.\nTot plegat ho adverteix el Servei Meteorològic de Catalunya amb un avis de color groc alertant d’aquests fortes ratxes de vent que podrien superar els 90 km/h especialment a zones elevades. El mapa de la dreta correspon a la velocitat del vent sostingut, és a dir, vent continuat durant períodes de temps llargs.\nDesprés d’aquesta ventada forta de la nit de dijous, esperem una repetició de la jugada de cara a dissabte al matí, amb nous cops de vents molt forts a la comarca. En conjunt els propers dies vindran marcats pel vent d’oest i a partir del cap de setmana per una contundent baixada de les temperatures que juntament amb el fort vent donarà un ambient de ple hivern.


d’agost 27, 2005\nHi ha una tendència a considerar –i aquesta idea apareix també en el programa de la Serenata del carrer de Sant Ramon- que els temps que “ens toquen viure” són uns temps agres per a les relacions socials, uns temps en què estem obsessionat per la feina, l’èxit i per tancar-nos a casa i que per tant deixem de banda tots els elements de la quotidianitat, molt més importants en el passat –sopar amb els veïns, per exemple, que és el que farem avui-. Fa gràcia perquè pràcticament a tots els programes d’actes de festes de carrers que hi ha durant l’estiu -que em miro per obligació professional- apareix aquest leiv motiv: “Resistim malgrat que els temps ens van en contra i ni que sigui un cop a l’any”, per entendre’ns.\nNo seré jo qui esmeni la plana als sociòlegs del moment, però si que m’atreveixo a apuntar algunes coses. Per començar: a veure, realment en tenim tantes ganes de conviure amb els veïns? És sabut que justament un dels handicaps dels "temps antics" era que en els pobles i petites ciutats la llibertat de cadascú quedava seriosament mermada si es prenia qualsevol conducta "fora de lloc" o que simplement no agradava a una majoria. Per tant no serà que ja ens va bé haver recuperat una certa llibertat i que volem estar-nos a casa nostra gaudint de la privacitat? Em sembla que també hi ha una mica d’això, vaja.\nUna altra idea. "Vivim entre estranys, la gent del carrer ja no es comunica". No serà que els que es queixen d'aquesta falta de contacte entre els veïns no s'atreveixen a provar coses noves? Podem, per exemple, fer servir els instruments del nostre temps per comunicar-nos. Un exemple del que dic és El blog de Prat de la Riba, un dels carrers amb més solera de la ciutat i on es deu viure millor de la nostra ciutat. Es tracta d'una mena de diari del carrer on es van penjant informacions i notícies relacionades amb aquest vial. Doncs ja està! Potser és una freakada, sí, però almenys és una idea nova, que ja és molt pels temps de vagància en què estem instal·lats. És el mateix que passa amb el Messenger, el programat per xatejar de MSN al qual molts ens conectem sovint. Què passa si, com a primer pas, abans de sortir al carrer em conecto per veure on és "la meva gent" -la que tinc agregada-? Us asseguro que et pots arribar a sentir molt més socialitzat una estona al Messenger que passejant pels carrers entre desconeguts. I no per això passarem a ser uns solitaris depravats.\nL'argument final contra la teoria del principi: quants d'aquests apocalíptics anti-futur pensaven que en plena era de la globalització a Mataró l'estiu de 2005 se celebrarien almenys deu festes de carrers -i una de curiosíssima, múltiple, la que fan conjuntament els carrers Sant Bru, Baixada Massot, Cristina i Isabel-? O que hi hauria una reviscolada tan important de festes de barri com les que aquest cap de setmana se celebra a Cirera, considerada la segona en importància després de la Festa Major de Les Santes? No patiu, amics apocalíptics i pessimistes, que la gent segueix tenint ganes de festa i de trobar-se amb els seus veïns. I que fins i tot els nous barris que van apareixent a la ciutat -el del Camí de la Serra, per exemple- també es llancen a organitzar les seves pròpies festes. I amb força èxit.\nEn tot cas: visca Sant Ramon!


L’elevat cens de primàries satisfà les dues candidates\nArmengol i Calvo confien ara a mobilitzar els inscrits\nQ. TORRES Palma. 01/04/2014 00:09\nLes incerteses que aparentment provoca l’elevat nombre de ciutadans que s’ha registrat per votar a les primàries del PSIB es contraresta amb un important control sobre els censats. De les 12.100 persones que s’han apuntat per participar-hi, relativament poques ho han fet al marge de les dues candidatures en disputa. Qui més qui menys coneix qui s’ha registrat i això dissipa dubtes. No tots. Ara, quan les cartes ja estan repartides, la clau és la mobilització dels potencials electors respectius. Les candidates es mostren confiades, però les incerteses no s’esvairan fins diumenge, el dia que està prevista la votació.\nEl partit encara no disposa de dades oficials sobre el cens, però es calcula que són 12.100 els ciutadans que s’hi han inscrit, tot i que una part molt petita seran eliminats de la base de dades perquè o bé no han pagat o bé s’han registrat més d’una vegada. D’aquests 12.000, uns 2.800 s’haurien registrat per internet. I aquests són els que provoquen més incertesa en les candidatures perquè, almenys una part, escapa del seu control. Amb tot, fonts del partit calculen que menys d’un 10% dels 12.000 inscrits ho han fet sense que les candidatures haguessin fet res per captar-los. La majoria d’aquests s’hauria registrat per internet. I la majoria d’aquests seria més partidari d’Aina Calvo, tot i que també n’hi hauria de favorables a Francina Armengol.\nLa candidatura de l’exbatlessa confia en aquests inscrits i, bàsicament, en els que s’han apuntat a Palma i Menorca a través de militants; mentre que la d’Armengol confia en la Part Forana de Mallorca (Inca, per exemple) i en Eivissa. Tant Armengol com Calvo també esperen vots de les altres zones.\nLa candidatura de l’exbatlessa interpreta que aquells que s’han apuntat motu proprio per votar-la són una quantitat considerable i tanmateix la votaran. Espera poder controlar els inscrits per col·laboradors seus a Palma i Eivissa, i entén que una part dels inscrits per la candidatura d’Armengol no aniran a votar. La candidatura d’Armengol confia que s’han inscrit més ciutadans a favor seu que a favor de Calvo i considera que si els mobilitza i aquests van a votar guanyarà. Interpreta que és més fàcil controlar que els inscrits als pobles a favor seu la vagin a votar que no pas els inscrits a Palma a favor de Calvo.\nLes dades de Calvo\nAixí, malgrat els dubtes que pugui plantejar un cens tan alt de ciutadans, ningú mostra nerviosisme i, de portes enfora, les candidates es feliciten per la participació que es preveu. Diumenge ho va fer Calvo i ahir ho va fer Armengol, que mostrà la seva “satisfacció absoluta” per aquest “èxit rotund del PSIB”. Calvo, per part seva, aprofità per fer pública la seva relació de despeses del procés de primàries, que puja a 2.187 euros, més de la meitat dels quals per vols interinsulars i pel desplaçament a Formentera (1.320 euros). La candidatura presentà sis factures de diferents vols per justificar els 600 euros amb els quals el PSIB sufraga cada candidatura. La resta se’ls han pagat ells.


El comerç de barri fa ciutat – Espais de Gent Gran\nCompra a prop. Som comerç. Fem Barcelona\nEl comerç de proximitat i els mercats municipals omplen de vida els barris. Els comerciants saben què necessites i com ho vols en cada moment. Sempre paren bé l’orella per adaptar-se a tu. Arran de les mesures de prevenció contra la covid-19, molts d’ells van haver d’abaixar la persiana. Ara toca tornar-los a visitar. Estaran encantats d’atendre’t. El comerç de proximitat fa ciutat!\nUn comerç de proximitat que no s’atura mai\nPerò, als seus mostradors i prestatges, no només hi pots trobar allò que necessites. També són un sector compromès amb la ciutat i l’entorn. Els valors que cultiven cada dia fan de Barcelona una ciutat activa, responsable i oberta a tothom. Els botiguers i les botigueres enforteixen la cohesió dels barris i ajuden a crear-hi vida social, potencien la reducció de la petjada mediambiental apostant per la venda de productes locals de qualitat i col·laboren activament en un munt d’iniciatives solidàries.\nPàgines web, botigues en línia, màrqueting digital, xarxes socials… Sabies que cada vegada són més els establiments comercials de la ciutat que han fet el salt al món digital? Volen posar els seus productes i serveis al teu abast i que et sigui ben còmode i senzill gaudir-ne.\nPer acompanyar-los en el seu procés de transformació digital, la Direcció de Comerç de l’Ajuntament de Barcelona i Barcelona Activa posa a la seva disposició serveis de suport, assessorament, formació i finançament.\nUn comerç amigable i compromès amb l’entorn\nEl carnisser que et saluda cada vegada que passes per davant de la seva parada, la farmacèutica que et pregunta com es troba la teva mare, la llibretera que sap quins són els teus llibres preferits…\nAixí i tot, els comerciants de la ciutat continuen formant-se dia a dia. Saben que la millora constant és imprescindible per augmentar la qualitat del servei que t’ofereixen. Volen satisfer les teves necessitats però també fer-te sentir bé.\nPer ajudar-los a seguir progressant, l’Ajuntament de Barcelona, a través de Barcelona Activa, posa al seu abast un catàleg amb nombrosos cursos, tallers i càpsules formatives adaptats a les seves necessitats.\nA més, el comerç també busca transmetre els seus valors als més petits i petites de casa. Cada any, les escoles visiten els comerços adherits al programa “El comerç i les escoles” i expliquen l’esforç que dediquen cada dia a cuidar els teus veïns i veïnes. En aquesta mateixa línia, els mercats de Barcelona impulsen el programa “Mengem sa, mengem de mercat”, amb l’objectiu que nenes i nens coneguin els beneficis d’una dieta equilibrada i de la pràctica habitual d’esport.\nEls comerços de Barcelona sempre tenen les portes obertes a tothom. Com tu, tenen clar que l’accessibilitat és un dret. Per això treballen activament per eliminar les barreres arquitectòniques i els obstacles que dificulten la mobilitat tant dins com fora de l’establiment.\nA més, el comerç de la ciutat té tolerància zero amb el masclisme. L’Ajuntament de Barcelona explica regularment al seu personal com pot ajudar dones que pateixen violència masclista.\nProgramació sortides culturals del mes de juliol\nEns reactivem amb activitats a l’aire lliure – ACTIVITATS ANUL·LADES


Falsos mites de l'alimentació (2)\nTrinitat Castell, infermera de el Col·legi d'Infermeria d'Alacant, escriu un article d'opinió sobre els falsos mites en l'alimentació.\nLa paraula mite es relaciona faules que associen característiques i qualitats que no posseeixen. No tenen fonament científic. Com vam comentar en l'anterior article, la invenció de mites alimentaris creix dia a dia, ja siga pels mitjans de comunicació, la indústria alimentària i / o modes, els quals poden obstaculitzar el consum d'una alimentació saludable i perjudicar la salut de les persones .\nA continuació, es presenten una altra sèrie de mites.\n1- Barrejar proteïnes amb hidrats de carboni engreixa\nSi barregem carbohidrats amb proteïnes, com per exemple si mengem paella de conill, caldrà fer-ho en una porció adequada, i no tenim per què pujar de pes, ja que el nostre organisme necessita tots dos nutrients.\n2- Menjar carbohidrats i fruites a la nit engreixa\nSi tenim un pes normal, podem consumir-los en la nit, però sempre mantenint una ingesta correcta, respectant les porcions.\n3- El vi és una excel·lent font d'antioxidants\nDurant dècades a el vi se li han atribuït propietats beneficioses per a la salut pel seu contingut en antioxidants. No obstant això, hi ha aliments, com el te, els llegums, els nabius, la magrana, entre altres, que posseeixen estes antioxidants i en molta més quantitat, de manera que no cal fer un consum de vi per obtenir-los.\n4- Si realitzo activitat física, puc menjar i beure el que vulgui\nUna alimentació no saludable tindrà conseqüències per a la nostra salut que seran difícilment compensables amb la pràctica d'exercici físic.\n5- Els adults no han de prendre llet ni altres lactis\nSi bé és cert que els lactis no són un grup d'aliments imprescindible per a la nostra alimentació, l'evidència científica indica que els individus que consumeixen llet i derivats lactis tenen una esperança de vida més gran que els que consumeixen poc o no consumeixen. Llevat que la persona tingui una intolerància a la lactosa, no existeix evidència sòlida que pugui demostrar que la llet i els lactis sigan perjudicials per a la salut.\n6- El consum diari d'ous suposa un risc cardiovascular\nUn mite molt popular ha estat limitar el consum d'ous pel seu contingut en colesterol. L'ou ha estat tractat injustament, ja que és un aliment molt complet i saludable. Després de diversos estudis, s'ha demostrat que la ingesta d'un ou per dia no té cap efecte sobre el colesterol sanguini, sempre dins el context de dieta saludable i equilibrada.\n7- El sucre és necessari per al cervell\nEl mite neix del fet que el cervell humà necessita sucre per poder funcionar. Però el combustible que necessita és la glucosa, no el sucre. Este hidrat de carboni es pot incorporar d'una forma no saludable, com el sucre de taula o altres sucres continguts en aliments industrials o, mitjançant aliments que són fonts d'hidrats de carboni saludables, com són les fruites, verdures, etc. els quals hem de prioritzar en la nostra dieta.\n8- El greix és dolenta\nEl greix, a l'igual que el colesterol, és necessària en l'alimentació. Contribueix a la formació d'el teixit cel·lular de l'organisme. Els greixos monoinsaturats, com les provinents de l'oli d'oliva verge extra o els poliinsaturats de el peix blau o els fruits secs, són beneficioses per a l'organisme i han d'estar presents en la dieta.\nD'altra banda, els greixos saturats i trans, presents en aliments processats si es consumeixen en excés si poden ser perjudicials per a la salut.\n9- Menjar xocolata afavoreix l'acne.\nNo té relació amb el menjar, l'acne és resultat d'alteracions hormonals.\n10- Prendre fruita de postres engreixa\nLes calories i vitamines aportades per la fruita sempre són les mateixes, independentment de si es prenen soles o acompanyades d'altres aliments.\n11- Si es vol aprimar s'han d'eliminar els carbohidrats de la dieta\nEn este cas s'haurà de reduir el consum d'hidrats d'alta càrrega glucèmica, però no tot tipo d'hidrats de carboni.\nTrinitat Castell García.\nInfermera. Unitat de Nutrició Clínica i Dietètica.


Apartment Loggia 1 San Casciano in Val di Pesa Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nConvenientment situat a San Casciano in Val di Pesa, Apartment Loggia 1 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Loggia 1 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, forn microones, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, parc infantil, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Loggia 1 la base perfecta per a gaudir de la seva estada a San Casciano in Val di Pesa.


A més de deixar d'embrutar, s'ha de netejar el CO2, Mariano Marzo\nA més de deixar d'embrutar, s'ha de netejar el CO2\nPer evitar la devastació econòmica i ambiental provocada pel canvi climàtic, els experts afirmen que també s'hauran de retirar milers de milions de tones de diòxid de carboni de l'atmosfera cada any\nCatedràtic de Recursos Energètics. Facultat de Geologia (UB).\n04 de de febrer del 2019. Actualitzada 18 de de febrer del 2019 a les 12:47\nNo fa molt, pensàvem que reduir les emissions de gasos amb efecte hivernacle seria suficient per salvar el món de les conseqüències del canvi climàtic. La idea era reemplaçar les centrals elèctriques alimentades amb combustibles fòssils per energies netes, millorar l’eficiència d’automòbils i edificis, utilitzar llums LED en comptes de llums incandescents, menjar menys carn, etc. El 2005, fins i tot per al Plafó Intergovernamental sobre el Canvi Climàtic, la reducció de les emissions i l’aposta per les energies renovables semblava ser la resposta, però l’estratègia no ha funcionat com es preveia. Les emissions globals han augmentat en comptes de disminuir. En l’actualitat tot apunta que reduir a zero les emissions netes anuals a tot el món per al 2050 no serà suficient.\nAconseguir emissions negatives a gran escala\nPer evitar la devastació econòmica i ambiental, els experts en clima afirmen que també serà necessari aconseguir un balanç d’emissions negatiu. És a dir, que a més de no emetre’n més, també s’hauran de retirar milers de milions de tones de diòxid de carboni de l’atmosfera cada any. Això vol dir que no només hem de deixar de tirar escombraries, sinó que necessitem recollir la que havíem llançat anteriorment.\nPer a un nombre creixent d’investigadors, l’objectiu d’aconseguir emissions negatives a gran escala s’ha convertit en un requisit bàsic en la lluita contra el canvi climàtic. I esbrinar com aconseguir-ho constitueix una qüestió urgent, pràcticament inajornable, si el món realment pretén limitar l’escalfament a 1,5ºC, un valor considerat per molts científics com el llindar que no hauríem de traspassar si volem preservar la vida sobre el planeta tal com la coneixem. Gairebé tots els països del món van subscriure aquest objectiu com a part de l’Acord de París sobre canvi climàtic el 2015, encara que evitant referir-se explícitament als 1,5ºC, a l’acceptar una redacció ambigua que parlava d’un valor situat “bastant per sota dels 2ºC”. Actualment, l’escalfament del planeta se situa 1ºC per sobre dels nivells preindustrials. Però està augmentant a un ritme de 0,2ºC per dècada i en un informe especial, publicat l’octubre de l’any passat, el Plafó Intergovernamental sobre el Canvi Climàtic adverteix que amb prou feines queda temps per actuar si volem evitar l’esmentat augment d’1,5ºC.\nMantenir-se per sota d’aquest llindar exigeix ajustar-se a un pressupost de carboni concret, que ens marca la quantitat màxima de diòxid de carboni que podem agregar a l’atmosfera sense incrementar l’escalfament global més enllà de l’esmentada temperatura. Prenent com a base de càlcul les emissions actuals, entre 40.000 i 50.000 milions de tones per any, alguns científics calculen que l’escenari d’1,5ºC tan sols permet cinc anys més d’emissions de diòxid de carboni. I a partir d’aquí, per mantenir un balanç net igual a zero, cada tona addicional emesa requerirà una retirada d’igual magnitud del gas contaminant emmagatzemat a l’atmosfera. Algunes estimacions parlen que el 2050 el món haurà d’eliminar de l’atmosfera al voltant de 150.000 milions de tones de diòxid de carboni, quantitat que s’incrementarà a prop d’un bilió el 2100 –el que aproximadament equival a retirar entre 2.000 a 16.000 milions de tones per any– començant tan aviat com sigui possible i incrementant significativament la quantitat a mesura que entrem a la segona meitat del segle XXI.\nCal posar-se a treballar en això\nLa Cimera del Clima permet avançar en l'acord de París però no va més enllà\n‘Llei trans’: hem perdut\nPer fer-ho, a partir del 2030 hauríem de començar a construir diversos centenars d’instal·lacions de captura i emmagatzemament de carboni per any. Estem parlant de desplegar grans màquines per extreure el diòxid de carboni de l’aire, o de desenvolupar plantes de bioenergia que cremin la fusta d’arbres –cultivats segons una planificació que permeti un reemplaçament continu– en instal·lacions que capturin les emissions i les enviïn a gran profunditat per al seu enterrament permanent. Altres opcions, amb un perfil tecnològic més baix, inclourien replantar boscos talats o expandir els existents, millorar les terres de les granges i les pastures perquè retinguin més carboni, així com triturar i escampar certs tipus de roques que absorbeixen diòxid de carboni.\nNo obstant, la majoria dels mètodes de captura de carboni encara es troben en les primeres etapes de desenvolupament. Cal posar-se a treballar en això i deixar de transmetre la idea que ja tenim la solució al canvi climàtic.\nContaminació Canvi climàtic\nAltres articles de Mariano Marzo\nMinerals crítics i geopolítica\nParís, cinc anys després\nQuantificar el benestar\nProducte interior brut vs. felicitat interna bruta\nELS CANVIS A LA TERRA


Aquest cap de setmana, Banyoles es vesteix de màgia.\nEl Troba’m arriba a la 8a edició amb una desena de propostes de màgia per a tots els públics\nAquest cap de setmana, la Muralla serà el centre neuràlgic de la cita, que comptarà amb mags de renom a nivell internacional.\nAquest divendres arrenca la 8a edició del Festival de Màgia Troba’m de Banyoles. La cita, que organitza l’entitat juvenil Tenim Poca Feina, inclou una desena de propostes al voltant de la màgia, la majoria a la Muralla. Enguany, la cita coincideix amb l’Exposició de Flors i el Gartstròmia, i s’han organitzat algunes activitats conjuntes. Entre elles, la inauguració al Monestir de Banyoles (divendres, 23 h) i el Gastrobam (dissabte, 20 h, plaça Major), màgia de prop a les taules de les terrasses dels establiments de la plaça Major en el marc del Gartstròmia. Ho ha explicat el director artístic del Troba’m, Mario López.\nLes activitats del Troba’m començaran divendres a les 23 h al Monestir de Banyoles, amb l’espectacle ‘Milagros d’aprop’, amb els mags Luis Olmedo, Pere Rafart, Woody Aragon, Javi Benítez i Mario López.\nDissabte, espectacles per a tots els públics\nDissabte, a les 12 h, tapes, cervesa i màgia a Can Xabanet. A les 18 h començaran les actuacions per a tots els públics a la Muralla amb Luis Miño, Rubi Fernández, Hugo Maximiliano, Luis Olmedo, Mario López, Woody Aragon i Jaime Figueroa. I a les 23 h arrencarà la Gran Gala amb mags destacats a nivell internacional com el mateix Jaume Figueroa, Woody Aragon, Manolo & Mindanguillo, Kieron Jhonson i Norbert Ferrer.\nEl Troba’m acabarà a la matinada (01:00 h) amb la Màgia Golfa. El Festival s’allargarà fins al dissabte 9 de juny, quan s’ha programat un espectacle de màgia a la fresca a les escoles velles de Galliners (20 h).\nTAGS: Trobam, màgia


L’AE Ramassà es constitueix oficialment com a una ONG - somlesFranqueses\nL’AE Ramassà es constitueix oficialment com a una ONG\nEl club s'ha convertit en el primer i únic club de futbol de l'Espanya en ser una ONG\nDilluns, 22 de juny de 2020 | 17:05h\nL'escola de futbol que té el club a Camerun | AE Ramassà\nEl 17 de juny, l'Associació Esportiva Ramassà s'ha inscrit oficialment al Registre d'ONGD de Cooperació de Catalunya perquè els projectes del club rebin impulsos importants per continuar treballant amb el futbol com a eina de transformació social. "Ens hem convertit en el primer i únic club de l'Espanya que som una ONG i club de futbol alhora. Aquesta distinció ens permet poder treballar amb més transparència", explica Jordi Grivé, coordinador esportiu del club.\nA més, el club té la intenció de fer a l'octubre la segona edició de les jornades d'esport i cooperació Goals for Africa. "Les dates potser varien però la idea és fer-ho a la tardor i fer-ho en una única jornada, a diferència de l'any passat que va durar tota una setmana. Som un club peculiar en molts aspectes i això ens permet gaudir més enllà de l’esport", assenyala Grivé.\nL'altra aposta del club per la temporada vinent és un nou model d'equip femení. "Fa dos anys que vam començar amb el futbol femení i ara volem organitzar un equip femení integrat per noies refugiades, amb la col·laboració d'entitats i associacions del municipi. Volem que el femení tingui una relació directa amb el que representa el club", argumenta el coordinador esportiu.\nL'esport base del club continua essent l'acadèmia que té a Camerun (Àfrica) i seguirà una temporada més perquè els patrocinadors mantenen els ajuts econòmics per poder escolaritzar els infants i portar aigua potable al barri on viuen. "Aquests infants són el nostre planter a i el més important per nosaltres és que puguin continuar formant part del nostre projecte, perquè som un club on volem que la gent es quedi per anar creixent dia rere dia", argumenta Grivé. A més, el sènior masculí de l'AE Ramassà es configura amb l'aportació dels juvenils de la carrera i d'altres futbolistes que provenen d'equips de la comarca.\nPel que fa al sènior masculí, el propòsit d'aquesta temporada és aconseguir l'ascens a Tercera Catalana. "Hem treballat per estar a la part alta i ens falta encara el puntet per arribar a l’ascens. La gran majoria de jugadors es mantenen, que provenen de l’Atlètic del Vallès. Vam tenir una empenta d’inici de lliga molt fort. Però no vam ser regulars a la segona fase de la lliga. Confiem perquè estem compenetrats com a equip, ja que no només estem orientats a la competició. Per tant, estem còmodes amb la nostra dinàmica", relata Grivé.\nRaúl Vilaseca i David Ramos són els nous entrenadors que completaran el cos tècnic amb Joan Ariza i que aportaran també nous fixatges de jugadors. Ambdós tenen amb experiència al Juvenil del Granollers, a l’Atlètic de Vallès, al Caldes i al Llerona. "Sempre han estat en categories superiors, però ells valoren que al club la paraula projecte té sentit i es fa realitat. Coneixen la comarca i els jugadors, valorem sempre la proximitat. Ells dos són molt amics i van de la mà a tot arreu i la seva relació encaixa molt en l’equip", explica Grivé. Per la seva part, els antics entrenadors es queden al Ramassà amb noves funcions.\nEl Critèrium del Vallès de ciclisme se celebrarà el 10 de juliol


Patrícia Artigas, realitzadora del Telenotícies Migdia de TV3. Viu i va néixer a L'Hospitalet - El Tot L'Hospitalet - Baix Llobregat\n«Aquests dies els estem vivint amb preocupació i més pressió, dins i fora la televisio»\n«Telenotícies migdia, programes especials dedicats a les eleccions….Tot un seguit d’experiències que ha anat acumulant aquests darrers 26 anys.\n«Aquest que estem vivint ara, també canviarà les nostres vides, hi haurà un abans i un desprès», ens diu la Patrícia.\n«Aquests dies a la feina, a TV3, els estem vivint amb preocupació i més pressió. Tenim l’obligació de treballar per seguir informant la ciutadania, i a la vegada hem de preservar les mesures per protegir-nos… i tenim família. Esperem que aviat acabi tot«. Segur que si


Kruger | Des de Sants\nSeguim carretera amunt. El sol comença ja a fer el seu efecte i progressivament ens desfem de mantes, folre polar i jersei i ens calcem les ulleres de sol. A prop de les vuit divisem la primera de les congestions de trànsit naturals en el Parc. Una vintena d’elefants de totes les edats tenen bloquejat el camí mentre devoren branques, branquillons, fulles i vegetació diversa a banda i banda de la carretera. En pocs minuts estem absolutament envoltats d’aquests animals que, com observem, tenen força suficient com per tirar a terra un arbre de quatre metres d’altura. En moments com aquest, els conductors de jeep saben que han d’apagar el motor, baixar la veu i deixar que els elefants facin la seva feina. Continua llegint →


'CIAN - MacMobles\nCol.lecció de sofàs amb seients lliscants.\nSofà chaiselongue 298cm\nSeients i respatller lliscants amb sincronia, seients i chaise longue amb caixa contenidora. Entapissat amb roba de promoció de gran qualitat. Disponible en gran varietat de modulacions i robes a escollir. Opció moto 128€ per plaça.


Catalunya – Viajeros Online\nPOBLACIÓ Més de 20.139 habitants. BREU DESCRIPCIÓ HISTÒRICA Es va establir amb els íberos i la civilització romana. Van ser temps de la mítica Salauris que tradicionalment s’identifica amb Salou. Amb l’arribada dels sarrainos, es produeix un progressiu despoblament i abandó del territori. No serà fins a la meitat del segle XII, i amb […]\nPOBLACIÓ El municipi de Castell-Platja d’Aro es troba situat en l’extrem oriental del preciós Valle d’Aro, una estreta esplanada situada entre les muntanyes de les Gavarres i la Serra de les Cadiretes amb la serralada de l’Ardenya , creuat pel riu Ridaura. La seva extensió és de 21 Km. quadrats, i està integrat pels nuclis […]\nCOMUNITAT AUTÒNOMA Catalunya. POBLACIÓ Més de 128.152 habitants. BREU DESCRIPCIÓ HISTÒRICA Capital de la província de Tarragona, va ser establerta pels íberos, grup que van habitar entre els segles VAIG VEURE a. de C. i II a. de C., i posteriorment conquistada pels romans que la van denominar Tarraco i la van establir […]\nCOMUNITAT AUTÒNOMA Catalunya. POBLACIÓ Província de Barcelona: 5.226.350 habitants Àrea metropolitana de Barcelona: 4.686.701 Barcelona Ciutat: 1.593.075 habitants. BREU DESCRIPCIÓ HISTÒRICA La ciutat de Barcelona és una fundació romana, que va néixer l’any 15 a. de C. En el 415 els visigots la van constituir com a capital del seu regne i l’any 718 va […]\nEXTENSIÓ 2.034 km2. aproximadament. POBLACIÓ 150.000 habitants aproximadament. CIUTATS IMPORTANTS Blanes, Santa Cristina, Lloret de Mar, Tossa de Mar, Sant Feliu de Guíxols , Platja d’Llauro, Palamós, Palafrugell, Begur, L’Estartit, L’Escala, Roses, Cadaqués, Port de la Selva, Port de Llança i Port Bou, Torroella de Montgrí , Calonge. BREU DESCRIPCIÓ HISTÒRICA La Costa […]


Aquest nou model estarà basat en la guardonada versió actual de la NV200, actualment ja produïda en la Planta de Barcelona, i suposarà un important i innovador actiu per a la gamma global de vehicles industrials lleugers de Nissan.\nLa e-NV200 es convertirà en el segon vehicle 100% elèctric de Nissan després del llançament del també guardonat Nissan LEAF en 2012, la qual cosa demostra el compromís a llarg termini de Nissan per la mobilitat d'emissions zero.\nEl nou model suposarà una inversió de Nissan de 100 milions d'euros a Espanya i està previst que suposi la creació de més de 700 nous llocs de treball entre Nissan i la indústria auxiliar espanyola.\nCom a únic centre mundial encarregat de la fabricació de la e-NV200, Barcelona proveirà als mercats de tot el món, la qual cosa demostra la competitivitat creixent de les operacions industrials de Nissan a Espanya, que la setmana passada també van anunciar l'adjudicació d'un nou camió de càrrega mitjana a la seva Planta d'Àvila.\nLa e-NV200 oferirà tant a famílies com a empresaris un ampli i funcional espai interior i mantindrà les característiques innovadores i pràctiques de l'actual NV200 en combinació amb la més avançada motorització elèctrica del Nissan LEAF.\nEl que significa que tindrà una autonomia similar a la del primer vehicle elèctric de Nissan, amb un rendiment semblant i uns costos de manteniment capdavanters en el seu segment.\nEl Vicepresident de les Operacions Industrials de Nissan a Espanya, Frank Torres, ha afirmat que: "Nissan a Espanya ha aconseguit un avanç importantíssim en els últims mesos. Gràcies al treball dur i a l'esperit d'equip, totes les plantes espanyoles de Nissan estan de nou en el camí de la competitivitat i han deixat enrere la fase de supervivència per encarar la senda del creixement".\nL'Executive Vice President de Nissan, Andy Palmer ha assegurat que: "La e-NV200 representa una autèntic avanç en el camp dels vehicles comercials i subratlla el lideratge de Nissan en aquest sector".\n"El nou model oferirà tot l'espai, la versatilitat i la practicitat d'una furgoneta convencional, però sense emissions de CO2, amb una excepcional resposta i l'experiència de conducció única dels vehicles elèctrics".\n"També ofereix uns costos de rodatge i manteniment que la situen com a líder del seu segment i que la fan excepcionalment atractiva tant per a empresaris com per a famílies".\nLa e-NV200 també suposarà una contribució important a l'objectiu de Nissan de convertir-se en el major fabricant mundial de vehicles comercials lleugers en 2016, com a pilar clau dins del pla de negoci a mitjà termini Nissan Power 88.\nL'any passat, Nissan va aconseguir una fita històrica amb la venda de més d'un milió de vehicles comercials lleugers a tot el món en un sol any.\nAndy Palmer ha afegit que: "La e-NV200 s'afegeix de forma audaç i innovadora a la nostra gamma de vehicles comercials, que ja és una de les més completes entre tots els fabricants".\n"M'agradaria donar les gràcies al Govern Espanyol i al Govern Català pel seu suport continu a Nissan a Espanya, i felicitar a tots els empleats de Nissan a Barcelona per guanyar-se l'adjudicació d'un nou model que serà molt important per a l'estratègia global de Nissan".\nEl model actual de la NV200 ja ha aconseguit unes vendes de prop de 100.000 unitats i la seva popularitat li ha portat a convertir-se en el 'Taxi del Matí', la propera generació de taxis de Nova York, després d'imposar-se als seus competidors en un rigorós procés de selecció de dos anys.\nActualment, Nissan està duent a terme proves molt rigoroses als prototips d'aquest vehicle elèctric a Europa. Aquestes proves seguiran en els propers mesos a fi d'aconseguir uns resultats reals d'ús que ajudaran a Nissan a donar resposta als requisits concrets dels clients potencials abans de llançar la versió de producció en 2013.\nPodeu descarregar-vos videos sobre aquest anunci en aquest link:\nNissan compta amb tres centres de producció a Espanya: a Barcelona, a Àvila i a Cantàbria, on produeix vehicles tot terreny, furgonetes i camions. Els models inclouen els vehicles tot terreny Pathfinder i Navara i els camions lleugers Cabstar i Atleon, així com les furgonetes Primastar i NV200. A més, Nissan Espanya té un centre de R+D para motors i desenvolupament de vehicles industrials lleugers, així com centres de recanvis i de distribució d'unitats. La seu de vendes d'Espanya i Portugal es troba a Barcelona. En total, 4.700 persones treballen en Nissan a Espanya i en 2011 es van produir 155.000 vehicles.\nSobre Nissan a Europa\nA Europa, Nissan és un dels fabricants estrangers que compta amb major presència, ja que empra a més de 14.500 treballadors en els seus departaments locals de disseny, investigació i desenvolupament, fabricació, logística, i operacions de vendes i comercialització. L'any passat les fàbriques de Nissan en el Regne Unit, Espanya i Rússia van produir 677.000 vehicles, que inclouen turismes compactes, crossovers guardonats, SUV i vehicles comercials. Actualment Nissan ofereix 24 productes diversos i innovadors a la venda a Europa i s'està convertint en la marca asiàtica líder en aquest continent.\n+34 93 2907848\nCorporatiu, Esdeveniments, Fabricació, Instal·lacions, Medi ambient, Vehicles Comercials


Dessuadora negra amb mànigues ranglan i una franja blanca amb les lletres FCK NZS del coll al canell. Felpa 60% cotó 40% polièster.\nDessuadora de color gris fosc (quasi negre) i màniga ranglan amb tallatge unisex. La Fúmiga - Fotosíntesi. Fabricada al País Valencià.\nDessuadora amb caputxa Inadaptats / InACABats amb una serigrafia de mida extra a l'esquena (36 cm d'amplada).\nSweatshirt Skull Block SP052087\nDessuadora amb caputxa i buf integrat. Estampat St. Pauli a les mànigues des de l'espatlla fins al canell. ATENCIÓ: Talles molt grans, recomanem agafar una talla menys de l'habitual. Kapuzenpullover Totenkopf Block...\nVeient 1-20 de 71 producte(s)


Ramón Martínez López | Faber Residency\nProfessor d’ensenyament secundari del Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya\nEs va iniciar en l’ensenyament impartint les matèries de Ciències en la Formació Professional, però aviat aquests inicis es van reconduir per ensenyar Tecnologia, tant en la Formació professional com en l’Educació Secundària Obligatòria i al Batxillerat.\nDurant aquest temps hi ha hagut interrupcions per fer altres coses, també relacionades amb l’ensenyament; un període de cinc anys com a tècnic de formació contínua en l’àrea de Tecnologia a l’Institut de Ciències de l’Educació de la Universitat Politècnica de Catalunya. També ha estat director, durant sis cursos acadèmics, de l’Institut Bruguers de Gavà del Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya on encara continua la seva tasca docent.\nCoincidint amb els inicis de la implantació de la Tecnologia com a matèria obligatòria al currículum de l’Educació Secundària Obligatòria he estat coautor de més trenta títols de les matèries de Tecnologia, Tecnologies de la Informació i la Comunicació i Matemàtiques de l’editorial Teide.\nDurant l’estada a Faber desenvoluparé materials de caire interdisciplinari dins el marc STEM per tal de continuar la tasca de recerca per implementar nous materials que ja estic duent a terme amb Ernesto Nogueira.\nDins aquest camp m’interessa com incloure els continguts de Programació i Robòtica per tal d’assolir la competència digital, així com aprofundir en els continguts de l’àrea STEM. El lligam dels diferents continguts en els diferents nivells de forma que els projectes tinguin una veritable visió STEM és el principal objectiu del nostre treball.\nTambé m’agradaria incloure Microblocks com a eina de programació transversal per a la implementació de projectes STEM.


Fernando Nunes da Silva, Doctor en Enginyeria Civil\nESTUDIS D’EFICIENCIA LOCACIONAL\nGOBERNANÇA I GESTIÓ DE LA MOBILITAT\nDoctor en Enginyeria Civil i Planejament Regional i Urbà\nInici Equip Fernando Nunes da Silva\nFernando Nunes da Silva\nFernando Nunes da Silva es va doctorar en Enginyeria Civil el 1992, per l’Institut Superior Tècnic, on també va obtenir el postgrau en l’àmbit de la Planificació Regional i Urbana, el 2000.\nÉs Professor Catedràtic en el Departament d’Enginyeria Civil, Arquitectura i Georrecursos de l’IST des de 2002, amb una activitat docent en disciplines de planificació, urbanisme i transports.\nDesenvolupa activitats de recerca en lCESUR – Centre de Sistemes Urbans i Regionals (des de 1982) i el seu successor, CiTUA – Centre d’Innovació en Territori, Urbanisme i Arquitectura (des de 2015), on va desenvolupar i va coordinar diversos projectes, nacionals i internacionals, d’investigació i consultoria.\nVa ser Consultor de Mobilitat Urbana al BID – Banc Interamericà de Desenvolupament (en 2014); Regidor de Mobilitat i Infraestructures de l’Ajuntament de Lisboa (mandat de 2009 a 2013); membre del Grup de Consultors de Programes Ambientals de la Fundació Calouste Gulbenkian (2009/2012); membre de Consell Nacional per al Desenvolupament Sostenible, en representació de DECO (1999/2009); Membre de el Consell Superior d’Obres Públiques i Transports (2003/2007).\nVa ser membre fundador de l’Associação 2 Urbanistes Portuguesos (1983, soci no. 27 – avui APU) i pertany i va ser director de les principals cadenes en el camp de l’urbanisme i ordenament territorial: AESOP, IFHP, ISoCaRP. Actualment és president d’INTA (Associació Internacional de Desenvolupament Urbà), des 2020, i membre de consell d’RUITEM (Xarxa Universitària Iberoamericana de Territori i Mobilitat).\nAtenem les seves necessitats, confeccionem un estudi personalitzat i donem resposta a les seves consultes.\nLi realitzem una anàlisi i un estudi personalitzat sobre l’eficiència de la localització i mobilitat de la seva activitat. Podem ajudar a crear valor i a optimitzar les seves decisions en aquest camp.\nON ENS PODEN TROBAR?\n© 2021 EFICIENCIA LOCACIONAL · Política de privacitat · Cookies\nActiveu primer les cookies estrictament necessàries perquè puguem desar les preferències


L’harakiri de l’ICS començant per Lleida i la privatització de la sanitat catalana | Info Revolta - El Prat de Llobregat\nEl sindicat sanitari CATAC-CTS/IAC va difondre dilluns nit un document elaborat per encàrrec de la Generalitat per la més gran consultora mundial, PricewaterhouseCoopers. A continuació reproduïm el document de CATAC-CTS/IAC, el link al document de PwC i els comentaris d’Alfons Quintà a el debat.cat. Fa pocs dies, el mateix Alfons Quintà ens avisava de l’acceleració en la privatització del Clínic.\nLa connexió CAREC – PwC\nl’harakiri de l’ICS començant per Lleida\ni la privatització de la sanitat catalana\nCATAC-CTS-IAC ha tingut accés a aquest informe secret de la consultora PwC que concreta els canvis estatutaris que calen a l’ICS per poder integrar l’Hospital Arnau de Vilanova de Lleida en noves estructures que el situïn més a l’abast de la voracitat privada, així com els estatuts d’aquests noves societats que també abarcarien l’empresa pública GSS i l’Hospital de Tremp i permetrien la formació de\nEl CAREC (Consell Assessor per a la Reactivació Econòmica i el Creixement) és l’antifaç institucional rere del qual s’oculten els representants dels interessos de les “elits extractives” empresarials i financeres amb domicili a Catalunya. Aquest consell, en realitat és un lobby extremadament agressiu en la captació de rendes del país. Si no és suficient que s’apropiïn del patrimoni públic de la Generalitat, és a dir, del patrimoni del poble català (Túnels del Tibidabo i del Cadí, Aigües del TerLlobregat…), ara proposen, o més aviat imposen, la franca privatització del sistema sanitari de Catalunya.\nL’aparell polític de CiU és l’encarregat de traduir a l’àmbit legislatiu i executar els dictats del CAREC. En aquest sentit, ha seguit els passos que aquest li marcava en el procés de desenvolupament del full de ruta de la privatització de la sanitat catalana. Primer, mitjançant la ”llei òmnibus” 11/2011, de 29 de desembre, es van realitzar les modificacions de la llei 8/2007, de l’Institut Català de la Salut i de la 15/1990, d’Ordenació de la Sanitat a Catalunya amb el propòsit de preparar un marc legal que propiciés la penetració massiva dels proveïdors i inversors privats en els proveïdors púbics, mitjançant la creació d’empreses mixtes i acords de gestió compartida.\nI és precisament en aquest moment, en l’inici de la nova legislatura, la legislatura del dret a decidir, en què el país està patint els abusos, les agressions i els entrebancs més enfurismats de l’Estat Espanyol, quan els depredadors (lobby del CAREC) donen a conèixer les seves intencions amb l’aparició del seu 2n. Informe, concretament en el seu objectiu 7 (pàg. 34), titulat “Un nou sistema de governança”, fonamentades, entre altres, en les següent raons:\n“El problema clau per fer front al futur del sistema de salut català és com canviar un sistema de governança i una cultura organitzativa amb fortes inèrcies, que faciliten la utilització ineficient del recursos i els comportaments abusius.” …\n”El debat no és tant sobre l’estat de benestar com sobre quina societat del benestar és possible construir que estigui basada en un benestar assumible i no irresponsable” …\n”Cal trencar amb una cultura organitzativa que veu el sistema de salut com quelcom que és de tots i de ningú” … ”i on els ciutadans donen per descomptat poder comptar amb un servei gratuït, sempre disponible i de la millor qualitat”.\nEstaria be aplicar tots aquests criteris a les conductes de la “banda” (gang en anglès) de pirates dits empresaris, que s’han aplicat amb extraordinària eficàcia i impunitat al saqueig del pressupost públic sanitari, els Ramon Bagó, Josep Prat, Xavier Crespo, Carles Manté i tots els seus amics que són la part sanitària d’aquells quatre-cents que deia el corrupte Millet: “Som quatre-cents i sempre som els mateixos”.\nPer aplicar aquesta nova governança, el CAREC proposa l’expulsió de la provisió pública de serveis sanitaris, i alhora la constitució massiva de societats accionarials, privades naturalment:\nSeparar la propietat pública del dispositiu assistencial, mitjançant “societats de gestió” amb un mandat d’explotació (?) negociat. Encara més explotació? i\nLa configuració de societats de gestió del sistema sanitari requeriria, per ser efectiva, traslladar part del risc financer als professionals i els accionistes professionals (inversors) que les integren.\nLa consultora PwC és l’encarregada d’elaborar la enginyeria jurídica necessària per donar suport a les successives mesures normatives que podrien afectar en primer lloc l’Hospital Arnau de Vilanova de Lleida, l’empresa pública GSS (Hospital Santa Maria, ABS Lleida Rural Nord, …) i l’Hospital de Tremp. El cronograma dels fets no permet veure si l’informe enllaçat al pròleg d’aquest escrit respon a l’adaptació de l’encàrrec que CATAC-CTS/IAC va descobrir el novembre de 2011 o de si es tracta d’un nou encàrrec efectuat tres mesos abans de la dimissió de Josep Prat com a president de l’ICS. En canvi, ens permet visualitzar la sincronia entre els desitjos del CAREC i el document instrumental de PwC, ambdós de desembre passat, molt més enllà, molt per sobre de qui presideixi o administri l’Institut Català de la Salut. Els actuals president, Joan Viñas, director gerent, Joaquim Casanovas, i el Consell d’Administració no fan altra cosa que col∙laborar en l’harakiri empresarial de l’ICS induït pel CAREC. Uns, com el Dr. Casanovas, i la seva cadena de comandament, dedicant s’hi a fons (pàg. 32). Altres, com el president i els representants socials del Consell d’Administració, entre els quals els sindicats que hi són presents, ignorant la seva feina de control o absolutament incapacitats per dur-la a terme.\nPer a qui no n’estigui al corrent, l’element de connexió entre el CAREC i PwC és Joaquim Triadú i VilaAbadal, secretari del CAREC i alhora SociDirector del departament de dret públic i urbanístic de la consultora, el que ha elaborat l’informe esmentat. Triadú va ser contractat per PwC justament quan es va conèixer el seu nomenament al Consell Assessor de Mas, en un exercici de porta giratòria automàtica, paradigma de la corrupció que caracteritza el partit que ens governa, per molt que la sentència del Suprem en relació la concessió d’Aigües TerLlobregat hagi declarat compatible ser conseller d’Acciona i President del Consell Assessor per al Desenvolupament Sostenible. Ja sabem que hem de canviar moltes lleis per aconseguir sentències justes. Hem, no han, perquè les lleis ni es canvien soles ni les canvien els xoriços.\nCom deia ahir l’Alfons Quintà\n“Tot pot ser pitjor del que s’havia sospitat, i amb ERC a favor”\nEl sindicat sanitari CATAC-CTS/IAC va difondre a darreres hores de la nit de dilluns un document elaborat per encàrrec de la Generalitat per la més gran consultora mundial, PricewaterhouseCoopers. Aquest diari digital el va obtenir llavors, però va voler esperar a avui per confirmar-me l’abast. Potser valgué la pena.\nD’entrada cal afirmar que el document és autèntic i que la seva difusió, que efectuem sencera aquí, és d’un altíssim interès i utilitat.\nEs prepara un model encara pitjor\nAra bé fonts de la conselleria de Salut, molt contràries a les retallades efectuades per Boi Ruiz, han informat que el document, que va costar vint mil euros, no servirà de base per a la brutal retallada i destrossa de l’Institut Català de la Salut (ICS) sinó que, ai las, els esborranys actuals són encara pitjors, així com ho són les indicacions que s’han traslladat als funcionaris que treballen en el projecte de Llei de Pressupostos i la seva llei d’acompanyament. El grau d’empitjorament és difícil de quantificar perquè depèn de l’índex de reducció del dèficit, a determinar per la Unió Europea.\nLa naturalesa ideològica de les retallades i del nou model és indiscutible. Serà exposada en nombrosos articles, en els propers dies i setmanes. L’afirmació del líder d’ERC, Oriol Junqueras, segons la qual no acceptaria “retallades ideològiques” en sanitat ni en educació serà incomplerta, excepte si ERC es negués a recolzar la destrucció al Parlament, pas obligat. Res no ho indica a hores d’ara. Domina el convenciment de que ERC només farà el teatre habitual. Ja veurem.\nGuanyen Prat i Via\nLes fonts afirmen que Josep Prat continua sent el director d’orquestra en sanitat de la Generalitat, mantenint el seu càrrec de membre del consell assessor en sanitat d’ Artur Mas, com Josep M. Via.\nUna font de l’ICS, però molt crítica amb Ruiz i Mas, va afirmar: “Això és el model (Josep) Prat encara empitjorat per (Josep M) Via”. En efecte, triomfen els criteris exposats des de fa un any i mig per Josep Prat llavors president de l’ ICS, assessor de Mas en sanitat, director general de l’ajuntament (CiU i PP) de Reus, membre del consell d’administració de la multinacional United Surgical Partners, el primer grup hospitalari privat espanyol, i director general del Holding municipal Innova. Avui Prat està sotmès a procediments penals. El proper dia 19, Prat està citat en un jutjat de Reus.\nAls criteris de Prat s’hi sobreafegeixen els de Josep M Via, antic secretari del govern amb Jordi Pujol. En efecte, tot indica que l’ara agònica sanitat pública passarà a estar regida pel dret mercantil i civil, els treballadors seran laborals (no estatutaris) i, tema molt i molt greu, desapareixerà la intervenció fiscalitzadora pública. El ICS surt del model públic. Punt i final.\nLes falsedats descarades de Boi Ruiz\nRuiz s’omple la boca amb la cínica expressió “cent per cent públic” referint-se a l’ICS, que en efecte va ser creat amb diners de tots, però que ara passarà gradualment a ser de gestió privada, és a dir més cara. Un encariment que ha demostrat el cas de l’hospital d’Alzira, amb augment de costos de l’ ordre del 25 per cent, i que ha estat denunciat per autoritzades organitzacions sanitàries, com la unitat de investigació de serveis de salut del “Centro Superior de Investigación en Salud Pública de València”.\nEl procedir genèric de Ruiz i d’ Artur Mas queda ben reflectit en el document filtrat per via sindical, que exposa el primer cas concret, a Lleida. Ben aviat continuarà en la demarcació de Girona, per passar després a Tarragona (on hi ha un mullader sanitari de bojos) i a Barcelona. D’aquesta manera tindrem una Catalunya “independent”, és a dir independent de tota modernitat i racionalitat sanitària. Tothom ha llegit sobre el que generaren Josep Abelló i Josep Prat a les comarques tarragonines i Ramón Bagó al Maresme i la Selva. Doncs, aquests i el seu desprestigiat model han guanyat. Tindran més continuadors, segur, i els hi serà més fàcil, això seguríssim.\nLa via opaca dels consorcis territorials\nEs barrejaran hospitals de l’ICS amb concertats comarcals o locals. Es crearà un consorci territorial totalment fora de la gestió pública (molt més controlable) i del dret públic. Es fa el mateix, gradualment, amb els CAP (Centre d’ Atenció Primària). Recordi’s el que va passar fa ben poc a l’Escala, Alt Empordà, on es concedí un centre sanitari a una empresa essencialment dedicada a la seguretat.\nUn cop creats consorcis territorials, aquests poden ser perfectament portats per empreses privades, que fins i tot poden ser instruments de societats de capital risc. Si en tot això Junqueras no hi veu res d’ideològic, ha d’anar a l’ oftalmòleg. Si el cura, pot veure com el monstre Innova té un germà de cuixa. Que el “clan de l’ avellana” d’ ERC, ni d’altres, no pateixin, l’opacitat està molt més garantida.\nCalendari de la mort anunciada\nRepeteixo que el document fet ara públic no és el full de ruta actual, malgrat ser un element molt indicatiu i revelador. És degut a que va evolucionar vers un altre de pitjor, encara no precisat del tot. En canvi, el document té un altre valor inqüestionable: indica molt bé el primer esglaó cronològic i fàctic, que efectivament serà a Lleida.\nBen probablement el grup privat de gestió corresponent tardarà una mica a ensenyar les orelles. Però ho farà, segur, segur.\nBoi Ruiz i George Orwell\nParal·lelament la destrucció del sistema públic anirà, en principi el mes de març, al Parlament, amb la forma de llei d’acompanyament del pressupost del 2013, atès que perdura la pròrroga del propi del 2012. També formarà part d’aquella llei la privatització de l’Hospital Clínic de Barcelona. Agregarà barbàrie a la monstruositat. Serà seguit, o en paral·lel, del que Ruiz va qualificar ahir de “reorganització dels serveis sanitaris”.\nPrenent-nos per ximples, evita el mot reducció, que és l’únic que s’escau, malgrat que també, en temes concrets, cal emprar la paraula supressió. No dic res del mot endarreriment que Ruiz va falsejant dia rere dia, canviant els criteris per elaborar les llistes d’espera.\nManipulant les llistes d’espera\nPotser, el mot “espera” la conselleria només l’aplicarà a cues d’anys. Cal felicitar a Ruiz: en perversió lèxica Ruiz ja admet comparació amb el món totalitari que tan bé descrigué George Orwell en el seu llibre “1984”. Tot acaba lligant.\nTot això ho assumirà ERC? Molt em temo que si. Allò de “Pàtria o mort”, pot passar a ser “Morts però independents”. Si ha de ser una opció unipersonal i militant, se’n podria parlar. El suïcidi no és un delicte, però ser-ne còmplice si. En tot cas, amb mi que no hi comptin.\nThis entry was posted on 23 gener 2013 by Redacció Info Revolta in Comunicats, DemPeusPerLaSalut.


“Només dones 2009” de Fco. Javier Mulió./\nEn este poble on sembla que, segons alguns, la plena integració de la dona està a tocar, existeixen dues realitats totalment diferents. Una, la dels que se’ls ompli la boca dient que les dones ja estan integrades només pel fet que hagen fet una Diana o l’esquadra que potser faran enguany, i una altra, la de les dones festeres que fa anys que paguen i se’ls nega qualsevol dret dels que gaudeixen la resta dels seus companys en obligacions. I és que mentre existeixen filaes valentes com els Xanos, que demanen que la Glòria siga mixta i puguen participar-hi homes o dones indistintament, n’hi ha de covardes com els Alcodians que ni tan sols permeten a una dona (festera de ple dret) portar el banderí, “privilegi” que normalment passa la roda sencera i ningú no demana. Gestos com estos ens indiquen si hi ha voluntat integradora o no. En els Alcodians utilitzen com a pretext que la festera porta el trage que era oficial quan va entrar a la filà. Esta realitat existeix, encara que la gent no ho sap perquè la premsa no en parla, i eixes filaes estan plenes d’homes “súperintegradors” que s’excusen en el fet que les normes no les fan ells, simplement es limiten a fer-les complir, com soldats sense voluntat d’un exèrcit amb objectius discriminadors. I el més trist és que, en les assemblees, no hi ha ningú que alce la mà i diga que no està d’acord.


1. Completa cada frase amb la forma adient d'un dels verbs següents:\nATREVIR-SE – ADONAR-SE – AFANYAR-SE – ASSEMBLAR-SE – BARREJAR –\nCONDUIR – DEDICAR-SE – EXPOSAR-SE – INTERESSAR-SE – SABER\nNo em vaig adonar del que havia fet fins que vaig ser fora.\nSi vols trobar-lo, afanya't a anar al magatzem, perquè estava a punt de marxar.\nEn Pere s'assembla molt amb el seu germà: tenen la mateixa fesomia.\nAquesta deducció ens condueix a una conclusió òbvia: en Pere no ho podia haver fet, perquè no hi era.\nDurant molt de temps s'ha dedicat a la natació dues o tres hores diàries.\nSi fa això, s'exposarà a un fracàs, perquè no és gens fàcil, aquesta missió.\nCreu-me: no barregis el vi amb gasosa, que no és bo.\nNo m'atreveixo a fer-ho, sóc massa poruc.\nEstic interessat a trobar un apartament cèntric per un preu mòdic.\nEll sí que sabia de què li parlava: n'havia sentit moltes converses.\n2. Cerca els complements de règim verbal del text següent:\nHavia estat una mansió pretensiosa i recarregada que traspuava luxe i riquesa per totes bandes. Després, els burgesos propietaris havien prosperat tant que s'havien oblidat d'ella, o tal vegada havien anat a menys i havien hagut de malvendre-se-la. El cas és que feia molt de temps que ningú no la protegia de la humitat de la zona, ni havia donat una mà de pintura a la façana, ni s'havia entretingut a collir les rajoles de ceràmica que es desenganxaven de les sanefes dels balcons.\nA. Martín, Barcelona Connection\n3. Completa cada frase amb la forma adequada d'un o dos pronoms febles:\nPensa en el que t'he dit. Ja hi pensaré.\nLa fusta té molts nusos, però cal que l'eina els treballi amb agilitat.\nÉs allà, m'hi acosto, ja la tinc, me la menjo. Ara no en queda res.\nEt sap greu haver-me fet això? Doncs no te n'ha de saber gens.\nÉs molt dur, per a ell, anar sol a treballar, però ja s'hi acostumarà!\nEulàlia, tu eres la que més l'atreies. Oi que te'n vas adonar de seguida?\nQue ella el volia besar i ell no s'hi va oposar? Doncs jo no me'n recordo gens, de tot això.\nVés tu a esmorzar, que jo ja hi aniré quan pugui.\nI els teus fills? Tu en tens, oi?\nAhir li ho vaig dir, però avui ja ho ha oblidat.\nPENTECOSTA I MULTILINGÜISME\nEl passat dilluns, 24 de maig, va ser el dia de Pentecosta, una festa poc coneguda però que els cristians consideren la més important després del Nadal i la Pasqua i que enguany els nens d'Andorra han celebrat, com sabeu els qui teniu fills, amb una setmana de vacances escolars, talment una bestreta de les propvinents vancances d'estiu. Però sabeu d'on ve i què vol dir, això de la Pentecosta? Aquesta setmana us ho expliquem, atès que té una significació molt especial per a la diversitat lingüística.\nL'origen d'aquesta celebració és la festa setmanal jueva anomenada Shavuot ("festa de les setmanes"), basada en antics cultes agraris relacionats amb la propera granació i fructificació dels cereals dels camps i les plantes, i que posteriorment fou adoptada i reconvertida per la litúrgia cristiana. La paraula Pentecosta prové de l'expressió grega pentekosté heméra, que vol dir "el cinquantè dia" i que va donar en llatí el terme pentecostés (literalment, "cinquantena"), ja que designa la festa que se celebra el cinquantè dia després de l'aparició de Déu al Sinaí, en la mitologia jueva, o de la resurrecció de Jesucrist o Pasqua, en la mitologia cristiana (per això s'anomena també Segona Pasqua o Pasqua Granada, i per això la data és movible com la de la Pasqua, ja que es determinen amb un càlcul lunar). Tots dos mites representen, a més, una aparició divina per lliurar un do al poble. Si en l'episodi jueu Déu s'apareix al poble d'Israel per donar-li les taules de la Llei (els famosos manaments), en la versió cristiana l'aportació divinal és ni més ni menys que el multilingüisme: el passatge, recollit als Fets dels Apòstols, el cinquè llibre del Nou Testament, narra la davallada de l'Esperit Sant «procedent del cel amb forma de llengües de foc que es posaren sobre ells» i que els conferiren la capacitat de parlar en diversos idiomes a fi de poder predicar en altres terres.\nEn identificar la poliglosia amb un do diví i amb un vehicle de propagació de la doctrina cristiana, el mite de les llengües de foc proposa i oficialitza (és "paraula de Déu"!) una valoració totalment positiva del plurilingüisme, radicalment oposada a la visió negativa i problemàtica que se'n tenia abans i que identificava la diversitat lingüística amb la incomunicació entre els pobles. Aquesta mentalitat lingüística reaccionària havia estat difosa també per un mite, no debades pertanyent al corpus textual de l'Antic Testament, que vertebra el pensament d'una societat molt més primitiva i conservadora. Es tracta del famós mite de la Torre de Babel, recollit al llibre del Gènesi, que presenta l'origen de les llengües com a conseqüència d'un càstig diví i com a causa d'una gran catàstrofe social i material.\nI és que cada mite representa la visió del món de la civilització que l'ha engendrat. En literatura bíblica, el pas de l'Antic Testament al Nou Testament respresenta clarament una evolució profunda del pensament social, incloent aspectes tan vigents i sensibles com, en aquest cas, la diversitat lingüística. En certa forma, per tant, podem dir que la Pentecosta és també la festa del multilingüisme.\nCelebrem-ho doncs amb uns exercicis lingüístics!\nPer commemmorar la Pentecosa, que com hem dit és un culte d'origen agrari, i ara que la primavera ha tornat a vestir de festa les ufanoses valls d'Andorra, us proposem unes pràctiques de vocabulari d'arbres, plantes i flors que us permetran engalanar d'olors i colors el vostre flamant català.\nPrimera pràctica botànica: les males herbes\nPer tenir cura d'un hort o d'un jardí cal eliminar-ne les males herbes, que perjudiquen el desenvolupament de les plantes entre les quals creixen. Així mateix cal desbrossar la llengua de barbarismes per tal que les paraules autòctones s'hi puguin desenvolupar amb normalitat. En cada una d'aquestes sèries de plantes hi ha un mot foraster. Identifica'l i substitueix-lo pel mot genuí.\nmargarita / crisantem /dàlia / gerani > __________\ngessamí / clavell / amapola / lliri > __________\nrosa / violeta / magnòlia / tulipa > __________\nalcaparra / ordi / cactus / civada > __________\norègan / menta / romaní / te > __________\nsàlvia / til·la / majorna / llaurer > __________\npoleo / aranja / alvocat / síndria > __________\ntomata / carrota / mançanilla / cogombre > __________\nSegona pràctica botànica: les nostres arbredes\nBotànics i pagesos coneixen el nom de cada planta, però també el del camp de conreu plantat d'aquella planta. Per obtenir el camp sencer a partir d'una planta, en tindràs prou amb afegir-hi un sufix; ara bé: cal escollir l'adient. Escriu el nom col·lectiu per a aquestes plantes i dedueix-ne els tres sufixos utilitzats:\nTercera pràctica botànica: taxonomia vegetal\nUn bon botànic domina a la perfecció la taxonomia dels vegetals. A tu només et demanem que els classifiquis en quatre grans grups: PLANTES, FLORS, ARBRES FRUITERS i ARBRES NO FRUITERS.\nespígol – roure – mandariner – camèlia – desmai – lilà – avellaner –\nfarigola – mimosa – cirerer – marialluïsa – pensament – pollancre –\nmagraner – poniol – orquídia – til·la – xiprer – regalèssia – prunera\nQuarta pràctica botànica: els fruits del llenguatge o el llenguatge dels fruits\nAl llarg dels segles la pràctica língüística quotidinana ha generat un immens tresor fraseològic, dins el qual l'agricultura hi té, naturalment, una presència molt destacada. Et presentem a continuació algunes de les frases fetes més típiques basades en fruita i verdura, i et convidem a asenyalar-ne el significat correcte.\nDonar carabasses a algú vol dir:\na) Donar-li un premi o un regal.\nb) Alimentar-lo amb menjar vegetarià.\nc) Rebutjar-li una proposició amorosa.\nSer un figaflor o ser una bleda assolellada vol dir:\na) Tenir un caràcter molt alegre.\nb) Tenir un caràcter poc vigorós.\nc) Tenir moltes arrugues a la pell.\nFer uns ulls com unes taronges vol dir:\na) Fer cara de sorpresa\nb) Fer cara de tristesa\nc) Fer cara d'enrabiada\nPartir peres vol dir:\na) Destruir la collita\nb) Distribuir els beneficis\nc) Trencar la relació\nFer cara de pomes agres vol dir:\na) Tenir mal de panxa\nb) Expressar enuig o disconformitat\nc) Ser lleig de cara\nLA PREGUNTA DEL MES: ANDORRA I LA VEGETACIÓ\nTots els noms propis, de lloc o de persona, signifiquen (o algun dia van significar) alguna cosa. No us heu demanat mai què vol dir la paraula Andorra o d'on ve el nom del nostre país? La veritat és que l'origen d'aquest topònim és incert, però algunes de les possibles etimologies que hom n'ha proposat tenen per referent, com és lògic per la frondositat de les seues valls, la natura.\nQui ens sàpigui dir alguna de les etimologies que relacionen el mot Andorra amb els arbres o el bosc i ens en comenti breument la llengua d'origen i el significat s'endurà com a premi dos entrades per visitar qualsevol dels museus d'Andorra.\nI qui ho prefereixi, pot gaudir il·limitadament del museu més impressionant i espectacular del país, que a més és gratuït i sempre és obert: el seu paisatge. Gaudiu-ne!


A KOPS D'STICK: NOVETATS A LA BANQUETA DEL CH LLORET\nNOVETATS A LA BANQUETA DEL CH LLORET\nMANOLO BARCELÓ SUBSTITUEIX A IVAN TIBAU\nIvan Tibau ja no és l’entrenador del CH Lloret. Després de 32 anys consecutius lligat a l’hoquei patins, primer com a jugador de clubs com Igualada, Blanes o la mateixa selecció catalana i, posteriorment, com a tècnic del CH Lloret, Tibau va prendre ahir la decisió de deixar el càrrec de tècnic del primer equip. Una decisió, segons ell mateix, “difícil però necessària” per tal de trencar la mala dinàmica d’aquesta temporada en què l’equip és cuer amb només 4 punts després de finalitzar la primera volta. Tot i el desig del president de l’entitat per tal que Tibau seguís dirigint l’equip, el tècnic ha cregut convenient un canvi en la direcció, conscient que l’equip necessita un revulsiu ja mateix per tal d’iniciar una remuntada que encara és possible amb tota un segona volta per davant.\nIvan Tibau explicava avui mateix que es trobava molt millor que ahir, dia en què va presentar la dimissió, ja que està convençut que la seva decisió ha estat la correcta per buscar un canvi de dinàmica. Així doncs, Ivan Tibau deixa de ser tècnic del Lloret després de 3 anys en què ha aconseguit fites meritòries com un subcampionat de la CERS, un excel·lent cinquè lloc la temporada passada a l'OK Lliga (millor classificació de la història del Lloret) o ser el primer entrenador capaç de vèncer el Barcelona com a entrenador del Lloret (3 a 2).\nI el substitut d’Ivan Tibau a la banqueta dels de La Selva i encarregat d’aquest revulsiu, no serà altre que Manolo Marceló. Home de gran experiència i currículum, Barceló va ser qui la temporada passada va fer aixecar el vol d’un altre equip de La Selva que passava un mal moment, el Sather Blanes. L’equip dirigit aleshores per Francesc Sucarrats també va tenir un mal inici de lliga que el va situar a la cua de la classificació i, amb l’arribada de Barceló, els blanencs van culminar una bona temporada quedant en novè lloc de l’OK Lliga i aconseguint el subcampionat de la Copa CERS. Enguany, Barceló va començar la temporada al mateix Sather Blanes però abans d’iniciar-se la lliga va deixar el càrrec i Ramon Benito en va ser el substitut. Així doncs, avui dimecres a les 20:30h comença una nova etapa pel Lloret amb l’elecció d’un home experimentat que sembla ideal per salvar un Lloret que es troba a vuit punts de la salvació.\nEl club no descarta fer alguna incorporació a l'equip, depenent de les conclusions que tregui Barceló dels primers contactes amb els jugadors.\nManolo Barceló en la primera xerrada amb els seus nous jugadors.\nEl president del CH Lloret, J. Perarnau va seguir el primer entrenament de Barceló.\nPublicat per Cròniques des de l'exili a 22:07


Lux35 Apartment Metallurgov 13A Cherepovets Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nUlitsa Metallurgov 13A, Cherepovets, Cherepovets, Rússia, 162600 - Veure al mapa\nMés informació sobre Lux35 Apartment Metallurgov 13A\nAl visitar Cherepovets, vosté es sentirà com a casa a Lux35 Apartment Metallurgov 13A, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLux35 Apartment Metallurgov 13A també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Cherepovets. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Lux35 Apartment Metallurgov 13A és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Cherepovets.


ERC, JxCAT, CUP, BNG, Més País, Compromís i Bildu demanaran una comissió d’investigació sobre ‘Kitchen’ La República\nERC, JxCAT, CUP, BNG, Més País, Compromís i Bildu demanaran una comissió d’investigació sobre ‘Kitchen’\nRufián creu que l’ús de mecanismes de l’Estat en benefici del PP “dona fins i tot per il·legalitzar el partit”\nERC, JxCAT, CUP, BNG, Més País, Compromís i Bildu han establert converses per presentar al Congrés dels Diputats la petició d’una comissió d’investigació sobre l’ús de les institucions de l’Estat per part del PP per evitar que la informació de l’extresorer Luís Bárcenas sobre la ‘caixa B’ de la formació sortís a la llum. Segons el portaveu d’ERC al Congrés dels Diputats, Gabriel Rufián, “lús de mecanismes de l’Estat no només fora, sinó dins del propi PP, dona fins i tot per il·legalitzar el partit”.\nEl sumari de ‘l’operació Kitchen’ que el jutge de l’Audiència Nacional Manuel García Castellón va fer arribar aquest dilluns a les parts posa de manifest que durant el mandat de Mariano Rajoy tan el ministre de l’Interior, Jorge Fernández Díaz, com el seu numero dos, Francisco Martínez, i la secretària general del PP, María Dolores de Cospedal, van impulsar una trama per espiar i provar de robar informació sensible a l’extresorer del PP Luís Bárcenas.\nSegons ha explicat el portaveu d’ERC al Congrés, Gabriel Rufián, la comissió sobre les corrupteles del PP “s’explica sola” i “costarà” que les formacions majoritàries del Congrés dels Diputats la vetin.\nRufián ha apuntat que la intenció és parlar també amb el PSOE i Unides Podem per buscar el seu suport a la petició que es registrarà pròximament.\n“Si es feien això entre ells, que no hauran fet a altres”, ha afirmat Rufián en referència a les informacions aparegudes a diversos mitjans de comunicació extretes del sumari del cas.\nSegons el portaveu d’ERC, “seria positiu saber exactament fins on arriba el PP quan no li agrada alguna cosa o algú”.\nRufián creu que el líder del PP, Pablo Casado, hauria de donar explicacions sobre el cas, perquè malgrat que el PP ha renovat els seus òrgans de direcció és l’actual president del partit, i ja en formava part quan es van produir els fets. Amb tot, ha dit, “probablement no ho farà o culparà altres”.\nEl “robatori” de l’art català via el 155: Experts en història de l’art avisen que el cas Sixena estableix un precedent\nEl govern holandès dimiteix arran d’un escàndol per la discriminació racial en les ajudes socials