Nit Oberta, el nou esdeveniment comercial que vol ser referència a Tarragona\nL’activitat tindrà lloc el pròxim 10 de maig i aglutinarà moda, música, cultura, art, gastronomia i solidaritat\ndilluns, 15 d’abril 2019 - 15:40h\nDavid Ciscar, Javier Escribano, Salvador Minguella, Elvira Ferrando i Ana Vilallonga a la presentació de Nit Oberta | Clàudia Calduch\nL’Associació de Comerciants La Via T, juntament amb el suport de la Conselleria de Comerç de l’Ajuntament de Tarragona, ha impulsat la primera edició de la Nit Oberta, un esdeveniment comercial que tindrà lloc el pròxim 10 de maig a la ciutat de Tarragona.\nL’activitat, inclosa dins la campanya comercial ‘Primavera Tarragona’, amb el suport de totes les associacions de comerciants de la ciutat, pretén ser una activitat de referència al territori, tot mostrant el millor dels seus establiments, fent promocions internes i donant un valor afegit als clients durant una gran jornada nocturna de compres, que tindrà lloc entre les 19.00 hores i les 24.00 hores.\nUn centenar de comerços participaran en aquesta primera edició. Com bé assegura el President de La Via T, Salvador Minguella, «si muntem una cosa cal que ho fem tots junts, d'aquesta manera li dóna més força i podrem arribar a molta més gent».\nLa primera edició de Nit Oberta aglutinarà moda, música, art, tallers, demostracions de graffittis, gastronomia, automoció, solidaritat i un total de catorze actuacions musicals. Aquest ampli ventall de propostes serà possible gràcies a totes les associacions de comerciants de la ciutat de Tarragona. La Consellera de Comerç de l’Ajuntament de Tarragona, Elvira Ferrando, ha assegurat que «és important anar plegats per aconseguir el comerç bo i viu que volem».\nL’esdeveniment també donarà un valor afegit a la ciutat. Des del consistori es vetllarà perquè els visitants «gaudeixin de la ciutat i coneguin no només la faceta diürna del comerç, sinó també la nocturna, posant-nos el vestit llarg».\nRecaptació de fons per a la lluita contra el Càncer\nLes activitats solidàries també tindran cabuda dins el programa de Nit Oberta. Amb la col·laboració de Caixabank i la Junta Provincial de Tarragona de l’AECC Catalunya contra el Càncer, s’instal·laran un total de dos fotomatons per recaptar fons i seguir amb la investigació contra la malaltia.\nQui desitgi apropar-se a un dels fotomatons ho podrà fer amb l’instal·lat al carrer Unió o a un altre als voltants del Mercat Central. Cada fotografia tindrà un cost de tres euros, els quals aniran íntegrament destinats a l’Associació contra el Càncer. Tanmateix, tothom que s’hagi realitzat una fotografia entrarà en un sorteig per degustar un dels vint menús realitzats per l’Associació d’empresari d’Hostaleria de Tarragona.\n"ATENCIÓ: Un detingut per intentar robar una veïna amb un gran ganivet a TGN" "S'obren les inscripcions de les festes de Sant Magí i Santa Tecla"\ncomerç solidaritat Ajuntament de Tarragona comerç de Tarragona agenda


Oberta la convocatòria per la vuitena edició del Programa d’acceleració EMPENTA — ESADECREAPOLIS\nDel total de projectes presentats, es farà una selecció de 10 start-ups que desenvolupin noves tecnologies, potencialment patentables, a partir del coneixement de la investigació per desenvolupar un programa d’acceleració.\nEMPENTA és un programa totalment gratuït que no exigeix exclusivitat i no té cap cost accionarial. Des d’EMPENTA ja s’han accelerat 85 start-ups, de les quals el 86% continua la seva activitat.\nLa novetat més destacable del programa EMPENTA d’aquest any és la involucració dels estudiants del Màster de finances d’ESADE en l’acompanyament de les Startups d’abril a octubre, -fet que amplia el programa que en les edicions passades havia sigut de sis mesos a un any- per ajudar-los a realitzar el Business Plan.\nL’objectiu del programa EMPENTA és acompanyar i proporcionar un impuls real i de qualitat a les start-ups que es troben en fases inicials, focalitzant-se en les àrees més crítiques: equip, model de negoci i finançament –els tres mòduls en què s’estructura el programa-. Cada un d’aquests mòduls es distribueix en dos tipus de formació: d’una banda, classes amb casos pràctics sobre aspectes transversals que poden afectar a les start-ups, i d’altra banda, mentoratge individual amb experts de diferents àmbits de negoci.\nPer a més informació accedeix a www.esadecreapolis.com/empenta\ntagged with CALL, EMPENTA, Programa EMPENTA VIII, ACCIÓ, Ajuntament Sant Cugat, ESADE Entrepeneurship Institute, programa acceleració, incubació


Romania torna al carrer (Xavier Fresno)\nLa corrupció a l’Est d’Europa impregna la vida quotidiana de la ciutadania i es transmet de generació en generació amb tota naturalitat. És una forma de vida\n5 min. 21/02/2017 19:10\n651x366 Romania torna al carrer / RADU SIGHETI / REUTERS Romania torna al carrer / RADU SIGHETI / REUTERS\nEl poble romanès ha tornat a llançar-se al carrer. Més de vint-i-set anys després d’acabar amb la tirania dels Ceausescu (els anys posteriors a la seva execució van servir per treure a la llum que Elena era el cervell a l’ombra dels abusos totalitaris del seu marit), Romania ha tornat a dir prou davant una situació que ultrapassa els límits del que és suportable. El problema és que en aquesta ocasió l’objectiu de les seves protestes es presenta encara molt més poderós i inexorable que els excessos de l’antic dirigent comunista. Els romanesos han tornat a sortir al carrer per dir prou a la corrupció creixent que assola la societat del país dels Carpats. La decisió del Parlament romanès de no considerar delicte els casos de corrupció en què l’import no superi els 44.000 euros ha estat el detonant que ha encès el ble de la indignació.\nEl terme corrupció té en aquells països una altra dimensió. A casa nostra podem esmorzar cada matí, dinar cada migdia o sopar cada vespre amb notícies sobre aquest o aquell cas, i les converses poden girar al voltant de la possible condemna o probable absolució d’aquest o aquell imputat. La percepció de corrupció a l’estat espanyol és de les més altes del continent, però es veu com un mal que afecta la política, la gran banca i les grans empreses. A ningú se li acudeix posar un bitllet de 50 euros a la mà d’un mosso d’esquadra per evitar una multa, o anar a l’examen per treure’s el carnet de conduir amb 300 euros a la butxaca per a l’examinador, o pujar al despatx del degà amb 500 euros per obtenir un títol universitari. Són només tres exemples. La corrupció a l’Est d’Europa no és una qüestió conjuntural, ni la conseqüència d’unes causes determinades que es poden aturar amb unes quantes lleis que acabin amb la mala praxi d’un bon grapat de polítics, banquers o propietaris de grans empreses. En aquella part del continent es tracta d’un mal endèmic, sistèmic, que abasta totes les capes de la societat, impregna la vida quotidiana de la ciutadania i es transmet de generació en generació amb tota naturalitat. És una forma de vida. Es manifesta amb més evidència com més lluny s’està del substrat humanista que fonamenta la vella Europa Occidental i més a prop s’està del món ortodox. A la gèlida terrassa amb marquesina però sense calefacció del catorzè pis d’un enorme edifici d’habitatges del barri més deprimit de Kíev, un ciutadà ucraïnès, bellíssima persona (d’aquelles amb una bondat i una bonhomia que desarmen), em responia entre pipada i pipada a 10 graus sota zero que no, que ell no se n’anava a viure al Canadà amb el seu germà. Allà la llei es compleix, això no és per a mi. Paraules textuals. Iuri Andrukhòvitx, bon escriptor i millor pensador ucraïnès, sosté que l’origen de tot aquest desori es troba en el substrat bizantí d’aquests països, posseïdors d’una mentalitat segons la qual la veritat de cadascú està per sobre de la llei, que no serveix per a res, una mentalitat que prové d’una forta tradició oral, en la qual les normes escrites a penes tenen força. La corrupció, doncs, és un model permanent en les relacions humanes, un signe de normalitat amb el qual els quimèrics intents d’expandir els valors democràtics cap a l’Est topen de cara. És per això que tinc la sensació que la multitud que cada dia omple la plaça de la Revolució de Bucarest i altres places de la Revolució de les ciutats més importants del país lluita contra la seva pròpia manera d’entendre la societat en una mena d’oxímoron col·lectiu.\nEl poble romanès ha demostrat tenacitat i perseverança, dos valors que li van permetre acabar amb el sàtrapa\nPerò el poble romanès, el mateix que en plena Segona Guerra Mundial va canviar de bàndol així que va començar a entrellucar la possible derrota de Hitler, ha demostrat tenacitat i perseverança, dos valors que li van permetre acabar amb el sàtrapa que gairebé els va matar de fam durant els últims deu anys de la seva dictadura. La sagnant revolució que a finals del 1989 va posar fi a un malson de dues dècades va ser protagonitzada per una enfervorida multitud afamada amb un irrefrenable desig d’acabar amb el tirà. I així, avui dia, a les principals ciutats romaneses no hi manca un carrer, bulevard o plaça que es digui “ 21 Decembrie 1989”, amb l’any inclòs per tal que a tothom li quedi ben clar: el dia que vam enxampar Ceausescu i la perla de la seva dona. Per cert, mai he vist en cap ciutat, poble o municipi de l’estat espanyol un carrer que es digui “ 20 de Noviembre de 1975”. Aquí més aviat és a l’inrevés, vist que 40 anys després encara perduren per tota la geografia espanyola molts del símbols d’un dictador que va morir al llit i per la capella ardent del qual durant tres dies va desfilar bona part de la població.\nTradicionalment la comunitat romanesa a Catalunya ha tingut molt mala reputació. Només cal sentir la meva mare o qualsevol conversa d’autobús. El candidat a una important ciutat catalana va engegar una campanya contra aquest col·lectiu per tal de guanyar l’alcaldia, cosa que va aconseguir. Reconec que aquesta mala fama ha estat de vegades justificada, però en la majoria dels casos és injusta. Si alguna cosa he après és que mai s’ha de jutjar tot un país pels seus immigrants. Un poble que enderroca un dictador, l’executa i 27 anys després torna a aixecar-se fart de corrupció, encara que en aquest cas la revolta porti un romàntic perfum utòpic, em mereix tots els respectes.


Barcelona es desperta en preavís d’episodi de contaminació atmosfèrica\nEls carrers de la ciutat comtal es regaran amb més freqüència, i es recomana l'ús del transport públic\n24/04/2018 08:55 | Actualitzat a 24/04/2018 08:59\nLa contaminació, un dels grans problemes de Barcelona | CatalunyaDiari.cat\nAlerta a Barcelona per l’avís preventiu de contaminació atmosfèrica. La ciutat comtal ha despertat aquest dimarts, 24 d’abril, amb uns nivells de pol·lució força evidents i per això l’Ajuntament barceloní ha optat per activar un avís, que només és preventiu.\nTot i que podran circular la totalitat de vehicles i motocicletes, el consistori barceloní recomana desplaçar-se amb transport públic o emprar altres vies com la bicicleta. Així mateix, de cara al matí d’aquest dimarts es regaran de forma més intensiva els carrers que registrin més trànsit, així com també els parcs no asfaltats.\nLa instal·lació definitiva de la mesura, finalment, no provocarà la restricció dels vehicles més contaminants a les rondes de Barcelona i al seu perímetre interior, ja que aquesta mesura es pren quan la contaminació és per diòxid de nitrogen. El que sí que pot passar és que s'obligués a les constructores a aturar les obres.\nTrànsit, també se suma a l’alerta\nTrànsit s’ha sumat a la mesura exigida per l’Ajuntament d’Ada Colau explicant que l’avís preventiu per contaminació el considera per a tot Catalunya i recomanen l’ús del transport públic i, en tot cas, recomanen compartir el vehicle privat.\nBarcelona restringirà la circulació en episodis d'alta contaminació\nRecordem que el 31 de gener de 2017 l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) va aprovar un paquet de 33 mesures destinat a reduir el nivell de contaminació atmosfèrica a la metròpolis, on se superen amb freqüència els nivells màxims de concentració de partícules en suspensió.\nAmb un pressupost de 46 milions d'euros fins al 2019, el pla preveu mesures que s'aniran implantant de manera progressiva i adaptada als diferents municipis.\nAlgunes d'aquestes mesures són la restricció dels vehicles més contaminants a les rondes de Barcelona i al seu perímetre interior, un protocol d'actuació i comunicació en previsió d'episodis d'alta contaminació atmosfèrica o la Targeta Verda Metropolitana, un nou títol de transport gratuït durant tres anys per als propietaris de vehicles contaminants que els desballestin.


L'Ajuntament de Salou s'oposa a una manifestació independentista al municipi\nL'Ajuntament de Salou s'oposa a una manifestació independentista convocada per l'ANC\nL'alcalde de Salou, Pere Granados, demana per carta restringir l'acte «apel·lant a la responsabilitat sanitària»\nRedacció dijous, 13 d’agost 2020 - 16:00h\nL'Ajuntament de Salous'oposa a la celebració d'una manifestació independentista, convocada per l'ANC. Així ho ha manifestat l'alcalde del municipi, Pere Granados, que ha enviat una carta al conseller d'Interior de la Generalitat de Catalunya, Miquel Buch, on es demana «reconsiderar la seva decisió d’autoritzar la concentració de l’Assemblea Nacional Catalana, tenint en compte les circumstàncies actuals de pandèmia i contaminació vírica a Catalunya».\nSegons ha detallat el mateix consistori, Granados ha apel·lat al sentit de responsabilitat, i ha recordat a l'executiu que s'han de complir les normes sanitàries per prevenir contagis i que «han de prevaler per sobre de qualsevol altre dret que no sigui el de la salut de les persones». Segons explica l'ajuntament, des del PROCICAT s'ha mostrat certa preocupació i intranquil·litat.\nEn aquest sentit, Granados argumenta que «caldria que consideressin amb més rigorositat i amb perspectiva de protegir la salut de les persones l’autorització d’actes com el que ens ocupa, que comporten aglomeració de persones i un risc important d’increment de casos d’infecció». I afegeix que «és un acte d’irresponsabilitat convocar una concentració d’aquesta mena en el moment de pandèmia que estem vivint».\nPer altra banda, el batlle ha apuntat també a la perillositat de l'acte pel que fa al turisme, que ja s'ha vist afectat per les restriccions de mobilitat, limitant-se només al turisme nacional. «La concentració s’emmarca en una amenaça per a l'economia de la població, segons el Pla Estratègic de l’Activitat Turística al Municipi de Salou», denuncia Pere Granados.\nAquest Pla, segons expressen des del consistori, neix de la col·laboració entre l’ajuntament i del Patronat Municipal de Turisme per crear una proposta unificada per a l'activitat turística, que va ser aprovada al Ple Municipal per unanimitat, expliquen.\nTurisme de diferents sensibilitats polítiques\nPer altra banda, a la missiva també posa de manifest que Salou és un municipi amb una alta potencialitat turística de diferents procedències del món i d'Espanya, i que poden atendre a diferents sensibilitats polítiques, d'acord o en desacord amb el motiu de la manifestació convocada per ANC; fet que ha provocat el neguit i la preocupació de molts empresaris i professionals del món del turisme.\nPer últim, l'Ajuntament de Salou també recorda que en data de 23 d’agost de 2018, la Junta de Portaveus municipal va acordar no autoritzar cap acte polític o reivindicatiu en diversos indrets del municipi «amb la finalitat de no ferir ni pertorbar cap sensibilitat política dels nostres visitants» i de protegir els interessos generals de la població, facilitant, tanmateix, itineraris i llocs alternatius per donar compliment i garantir el dret de manifestació.\nGran iniciativa: Un cambrilenc farà una travessia per lluitar contra el càncer infantil\nSalou Ajuntament de Salou Pere Granados Generalitat de Catalunya Conselleria d'Interior manifestació


Investigadors de la UdL creen un model per classificar establiments hotelers\nterritoris.cat 19:25 17/01/18\nudl hostaleria turisme publicació establiments investigació\nImatge d'un allotjament a la demarcació de Lleida\nInvestigadors de la Universitat de Lleida (UdL) han creat un model informàtic per assignar categories als establiments hotelers segons els criteris dels usuaris. Utilitzant dades massives (Big Data) poden determinar les "estrelles" tant d'hotels com d'"allotjaments d'economia col·laborativa", com ara els de la coneguda plataforma Airbnb.\nEls resultats de la recerca els han publicat a la prestigiosa revista International Journal of Hospitality Management, que es troba dins del Top 10 mundial en l'àmbit del turisme i l'oci\nEls experts de la UdL han analitzat una mostra de 33.000 hotels d'arreu del món, amb 18 milions de ressenyes. La investigació, encapçalada per la professora de Turisme Eva Martín, ha comptat també amb experts de l'Escola Politècnica Superior de la UdL. A través d'aprenentatge automàtic, una branca de la intel·ligència artificial, han creat un model que "esbrina la categoria dels establiments a partir del nombre d'opinions, la puntuació atorgada pels usuaris o el preu", entre altres, explica Martín.\nA l'equip també han treballat César Fernández i Carles Mateu (Escola Politècnica Superior) i Estela Mariné (Facultat de Dret, Economia i Turisme). Les categories hoteleres s'estableixen per normatives, públiques o privades depenent del país, que tenen en compte criteris tècnics (com els metres quadrats de les habitacions) i infraestructures que no tenen una relació directa amb la qualitat del servei que ofereix l'establiment, assegura aquesta professora de la UdL. Per això, Eva Martín s'ha volgut centrar en l'opinió dels clients, utilitzant una tècnica de classificació anomenada Support vector machine.\nAl validar el sistema de classificació oficial, també serien innecessàries les auditories i s'eliminaria molta burocràcia\nDeterminar la categoria d'un allotjament tenint en compte els usuaris augmentaria la seua confiança i els ajudaria en la presa de decisions, exposa Martín. A banda de la coincidència amb el punt de vista del client, el model resoldria altres qüestions com estandarditzar els criteris utilitzats en els diferents països per ajudar els usuaris a comprendre què significa cada categoria a tot el món, assegura.\nEl nou Reglament europeu de Protecció de Dades és d'obligat compliment i sancionable\nLes explotacions familiars podrien desaparèixer com a conseqüència de la crisi de la fruita


El Ple d’Ontinyent aprova per unanimitat demanar el reforçament de l’atenció primària a la ciutat | Valencia Extra\nLa regidora de Política per a les Persones, Paula Soler, tenia paraules d’agraïment als professionals sanitaris “per la gran tasca que han estat fent durant tot aquest temps. Creguem que és moment de recordar que ells són els herois d’aquesta crisi, perquè s’han deixat la pell, dia a dia, mes a mes fent hores extra, doblant torns, sense dies lliures, vetllant per la salut de la població. Sense el seu gran esforç humà i professional hui no estaríem en el punt que estem i de nosaltres depén no tornar enrere”.\nLa proposta presentada per La Vall Ens Uneix reclama demanar a la Conselleria de Sanitat el reforç al personal i els recursos econòmics, materials i organitzatius dels tres centres d’atenció primària de la ciutat. A més a més, demana dotar als centres dels recursos per a la millora del diagnòstic i tractament, evitant desplaçaments innecessaris; i aprofundir en campanyes formatives sobre la importància de la salut pública. Igualment, es reclama en aquest cas al Govern d’Espanya la creació d’una entitat estatal de salut pública, que s’encarregue de coordinar la seua activitat amb altres centres autonòmics i estatals.


La publicitat digital revoluciona les campanyes locals: Lincoln Strategy Group\nblocs, Campanyes de pastures, Publicitat política, Estratègia política Octubre 19, 2016\nTots els consultors polítics saben que el màrqueting pot fer o trencar una campanya.\nSegons el grup de vendes i publicitat Winmo, “Les campanyes polítiques a nivell estatal gasten cada cop més en màrqueting i publicitat. De fet, en els darrers dos anys, la despesa en anuncis polítics ha augmentat significativament per a campanyes locals, especialment quan es tracta de dades grans i publicitat digital. "\nLa publicitat digital ha permès als candidats dels petits mercats de mitjans comunicar-se amb els votants. "Abans del 2012, si fóssiu un candidat local candidat a una posició legislativa o un rol de supervisor comarcal, aleshores teníeu limitades opcions de publicitat", diu Nathan Sproul, Conseller delegat de Lincoln Strategy Group. "I això va ser especialment cert per als candidats que vivien en els grans mercats dels mitjans de comunicació, però que no tenien diners" per a grans mitjans "."\nEn aquests dies, recaptar mig milió de dòlars pot impedir encara fer diversos anuncis de televisió, però encara podeu comprar anuncis de visualització i pancartes mitjançant Facebook i altres plataformes socials. Amb els anuncis digitals, sovint obté més avantatge (divulgació àmplia, orientació precisa, etc.) per al vostre compte.\nFa quatre anys, trucar als electors per telèfon i fer reportatges de porta a porta eren l’única manera de fer arribar el vostre missatge davant de la gent si no feies compres d’anuncis importants a la televisió. La realització de treballs de base i porta a porta no deixa de ser fonamental per a l'èxit de la campanya, però el creixent mercat digital obre una nova porta, la porta virtual, disponible i accessible per a tothom.\n"A més, la publicitat digital té un component de vídeo", diu Nathan. “I això obre encara més oportunitats per conèixer els votants allà on són. Penseu en els republicans que no voten a les primàries. Si voleu connectar-vos amb ells, hauríeu d’anar fora dels límits del Congrés, però restringiu-vos a les compres per satèl·lit. Bé, una compra d’anuncis digitals eludeix completament aquest problema. Recentment a Lincoln, vam fer una compra digital modesta per al nostre client Bob Burns, que opta a la Arizona Corporate Commission i les enquestes li mostren guanyar almenys un 10%, especialment amb votants menors de 35 anys. "\nNo és sorprenent que els més joves responguin més als anuncis digitals. Segons Ad Age, els mil·lenaris tenen un 22% més de mitjans digitals que els baby boomers i els millennials tenen més probabilitats de recordar-ne un afegit tres dies després de veure-ho.\nComprar publicitat no és insensible, ja sigui digital o no, però explorar la ruta digital és fonamental en el viatge cap al triomf de la campanya.


existència-rudimentària || perquè no tot són flors i violes ||: 2010\nQuedar amb tu\nen una tarda de setembre,\nla gent té dies lliures,\ni el camí es fa sense pensar,\ni torna a començar,\nla ziga zaga se torna fabulosa,\npensant en tantes coses\nque no em cabrien aquí,\ntrepitgant el món com si fós teu,\nrespirant l'aire perquè és de tots,\nl'autobús que l'embruta\ni els meus dits que l'aparten,\nse'n va amb un brogit certer,\ni ja vaig pensant en tot el que vull,\ncom si la vida fós una botiga\namb preus que no es poden abastir.\nDuc les mans a les butxaques,\nrecomptant els dits,\nun dia més voltant abans d'entrar\nfumant la cigarreta amb ganes;\nno tenia res a fer\nfins que m'has trucat:\nnomés m'esmolava les ungles\nper esgarrapar-te millor...\nUna altra dèria d'en existència rudimentària a les 19:15 1 comentari:\nAquest país ens fa vibrar,\ncada dia és emoció i devoció\nper uns valors d'unitat\nque els polítics ens demostren\nnomés cal obrir els diaris\nper trobar-nos-ho a primera plana.\nPerò sempre hi ha l'excepció.\nla gent va contenta a treballar,\nperquè tenim metro i autobús\nsempre puntuals al seu lloc:\ndiligents i servicials\nels conductors els hi duen\nals llocs de treball fenomenals\non són ben remunerats;\na vegades hi ha excepcions,\ndiuen els polítics excepcionats.\nperquè la gent és en general\nunes bellissimes persones\nsom considerats i oberts de ment,\nno tenim por dels forasters\ni sempre obrim la porta als veïns,\nja des de ben petits ens hi ensenyen\na ser molt tolerants i pacífics.\nExcepció rere excepció,\nsembla que s'ha fet la norma,\ni les coses han canviat:\npolítics venuts de merda,\nfeines de puta pena,\ntransports públics de joguina,\nuna generació caníbal.\naquest país ens fa vomitar,\ncada día es desfalc i corrupció\nen contra dels valors d'unitat\nd'honradesa i d'honestedat\nque els polítics han oblidat\nI aquí no hi ha excepcions,\nUna altra dèria d'en existència rudimentària a les 3:01 1 comentari:\nMentres caus pel celobert de l'escala\nl'aire es passeja per les teves orelles,\nmentres, crides horroritzat les últimes vocals\nque sortiran sonorament de la teva boca,\nmentres el tratge es remou a les faldes\nde la jaqueta marrón a cuadres verds;\nmentres veus més a prop la barana\nretant-te a ser un dard amb punteria.\nmentres el món se'n va amunt\nla pressió t'aplasta ben avall.\nsents que caus,\net caus, i\nescaient com a caient\npenses en si tot serà un malson\nmentres recordes quan eres un nen\nque somiaves que queies i queies,\nmentres al llit et movies espasmodicant\nangoixat de caure\nfins a l'últim moment\nsents aquella pressió al pit\nfins que el pivot on termina la barana\nt'allibera de l'angoixa provocada\n-fins fa poc inexistent-\nsobre que passaria si et tiressis\nUna altra dèria d'en existència rudimentària a les 5:11 Cap comentari:\nPrevisions des de Existència Rudimentària per a la segona meitat del 2010\nDes d'ER no podiem deixar passar aquesta ocasió, ja al juliol, per a fer les previsions que us faran un tastet del que pot passar aquest 2010. Estigueu atents!\n- El partit de Jan Laporta s'associa amb Democracia Nazional i es transforma en la segona opció de cara a les eleccions, desbancant al grup de Rosa Díez.\n- Arran d'això, Montilla riu (però de veritat) i li dona un atac de cor tot just llança un còctel molòtov a l'edifici madrileny del Tribunal Constitucional.\n- Espanya, després de guanyar el Mundial, surt de la crisi i crea millions de llocs de treball, tot per la forta pujada d'autoestima als "espanyolitus", que surten al carrer més decidits que mai a per aquell lloc de reposador del Sorli Discau.\n- Tots els nens voldran assemblar-se a Villa, i per això es faran asturians, es compraran gomina i es faran crestes xungues.\n- El club Bilderberg s'obre al món, i es descobreix que unicament fan partides de botifarra i al continental.\n- Segons investigacions (fetes a ull i amb molt astigmàtisme) es considera que Carod Rovira podria fer un cop d'estat i instaurar una dictadura - és una realitat que hom que porti bigoti té moltes més paperetes per ser un dictador, ja sabeu.\n- El burka és el nou uniforme de correus i el president Rajoy fa que totes les dones del parlament el portin. Així doncs, les dones musulmanes han deixat de portar-ne per dur minifalda i escotazos.\n- El proper missatge del Rei d'Espanya es farà en High Definision. Aneu amb compte!\nUna altra dèria d'en existència rudimentària a les 1:54 Cap comentari:\nTorna a les seves pantalles... vagi vostè a saber fins quan!\nUna altra dèria d'en existència rudimentària a les 3:25 Cap comentari:\nCoses de carrer\nEls carrers, aquell dia,\nentre que la gent va entrar i va sortir\nde les oficines,\nentraren a les seves llars i\ndesprés tornaren a sortir,\na comprar a les botigues que revesteixen les susdites,\nper a més tard tornar a entrar als seus habitatges,\nvan veure com la gent desepareixia.\nA viure les seves vides d'humà arquetips,\nhumà del s.XII (ó 2.0).\nUrbanites i legions d'auriculars estereofònics.\nque els carrers finalment es buidaren;\nen contrapunt de les xarxes socials\no el trànsit de dades per internet,\nque s'enlairaren a hora punta.\nRestaren solitàris els murs i els edificis,\nels semàfors que a ningú controlaven\ni la resta d'ítems del mobiliari urbà.\nPerquè allà no n'hi havia, per no haver,\nni un trist guàrdia urbà posant multes.\nFins i tot les putes tenien Myspace,\ndes d'on predicaven les seves bondats\nsense por a refredats poc convenients,\ni els camells eren més fàcils d'enxampar,\ntreballant des del cau pel Tuenti,\ncom a bons minyons.\nen un apartament del carrer Siracusa,\nun home de mitjana edat\namb carrera i tres fills en edat escolar\njugava al Monopoly al Facebook...\nUna altra dèria d'en existència rudimentària a les 2:41 Cap comentari:\nLa cultura va de festa 2010 - 9Barris - ManProjectSound\nLa mort de la màquina.\nI la màquina de veure pel·lícules per la cara, escriure, fer esborralls amb el ps, jugar al poker, comunicar-me sense gastar mòbil, veure videos porno, escoltar música, jugar al quake 2 i emmagatzemar dades ha mort. Fins que l'estat em patrocini passaré el dol mirant intereconomia i llegint a Beckett, mirant per la finestra a veure si m'arriba algún correu amb ales. xD Quant d'odi acumulat!!!! M'agradaria poder escridassar a Jaume Matas o a qui va decidir que la TDT molava...\nUna altra dèria d'en existència rudimentària a les 19:55 1 comentari:\nComèdies que triomfen als Universos Paral·lels\nUna comèdia ambientada al 2012... EL CARTER BIÒNIC (de l'univers paral·lel #131) - L'entranyable història entre un paquet i un destí, i un android que fa el que es correcte. Ohhhh!\nEl debut de Ben Stiller de l'univers paral·lel #224, després d'anys d'assaig i de mètode Svarovski i Vodkarovskov, presenta la seva opera prima: "MEMÒRIA CODIFICADA". Un Oscar i varies Mamelles de Plata.\nProeses Intergalàctiques: L'escriptora Nadal guanya el Maruja Torres sobre gespa.\nUna altra dèria d'en existència rudimentària a les 13:52 Cap comentari:\nCorreus (i els QR)\ncomunicació 2.0? ganes de tocar els collons, hòstia puta!\nTremoleu, amics, perquè Vueling també s'ha afegit a la moda.\nonanisme autorreferent en qr\nUna altra dèria d'en existència rudimentària a les 2:29 2 comentaris:\nNo more heroes now...\nonly villians allowed!\nUna altra dèria d'en existència rudimentària a les 20:32 Cap comentari:\nFelicitat (2008, traducció al català i revisió)\nL'home, que va creure trobar la felicitat, es va apropar a ella.\nMés i més. Fins a fer-la tangible.\nI la va tocar.\nEra com un tubèrcul. Com una patata.\nEs va introduir dins de la seva basta lletania, apropant les seves mans fins a la matriu blava que\nemergia del seu interior. Entre els pins del bosc, en un camí poc transitat. Sense voler.\nSorprès, mirà cap als costats. El món romania estàtic.\nDesprés va apuntar el cap pel seu interior. Es desdibuixava entre els espectres violacis que surgien\nde la felicitat; eren primer blaus i al contacte amb la realitat s'anaven tornant vermellosos.\nLa felicitat era semblant a un capoll verd, que penjava d'enlloc; projectant pudor aliè en algún racó\nUn jardí de pomers vermells es despertava entre les temples de l'home, que ja per aquell moment\nhavia sucumbit a la felicitat.\nLluitar, de qualsevol manera, hagués sigut inútil.\nAixí que va nedar, dins d'ella; fins introduir-se fins la cintura.\nEls pomers creixeren, doncs. L'home reia, batia les barres i deixà escapar una riallada sonora, i una\naltra més; aconseguint una reverberació molt vistosa. Els seus peus eren flors que repujaven fins les\nespatlles, i com a mostra d'una gran flexibilitat fascinant, anava deixant pinzellades de violent\ngranat al llarg del seu camí. Cada fibra es replegava sobre si mateixa.\nPer sota aparegué el fèmur. S'astillava, elegantment.\nLa felicitat l'absorbia amb una canyeta, xuclant i deixant el seu soroll en l'aire, que pesava cada cop\nmenys. Es va quedar una estona, mirant tot allò. No podia treure la mirada de la felicitat que li\nmenjava les extremitats inferiors.\nLlavors va entrar del tot.\nPassejà per les extenses galeries blaves.\nLa felicitat es tancà i desaparegué.\nJa no podia caminar més. Tampoc podia veure. Tot estava fosc.\nLes seves parpelles pesaven menys. Les cames estaven fredes. Els dits de les mans s'agarrotaren.\nNo podria explicar a ningú que ja (no) era feliç.\nQue no havia emoció, no hi havia sentit si era feliç, immers a la desgràcia de la felicitat.\nUna altra dèria d'en existència rudimentària a les 0:03 Cap comentari:\nets els gran fill de puta que tot ho veu?\nPotser exagera, vostè. A veure, jo no sóc omniscent ni puc veure La Escobilla Nacional, per posar dos exemples.\nTemps al temps, però. Diuen que Monsanto està creant uns gens...\nApart d'això, també sé escriure correctament una frase de merda.\nmengi'm el nap, petit/a fill de puta.\nUna altra dèria d'en existència rudimentària a les 14:58 Cap comentari:\nPrevisions des de Existència Rudimentària per a la...\nLa cultura va de festa 2010 - 9Barris - ManProject...


VÍDEOS La manifestació unionista a Sabadell acaba amb ultres violents agredint periodistes | La torre del Palau\nLa concentració reclamava la restauració de les banderes espanyola i europea | Els atacants vinculaven els periodistes amb TV3 i els han acusat de manipuladors\nper Redacció, 10 de novembre de 2017 a les 20:52 |\nLa concentració, convocada aquest divendres per Societat Civil Catalana a les portes de l'Ajuntament de Sabadell per reclamar la reposició de les banderes espanyola i europea, ha comportat, com en tota mena de protesta, crits de tot tipus. En aquest cas, han carregat contra l'alcalde de la ciutat: "Serracant cabrón".\nAixí com també "¿Dónde está ese alcalde?". Les proclames han anat dirigides contra Carles Puigdemont, "Puigdemont a prisión". I les protagonistes que han motivat la convocatòria: "Nuestra bandera, ¿Dónde está?".\nEn un moment donat, els manifestants han donat empentes als periodistes que cobrien l'acte. Entre aquests, hi havia professionals de NacióSabadell, de l'ACN, RAC1, Catalunya Ràdio i fins i tot una televisió alemanya, que els assistents han confós amb TV3.\nAlbert Segura, periodista de NacióDigital, ho relata així: "Ens han donat empentes i hem hagut de sortir corrents. I tot hem hagut de ser evacuats pels Mossos d'Esquadra". Norma Vidal, de l'ACN, explica que els han increpat i que li han tapat la càmera perquè no pogués gravar.\nAmenaça de denúncia de SCC\nPer la seva banda, Societat Civil Catalana (SCC) ha anunciat la intenció de denunciar l’Ajuntament de Sabadell si no es tornen a col·locar les banderes espanyola i europea dels pals oficials de la casa consistorial. El govern municipal les va retirar el passat 27 d’octubre, després que el Parlament aprovés la declaració de la República catalana, una decisió que va assumir l’alcalde, Maties Serracant (Crida per Sabadell), personalment.\n“Reivindiquem la normalitat d’allò que és normal, que en un país es compleixin les lleis, i aquí l’Ajuntament va decidir de manera unilateral retirar les banderes”, ha assenyalat el vicepresident de SCC, José Domingo, en una atenció als mitjans de comunicació. En aquest sentit, ha destacat que es tracta de “l’Ajuntament és de tots” i ha considerat que es tracta d’un “cas de corrupció política”, donat que s’han incomplert les lleis de manera intencionada.\n“Demanem a l’Ajuntament que entri en la normalitat, ens alegra que hagin retirat la pancarta en defensa de la llibertat dels presos polítics, que Amnistia Internacional ha reconegut que no ho són”, ha afegit. Per això ha assegurat que la intenció és demanar a l’Ajuntament que ara restitueixi les dues banderes extretes, i en cas que no els facin cas optaran per vies administratives.\nParticipació de PSC, Ciutadans i PP\nA l’acte hi han pres part regidors del PSC, Ciutadans i de l’únic del PP a l’Ajuntament, així com els diputats de Ciutadans Carlos Carrizosa i la del PP Esperanza Garcia. “Sabadell no és independentista”, ha destacat el regidor socialista Cristian Sánchez, que ha destacat que “de manera pacífica” demanava al govern que tornés a posar les banderes a lloc.\nCiutadans i populars han cedit la veu als seus diputats. “Uns quants no poden decidir treure un símbol que representa a tots els ciutadans”, ha expressat Carrizosa, mentre que Garcia ha destacat que Serracant està “obligat per la Constitució a posar la bandera.\nCrits contra l’alcalde, i ja de pas al president\nLa concentració ha estat pacífica, sense incidents remarcables, al marge que uns eixelebrats han arrencat la bandera espanyola tricolor que el grup municipal de Guanyem Sabadell, que forma part del govern, havia penjat a la finestra del seu despatx. Sí que s’han sentit crits contra l’alcalde Serracant, titllant-lo de “cabrón”, “burro” i “covard”, mentre que al president de la Generalitat, Carles Puigdemont, l’han volgut enviar, novament, a la presó.\nL’acte ha acabat després dels parlaments amb l’himne espanyol i el “Que Viva España” de Manolo Escobar, als crits de “yo soy español” y “no nos engañan, Catalunya es España” y “bote, bote, bote, catalán el que no bote”.\nPolítica, Societat Civil Catalana, procés català, Ajuntament de Sabadell, bandera espanyola, bandera europea


UN EQUIP DE RUGBY A BANYOLES. Articulos, publicaciones y proyectos en curso de Joan Anton Abellan\nUN EQUIP DE RUGBY A BANYOLES\nnúm.36, setembre 2008, p.29\nCorria els anys setanta, del passat segle, quan en Jaume Martí i en Xavier Bertran, que havien coincidit a Saragossa estudiant la carrera, de tornada a Banyoles se'ls va ocórrer d'organitzar un equip de rugby; un esport que ells ja havien practicat mentre estaven a la universitat. Els primers implicats van sortir dels propis alumnes que en Xavi tenia a casa seva i a qui els feia classes particulars de matemàtiques.\nUn cop amb un grup una mica nombrós (es necessiten un mínim de 15 jugadors per practicar aquest esport) el primer que van tenir que cercar era un camp on poder-lo practicar, i per aquest fet res millor que el camp del Clot d'Espolla, que tot i tenir-l'ho que compartir amb la gent del tir a plat, quan les aigües es retiraven, quedava una catifa verda ideal per amortir els cops; desprès els va caldre unes porteries, que van aconseguir gràcies a unes bastides que els van deixar en una obra i que els mateixos jugadors varen pintar. Un cop amb un camp on jugar van tenir que aprendre a moure's amb la pilota i a placar al contrari; per això, entre ells feien dos equips de 7 o 8 jugadors cadascun i sota les ordres d'en Xavi, els dissabtes per la tarda i els diumenges al matí s'hi passaven hores entrenant, tot i que a vegades arribaven i es trobaven que el camp estava negat i no tenien més remei que tornar cap a Banyoles i buscar algun camp proper a l'estany on poder seguir jugant.\nQuan ja es van veure en condicions d'enfrontar-se amb altres equips, van començar a fer un seguit de partits amistosos amb el GEiEG de Girona i el CRAC de Cassà de la Selva. En Piti Pinsach recorda sobre el primer partit que van fer, que van anar a buscar calç per delimitar el camp i aleshores se'n van adonar que no feia les mides reglamentaries, la qual cosa va estar un problema per l'equip contrari que, acostumat a jugar amb unes mides, sempre se sortien del camp.\nD'aquell equip, que amb pantalons blancs i samarreta blava amb coll blanc i amb un escut que simulava un drac agafant una pilota ovalada, van defensar el nom de Banyoles, en van formar part, entre d'altres, els ales: Joan Estarriola, Josep Salvatella, Jaume Martí, Francesc Roca, Isidre Mas, Jesús Santodomingo i Miquel Marquès; el talonador Juanito; els piliers: Enric Gratacós, Miquel Crous i el propi Xavi Bertran; els segones: Josep "Piti" Pinsach i Jordi Corbalan; els tercers: Albert Artigas, Josep Maria "Nunses" Quintana i Eduardo Florido i el primer centre Joaquin "Quino" Sanchez. A aquest llistat s'haurien d'afegir d'altres noms, doncs a vegades quan els faltava gent tiraven ma dels remers del Club Natació Banyoles.\nEn el seu curt periple, a banda dels amistosos esmentats abans, també varen arribar a jugar contra el BUC (Barcelona Universitari Club) i el Rugby Club Natació Barcelona .... arribant fins i tot a disputar les semifinals del Campionat de Catalunya, però degut, en gran part, a la manca de finançament van renunciar a disputar la fase final. Poc a poc l'equip es va anar desfent però encara uns quants d'ells, en Florido, en Pinsach i en Sanchez, que varen anar a estudiar INEF a Barcelona van incorporar-se al primer equip d'aquesta universitat, l'INEFC, arribant a guanyar, l'any 1982, el Campionat d'Espanya Universitari.


Kilian Jornet s'emporta l'or de la prova individual al Mundial de Verbier d'Esquí de Muntanya - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nKilian Jornet s’emporta l’or de la prova individual al Mundial de Verbier d’Esquí de Muntanya\nL’atleta de la Cerdanya segueix imparable i suma el seu doblet després de la victòria en la prova vertical de dissabte als Campionats del Món d’Esquí disputats a Verbier, i avui guanya la prova individual. En noies, la francesa Laetitia Roux es manté a dalt de tot i s’imposa aconseguint el seu segon or del Mundial, després de la victòria en l’esprint de divendres.\nJornet, del Club Poliesportiu de Puigcerdà, ha fet un temps d’1 hora, 28 minuts i 12 segons, fent podi amb Roberto Antonioli i Matteo Eydallin que han fet uns temps molt ajustats d’1 hora, 28 minuts i 58 segons, i 1 hora, 28 minuts i 59 segns. L’esquiador Damiano Lenzi ha lluitat amb Kilian Jornet fins al final, però ha patit una caiguda que malauradament l’ha fet abandonar. Nil Cardona, de l’Ski Club Camprodon, ha estat 18è amb una marca d’1 hora, 34 minuts i 39 segons i Marc Pinsach, de la Colla Excursionista Cassanenca, s’ha retirat per males sensacions i amb la intenció de reservar-se per la prova per equips.\nPer la seva banda la francesa Laetitia Roux marca un temps d’1 hora, 25 minuts i 49 segons i puja al podi amb Maude Mathys i Axelle Mollaret, que fan 1 hora, 27 minuts i 56 segons, i 1 hora, 30 minuts i 7 segons respectivament. Emelie Forsberg es classifica en 4t lloc i la segueixen de prop Marta Riba, Club d’Esquí de la Pobla de Segur, i Clàudia Galicia, de l’Ski Club Camprodon, que es classifiquen en 7è i 9è lloc de la categoria general femenina. Marta Garcia, del Club Excursionistade Calldetenes, arriba en 10a posició i es penja el bronze en categoria sub23 femenina, mentre que Oriol Cardona, de l’Ski Club Camprodon, queda 4t en la mateixa categoria masculina.


El PSIB denuncia que els pressuposts del Govern permeten contractar treballadors públics "a dit"\nEl PP diu que és "fals" i que es compleix la Llei de funció pública\nQuim Torres Palma 09/12/2013 14:32\n260x366 Vicenç Thomàs, amb Francina Armengol / ARXIU Vicenç Thomàs, amb Francina Armengol / ARXIU\nEl PSIB ha denunciat avui que el projecte de llei de pressuposts de 2014, que tramita el Parlament a instàncies del Govern, inclou un article que permetrà a l'Executiu balear fer contractacions de personal "a dit" per cobrir places de treballadors públics. Així ho ha denunciat avui dematí el portaveu adjunt del grup socialista, Vicenç Thomàs, qui ha acabat comparant aquesta situació amb la que es va donar durant l'època Matas amb el cas Mapau, que ara s'està jutjant.\nSegons els socialistes, amb l'article 21 dels pressuposts de l'any vinent, el Govern es podrà botar el borsí de funcionaris per cobrir places vacants i, a força de projectes d'inversió, podrà recòrrer a personal laboral contractat "a dit" o fer projectes " a mida" per poder fer aquestes contractacions. Thomàs ha criticat les intencions dels populars sobretot després que, segons ha dit, el Govern hagi acomiadat fins ara 5.208 empleats públics. I ha anunciat una esmena per suprimir aquest article i dues per modificar-lo i que en els projectes d'inversió s'hagi de contractar interins o només personal laboral de manteniment per obra i servei.\n"Volen contractar laborals per a llocs de funcionaris per una via que no és la correcta. Això era una pràctica habitual del Govern Matas i en tenim ara un cas als jutjats", ha sentenciat Thomàs referint-se al cas Mapau. El socialista ha anunciat que demà faran una pregunta al conseller d'Hisenda, Josep Vicent Marí, sobre aquesta qüestió.\nAbans que respongui el conseller, la portaveu dels populars, Mabel Cabrer, ja ha assegurat avui que el "PSOE intenta sembrar confusió" i ha considerat "fals" que a l'administració es pugui contractar " a dit". Segons ella, l'únic que ha fet el Govern és recuperar els "projectes d'inversió" que havien existit fins que amb les retallades es va prohibir que les conselleries en poguessin fer. Ara es tornen a posar en marxa i, segons Cabrer, s'ha fet una regulació "més exhaustiva i amb més limitacions". La popular ha recalcat que es complirà "escrupolosament" la Llei de funció pública i ha anunciat que el conseller d'Hisenda donarà demà totes les explicacions.\nEl Govern s'avé a canviar el pressupost per evitar contractacions "a dit"


Resultats de l'enquesta: els millors restaurants a prop de Wash U - Notícies\nPrincipal Notícies Recepta Lloc Bloc\nPremis Spoonie: els millors restaurants a prop de Wash U\nDesprés d’enquestar a 320 estudiants de Wash U, hem determinat quins restaurants locals han de presentar el prestigiós premi Spoonie\nHem preguntat a 320 estudiants de Wash U sobre les seves preferències en vuit categories de restaurants diferents per triar quins restaurants STL atorgaran el premi oficial Spoonie. La propera vegada que desitgeu guac i patates fregides, la truita perfecta o un entrepà de porc ideal amb barbacoa, consulteu aquesta llista de restaurants locals de STL que us conduiran en la direcció correcta.\n1. Millor restaurant mexicà: Mission Taco\nFoto cedida per missiontacostl.com\nSituat a l’extrem del bucle, a prop dels apartaments Lofts, Mission Taco és coneguda per la seva frescor en la cuina mexicana moderna, amb varietats de taco úniques, com ara bolets portobello i tofu i tortes (sandvitxos mexicans) que s’aconsegueixen a la boca, complementats amb patates fregides amb xile . Amb nombroses opcions vegetarianes i sense gluten (hola, truita de blat de moro suau), Mission Taco té alguna cosa per a tots els amants de la cuina mexicana, però, independentment, assegureu-vos que proveu el seu guacamole perquè la seva cremositat i sabor són senzillament inigualables. Mission Taco també és un lloc ideal per a desitjos nocturns, ja que el menú complet se serveix fins a la 1 de la matinada totes les nits de la setmana excepte el diumenge.\n6235 Blvd. Delmar.\nDe dimarts a dissabte, de les 11.00 a les 1.00 hores, el diumenge de les 11.00 a les 12.00 hores\n2. Millor lloc per berenar: Meitat i meitat\nFoto cedida per riverfronttimes.com\ns'utilitza per a greixos de cansalada diferents de la cuina\nEs pot dir que és la font dels Instagram’s foodie més brunch per als estudiants de Wash U. Les creacions culinàries de Half & Half són tan delicioses com fotogèniques. Amb un menú d’esmorzars amb dolços com els pastissos de Clara, creps coberts amb salsa de gerds, mascarpone i granola, a més de productes salats com truites i ous Benedict, Half & Half agradarà a qualsevol gust del matí. Els dissabtes i els diumenges, el restaurant serveix un menú especial de brunch que combina elements dels menús de l’esmorzar i el dinar i incorpora ingredients de temporada.\n8133 Maryland Ave\nDe dimarts a divendres de 7 a 14 h, de ds a dium de 8 a 14 h\n3. Millor iogurt congelat: FroYo\nFoto de poonspoonuniversity_washu\nA causa de la seva comoditat en el bucle i la varietat de sabors, FroYo és l’elecció preferida pels estudiants per a les postres congelades. I amb iogurt congelat beneficis per a la salut sobre els gelats, inclosos els baixos en sucre i greixos, així com els probiòtics, és fàcil convèncer-se que ni tan sols són postres. Fins i tot si l’Oreos i la massa de galetes que s’apilen a sobre diuen el contrari.\n6329 Blvd. Delmar\nCiutat Universitària, MO 63130\nDiumenge-dijous de 12 a 22 h, divendres a dissabte de 12 a 23 h\n4. Millor cafeteria: Caiac\nFoto d'Erica Sloan\nNo és d’estranyar que Kayak hagi escombrat la taula en aquesta categoria. Sempre es pot apostar per veure-hi un amic o un company de classe, ja sigui gaudint d’un cafè amb esmorzar mentre es posa al dia de la lectura o reunint-se amb altres estudiants a l’hora de dinar per treballar en un projecte de grup. A més del fet que Kayak’s serveix cafè local de Kaldi, elaborat de manera experta i transformat en lattés, caputxins i begudes congelades, també acull una varietat fresca i deliciosa de productes per esmorzar, a més d’entrepans, amanides i pizzes. L’ambient diferent de la cafeteria local, amb mobles de fusta semblants a una cabana i un personal amable segella l’oferta.\nDe dilluns a diumenge de 6:30 a 22:00, la cuina tanca a les 21:00\n5. Millor restaurant italià: Pastaria\nFoto cedida per pastariastl.com\nPastaria, una alternativa italiana més assequible i més adaptada als estudiants del nou restaurant americà Niche, Pastaria aconsegueix la senzillesa i la frescor del seu menú. Compta amb pastes i pizzes tradicionals italianes com la pizza Chitarra al Pomodoro i Margherita, junt amb algunes creacions més inventives com els raviolis de festucs i la carbassa i la sàlvia. Situat a prop de Clayton, Pastaria atrau fàcilment una gran multitud d’estudiants de Wash U qualsevol nit de la setmana. Tot i que els menjars per emportar són una opció, els estudiants exploren l’ambient obert i acollidor que permet als hostes veure cuiners tirant pizzes i cuinant-les al gran forn de llenya.\n7734 Blvd. Forsyth\nDilluns a dijous de 11 a 22 h, divendres de 11 a 23 h, ds de 10 a 23 h, dium de 10 a 21 h\n6. Millor restaurant de barbacoa / americà: Sal + Fum\nFoto cedida per saltandsmokestl.com\nmillors begudes per demanar a un club\nEm va sorprendre que això nova incorporació al bucle van sortir grapes STL clàssiques com Pappy's i Bailey's Range, però després de provar les carns fumades i curades de Salt + Smoke o qualsevol cosa de la llista de costats casolans, inclosos els mac-and-cheese de formatge blanc de formatge cheddar i les patates fregides amb all i herba, realment no és cap sorpresa. Els tendals grocs que portaven l’eslògan del restaurant, 'BBQ Bourbon Beer', pràcticament visible des de la Via Verda, van atreure ràpidament els estudiants al nou establiment, que va substituir Nico aquest estiu passat. Amb un fumador a l’esquena, l’atracció principal del restaurant és clarament la barbacoa a l’estil de Sant Lluís, però no es poden descomptar les altres opcions del menú, com ara entrepans de peix, una hamburguesa de falafel i els clàssics aperitius de Sant Lluís, com els raviolis torrats. Consulteu una ressenya completaaquí.\n6525 Blvd. Delmar\nDe dimarts a diumenge, de 11:00 a 00:00 (sempre que es quedin sense menjar fresc!)\n7. Millor mossegada ràpida / propera: Taco de Seül\nFoto de Grace Lee\nSeoul Taco, que va començar sent un camió de menjar, es va instal·lar a la seva ubicació just al costat del bucle el 2011 per satisfer l'alta demanda del seu menú únic de barbacoa coreana Tex-Mex. El 2015, a causa del seu èxit, serà Seoul Taco en expansió a un restaurant de grans dimensions amb un component de bricolatge a la ubicació on abans hi havia el Ginger Bistro. El xef David Choi atribueix el seu èxit a oferir una autèntica barbacoa coreana en plats tex-mex fàcilment reconeixibles com tacs i quesadillas. És com el millor dels dos mons i, amb preus increïblement baixos, és el somni de tots els estudiants universitaris.\nDilluns a dissabte de 11 a 22 h, diumenge de 11 a 21 h\n8. Millor pizza: Pi Pizza\nFoto cedida per pi-pizza.com\ncom obrir un pot que està enganxat\nPi Pizza és la reclamació culinària de fama de STL: el president Obama va dir que era la pizza preferida. D’acord, sabem que Obama no és un expert en pizza, però podem veure per què Pi en pren aquest pastís ... o hauríem de dir pastís? Tant si desitgeu un plat ric a l’estil Chicago com si preferiu una pizza estil Nova York d’escorça fina, Pi us té cobert. Les cobertures van des de mandonguilles tradicionals italianes i salsitxes o verdures fins a combinacions de sabor més inventives, inclosa una pizza de brisa a l’estil coreà i una pizza a l’estil mexicà, amb mongetes negres i alvocat. Per a les persones amb un llaminer dolç, el 'pi de poma' és simplement decadent, cuit en una escorça de farina de blat de moro i cobert amb un gelat de caramel salat. Tot i que molts estudiants de Wash U coneixen Pi per la seva ubicació al Loop, el restaurant també té ubicacions al centre de West End i al centre de la ciutat, així com a altres ubicacions de Missouri, Cincinnati i Washington, D.C.\n6144 Blvd. Delmar\nSt. Louis, MO 63112, EUA\nDilluns a dissabte de 11 a 12 h, diumenge de 11 a 23 h\n400 N. Euclides\nDilluns a dissabte de 11 a 12 h, diumenge de 11 a 23 h, tots els dies: cafè i pastes de 6 a 11 h\nCentre de la ciutat:\n610 Avinguda Washington\nPer què les galetes completes de Lenny & Larry han de formar part de la vostra dieta\n8 autèntics aperitius mexicans que mai no sabies que necessitaves\ndiferència entre el moniato japonès i el moniato normal\ncom saber quan les magranes estan madures\npastrami de quin animal prové\nsón marmites i vegemites el mateix


No faré una valoració partit a partit ni dels resultats d'aquestes eleccions. No negaré que quan al final de la nit ERC va passar a ser segona força el crit d'alegria va ser gran. Semblava talment estar mirant un partit de bàsquet d'aquells dels nois de preferent on es va perdent durant tot el partit i a falta de pocs segons un triple fa capgirar el marcador i guanyes el partit. Ben bé igual.\nI per què aquesta emoció? Mireu, no passava pas per voler que guanyés el partit que jo havia votat sinó pel que era millor pel país. CiU 60 o 50, o més o menys, m'era absolutament igual. M'esperava més? Sí, però tampoc ho trobo una tragèdia. Continua sent la força més votada i de llarg. El més important és que la segona força i cap de l'oposició és també independentista i això els dóna molta força alhora d'anar a fer tractes amb Europa. I, com ha de ser i fan la gent seriosa, això és el que han vist fora d'aquí. La resta, i sobretot el que diguin els espanyols, no ens ha de fer moure ni una pestanya. Ja sabem com són, ja sabem que de la mentida, la demagògia i les difamacions n'han fet el seu fet nacional, la seva manera de ser, la seva carta de presentació, Per tant, ni cas! A ells no els devem res i nosaltres a la nostra que passa molt lluny d'aquest tipus de personatges.\nUna cosa molt positiva trobo en la davallada de CiU. Quan comptàvem els vots de CiU com a independentistes sempre hi havia qui deia ep!, compte! no tots els que voten CiU ho són. Bé, ara ja ho tenim clar. No crec pas que hagin fracassat, senzillament han fet neteja i ara saben, i sabem, clarament que els que han quedat volen la independència i, per tant, tenim clar amb quants podem comptar. Les eleccions només per això eren necessàries.\nAmb Junqueras com a segon líder anirem molt bé perquè en aquest cas no serà un cap de l'oposició sinó un company de viatge molt valuós perquè ja coneix el camí que s'ha de trepitjar. Parlo sempre del punt independència. Sap quines portes s'obren i per quins passadissos voltar. Sempre s'havia dit que Europa era un cementiri d'elefants, que s'hi enviava els personatges que no es volien a l'estat. Però crec que la feina que han fet tres personatges ha estat clau. Junqueras, Romeva i Tremosa ens han obert al món. Ara només cal que la resta coneguin els seus amics. No els oblidem mai aquests tres! I, evidentment, el pas de Junqueras per la cambra europea serà molt important per tot el que ha de venir ara. ERC serà la pinya d'un gran castell. No hi ha castell que aguanti sense una gran colla fent pinya a baix. I això fa ERC, fins i tot hi posarà el folre i les manilles!\nI què ve ara? Doncs el més important. Les eleccions d'ahir eren un tràmit, un pas més per aconseguir la fita, el caliu necessari per fer bullir l'olla. Però des d'ahir la nit, des d'aquell salt d'ERC cap a la segona posició, curiosament degut al salt al buit del sr. Ordeig de la Seu i segon del PSC per Lleida que passava de dos a un diputat, l'olla va començar a bullir fort. Europa i el món ho tenen clar: marxem i no hi ha retorn. La cosa va endavant i no hi ha qui ho pari i a les Espanyes que vagin cantant, bramant i traient serps per la boca.\nHi ha hagut molt vot independentista perdut per votar forces que no han sortit pas. I què...! No passa res, tampoc és una desgràcia, la majoria que es necessitava ja hi és. Aquests vots no es perdran pas! Aquesta gent hi és, treballa pel país, parlen amb la gent, fan força. I el dia del referèndum allà hi seran. I aquell dia tots comptaran, tots. Perquè serà Sí o NO i no hi haurà cap escó a guanyar. Aquí no hi haurà més remei que anar tots junts, no hi haurà matisos, tots valdran igual, siguin del color que siguin.\nPropera parada: Zona Universitària. Això deia el del metro quan anava a la facultat. I Zona Universitària era l'última parada, allà acabava tot. Doncs ara hi anem. Ja hem passat Maria Cristina i Palau Reial i qui ha fet mai aquella línia sap que era llarga i sinuosa. Ara ja només en queda una i tots hi anem de cap. Tots junts fent força. Propera parada: Independència.\nDóna gust aquest optimisme, sobretot després de llegir algun convergent plorant com una magdalena.\nPenso que s'ha d'anar per feina amb la consulta sense perdre temps perquè amb la crisi que hi ha la situació s'acabarà d'espatllar molt de pressa. No hi ha diners i el govern espanyol encara escanyarà molt més, s'ha de sortir de la ratera el més aviat possible.\n27 de novembre de 2012 a les 0:05\nEl "perill" de la unió de forces independentistes ja l'han vists els ejpanyols. La Camacho ja està amenaçant que a Ejpanya manen ells i que hi haurà problemes de finançament si aquí pacten....\nI després ens diuen radicals hahahahah!!!!\n27 de novembre de 2012 a les 14:53


Sóc un peix d'aigua dolça en aigua salada | Montserrat Aloy - Nova Tàrrega\nDimarts, 6 de novembre de 2018 a les 08:21h\nSóc un peix d'aigua dolça en aigua salada | Rawpixel on Unsplash\n"Si et deixessin tenir una malaltia, quina t'agradaria patir?"\nEl nen no es comunica. No sap plorar ni riure. Obre una carpeta amb uns enganxons amb velcro i els dona, com qui diu, a qui els sàpiga interpretar. L'espera es fa interminable, i xiscla. "Pa, ara. Pa, ara. Pa." Un nen entre mil és un peix d'aigua dolça en aigua salada.\n"Compto 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7…\npasses entre l'aquí i l'allà, minuts entre llavors i ara\ni el quanpugui que serà quan trobi [...]"\nI començo. Des de petit han dit als pares que el nen és diferent. Que no s'encomana de la rialla dels altres, que no riu quan es fan bromes; que els mira astorat quan li diuen "plou a bots i barrals" i ell contesta que no, "que plou a mil·lilitres i litres". Els pares s'entossudeixen a explicar a tothom que cal agafar-li la cara perquè el nen els miri, i que tampoc li agrada que el toquin, per tant, aparta la cara i les mans, en un desig de no ser acariciat. Fa mal, aquesta manca de contacte. Té una gran memòria per coses ben petites –alguns afegeixen que absurdes–, i els retreu, als pares i als companys, que no se sàpiguen la taula del 9 i hagin de menester la calculadora. Ha après anglès mirant documentals sobre dofins, tots els que ha trobat a la BBC, i sap com treure els subtítols perquè li molesta tanta lletra. Després de veure el documental, diu que al minut 22 hi havia una falta de traducció en català, relacionada amb un pronom feble. Camina cap on vol anar, sovint sense companyia. S'hi pot estar molta estona, fent el que vol fer; no obstant, li incomoda que se l'interrompi: és un peix canviat de tipus d'aigua, costa acostumar-se ràpid i amb eficiència a un entorn tan diferent.\n"[...] Comptaré 8, 9, 10, 11 i em gronxo d'un costat a l'altre\nQue el que SÍ es compta i el que NO s'han omplert més enllà del suportable[...]"\n"Jo, lector, no sóc com el que han descrit abans. Ja m'agradaria...! Hi sento bé, sí, però no tombo la cara quan m'anomenen. Ep, no és que no vulgui fer cas, és que em costa si no em mires directament als ulls. Ara ja ho sé fer, i de vegades no entenc la cara de qui m'anomena. M'ho han d'explicar, perquè em penso que sóc jo qui... Tinc costums curiosos: acaricio l'armari a ca la mare, i l'aresta que té la taula amb les tovalles posades. Diries que és una arpa amb una sola corda, aquest fregament que faig, a les coses. Alguna vegada contesto, amb paraules, el que em pregunten. Una vegada, i només una vegada, perquè era un pesat el paio de la ràdio que parlava de futbol, vaig dir "Gol!" i em vaig quedar tan ample després."\nQuan es lleva, aquest noi o noia, segueix uns estereotips: demana la tablet per esmorzar, la música ajuda a pair, vol saber quin temps fa perquè s'ha aturat davant de l'armari. Quin camí més llarg, el que fan cap a l'escola o l'institut, si hi van sols i en transport escolar. No sap com aturar les burles, els dobles sentits, les metàfores que ell i ella es prenen literalment. Es pregunta perquè el món és tan difícil d'entendre, com és que no pot menjar coses del mateix color sempre, de quina manera els nombres parells es combinen al número Pi. Vol ser perfecte, per aconseguir la felicitat, que no hauria de passar per menjar pedres al pati. On és, l'escola integradora?\nPer omplir l'espai buit [...]"\n"Una vegada el meu professor va preguntar a la mare perquè jo sabia comptar. La mare li va explicar com sumàvem escales, i que multiplicar no és més que sumar 2 cops. També li va estranyar que sàpiga comptar fins a 15 en 6 idiomes, i que dic "Jastà" quan hem pujat tots els graons. De fet, aquesta és l'única paraula que dic, i sempre la dic quan toca, mai a destemps. La dic quan vull que em posis per 5a vegada "Highway to hell", dels AC/DC. Em gronxo, mare, també quan ja en tinc prou, dels esports a la TV3."\n"[...]Perquè tot això és important –tu, i ells- importen\nPS. Fragments extrets de la meva traducció a l'anglès de l'autora, del poema "Number", de Michelle Baron.


Llet Almirón Advance Digest 1, per a nadons amb trastorns digestius lleus\n> Alimentació>Llet 1 per a trastorns digestius\nLlet 1 per a trastorns digestius\nAlmirón Advance Digest 1 (800 g) és una llet especialment indicada per als nadons amb trastorns digestius lleus (gasos, flatulències, petits còlics).\nEn comprar aquest producte pot recollir fins a 24 Punts de la targeta. El total del carret 24 Punts que es pot convertir en un val de 0,29€.\nLa llet Almirón Advance Digest 1 està especialment indicada per a aquells nadons amb trastorns digestius lleus (gasos, flatulències, petits còlics).\nConté Pronutra, que és una combinació de scGOS / lcFOS (9: 1), àcids grassos: DHA / AA (Omega 3 / Omega 6) i Nucleòtids.\nPresentació: 800 g.\nEn els casos que la lactància materna no sigui possible o és insuficient, les llets artificials són una alternativa per a la seva alimentació, ja que incorporen els ingredients necessaris tant per al seu correcte creixement i desenvolupament, així com que ofereixen total garantia i seguretat.\nLa informació proporcionada sobre aquest producte, és la mateixa que ve en l'etiqueta i no comporta finalitats promocionals.\nÉs el pediatre qui millor pot aconsellar el tipus de llet per a lactants a utilitzar.


Un nou operador s'interessa per BCN World\nEs tracta del grup Malàisia Genting i entraria junt amb el Grup Peralada, que aspira a una llicència de casino\nEl conseller d'Economia, Andreu Mas-Colell, ha valorat molt positivament els rumors que operadors com Genting s'interessin en el macrocomplex del Consorci Recreatiu i Turístic (CRT) de Vila-seca i Salou, inicialment conegut com BCN World. "És un gran operador, amb instal·lacions magnífiques arreu del món", ha assenyalat. Mas-Colell ha presidit aquest dijous la reunió de la junta del CRT en què s'ha informat positivament del Pla Director Urbanístic (PDU), un document resultat del consens de tots els agents implicats, ha celebrat. Una trobada després de la qual els alcaldes de Salou i Vila-seca, Pere Granados i Josep Poblet, han alertat que el projecte es pot "quedar curt" a llarg termini.\nSense assegurar-ho categòricament però sí deixant entreveure que és cert que hi ha nous operadors, a més dels preseleccionats en la primera fase del concurs de llicències -Melco, Hard Rock i el Grup Peralada-, que estan interessats en el complex que s'ha de fer en el marc del CRT. El conseller d'Economia ha parlat de rumors i ha qualificat de "bona notícia" que "un gran operador hi estigui interessat". La referència a Genting ha estat clara, però Mas-Colell ha recordat que només es pot afegir al projecte de la mà d'un dels operadors inicials, com a soci.\nDe fet, la segona fase del concurs es farà de manera gairebé paral·lela al període d'exposició pública del PDU, que començarà oficialment al mes de setembre i que durarà 45 dies. L'aprovació inicial tindrà lloc, amb tota probabilitat, en la Comissió d'Urbanisme del Camp de Tarragona que s'ha convocat, extraordinàriament, per demà divendres, i està previst que l'aprovació definitiva sigui al desembre. Val a dir que la resolució de la segona fase serà posterior a l'aprovació definitiva del PDU, segurament a principis del 2016.\nEl repte d'un PDU fruit del consens\nEn la reunió de la junta del CRT, aquest dijous a Salou, s'ha posat de manifest el consens amb què s'ha arribat al PDU. Tant Mas-Colell com els alcaldes de Salou i Vila-seca han coincidit a afirmar que tot plegat és fruit del treball i l'acord entre tots els agents que hi participen. "El plat que tenim per emplenar és molt considerable", ha exposat el conseller, "però aquest és el repte ara". Així, s'ha marcat com a objectiu prioritari omplir d'activitat econòmica i de llocs de treball les 825 hectàrees del CRT, una tasca, ha dit, "que promet".\nL'alcalde de Salou, Pere Granados, s'ha felicitat del PDU ja que, com a municipi turístic, "incrementa la nostra oferta turística de forma complementària", més enllà del sol i platja. També ha indicat que generarà llocs de treball, economia i contribuirà a desestacionalitzar l'activitat de la ciutat. "Amb aquesta nova oferta turística a casa nostra ens posicionem, no a nivell europeu, perquè ja som un referent, sinó a nivell mundial, amb l'atracció de nous turistes amb nous mercats", ha explicat. A la vegada ha apuntat que la Costa Daurada "es podria convertir amb aquest projecte amb l'embrió d'una Orlando a nivell europeu".\nPer l'alcalde de Vila-seca, Josep Poblet, es tracta d'un projecte "estratègic i de país" que "l'havia de comandar el Govern". "Junts hem fet possible, amb el lideratge del Govern, un projecte referencial de la destinació internacional més gran que mai havíem concebut", ha sentenciat. Tot, ha incidit, prové de la "culminació d'un èxit precedent" de 25 anys de CRT. Així mateix, ha insistit en la generació de riquesa i de llocs de treball, que pot "convertir-nos en una destinació turística de referència al món".\nUn projecte que, a llarg termini, "es quedarà curt"\nMalgrat la satisfacció general, els dos alcaldes han alertat que el projecte, a llarg termini, es podria quedar curt. Granados ha assegurat que "hi haurà noves demandes" i que cal "tenir visió de futur". En la mateixa línia s'ha expressat Poblet, que ha declarat que es tracta d'un projecte de "llarga durada" i que, per tant, en el futur poden haver-hi noves empreses o iniciatives que s'hi vulguin afegir.\nMacrocomplex sense nom comercial\nTot i que en un inici el projecte es va batejar com a BCN World, a hores d'ara no té nom comercial. En aquest sentit, el conseller d'Economia ha negat que triar un nom sigui la seva tasca. "Cal pensar que en el context d'un projecte unitari hi haurà idees sobre quin ha de ser el nom d'aquest global", ha avançat. De moment, doncs, cal parlar del CRT. "Això vindrà amb el desenvolupament", ha conclòs.\nUn instant de la reunió de la junta del CRT, presidida pel conseller d'Economia, Andreu Mas-Colell, que s'ha celebrat aquest dijous. ACN.


Home / News / El Cinquè Llac: gràcies a les RCP (Llocs de Reanimació Cardio- Pulmonar)\nFa un any, l’estiu del 2012, la Mireia de casa Leonardo a Senterada explicava a l’ajuntament que havien organitzat una ruta de cinc dies a peu pels Pallars anomenada “el Cinquè Llac”. Sortint d’aquella exposició ja vaig començar a pensar en qui em podria acompanyar per fer la ruta l’estiu següent. Jo ja estava engrescat.\nHavia de ser algú que li agradés caminar, ja que vint-i-tants quilòmetres diaris pujant i baixant, no tothom s’hi avé.\nDe seguida ho vaig tenir clar, ho proposaria al Pere i al Josep. El Pere és el meu cunyat i el Josep el meu sogre, i també el sogre del Pere.\nVa passar l’hivern i el 14 de juliol d’aquest any vam començar la ruta. No vull comentar sobre els preciosos camins, les fantàstiques vistes, el descobriment que es fa del Pallars… ja hi ha comentaris sobre això.\nVull destacar el tracte de la gent. Gent dels pobles per on es passa, alguns del quals s’ofereixen a encetar una plàcida conversa ignorant que encara et queden vint quilòmetres per fer abans d’arribar a destí i ,especialment, la gent de les cases on es dorm (RCP) i on et preparen el menjar. Quan arribes a qualsevol d’elles després d’unes hores caminant, pujant i baixant, reconforta no només el descans i els àpats que tastes, sinó la conversa, el tracte que t’ofereixen. Lluny de la fredor d’alguns hotels. Es nota com gaudeixen explicant detalls de la casa, del poble o del Pallars en general. S’estimen la terra.\nA l’acabar el cinquè llac tens un bona sensació, el cos i l’esperit reconfortat.\nGràcies a les Residències Cases de Pagès (RCP) o llocs de Reanimació Cardio-Pulmonar (RCP).\nPer cert, el Josep, el sogre, té 75 anys i l’últim dia encara va pujar de la Pobla a Claverol caminant.\nFerran González Arch\nSabadell, Juliol 2013


Caminants de la Plana: De trinxeres, castell i punt “g”.\nDe trinxeres, castell i punt “g”.\nNo va decebre'ns gens ni mica la curta però bonica eixida que vam fer diumenge passat a Vilamalur, i més concretament a “El cabezo”, una xicoteta muntanya a tocar del poble, on vam poder veure una de les millors obres conservades d'enginyeria militar de la guerra civil, un cinturó de trinxeres que rodegen per complet la muntanya.\nVam poder no només contemplar-les sinó també caminar pel seu interior i recórrer-les en diferents trams ocupant algunes de les fortificacions semicirculars ubicades en llocs estratègics de vigia. Hi havia moments en què les trinxeres eren tant altes i estretes que no deixaven veure més que els “cabets” de qui anava pel seu interior.\nDesprés vam visitar també el castell amb vistes espectaculars sobre els pics de la Ràpita, l'Alt del Pinar, l'Espadà i fins i tot les illes Columbretes. Molt a prop del castell es troba un vèrtex geodèsic, que, com a nosaltres no fa falta que ningú ens conte res, allà que vam anar a fer-nos alguna foto.\nPodeu veure el reportatge gràfic de l'amic Santiago punxant-li al fotògraf de la dreta i buscant la darrera de les eixides.\nBones festes magdaleneres i fins aviat. No deixeu de visitar aquesta la vostra pàgina que en quan tinguem novetats confirmades “les penjarem”. A reveure amics.\nPublicat per droSi a 4:30 p. m.\n▼ de març 2010 (2)\nHo teniem pendent...


Com posar negreta, cursiva i ratllat en paraules del WhatsApp – El Corrector\nSembla que WhatsApp s’ha posat les piles en els últims mesos amb una bona quantitat d’actualitzacions. Si des de fa poc podem enviar i rebre documents PDF o marcar missatges com a favorits, a partir d’ara també podrem modificar el format del text: l’aplicació de missatgeria incorpora la negreta, la cursiva i el text ratllat.\nPer ara, aquesta opció està disponible només en les versions beta del programa. Concretament, en la versió 2.12.535 d’Android (que et pots descarregar després de donar-te d’alta al programa de betes de Google Play), i en la versió 2.12.17 del sistema operatiu iOS (que s’actualitza de manera automàtica).\nCom es fa per posar negreta, cursiva i ratllat?\nNegreta: Tancar la paraula o les paraules entre asteriscs.\n*El Corrector* → El Corrector\nCursiva: Posar entre guions baixos les paraules.\n_El Corrector_ → El Corrector\nText ratllat: Situar les paraules entre vírgules.\n~El Corrector~ → El Corrector\nPer utilitzar diferents recursos alhora, només s’han de combinar.\n*_El Corrector*_ → El Corrector\nAquestes noves característiques de WhatsApp només funcionen si la persona que rep el missatge té instal·lada l’última versió de l’aplicació.


Llull es perdrà l'Eurobasket per un rotura del lligament creuat - Empordà\nLlull es perdrà l'Eurobasket per un rotura del lligament creuat\nEl base es va lesionar duarant el partit contra Bèlgica, a Tenerife\nEMPORDA.INFO 10.08.2017 | 16:16\nLlull, animat després de saber la garvetat de la lesió. TWITTER\nEl base de la selecció espanyola Sergio Llull pateix "un trencament de lligament creuat anterior del genoll dret", confirmada per la Federació Espanyola de Bàsquet (FEB) després del duel d'aquest dimecres a Tenerife davant Bèlgica. Llull diu així adéu a l'Eurobasket i a la primera meitat de la temporada amb el Reial Madrid, el seu club.\n"Les proves realitzades aquesta nit a l'Hospital Quirónsalud Tenerife han revelat que Sergio Llull pateix un trencament de lligament creuat anterior del genoll dret", va anunciar en un comunicat la FEB, confirmant els mals presagis.\nI és que Llull va abandonar el parquet de Tenerife de Santiago Martín rumb a l'hospital després que el seu genoll es quedés clavada en una entrada a cistella, als cinc minuts de partit. El jugador del Reial Madrid es va posar les mans al genoll i, amb crits i gestos de dolor, va ser traslladat a un hospital.\nEl seleccionador espanyol de bàsquet, Sergio Scariolo, va explicar el "estat de xoc" en el seu equip després de la lesió de Sergio Llull.\n"L'únic que puc dir és que estem tots en estat de xoc per la lesió de Llull. Encara esperant un diagnòstic definitiu però amb mala pinta. El segon quart ha marcat el partit definitivament. Amb serietat i esforç hem estat però els caps estaven en altra banda de manera comprensible ", ha indicat en zona mixta després del duel, abans de conèixer l'abast de la lesió.\nPer la seva banda, Juan Carlos Navarro no va voler tot just parlar del seu rècord de partits amb Espanya, igualant aquest dimecres a 'Epi'.\n"La veritat és que estem una mica enfonsats i el partit ha estat una mica estrany en base al que ha passat. No ens importa massa com ha anat el partit i el que ha passat. Només ens importa que Llull tingui el mínim possible" , ha indicat en zona mixta.\nEl jugador del FC Barcelona Lassa era un dels protagonistes del dia en complir 239 amb Espanya i igualar el rècord de Juan Antonio San Epifanio. "Ni he pensat un segon en el rècord durant el partit amb el de Llull".\n"Quan no estàs concentrat i no estàs en el que has d'estar et pot guanyar qualsevol equip i ens han guanyat força bé. Hem de treballar molt, encara queden dies i partits per això, però l'important ara és donar suport a Llull perquè ha estat molt mala sort. L'ambient ha estat molt estrany. No hem jugat com solem fer i hem estat desconcentrats ", ha afegit.\nMostres i suport dels seus companys\nLes xarxes socials s'han omplert de missatges d'ànim cap al base menorquí del Reial Madrid. Companys de selecció, com Pau Gasol o Ricky Rubio, i d'equip, com el pivot Felipe Reyes, van traslladar els seus ànims a Llull.


L’escut dels Castellers de l’Alt Maresme: la tradició s’imposa a l’originalitat | El Pati digital\n← Segueix el circuit de curses castelleres\nTorna la calçotada Xic →\n10/03/2014 Deixa un comentari\nL’Assemblea de la Colla Castellera de l’Alt Maresme ha escollit l’emblema que la representarà a partir del 26 d’abril, en el seu bateig oficial a Calella. Es tracta d’una obra de Sergi Perpiñà, membre de la colla, que està inspirada en dues imatges prèvies: la de l’escut del Consell Comarcal del Maresme i la dels Xics de Granollers. Dels primers, adapta el rombe que recull el mar. I dels segons, la força de dos braços entrellaçats. Aquesta ha estat l’opció guanyadora amb 49 vots. El cap de colla, Marc Ruíz acaba satisfet perquè la votació i el concurs ha estat plenament democràtic. S’han establert 3 votacions. De les 50 propostes rebudes, s’ha fet una tria de 5. I d’aquestes han sortit les dues finalistes.\nEl nou escut dels Castellers de l’Alt Maresme, obra de Sergi Perpinyà. Recull d’idees de l’escut del Consell Comarcal del Maresme i del dels Xics de Granollers. Foto: Castellers Alt Maresme\nLa segona, molt més moderna, és una silueta d’un sol traç que representa una pinya castellera. Juga amb el context polític que viu Catalunya. Feta a dos colors, els de la senyera, inclou 14 figures en una clara referència al 2014. És obra de Carles Santacreu. L’Assemblea ha aprovat que aquesta imatge es podrà fer servir també com a emblema identitari de la Colla. Està per decidir, però es faria servir en samarretes i en diferents accions de marxandatge.\nEl disseny finalista. Una idea original que juga amb els colors de la senyera i recorda, amb 14 figures, la transcendència del 2014 per Catalunya. Foto: Castellers Alt Maresme\nEs té previst que la presentació de l’escut guanyador es faci el dia 26 d’abril a Calella, en la confirmació a plaça dels ‘maduixots’. Serà a la Plaça de l’ajuntament i estaran acompanyats de les colles, Capgrossos de Mataró i Marrecs de Salt Pel dia del bateig, la colla provarà dues construccions: el 3d6 i el 4d6. I encara està per decidir si la tercera serà un 5d6 o bé un 4d6a.\nLa Colla castellera de l’Alt Maresme fa els seus assajos a l’escola Sant Jordi de Pineda. Foto: Colla Castellera\nFont: Carles Pascual (#infoCalella)


Passem per les aules del Bellera! - GRA. Servei de Joventut - Ajuntament de Granollers\nDurant aquestes últimes setmanes, hem estat realitzant els passa-classes a l'Institut Celestí Bellera!\nMalgrat els confinaments temporals, finalment hem pogut passar per totes les classes (des de 1r d'ESO fins a 4t d'ESO) de l'Institut Celestí Bellera. La pandèmia no para als dinamitzadors del gra, que tot i la situació van classe per classe explicant les novetats d'aquest curs. En aquests passa-classes sobretot s'ha destacat els concursos que s'organitzen des del Servei de Joventut (Mostra el teu talent!, Gra d'Or i l'És Música) i l'Escenari obert que es va portar a terme el passat 12 de febrer. Moltes joves interessades en els diferents concursos, però també, interessades en poder venir de públic (amb totes les normatives incloses), i així desconnectar de les rutines i la situació, i gaudir d'un vespre de cultura molt diversa.\nAls cursos de 1r i 2n d'ESO, també s'ha incidit en el programa Etcètera, que encara quedaven places disponibles!


Una cinquantena de persones donen sang al Col·legi Sant Pau Apòstol de Tarragona |\nUna cinquantena de persones donen sang al Col·legi Sant Pau Apòstol de Tarragona\nAmb el lema «Salva vides, ho portes a la sang!», el dia 19 de desembre, a la tarda, un vehicle del Banc de Sang i Teixits s’ha ubicat al Col·legi per facilitar les donacions de sang d’una cinquantena de voluntaris. Una bona xifra considerant que, habitualment, segons les infermeres que hi han participat, en reben unes trenta-cinc.\nUn dels aspectes que més ha cridat l’atenció als alumnes del Sant Pau és que en cap moment s’ha quedat buida cap de les lliteres de l’autobús. Molts dels donants han destacat l’atenció rebuda per part dels alumnes i el caliu i agraïment que se’ls hi ha transmès. Els alumnes de 1r cicle d’ESO han preparat un detall en agraïment per a cada donant.\nDurant la jornada, els alumnes han acompanyat els donants, han coordinat tot el procés, i han obsequiat amb un imant que ells mateixos han dissenyat a tots els participants. Fins i tot han preparat una representació del circuit de la sang amb els alumnes de primària, un material molt interessant per copsar com funciona el nostre cor, i què passa quan perdem sang.


Gabarda: "Cs defensa un debat obert i sense imposicions en la Diputació"\nLa portaveu de Ciutadans (Cs) en la Diputació Provincial de Castelló, Cristina Gabarda, ha manifestat que "Cs defensa un debat obert i sense imposicions en la Diputació de Castelló". Així, per a Gabarda "el ple passat es van incomplir els acords aconseguits en Junta de Portaveus sobre evitar les esmenes a la totalitat que desvirtuen el debat i la possibilitat de posicionar-se als grups polítics amb les iniciatives de l'oposició".\n"Des de Cs hem presentat una iniciativa juntament amb el PSOE i a la qual esperem s'unisquen la resta de grups polítics perquè no es torne a aplicar el corró en cap ple més, tal com es va acordar en Junta de Portaveus per tots els grups polítics", ha subratllat la diputada, al mateix temps que ha assenyalat que "quantes més iniciatives i més debat hi haja sobre les diferents sensibilitats dels partits millor per a tots els castellonencs". En aquest sentit, Gabarda ha recordat que "la presentació d'esmenes a la totalitat i de substitució és una eina legítima perquè la contempla el Reglament Orgànic, però no és ètica ni estètica, si s'ha arribat a un acord per part de tots".\n"Des de Cs en la institució provincial entenem que les esmenes són per a sumar i aportar a la idea inicial plantejada per algun partit, no per a canviar el sentit total de la proposta", ha valorat la portaveu.\nFinalment, Gabarda ha assenyalat que "el PP compta amb majoria absoluta i si no està d'acord amb una iniciativa o amb vàries pot votar en contra, i no tirarà endavant, però l'elegant seria deixar votar a la resta de grups de l'oposició les nostres iniciatives".


HUACAL: Més de 150.000 visites al Blog de Huacal, moltes gràcies !!!\nMés de 150.000 visites al Blog de Huacal, moltes gràcies !!!\nFa un parell de setmanes, aquest bloc va superar les 150.000 visites, un número que de cap manera esperàvem arribar quan vam néixer fa deu anys com a canal de comunicació de les nostres activitats com a ong de solidaritat amb El Salvador.\nAmb el temps el bloc, que publica entre 30 i 60 entrades a l'any, s'ha consolidat com un espai per donar a conèixer El Salvador, tant en la seva vida cultural, política o social, com per presentar les entitats, comunitats i moviments socials amb els quals tenim o hem tingut relació: TNT, Pro-Búsqueda, AMSATI, Comunidad de Santa Fe, CONFRAS, Museo de la Palabra y la Imagen, Red de Mujeres de Morazán, Comunidad Segundo Montes, Foro Nacional de Salud, Pasionistas, Fundación San Andres, Microregión de El Bálsamo, APROCSAL, Equipo Maíz, Las Dignas, UCA, COMUS, etc.\nEn tots aquests mesos les entrades més visitades han estat "Rodolfo Kepfer parla sobre les maras" (3599 visites), "El circo de Salarrué" (3065), "Camilo Minero, muralista salvadoreño" (2476) seguides per "Los chamanes de Izalco", "Los primeros pobladores de El Salvador" o "La ruta de las flores". També han estat força visitades les entrades dedicades a les ong's amb qui col·laborem com Tiempos Nuevos Teatro (TNT), Pro-búsqueda o el Museo de la Palabra y la Imagen (MUPI).\nPer tot plegat, gràcies per seguir-nos i moltes gràcies per tot el suport que ens heu donat en les nostres activitats i projectes en aquests anys !!!\nPublicat per Huacal ong de solidaritat amb El Salvador a 10:41\nEtiquetes de comentaris: Activitats Huacal, Catalunya, El Salvador, Projectes en actiu


Cosa de dos: el PSC i ERC es reparteixen els municipis del Montserratí el 14-F - Línia Nord ed. Montserratí\nCosa de dos: el PSC i ERC es reparteixen els municipis del Montserratí el 14-F\nArnau Nadeu / Anna Utiel|2021-02-16T17:08:28+01:0016 febrer 2021|Montserratí|Línia Nord ed. Montserratí\nL’estrepitosa davallada de Ciutadans en les eleccions catalanes d’aquest passat 14 de febrer va provocar una sacsejada en els resultats al Montserratí. Si en els anteriors comicis al Parlament del 2017 els taronges havien aconseguit ser la primera força en 8 dels 9 municipis, aquest cop la seva patacada la va aprofitar el PSC per recuperar Martorell, Sant Andreu, Abrera i Esparreguera, però també ERC, que al triomf de Collbató (on ja havia guanyat el 2017) hi va afegir les victòries d’Olesa, Castellví i Sant Esteve.\nAmb una participació de poc més del 51% (el 2017 havia estat de més del 81%), el PSC va guanyar amb claredat a Martorell. De fet, gairebé va doblar el seu resultat del 2017 (17,9%), superant el 30% dels vots. Per darrere seu, ERC va revalidar la segona posició que ja havia aconseguit fa tres anys, aquest cop amb el suport del 22,6% de l’electorat. JxCat va ser la tercera opció més escollida pels martorellencs, amb un 12,3% dels vots. De qui no queda ni rastre és de Ciutadans, que va passar de guanyar les eleccions a situar-se en sisena posició, perdent uns 23 punts percentuals (del 29% al 6,2% dels suports).\nVOX, TERCER A SANT ANDREU\nLa victòria del PSC a Sant Andreu de la Barca, un municipi tradicionalment socialista, encara va ser més aclaparadora. Salvador Illa va aconseguir el suport del 36,7% de l’electorat santandreuenc, gairebé 15 punts percentuals més que l’any 2017. ERC també va millorar el resultat del 21 de desembre de fa tres anys, però molt menys: va passar del 16,7% al 18,4% dels vots, un augment que la va col·locar en segona posició després d’haver estat tercera el 2017. El guanyador d’aquell 21-D, Ciutadans, es va veure superat aquest cop per Vox, que va ser la tercera força més votada amb el 13,1% de les paperetes.\nEls socialistes també van guanyar a Abrera i Esparreguera. En el primer cas ho van fer de manera molt còmoda. Salvador Illa va ser el candidat escollit pel 33,6% dels abrerencs. Pere Aragonès el va seguir de molt lluny: ERC va obtenir un 20% dels vots. I com a Sant Andreu, el tercer partit més votat a Abrera va ser Vox, que va rebre el suport de l’11,5% del cens. A Esparreguera, en canvi, el PSC va guanyar les eleccions per la mínima (26,1%), seguit de molt a prop per ERC (25,2%). Aquest cop, la tercera formació més votada a Esparreguera va ser JxCat, que va obtenir un 15,3% dels suports, el mateix resultat que el 2017.\nELS POBLES D’ESQUERRA\nEn canvi, a Olesa, Castellví, Sant Esteve i Collbató va imposar-se ERC. Val a dir que, en els tres primers casos, la victòria dels republicans va ser ajustada. A Olesa, el 25,4% dels electors van votar Pere Aragonès, mentre que un 23,3% dels vots van ser per a Salvador Illa. A Castellví la diferència encara va ser menor (24,1% per a ERC i 23,2% per al PSC), uns resultats similars als de Sant Esteve, on entre uns i altres només hi va haver disset vots de diferència.\nI finalment, el rara avis d’aquestes eleccions al Montserratí va ser Collbató, on ERC (27,9%) i JxCat (22,7%) van superar el 50% dels vots. Si a això se li suma el 6,1% de la CUP-G, la victòria de l’independentisme al municipi va ser aclaparadora.\nFrustració del PDeCAT al feu de Fonollosa\nUn altre dels noms propis de la nit –en negatiu– va ser el del PDeCAT, que es va quedar fora del Parlament. A Martorell només va obtenir un 2,3% dels vots, tot i que l’alcalde Xavier Fonollosa forma part de la seva direcció executiva i va guanyar les últimes eleccions municipals amb majoria absoluta.


Dia assolellat amb cúmuls a la tarda - FÒRUM.ad\nDia assolellat amb cúmuls a la tarda\nEl 11/07/19 0:01\nAl principi del matí, els núvols presents al Nord es dissiparan i quedarà un temps assolellat. A mitja jornada, els cúmuls es desenvoluparan i localment cobriran el Nord. Durant la nit, el cel s’aclarirà.\nEl vent serà variable i feble. En altitud i al Nord serà moderat. En els cims més alts i durant la nit, el vent es reforçarà amb ràfegues de 40 a 60 km/h d´Oest, després seran de Nord-oest.\nLes temperatures màximes seran de 28º a Andorra la Vella, 25º a les Salines a 1.500 m i 17º al Pas de la Casa.\nLa isoterma de zero graus se situarà entre 4.600 i 4.800 m, a la tarda i nit entre 4.700 i 4.900 m.\nmín: 14ºC | màx: 33ºC\nMatí assolellat. A la tarda i al Nord es formaran alguns cúmuls que podran localment donar algun xàfec. Al vespre els núvols i les possibles precipitacions es dissiparan. A la nit, el cel estarà per moments velat, però al Nord alguns bancs de núvols baixos temporalment es podran formar.\nEl vent serà variable i feble. En altitud i durant la jornada, el vent serà moderat de Nord. A la nit i als cims més alts, el vent de Nord-oest es reforçarà amb ràfegues de 40 a 60 km/h.\nLes temperatures mínimes seran de 14º a Andorra la Vella, 9º a les Salines a 1.500 m i 11º al Pas de la Casa.\nLes temperatures màximes seran de 33º a Andorra la Vella, 29º a les Salines a 1.500 m i 19º al Pas de la Casa.\nLa isoterma de zero graus se situarà entre 4.700 i 4.900 m, a la tarda i nit entre 4.500 i 4.700 m.\nTemps assolellat, durant el matí es velarà per núvols alts, de vegades seran espessos. Durant la tarda, els núvols baixos podran arribar de l´Arièja i cobrir els massissos del Nord. A la tarda al Nord es formaran cúmuls que podran localment cobrir el cel i donar xàfecs. Durant la nit, els núvols i els possibles xàfecs perduraran.\nEl vent serà variable i feble, en altitud de vegades moderat. A mitja jornada en altitud, el vent es reforçarà i serà d´Oest a Sud-oest, 50 a 60 km/h en ràfegues, a la nit amainarà.\nLes temperatures mínimes seran de 15º a Andorra la Vella, 10º a les Salines a 1.500 m i al Pas de la Casa.\nLes temperatures màximes seran de 30º a Andorra la Vella, 26º a les Salines a 1.500 m i 16º al Pas de la Casa.\nNotícia Anterior: L’executiu considera que la proposició de llei del PS sobre l’habitatge “pot ser una via de solució”\nSegüent Notícia: Crearan un catàleg del bestiari festiu català en 3D


Biografies del Tercer Reich - El führerbúnquer\nPosted by biografiestercerreich on Abril 30th 1945 to edificis\nEl búnquer de la Cancelleria del Reich estava situat a Berlín, a la Vosstrasse número 4-6, en el jardí de la part posterior de la Vella Cancelleria del Reich, a més de 15 metres sota el nivell del terra, i estava protegit per dos nivells diferents de ciment amb parets i sostres d’uns 4 metres de gruix. El 1943 es va excavar a més profunditat l’enorme recinte del búnquer ampliant un d’anterior de 1936, destinat originalment a servir com a refugi antiaeri per 150 persones. A finals de setembre de 1944, preveient que la guerra s’acabaria a Berlín, es va començar a construir el búnquer definitiu de l’Adolf Hitler, que tindria una superfície de casi 200 metres quadrats, sota la direcció de l’arquitecte Carl Pipenburg. El complex, que va costar 1.400.000 marcs, era totalment autònom i disposava de calefacció i il·luminació pròpies, i amb bombes d’aigua que funcionaven amb un generador de gasoil.\nLa planta baixa estava destinada especialment per l’Adolf Hitler, que estava protegit el seu batalló de l’escorta del Führer del Servei de Seguretat, uns 250 homes sota la direcció del general de les SS Johann Rattenhuber. Per arribar a aquella planta es tenia que baixar per unes escaleres de pedra flanquejades per parets de formigó despullades. La planta on vivia en Hitler tenia 18 habitacions que s’alineaven d’un i altre costat per un llarg passadís central adornat amb una catifa vermella i amb fileres d’elegants cadires alineades contra la parets, en les que hi havia penjats quadres portats de les seves residències. Hi havia una sortida d’emergència per on es penetrava l’avantcambra que donava exactament aquest passadís. Al costat esquerre del passadís hi havia les habitacions dels metges personals d’en Hitler, el doctor Theodor Morell i el doctor Stumpfegger. Els últims dies, el doctor Morell va fugir del búnquer i la seva habitació la va ocupar el ministre Joseph Goebbels. A la dreta del passadís hi havia la sala de conferències, amb dos vestuaris, una petita sala de conferències per en Hitler, un petit saló al costat, el despatx d’en Hitler, que feia uns dos metres i mig per tres i mig d’ample, i estava separat per una cortina. Al fons hi havia el dormitori personal del dictador. Passant la sala de conferències i seguint sempre el passadís, es trobava, a l’esquerre, les sales dels guàrdies, les centrals telefòniques i de comunicacions, i els dispositius d’aire i la central elèctrica. Davant d’aquestes dependències, al costat oposat del passadís, hi havia el bany, l’habitació personal de l’Eva Braun, i una altra habitació per la seva gossa, la Blondi, i altres serveis d’auxiliars. A l’estudi hi havia un petit escriptori, un petit sofà, una taula i tres butaques. Un retrat d’en Frederic el Gran dominava per complet l’habitació. Al final del passadís hi havia una porta que donava directament a una escala que comunicava amb el pis superior del búnquer. Una sortida d’emergència permetia escapar pels jardins de la Cancelleria.\nL’escala desembocava en un altre passadís, que a la seva esquerre hi havien situades les habitacions que ocupava la família d’en Goebbels i, junt a elles, les habitacions dels criats. A l’altre costat del passadís hi havia la bodega, un enorme refrigerador i la doble cuina; una pels convidats d’en Hitler i una altra pel règim especial que Hitler estava sotmès. El corredor desembocava finalment en una sortida especial que comunicava directament amb la Cancelleria.\nAl principi de 1945, Hitler i Eva Braun només entraven al búnquer pels bombardejos, però a mesura que els atacs s’intensificaven i un cop les seves dependències a la Cancelleria varen quedar pràcticament destruïdes per les bombes incendiàries, Hitler es va tenir que allotjar al búnquer. Durant el primer temps que va viure en el búnquer treballava intensament per aconseguir dormir de 8 a 11 hores. Tot i això, els bombardejos aeris el varen molestar. Les conferències que es feien eren bastant constants i acabaven sovint a mitjanit i, alguns cops, fins la matinada. El sopar es servia entre les 9 i la 1 de la nit, però Hitler el feia durar amb llargs sobretaules, com tota la vida havia fet, ja que no volia quedar-se sol durant els atacs nocturns. Normalment menjava abundants xocolates i pastissos mentre jugava amb la seva gossa, la Blondi, i els cadells que havien nascut el març.\nEntre el 2 i el 24 d’abril de 1945, una gran part de l’entorn d’en Hitler es va acomiadar d’ell per complir diferents missions a Alemanya. Només varen quedar al costat d’en Hitler, a més de l’Eva Braun, Goebbels, la seva esposa Magda, el seu metge personal Stumffeger, el seu ajudant de cambra Heinz Linge, el seu ajudant de camp, el SS Otto Günsche, les seves dues secretàries, Gerda Christian i Traude Junge, la cuinera Manzialy, que era l’encarregada de preparar-li la seva dieta vegetariana, i l’ajudant de camp d’en Goebbels. En altres habitacions pròximes a la d’en Hitler varen quedar-hi el secretari Martin Bormann, el general Hans Krebs, convertit en cap de l’Estat Major de l’Exèrcit, el general Wilhelm Burgdorf, col·laborador militar d’en Hitler, l’Arthur Axmann, així com una gran quantitat d’ajudants de camp, oficials d’enllaç i guàrdies de les SS que vigilaven i protegien a en Hitler. Del 22 d’abril de 1945 a l’1 de maig de 1945 hi havia 40 persones vivint en el búnquer. El 30 d’abril de 1945, Hitler i Eva Braun es varen suïcidar en el búnquer i els seus cossos varen ser incinerats al Jardí de la Cancelleria. L’endemà es suïcidaria Goebbels juntament amb la seva esposa. Els seus cadàvers també varen ser incinerats, però la falta de gasolina va fer que els cossos només cremessin parcialment i varen acabar a mans dels soviètics, que varen entrar al búnquer el 2 de maig de 1945.\nEl 1947, els soviètics varen realitzar els primers intents per destruir l’entrada del búnquer. El 1988, la RDA, arrel de la re-urbanització d’aquest terreny, va aconseguir destruir el sostre del búnquer principal. Es varen conservar les plaques del terra i les restes de les parets laterals. El 1990 es va trobar a l’Ebertstrasse un búnquer de 180 metres destinat als conductors del parc mòbil oficial de Hitler, on les seves parets hi havia vuit pintures al·legòriques a les SS. Davant del temor a que la zona es pogués convertir en un lloc de peregrinació pels neonazis, la ciutat de Berlín va decidir clausurar de nou aquest recinte.\nUn dia d’en Hitler al búnquer:\nLinge tenia ordres de despertar a en Hitler, si encara estava adormit, al migdia. En ocasions inclús l’havia despertat a la una del migdia. Segons afirmava, només dormia tres hores. Un cop llevat, es vestia i s’afeitava. Dinava tots els dies amb les seves secretàries en una habitació amb les cortines tancades i il·luminades amb llum elèctrica. Al voltant de les tres de la tarda començaven les reunions militars al voltant d’una taula en l’estudi d’en Hitler a la Nova Cancelleria, que duraven entre dues i tres hores. Després, Hitler prenia una tassa de te amb les seves secretàries i ajudants abans de tornar en el búnquer. A vegades, durant uns minuts Hitler sortia a prendre aire fresc per passejar la seva gossa pel Jardí de la Cancelleria. Per assistir al sopar, el seu entorn tenia que recórrer cuines i passadissos, passar al costat de la sala de màquines, pous de ventilació i lavabos abans de travessar les dues pesades portes de ferro per baixar al búnquer. El sopar, que normalment no començava fins les vuit, a vegades inclús més tard, se solia allargar fins a altes hores de la matinada. Sovint Hitler es retirava durant una o dues hores i dormia fins l’hora de la segona sessió informativa, que era per la una de la matinada. Al final de la reunió, cansat, Hitler es tombava en el sofà de la seva habitació. Tot i està cansat, encara tenia forces per parlar amb les seves secretàries i altres membres del seu cercle més íntim. Als que qui cridava perquè anessin a prendre el te amb ell els distreia durant un parell d’hores com havia fet sempre amb els seus monòlegs sobre l’Església, els problemes racials, el món clàssic o el caràcter alemany. Després de jugar una estona més amb la Blondi i amb el seu gosset que anomenava Wolf, permetia a les seves secretàries retirar-se i ell se n’anava a dormir. Normalment eren les cinc de la matinada quan anava a dormir.\nLa desnazificació →