Descoberta una nova espècie de granota en una regió remota d’Etiòpia\nExemplar de la granota de bassal de Bibita\nLa muntanya Bibita, una aïllada i pràcticament inexplorada al sud-oest del país, és la llar de la Phrynobatrachus bibita sp. nov. o granota de bassal nana de Bibita\nExemplar de la granota de bassal de Bibita | S. Goutte i J. Reyes-Velasco, Universitat de Nova York\nFa aproximadament mig any, l’estiu de 2018, dos investigadors postdoctorals de la Universitat de Nova York, Sandra Goutte i Jacobo Reyes-Velasco, van explorar una de les regions més remotes d’Etiòpia: la muntanya Bibita, una zona inexplorada del sud-oest del país on hi ha alguns dels seus darrers boscos primigenis. A causa del seu aïllament, cap zoòleg no l’havia explorat mai, i aquests dos pioners van ser els primers a fer-ho. Les seves característiques: un bosc primigeni verge, aïllat dels humans i sense explorar, el feia un objectiu de primera categoria per a qualsevol amant de la natura.\nTot i que el primer intent, el 2016, havia fracassat, Goutte i Reyes-Velasco van tornar a intentar-ho i van ascendir la muntanya per una altra ruta, que els va dur a zones més elevades. Allà va ser on van descobrir poblacions d’una petita granota de bassal l’existència de la qual es desconeixia fins ara. Tal com expliquen a la revista ‘ZooKeys’, la granota de bassal de Bibita medeix fins a 2 centímetres tot i que els mascles, en general, són més petits que les femelles. A més, es distingeix de les altres granotes de bassal del país per tenir un cos molt més esvelt, amb potes i dits llargs, i una coloració daurada.\nComparació entre el mascle i la femella de granota de bassal de Bibita | S. Goutte i J. Reyes-Velasco, Universitat de Nova York\nLes anàlisis genètiques que es van fer de mostres de teixit van confirmar que aquesta granota, que ha rebut el nom científic de Phrynobatrachus bibita sp. nov., és, efectivament, una nova espècie de granota. Pel que fa al seu descobriment, el fet de trobar una espècie nova després d’una exploració de només dos dies a una muntanya remota és un signe clar de la importància de conèixer l’enorme biodiversitat que poden tenir els indrets aïllats. La mateixa muntanya Bibita, de fet, podria ser la llar de moltíssimes més espècies desconegudes i és per això que, a banda d’estudiar l’hàbitat, cal protegir-lo de les amenaces externes.\nàfrica granota muntanya nova espècie


DNS, que significa i com s’utilitza  | Xarxes i Protocols de Comunicació (EUPMT) | Unybook\nDNS, que significa i com s’utilitza (2014)\nDNS, que significa i com s’utilitza\nDaniel Martinez Heredia XARXES I PROTOCOLS DE COMUNICACIÓ RESUM EXECUTIU SESSIÓ 4 A la sessió 4 hem après sobre DNS, que significa i com s’utilitza.\nDNS (Domain Name System o Sistema de noms de domini) és un arbre base de dades jeràrquic que serveix per gestionar recursos i assignar una nomenclatura, que és utilitzada per a la connexió d'un ordinador a una Xarxa Privada, a un Servei determinat, o bé per al seu Connexió a Internet.\nCada domini es separa per “.”, poden haver un màxim de 127 labels (dominis) els quals tenen un màxim àxim de 63 caràcters LDH (Letters, Digits, Hypen).\nEx: Per cada nom de domini hi ha un o varis responsables, la persona física i els NS (Name Servers); i perquè no hi hagi màxima responsabilitat en un servidor, es posen varis, per si cau. Sinó, per exemple, si google tingués un únic NS i caigués, ningú podria entrar a google. Per això cada NS té esclaus (slaves) que si cau, pregunten la IP que volen trobar al següent.\nEl DNS protocol serveix per obtenir la IP del Name Domain que volem; Per fer-ho, fer la màquina mira a la memòria caché si té guardat el mapa de la IP amb el nom del domini, sinó, la màquina mira el fitxer de configuració, i si tampoc el té, li pregunta al NS, i espera la resposta.\n• • El NS, quan li pregunten per la IP del domini busca si la sap, en cas contrari, respon a la màquina que ha fet la petició que li pregunti al seu següent Servidor, Servidor i així en forma iterativa fins que algú ho sàpiga. La forma ITERATIVA té el problema de que l’últim no sàpiga la resposta, i que els NS no aprenen.\nLa forma RECURSIVA, és la que més s’utilitza, perquè quan un Servidor sap la resposta, torna enrere al Servidor anterior, i aquest aprèn la resposta. El gran problema és que utilitza molta memòria.\nMissatges (Records) A Address Nom + IP 32 bits (IP L4) AAAA Address 128bits (IP L6) MX Mail Exchange servidor de correu del domini CNAME Alias (posar alias als dominis per fer una cerca més optima i ràpida) NS llista de DNS, per poder passar la pregunta al següent server PTR Reverse lookup per saber quin Domini pertany la IP (inversa que normalment) Per si algun cop ens salta un warning de que alguna IP està fent alguna cosa dolenta.\nDaniel Martinez Heredia Treball extra 1. Quina és la mida màxima d’un nom de domini? La mida màxima serà els màxims dominis permesos (127) per el número de caràcters que pot tenir un domini (63) = 127x63= 8001 caràcters. (no sé si tindria que sumar-li els punts que fan de separadors. Si fos així, serien 8127 caràcters. Per Internet he trobat que esta restringit a que la longitud total del nom del domini no passi dels 255 caràcters.\n2. Explicació de la Zone Trasnference (transferència de zona).\nUna transferència de zona és el procediment mitjançant el qual el "contingut de zona DNS" es copia des d'un servidor DNS principal a un servidor DNS secundari.\nLes causes per les quals es pot produir una transferència de zona són: • • • • Un servidor DNS secundari és arrencat Quan finalitza el temps d'actualització d'una zona (diguem que caduca la informació) Quan es produeix un canvi en una zona i cal que s'actualitzi a la resta Quan un administrador o "atacant maliciós" el provoca.\nSi el servidor DNS estigués ben configurat només hauria de permetre la transferència de zona DNS entre aquells servidors DNS de confiança de la xarxa privada. Una petició de transferència de zona que no provingui d'un servidor DNS autoritzat no hauria de ser servida, però anem a comprovar que això no passa sempre.


Set episodis (i un interrogant) de com tres directors acaben estrenant un film - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls manresans expliquen un recorregut que s'inicia a Cineclub i arriba a una sala de cinema\n26.03.2019 | 23:46\n1. CINECLUB MANRESA\n«Sense Cineclub Manresa no existiria aquesta pel·lícula», sentencien. El 2005, David Torras i Esteve Soler convencen Gerard Quinto («em van assaltar directament al carrer Barcelona... i no volien la cartera») per entrar a l'entitat, on van forjar les bases de la seva amistat i es van insuflar de l'esperit reivindicatiu del setè art. És el primer capítol del que catorze anys després és 7 raons per fugir. Abans, tots ells havien passat per La Gramola, on Torras, del 2001 al 2005, projectava sessions de cinema. Com Canciones para después de una guerra, de Basilio Martín Patino, que va fer venir expressament Quinto de Barcelona per veure la projecció.\n2. reunions a gràcia\nFinal del 2013. Soler i Quinto es reuneixen al barri de Gràcia de Barcelona per donar forma a un projecte «megalòman i anticomercial» que s'havia de titular Runa. Torras s'hi afegeix per parlar de la producció, que ja es veu que no tirarà endavant («no teníem 12.000 euros»), i acaba formant part del triumvirat que decideix fer un curt: Interior. Família, basat en una de les escenes més afortunades de Contra la democràcia, de Soler, que es roda el febrer del 2014, «a casa de la meva iaia», diu Quinto, en un dia i amb un pressupost de 60 euros, amb Francesc Orella, Rosa Cadafalch i Adrià Díaz. «Era una carta guanyadora... i barata». La intenció és presentar-se al Short Film Corner de Canes («que ni que sigui pel nom, fa patxoca»). Hi entren.\n3. «interior. família»\nInterior. Família és la llavor de 7 raons per fugir. Participen a Canes però és el Festival de Curtmetratges de Clermont-Fer-rand, «la meca del curt, el certamen més important del gènere», qui els obre les portes. Troben distribuïdors i el curt pren part en més de 70 festivals, es veu en diferents plataformes, com Canal +, HBO, Filmin... queda a la portes de la nominació dels Goya... i «amb els premis que va guanyar i els ingressos de les diferents plataformes» es llancen a rodar un segon curt. Havia de ser Propietat, un treball que ja mai no veuria la llum com a curt però que forma part, ara ja, de 7 raons per fugir.\n4. trobada a canes\nLa trobada d'Esteve Soler a Canes amb el productor Martín Samper el 2016 (mentre el dramaturg i crític de cinema cobria el festival per a aquest diari) fa que a l'agost ell i Gerard Quinto rebin una trucada després que Soler li passi el guió del que havia de ser el llargmetratge que es va estrenar ahir. Es reuneixen amb Samper a Barcelona, que els diu que vol parlar amb el seu soci, Aritz Cerbián, que, subratllen, «va intuir aquesta faceta més política del film». Comencen els preparatius, el curt queda aparcat i demanen que per al film el director de fotografia sigui Gabi Campoy, a qui van conèixer rodant Propietat a través de Guillem Lafoz.\nNo és habitual trobar tres directors, un «monstre tricèfal», com els han definit afectuosament alguns dels actors. Però al set de rodatge «les coses estaven molt clares. El fet que fóssim amics i tres permetia, la majoria de vegades, desempatar decisions». Van rodar 15 dies, d'octubre a novembre del 2017, dos dies per episodi, a Manresa, Terrassa i Berga. I van haver de solucionar sobre la marxa que un dels actors, Antonio Resines, fallés d'un dia per l'altre; que al sostre del set a Terrassa sortís una escletxa que el podia fer cedir... i amb Lola Dueñas i Pepe Viyuela esperant per rodar... Van haver de repensar la planificació, sense parlar de la postproducció, quan, per exemple, es va haver de regravar el so. «Sort de l'equip, superjove i supreparat», exclamen. Com Laia Casanovas (so). Menció a part, diuen, a la directora d'art Cristina Borobia, que ha aconseguit una posada en escena «plena de detalls, d'acumulació, com l'interior de tots nosaltres, amb la idea que els personatges vulguin sortir corrents d'allí. Un passat-futur que explica que el desastre d'aquesta societat comprèn diverses dècades».\n«Sabent que aquest any el cinema català generarà només 7 o 8 pel·lícules, la majoria subvencionades, l'existència d'aquesta pel·lícula voreja el miracle». Enllestida, finalment, i després de mesos dubtant fins i tot si s'estrenaria o no, el desembre del 2018 7 raons per fugir s'acaba. Comença el periple per projectar-la en festivals. I arriba el South By Southwest, a Austin, on s'estrena mundialment. «És un festival que t'avala però falta saber en què s'acaba traduint. La carrera de festivals serà molt potent i el proper festival serà el de Brussel·les. I a Màlaga, com ja ens va passar amb Clemont-Ferrand, realment teníem l'expectativa de ser al palmarès, però estem molt orgullosos de ser una rara avis de la comèdia espanyola perquè 7 raons per fugir no és un film còmode». L'experiència? «L'estem digerint; hem fet desenes d'entrevistes, hem passejat per la catifa vermella (amb la cara de decepció de la gent, que esperava veure famosos sortint d'un cotxe amb els vidres tintats)... El millor? La reacció del públic va ser entusiasta el dia de l'estrena».\n«Roda el món i torna al Born. A casa volem no deixar-nos ni un agraïment. Primer a Cineclub i en especial al Cineclub de Jordi Bordas. En som hereus, de la recerca de la transgressió que porta a les venes. Agraïments per a l'Aritz i el Martín, situats als antípodes dels productors sense escrúpols; als actors i actrius, que intuïm que no han cobrat el que cobren habitualment, que han volgut posar-se en la pell de personatges diferents...»\n8. I ara?\nUna idea relacionada amb Plácido, una clara «influència» del film, però són cauts: «Hem comprovat que és molt difícil aixecar una pel·lícula; a veure què passa». Creuen els dits.\nTrio d'actors amb Oleguer Noguer, Roca i Ribalta. Cultures\nEl Kursaal ovaciona el petit «miracle» del film «7 raons per fugir». Cultures


APuntS i PARladureS: 2011\nkindle: una modalitat de lectura més\nEl meu kindle amb un poema meu\nJa tinc kindle! I mira, en sóc satisfet. En fi, globalment, més o menys, perquè per dir-ho clar, aquest "dispositiu de lectura", diguem-ne tauleta (per no dir pad), com tota cosa, té uns quants inconvenients que vas descobrint de mica en mica, entre tots els innegables avantatges que no comentaré ara, perquè ja estan comentats a bastament en totes les publicitats1. Més aviat, posaré el focus sobre alguns febles, el quals, val a dir-ho, penso que no són imputables a l'aparell ans als "continguts": fitxers de text o biblioteques.\nPrimer he notat uns errors de tipografia que dificulten la lectura com és el fet de no utilitzar els guions llargs per encloure un incís dins una frase o per indicar les intervencions dels interlocutors en els diàlegs. També la gestió errònia de les cometes dobles. I encara, en certs llibres, no en tots, l'exageració de la interlineació entre els paràgrafs.\nSegon, a més d'això aquesta tauleta és molt poc catalana! M'explico: en el kindle, per mitjà de Amazon pots descarregar tot de llibres, els eBooks, que majoritàriament són en anglès, en francès i en castellà (anomenat: espanyol, ben segur) sense parlar de l'alemany i del portuguès. Els pocs eBooks en català es troben entre els "espanyols". Bo, és clar que Amazon.es no té (encara?) versió catalana (Amazon.cat?) i que a Amazon.fr, què li importa el català! Ara, qui sap si un bon dia ...\n1: Penso que, en tota justícia, s'ha de precisar que pots descarregar (en francès almenys, que ho vaig fer) una gran quantitat de llibres gratuïts.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 17:27 0 comentaris\nNadal massa ric?\nTots els adults... dic avies i avis, entorn de la taula del pica-pica aperitiu, tot bevent i mastegant xerren i cadascú hi va de la seva remarca:\n- Massa que en tenen de joguines, aquests mainatges d'ara.\n- És clar, nosaltres no en teníem tantes!\n- Home, una taronja i prou... I contents!\nPerò, totes i tots havien comprat al menys un dels paquets apilats al peu de l'avet per a que els infants, abans que res, els esparraquessin l'embolcall de paper virolat. Que és festa, no?\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 22:17 0 comentaris\nEl dictador esgotat\nSense riure... així nos ho acaben de dir, ben clar i coreà! A la Corea dels Kim també es verifica que amb els esdeveniments no és el fet que compta ans la manera que te'l conten. I ara, què?\nD'una dictadura l'altra, més crua, més coent?\nA Europa hom sent a parlar de llibertat com si nosaltres érem capaços de proporcionar-ne uns models a la resta del món. Aquí, de fet, és el calé que ens parla de llibertat per dir-nos que en tenim massa i com que que no sabem usar-ne, diuen, nos la volen restrènyer bona mica. Demana als grecs, als portuguesos, als italians què en pensen d'aquesta pretesa llibertat...Noi!\nRecordem, la llibertat no es dóna, no es ven, ni que sigui a terminis, ni s'arrenda. Es pren i es defensa!\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 11:40 0 comentaris\nN'Adrienne en el seu hort\nAdrienne Cazeilles, en el nostre departament, qui no la coneix! Mira, qui no la coneix, qui no la llegeix és com si es perdés un got d'aigua, de la bona aigua del seny, ben fresca i regalada a l'istiu quan fa calor.\nPersonalment, fa temps que conec aquesta deu de saviesa senzilla que brolla de cals avis de l'Aspre, del mas del Poll (del pollancre) per damunt de Castellnou. Pràcticament, de sempre la conec. És de la família, la que et tries i et confirmes amb el cor i l'esperit. El que ens diu ara, en el seu Voyage autour de mon jardin, em sembla que de sempre l'he sentit. Ja n'havia explicat bastant quan va publicar el seu primer llibre: Quand on avait tant de racines*; en bona part ha contribuït a fer-me el que sóc.\nL'Adrienne no escriu en català, per culpa de no haver-lo pogut estudiar a escola, segur, però la llengua nostra és ben present en tots els seus escrits perquè sempre la va sentir a parlar en la seva vida, que la porta en el seu cor i que és constitutiva de la seva persona íntima.\nDes del seu aspre reconet del món ens va parlant de la vida, de la natura, dels homes, doncs, de nosaltres... i amb paraules tan senzilles que ens fa tocar i tutejar l'universal. No com aquests que en diuen realisme del seu egoisme desesperançat i mofetes, ens tracten de somiatruites. Adrienne Cazeilles, ella, ens encarrega la seva utopia, una utopia assenyada i engrescadora, aquesta que diu que sense un mínim de somni no pots tirar endavant, no pots fer vida.\nEl jardí de N'Adrienne és petit i és el món sencer. Entreu-hi amb els ulls i l'esperit ben oberts i veureu com n'és d'agradable.\n* Editions du Chiendent 1977. Reedicions a Trabucaire.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 14:15 0 comentaris\nEspartinar al Taller\nUs hi esperem per compartir poesia en català, en francès i en italià...\nSfiorare le cose\nEl goig d'haver descobert un nou poeta -nou per a mi- em va fer la matinada de divendres més lluent. Li dono totes les gràcies a la Corinne que em va prestar el llibre publicat el 1995 a Bologna per l'editorial Sintesi.\nLuciano De Giovanni era un poeta italià, nascut a Sanremo el 1922 de pare piemontès i mare francesa. En el prefaci, s'explica que va exercir diversos oficis entre els quals, carter i lampista, acabant per ser un poc llibreter. Això, aquest tipus de recorregut, em recorda el nostre malaguanyat Jordi Pere Cerdà. També me'l recorda l'estil d'escriptura, amb poemes curts o bastant curts. En Jordi Pere Cerdà sovint esmentava, (com va fer-ho en el prefaci que va escriure pels meus INSTANTS) Vladimir Jankelevitch i el seu "presque rien" que també va practicar el poeta italià. No cal dir doncs que em reconec en l'estil de Luciano De Giovanni...\nPer exemple amb aquest poema que dóna el seu títol a un capítol i també a tot el llibre:\ncome il passero\nche nel giardino abbandonato\ntra foglia e foglia\n(1) sfiorare: fregar, acariciar (f. effleurer, caresser)\nTambé em retrobo en el que escriu Sandro Bajini en la seva introducció:\n"De Giovanni scrive versi da sempre, incurante se vengano publicati o no; quel che gli preme è il loro autentico venire al la luce, il momento della scrittura, il miracolo per cui un attimo prima la pagina era bianca e adesso non più."\nDos poemes entre els que m'agraden (amb traducció meva):\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 16:11 0 comentaris\nLa paraula més putanera de tot el vocabulari polític, això si!\nPerò, quan un partit pretesament d'esquerres fa una política de dretes i acata les lleis del mercat, la gent es diu que, aquesta política, tant se val que la faci un partit etiquetat de dretes!\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 9:30 0 comentaris\nEscriure i en català ?\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 15:17 0 comentaris\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 12:06 0 comentaris\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 18:39 0 comentaris\nDes del meu cervell estant\naquí darrera dels meus ulls\nem miro el món\nem miro el món perquè sóc home\ni que l'home tot s'ho mira\namb l'ull de l'ull\namb l'ull de l'orella\namb l'ull del nas\namb l'ull de la llengua\namb l'ull de la mà\nD'aquí que tot t'ho vulgui fer veure\nMira, quina música tan bonica...\nAquesta flor veus quina bona olor que fa...\nTasta-la i ja veuràs si és ensucrada la pera...\nVeiéssiu com n'és de dolça la seva pell...\nDoncs, mireu, ho trobo divertit\ni aquest és el meu punt de vista!\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 17:59 0 comentaris\nNo contesto mai a les trucades anònimes!\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 14:09 0 comentaris\nLa poesia catalana viu... al sud, no cal dir!\nQuant a nosaltres, aquí, a la Catalunya boreal, podem somniar que una de les pròximes tardors d'aquest segle tan pragmàtic i tan estrany, a Perpinyàlacatalana o qualsevol altre illa del nostre arxipèlag també es farà un festival poètic de veritat.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 17:06 0 comentaris\nAlta o baixa?\nJa que aquest cop li han posat unes cometes, potser un dia, hi acabaran d'arribar a l'INDÉPENDANT, a escriure aquesta paraula amb la b alta que convé!\nInformació per si de cas...\nEl Diccionari etimològic i complementari de la llengua catalana de Joan Coromines dóna volum IV, p.28 a(44) (en l'article FLAUTA) els derivats: flabioler, flabiolaire, flabiolejar, flabioleig i, enflabiolat, que és com m'acabaré de tornar un dia perquè és així que a Mallorca diuen per indignat.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 10:22 0 comentaris\nTip, fart, en tinc fins a la barretina d'aquests programes televisius (émissions) etiquetats com a programes de debat. De fet són un espectacle, una obra de teatre, en la que alguns titelles, uns quatre -molt sovint els mateixos-, fan el paper d'especialistes que debaten entorn d'un tema d'actualitat. De tant en tant el moderador o un auditor -amb un S.M.S.- fa una pregunta, posem que sigui de caire econòmic i dirigida a l'economista present aquest dia. Doncs, el dit economista, a través de l'ull de la càmera, es mira tothom amb un somriure de commiseració i ens torna a explicar... si perquè es pensa que ja ens ho havia explicat ben clarament això que els pobres han de pagar, com sempre, i que bé ho sabíem i que doncs perquè fas la pregunta...babau!\nI perquè no conviden mai -o tant rarament que és com mai- els heterodoxos, els que discrepen i no volen cantar aquesta sempiterna cançó de l'enfadós liberal?\nPerquè no conviden Frederic Lordon, per exemple o algú altre entre els que van signar i publicar (l'any 2010) el: Manifeste d’économistes atterrés (Manifest d'economistes astorats)?\nRegularment, també, un dels convidats, un politòleg, amb llàgrimes de cocodril, ens parla del cas de Grècia... d'aquests pobres dels grecs que se n'estan passant de crues... i que no s'ha acabat... I vinga recordar-nos aquests atenesos de l'antiguitat, inventors de la democràcia. Quina democràcia? La paraula democràcia comença per δημος (demos), el poble. Però aquest poble era sense les dones, sense els metecs -esclar- i sense els esclaus -encara més clar-! De fet era una oligocràcia. D'on concloc que els proclamats especialistes són uns armanacaires, i prou, com deia el meu avi.\nAra, ja em diràs: doncs, perquè t'ho mires?\nBo... I si em vull mantenir ben esmolada la ràbia!\nNo vull posar el punt final al meu escrit de mal humor sense assenyalar aquesta adreça que em va fer arribar l'amic Carles i on trobareu una molt bona contrametzina.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 12:55 0 comentaris\nEls «Diafoirus» segueixent actuant...\nSi, van seguint, però es veu que han trobat un altre camp d'acció: l'economia liberal. Això s'explica (en francès) en un blog que acabo de descobrir i que trobo molt interessant. A la data del 14 de maig de 2010 el seu autor deia:\nDiafoirus au pouvoir !\nEl poble grec agonitza i els Diafoirus liberals li estant donant el cop de gràcia!\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 14:34 0 comentaris\nJordi Pere CERDÀ i els "Instants Poètics"\nVeig que unes persones han anat a consultar la pàgina que vaig penjar al blog després de la visita d'En Jordi Pere Cerdà als estudis de Ràdio Arrels el mes d'abril del 2009. El meu convit havia estat motivat per la sortida, feia pocs mesos, del darrer llibre que va publicar el nostre poeta. És un "llibre"1 particular perquè consta de tres coses diferents que concorren a l'obra: el text poètic -bilingüe- de l'autor (Del Temps), una interpretació gràfica del pintor Patrick Loste i una gravació-creació musical d'acompanyament de Pascal Comelada (Instants)2 sobre/sota la lectura del mateix poeta. L'escolto -amb els ulls mullats- mentre escric aquestes ratlles. Una obra mestre. Una obra imprescindible!\nM'havia semblat que seria molt interessant rebre En Jordi Pere Cerdà en el marc dels Instants Poètics. Per tenir un testimoniatge captat a cop calent de la seva lectura i, ben entès, dels seus comentaris -que no podien figurar en el Cd-. Doncs, així va ser... En guardo, en guardem, un record entranyable. Aquestes gravacions, que es van radiodifusar del 27 d'abril al 8 de maig del 2009, les havia penjades al blog... Però, res no va sense alguna desgràcia! Resulta que ara estan introbables dins el laberint mediàtic i postmodern de la xarxa. Van estar fent gestions per intentar retrobar-les ja que com va dir En Bringuet Ballester, són històriques. Però, mira com va la cosa... acabo de retrobar, en la meva Cdteca personal, la còpia que en varem fer en aquest moment... així que podrem molt aviat tornar enxarxar el document... Una mica de paciència, només.\n1: Voixédition, 2008 (Richard Meyer, mas d'Avall 66200 Elna)\n2: I si...\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 13:23 0 comentaris\nI ara que s'ha acomiadat el nostre gran poeta...\nA cotlliure el dia 24 d'abril del 2010\nAquest poema, el vaig recitar l'any passat a Eus el dia 11 de setembre de 2010\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 10:55 0 comentaris\nEn Met Baran i les pedres\nAcabo de llegir el poema que va penjar al seu blog el proppassat dia 7 de setembre... Proposo aquesta meva foto com a il·lustració parafràstica de la primera estrofa del seu poema. La vaig fer a principis de juliol, visitant l'abadia de Bona Comba (Bonnecombe, en francès) a l'Avairon (Aveyron).\nLa paret del cementiri dels monjos.\nTambé poso aquí un poema entre els vuit del recull: Goig de la pedra, part del meu llibre Instants (CCG EDICIONS Girona 2004).\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 10:30 0 comentaris\nVetllada amb el Foment 11 de setembre\nAhir, a Vernet, l'amic Maties i jo vam participar a la vetllada que organitzava el Foment 11 de setembre abans d'emprendre, com fa cada any, des de fa vint anys, la pujada al Canigó. L'objectiu és trobar-se a la pica el dia 11 al moment de la sortida del sol.\nDesprés del sopar -socissa i botifarrons torrats a la brasa, "tabolé", formatge i galetes- la vetllada girava entorn d'un homenatge a Joan Pere Le Bihan i Rullan *.\nEn Maties, amb el sac de gemecs, va tocar una ensalada de peces populars bretones i mallorquines i també, amb flabiol i tamborí, el seguit de tonades de la festa de l'Ós de Prats de Molló. Després vaig llegir 4 poemes meus en Maties acompanyant-me amb mandola i "clarinet".\nLa vetllada es va concloure per un petit recital d'en Joan Pere que ens va cantar una tria de cançons entre les quals algunes de les seves com per exemple: El delegat de les gallines.\nNoi, nos hem passat rebé! Gràcies al Miquel Mayol per haver-nos convidats. Potser que en Miquel em faci arribar algunes fotos...\n* President de la Bressola.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 10:53 0 comentaris\nAquest proppassat divendres a les 19.30, al liceu Renouvier de Prada on s'està celebrant la 43ena Universitat catalana d'estiu es van aplegar una bona trentena de persones amb l'objectiu de crear un Casal Jaume Ier per a la nostra comarca del Conflent.\nEn aquesta assemblea es van elegir els quinze membres del Consell d'Administració el qual es reunirà el pròxim dimecres 31 d'agost, sala Guifred el Pelut a les 20.30 a Rià i haurà d'elegir la mesa de la nova associació.\nPenso que ens podem ben felicitar i alegrar d'aquesta creació perquè d'ara endavant, se'ns obren moltes més possibilitats per promoure la nostra llengua -ja que és ella qui nos fa catalans-, la nostra cultura, fomentant tota mena d'activitats.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 14:54 0 comentaris\nSi en fa de temps que dura i que ho sabem!\nL'any 1905, un grup d'amics intenta fundar un falansteri però topa amb el problema del diner, de la gent que en té i a qui l'han de demanar... un d'ells s'exclama:\n- En somme, disait Testevel, ce que nous ne pouvons pas leur expliquer, tout uniment, à ces illustres paltoquets, à ces boyards, à ces nababs, à ces virtuoses de la prostitution, à ces dinosaures de la finance, à tous ces hommes éminents qui se foutent pas mal de nous, comme de tout, comme du reste, ce que nous ne pouvons absolument pas leur expliquer, parce que c'est trop simple, c'est que nous voudrions vivre.\nCHRONIQUE DES PASQUIERS\nvolume V : Le désert de Bièvres\n-Al cap i la fi, deia Testevel, el que no podem explicar-los, llis i ras, a aquests il·lustres gamarussos, a aquests boiars, a aquests nababs, a aquests virtuosos de la prostitució, a aquests dinosaures de la finança, a tots aquests homes eminents que se'n foten de nosaltres, com de tot i com de la resta, el que no podem de cap de les maneres explicar-los, perquè és massa senzill, és que voldríem viure.\n(La traducció és meva. )\nDoncs: engegar les agències de ràting a fer punyetes, tancar les borses i confiscar el diner que necessitem!\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 14:50 0 comentaris\nD'ençà que vam deixar les claus del món a mans del sacrosant mercat, aquest fill de puta se'ns va cruspint!\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 10:35 0 comentaris\nParàfrasi de Baudelaire\nEn un carrer de Santa Aulària d'Olt (Sainte-Eulalie d'Olt)\na l'Avairon (Aveyron)\nla desgràcia, d'aquest pobre jove falcillot... Rei dels aires!\nLes seves ales de gegant li impedeixen caminar.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 11:07 0 comentaris\nUna bona lectura\nPer un cop, serà un llibre escrit en francès*... Perquè un home que diu, parlant de la cançó: «C'est l'objet d'art idéal. On ne le répétera jamais assez» (És l'objecte d'art ideal. No es repetirà mai prou.) és un home que es mereix tota la nostra atenció i la nostra consideració. Parlo de Michel Bühler, cantant suís que ja porta 40 anys de perseverança en aquest art que també anomena PPPC (més petit producte cultural). A la seva web, entre altres coses, hi trobareu el catàleg complet de les seves obres. S'ha de dir així perquè, a més de ser cantautor, és escriptor i autor de teatre...\n* agradi o desagradi... se me'n fot!\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 14:26 0 comentaris\nFlama de Sant Joan\nEl dia de Sant Joan, al sol es cou el pa.\nFins Sant Joan, no et treguis un fil d'estam.\nMolt sovint, als refranys els agrada contradir-se. Però notem que si ahir no vam patir calor, avui, sembla que l'estiu hagi obert la porta... i doncs que així, enguany, els proverbis diguin la veritat.\nA la Porta de França, a Vilafranca de Conflent, després d'haver acollit la Flama, vinguin cantarelles i sardanes amb les nenes i nens de la Bressola acompanyats per Maties Mazarico i la seva mandola.\nPer fer ballar la sardana curta a la gent del Foment sardanista de Prada, en Maties va fer sonar el tamborí i el flabiol.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 9:33 0 comentaris\nA la galeria de la Mediateca Pompeu Fabra de Prada, fins demà és present l'Elena Martí que ens proposa els seus\ntreballs amb terres i òxids. Paper, fusta i llaunes velles per contar-nos el pas continu i obstinat del temps.\nCoi, la meva foto no és gaire bona... el fons surt gris!\nAmb l'Elena coincidim en això de les terres, dels tons i matisos càlids que permeten, també en una certa economia de recursos per a un màxim d'expressió, la qual cosa em sembla bastant japonitzant... A més, coincidim en la utilització de materials ordinaris, xarons, grofolluts, mancats de dignitat, però que... res més, sinó que no passa res a part del temps i que s'ha de veure.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 13:18 0 comentaris\nAquest matí, sobre la paret que tanca el jardinet, del costat de tramuntana, al sol, s'hi passejava una singlantana*. Déu n'hi do! qui sap el temps que no se'n veia cap... només dragons. De veritat m'ha fet goig com si venia de retrobar un conegut, un company de la meva jovenesa. Et dono la benvinguda singlantana i també et dono les gràcies ; si, les gràcies perquè m'has fet reobrir el llibre del poeta francès René Char: LES MATINAUX, per rellegir : Complainte du lézard amoureux. En la darrera estrofa, diu la singlantana a la cardina:\nQui, mieux qu'un lézard amoureux,\nPeut dire les secrets terrestres ?\nO léger gentil roi des cieux,\nQue n'as-tu ton nid dans ma pierre !\nOrgon, août 1947\nQui, millor que una sargantana enamorada,\nPot dir els secrets terrestres?\nO lleugera gentil reina del cel,\nSi poguessis tenir el teu niu dins la meva pedra !\nRené Char, Les matinaux (nrf Poésie/Gallimard 1950)\n* singlantana : nom rossellonès de la sargantana.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 22:50 0 comentaris\nPlaça de Catalunya, a cops de pal, Barça abans que tot...\nUna raó més per indignar-se!\nEm recordo haver llegit en el programa: INSTANTS POÈTICS que vaig portar durant cinc anys a Ràdio Arrels, aquest poema d'En Miquel Martí i Pol, que ara em torna a sonar fort en el cap:\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 11:38 0 comentaris\nPer a tots els de totes les places...\nde Catalunya, de la Puerta del sol, de la République...\nPer a tots els que estan lluitant per tenir "pa" i dignitat aquestes roses d'unes indignades del 1905.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 17:49 0 comentaris\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 14:04 0 comentaris\nLa mateixa informació vista d'un costat i de l'altre del Pirineu.\nDeixant de banda la sintaxi vet aquí el que diu l'AVUI (web) d'aquest matí\nTroben ADN d'Strauss-Kahn a la roba de la denunciant\nLa policia de Nova York troben “creïble” les denúncies de la cambrera de l'hotel.\nIl el que surt a portada de LIBERATION (http://www.liberation.fr/)\nDSK : l'enjeu de l'ADN\nDes traces de l'ADN de Strauss-Kahn ont-elles été retrouvées sur les vêtements de la femme de chambre? C'est ce qu'affirment des médias américains et français. Le bureau du procureur et le porte-parole du NYPD ont refusé de confirmer ces informations à Libération.\nQue es van trobar traces de l'ADN de Strauss-Kahn sobre la roba de la cambrera? És el que afirmen mitjans de comunicació americans i francesos. El despatx del procurador i el portant veu del NYPD es van negar a confirmar aquestes informacions a Libération.\nEls dos diaris treuen la seva informació dels seus corresponsals a Nova York... I ara, com ho farem nosaltres per fargar-nos una opinió?\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 9:39 0 comentaris\nCom tots els humans ets únic, perquè així va fer-te la Natura... i tu, ara, voldries ser original!\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 9:51 0 comentaris\nLe décret n° 2011-219 du 25 février 2011 relatif à la conservation et à la communication des données permettant d’identifier toute personne ayant contribué à la création d’un contenu mis en ligne a été publié hier au Journal Officiel sans tenir compte de l'avis de la CNIL rendu le 20 décembre 2007.\nEl decret n° 2011-219 del 25 de febrer de 2011 relatiu a la conservació i a la comunicació de dades que permeten identificar tota persona que hagi contribuït a la creació d'un contingut posat en línia va ser publicat al "Diari oficial" de la República francesa sense tenir cap compte de l'avís de la CNIL* donat el 20 de desembre del 2007.\n* CNIL: Commission Nationale de l' Informatique et des Libertés\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 15:53 0 comentaris\nサクラ (Sakura), encara\nNomés penjar aquí aquesta foto de cirerers del Japó, els veritables "sakura" que no són els nostres cirerers (sakuranbo) ja que els seus fruits no es mengen. M'acaba d'arribar del Japó. Moltes gràcies Yuko.\nDe cara al meu mòbil, al meu portàtil i altres escorcolladors de l'Internet, en això deixeble actual de Baudelaire, reivindico i proclamo el meus drets imprescriptibles a la discrepància, a l'anonimat i a la solitud 1.\n1 i a la contradicció... la qual, la meva presència en aquest blog, fa palesa.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 16:35 0 comentaris\nPenso que és hora de donar la resposta de l'endevinalla que vaig proposar.\nLa persona que va dir que es calia desfer de «l'Estat ferroviari, de l'Estat empleat de correus, de l'Estat assegurador»... o sigui de l'estat providencial és Benito Mussolini l'any 1922.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 18:16 0 comentaris\nQui va declarar:\n«Cal que se n'acabi amb l'Estat ferroviari, amb l'Estat empleat de correus, amb l'Estat assegurador.»\nA veure, si em proposeu alguna resposta... seria divertit.\nJo us la donaré la setmana que ve.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 13:24 0 comentaris\nAquest any passaré la diada de Sant Jordi a Fillols i no sé si em serà possible donar un tomb per la plaça de Prada. Ja ho veuré. Abans, el dimecres a la tarda, a la mediateca Pompeu Fabre, assistiré, com a membre del jurat, al lliurament dels premis del concurs de poesia organitzat per l'associació Alentorn entre els nens i nenes de les escoles de Prada.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 15:20 0 comentaris\nI perquè em demanaríeu què penso de la putablicitat i dels merdias ?\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 13:15 0 comentaris\nDes de la finestra del meu taller\n-costat de tramuntana-\npoc abans de la posta, ahir...\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 13:51 0 comentaris\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 23:05 0 comentaris\nCarrer del Peiró, 20\nCom acudir-hi a la cita?\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 14:40 0 comentaris\nActe final amb una punta d'ironia...\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 10:32 0 comentaris\nTemps primaveral, temps fatal... El monstre és a terra! Aquesta pobre de la noguera de la ribera de Calmella, l'home que de l'heura la va deixar menjar, ara mateix l'acaba d'aterrar. Doncs, ara, el monstre, qui serà?\nSi, és la primavera, n'és el segon dia, canten i volen els ocells, ja desfloreixen els presseguers, l'amor corre per l'aire i surt l'home pels camps, pels vergers amb serres i trossejadores mecàniques, amb tractors i màquines d'aspergir. Soroll i pudor. Primavera, temps de guerra. L'home mata la cuca que es menja la fruita que no es ven. Que m'ho expliqui qui ho entén!\nEncontre d'inxes al pleniluni\nSembla mentida, però m'he perdut el text que havia penjat aquí!\nQue em perdonin en Perepau i en Jordi Molina... Els asseguro que faré tots els possibles per recuperar tot el que em tornarà a la memòria d'aquesta vesprada encantadora amb tenora i acordió tot i que que fos dins l'hivern de l'església on la primavera encara no havia entrat.\nLes flors han caigut.\nAmb confusió, contemplo un món\nPrivat de color:\nI dins el vast cel buit\nCau la pluja de primavera.\nPrincesa SHIKUSHI (segle 13)\n(Traducció meva a partir del francès tret de: La poésie japonaise, Editions Seghers, 1959)\nLe Dieu s'est absenté\ntout devient un désert,\nen tas, les feuilles mortes.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 14:37 0 comentaris\nPlou sobre les flors de presseguers i d'albercoquers. Com cada any, tindria ganes de dir. Noto que la gent que sento a parlar pel carrer o les botigues no se'n recorda gaire i es plany: "Quin temps tan trist, ens haurem de quedar a la vora del foc", deia una dona, l'altre dia, a cal carnisser i l'home al qui parlava assentia tristament. Ni s'adonen que si volen tenir aigua a l'aixeta per rentar-se, fer la sopa o posar-ne en el "Fil", bé n'ha de ploure!\nA demés, a primavera, no hi sem... Hem d'esperar el 21 de març... i no ens oblidem que encara hem de passar els "Dies de la Vella"!\nSegur que el Botticelli no va passar mai per les nostres comarques, però, ves per on, la gent, tot i que no conegui el seu quadre, té una imatge molt botticel·liana de la primavera!\nP.S. La noguera del primer pla, que fa pinta de monstre fosc amb braços estesos, es va morint a poc a poc, ofegada d'heura... I l'heura és el veritable monstre.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 13:35 0 comentaris\nFa... ara no em recordo quant de temps em van regalar* un àlbum d'aquests per poder-hi redactar qualsevol cosa que et toqui la gana d'escriure. I mira, el vaig deixar verge de tota paraula durant mesos i més mesos... fins que, un bon dia em vaig decidir.\nEl 28 de febrer de 2010 vaig escriure la primera ratlla. Vaig anar seguint amb més o menys de regularitat i amb uns intervals molt elàstics durant tot l'any 2010. I vet aquí que torno a patir un atac de mandra que déu n'hi do la virulència amb què es manifesta. El darrer escrit és del passat 29 de gener i s'acaba amb els dos aforismes que vaig penjar el mateix dia.\n* De fet, la meva nora i no...\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 22:44 0 comentaris\nTornant cap a l'arbre\nJa ho sé, fa molt de temps que no escric res, però estic enfeinat amb la revisió de les meves pàgines personals sobre la gent que té cognom d'arbre.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 0:04 0 comentaris\nAixò data del temps que llegia poesia à la ràdio i que doncs, també vaig llegir el poemes del Mossèn.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 17:18 0 comentaris\nM'acaba d'arribar el darrer número de la revista OC, amb data de l'estiu i tardor de 2010... de tant difícil que és fer viure una revista literària i, el que és més, molt més, en unes llengües minoritàries -per no dir minorades ni desvalgudes-. En aquest número, a la rúbrica : GERMANOR que porta en Jep Gouzy, hi surten tres poemes de la traducció que vaig fer, el 2008, del recull de Paul Éluard: Le dur désir de durer, El dur desig de durar. Vuit dels 19 poemes del recull (1946) van ser publicats al n°113 de la revista SENHAL de Girona, a la tardor del 2009.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 14:49 0 comentaris\nA Egipte i a qualsevol lloc del món\n"Tuer un homme, ce n'est pas défendre une doctrine, c'est tuer un homme."\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 9:24 0 comentaris\nHe aprofitat que anava a la deixalleria per arribar fins a casa vostra.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 17:46 0 comentaris\nTunísia... i ara Egipte...\nTunísia... i ara Egipte... i demà...\nI el Gran cor polifònic dels politòlegs per tots els diaris, totes les ràdios i teles, de quasi mut que era, ara, vinga cantar "la corranda de l'imprevisible" de la qual la tornada diu que "la violència mai no arregla res, que mes ai"... bordegassos !\nQuan la llet es desborda, no mira sobre què ho fa i aleshores, ai de qui ha deixat foc a sota la cassola!\nD'aquests que, tenint acorralat el gos, l'aquissen i es posen bojos de ràbia i el culpen de la mossegada que els clava, què en pensarem?\nEls ultratges del temps\nSí, injúries del temps que passa però també del temps que fa. De veritat la setmana passada va fer fred, bastant fred... com se sol dir vulgarment: una fred que pela!... com a prova, el bust del malaguanyat Pau Casals a la cantonada de l'avinguda del Cant dels ocells.\nAra, la nafra que se li veu sobre el nas deu tenir un altre origen, probablement.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 17:17 0 comentaris\nHomenatge al poble tunisià\nSí, honor a tot el poble de Tunísia que sense disparar cap tret ha aconseguit tirar fora el dictador que des de fa 23 anys l'ofegava. Ara que, per fi, se li obra el camí tan difícil i tan perillós però molt i molt entusiasmant de la construcció de la democràcia, que pari atenció a tots els que es voldrien fer califa al lloc del califa.\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 16:05 0 comentaris\n... de democràcia a Hongria. Sí, desgraciadament així hi comença l'any, allà!\nEl fenomen es manifesta pel fet que la llibertat de la premsa ja no existeix més en aquest país de la U.E. com ho diu a portada el diari Népszabadság citat per: Courrier international.\nEl súmmum és que Hongria assumeix per sis mesos la presidència de la Unió Europea!\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 14:32 0 comentaris\nEm recordo de quan era nen i que acompanyava el pare a la "rifla"...\nI que quan el qui treia les boles sortia l'onze cridava ben fort:\nONZE!... les cames d'en Pau!\nEn Pere F. em comentava que ells deien: les cames de la "Brigitte".\nTant se val... Aquest any és senar, s'acaba per 11, per tant, per dues potes...\ndoncs, a totes i tots us desitjo\nque tot l'any podeu caminar cap endavant sobre les dues vostres!\nPublicat per Joan-Pere Sunyer a 10:16 0 comentaris\n2011 Em recordo de quan era nen i que acompanyava ...


El teletreball impulsa la transformació" d'oficines i l'aposta per un model "descentralitzat" amb seus més petites - Diari de Girona\nEl teletreball impulsa la transformació" d'oficines i l'aposta per un model "descentralitzat" amb seus més petites\nLes mesures per fer front al coronavirus portaran a una divisió entre treballadors per evitar el contagi\nacn | barcelona 28.06.2020 | 12:21\nDos treballadors en una oficina | ACN\nDos treballadors en una oficina |\nLa crisi del coronavirus ha provocat un augment del teletreball generalitzat. "Hem passat d'un 8% a un 80% durant l'estat d'alarma", ha assegurat el professor dels Estudis d'Economia i Empresa de la UOC, Iván Ciudad, en declaracions a l'ACN. Aquesta nova manera de treballar ha impulsat la "transformació" de les oficines cap a "llocs de trobada" i espais basats en l'experiència, la formació o la innovació.\nA més, ha reforçat l'aposta per un model "descentralitzat", amb seus més petites i oficines satèl·lit arreu del territori. L'impacte de la crisi sanitària ha implicat també adoptar mesures de seguretat que portaran a l'augment de la distància entre els treballadors per evitar el contagi.\n"No crec que desapareguin les oficines, però si les grans seus de companyies que aglomeren tots els empleats en un únic punt. [...] Tendirem a un model molt més descentralitzat, on els treballadors aniran a espais flexibles a prop de casa seva i s'establiran oficines satèl·lit", ha assegurat el director d'operacions i director comercial de l'empresa de coworkings Aticco, Franz Palleres.\nLa majoria dels actors del sector coincideixen en el fet que l'increment del teletreball no provocarà la desaparició de les oficines tradicionals. Tot i això, asseguren que suposarà una "transformació" d'aquests espais cap a entorns basats en l'experiència.\nEl director d'operacions de la consultora immobiliària CBRE, Carlos Casado, preveu que les oficines es converteixen en espais de trobada amb els companys on s'aposti per la formació, la innovació o la creació. "De la mateixa manera que ens hem adonat que podem treballar des de casa, també ens hem adonat que necessitem l'oficina per treballar en alguns àmbits", ha resumit Casado.\nPer al cofundador d'Aticco, el canvi en la manera de treballar anirà acompanyat d'una nova tendència en la contractació d'oficines. Els futurs arrendataris estaran "menys predisposats" a signar contractes de llarga durada o amb una elevada inversió en reformes i, en canvi, estaran més orientats a llogar espais a curt termini.\nD'acord amb aquesta previsió, Palleres creu que les grans companyies d'espais flexibles es podrien veure beneficiades de l'augment del teletreball. "Hi ha empreses que no es plantejaven anar a un 'coworking' però ara creuen que no té sentit llogar una oficina tan gran i prefereixen agafar un espai més petit i establir torns", ha assegurat.\nL'aposta per al sistema de torns amb l'objectiu d'evitar les aglomeracions és també una conseqüència de la crisi del coronavirus. La pandèmia ha significat la implantació de mesures de seguretat també a les oficines, amb el consegüent canvi en la distribució d'aquests espais.\n"No fa gaire es parlava del concepte d'oficina oberta perquè la gent interaccionés i estigués més còmoda a la feina. [...] Han sortit estudis que diuen que la productivitat no és major i que la distribució departamental dels llocs de treball ajuda l'empleat a concentrar-se", ha explicat el professor col·laborador dels Estudis d'Economia i Empresa de la UOC, expert en prevenció de riscos laborals, Iván Ciudad.\nAra, la pandèmia ha accelerat aquesta tendència amb la instal·lació de plafons o mampares entre els treballadors. "Davant la situació de crisi sanitària, les empreses es veuran obligades a utilitzar barreres físiques per mantenir la separació efectiva entre els llocs de treball quan no es pugui garantir la distància mínima", ha afegit el professor col·laborador dels Estudis d'Economia i Empresa de la UOC, Miguel Arenas.\nEls protocols de neteja i desinfecció de les oficines cobraran una major importància i els espais comuns, com la cafeteria o les sales de reunions, patiran una modificació temporal més rígida en la gestió i tindran un major control de l'aforament. Ciudad considera aquests canvis "purament temporals" però assegura que es mantindran en el llarg termini en funció "de la productivitat" dels empleats.\nEn qualsevol cas, el professor col·laborador de la UOC també creu que l'augment del teletreball comportarà una tendència a reduir la jornada. "És molt probable que moltes empreses es plantegin que les jornades siguin continues o fins i tot implementar jornades de quatre dies per setmana", ha assegurat.\nEl cofundador d'Aticco no creu que es redueixin les hores de feina però apunta a una flexibilització dels horaris d'entrada i sortida, una mesura ja implementada per algunes empreses durant l'estat d'alarma per evitar les aglomeracions al transport públic. A més, també preveu que el teletreball es mantingui i que, en alguns casos, es treballi quatre dies a l'oficina i un, a distància.\nPodré fer teletreball després de l'estat d'alarma?.\nCom ser un bon cap amb el teletreball, segons els experts.\nLa Generalitat prioritzarà el teletreball del seu personal de l'administració durant tot el desconfinament.


Arrodoniment solidari amb menjar a domicili | Solidaritat Sant Joan de Déu\nÈxit de l’arrodoniment solidari del grup empresarial de cuina a domicili Freshperts a favor de Sant Joan de Déu\nEl grup de restauració Freshperts de menjar a domicili ofereix als seus usuaris la possibilitat d’arrodonir l’import de les seves comandes per col·laborar amb els projectes socials que es duen a terme a Sant Joan de Déu. I a més, ells després doblen la quantitat total aportada pels seus clients.\nLa iniciativa, que ja han realitzat aquest passat any 2018, ha aconseguit, entre el que han donat els seus clients i el que han doblat ells, donar un total de 3.585 €.\nEl grup de gastronomia oriental està format per tres marques: Sushifresh, de cuina japonesa, Boko, de cuina asiàtica, tots dos amb restaurant físic i botiga, i Fish and Greens, que únicament fa servei a domicili especialitzat en menjar saludable d’estil asiàtic.\nSi t’agrada la gastronomia oriental, Freshperts et posa fàcil gaudir del menjar asiàtic sota comanda, a la ciutat de Barcelona i voltants, amb l’afegit de poder convertir-ho en un acte solidari. La filosofia de l’empresa és treballar amb els millors materials disponibles, intentant oferir una experiència igual a la d’un restaurant, però en la comoditat de la teva llar.\nSegons els seus responsables, “amb aquesta col·laboració pretenem donar suport a totes les iniciatives socials que promou l’Obra Social Sant Joan de Déu, intentant aportar així el nostre granet de sorra”.\nLes empreses són un agent important en la construcció d’una societat més justa. A través de la solidaritat, les empreses tenen l’oportunitat de comprometre’s socialment i millorar el seu entorn, ajudant a les persones en situació de vulnerabilitat que atenem a Sant Joan de Déu.\nFes una compra rodona amb la teva comanda solidària!


23 febr 2015 - 18:55 Us oferim una entrevista que hem fet a Som Energia perquè ens expliqui com és d'injusta una de les normatives que ha aprovat recentment el govern espanyol i que ha obligat la cooperativa a apujar les seves tarifes de manera urgent, sense poder esperar-se a la revisió anual de tarifes que es fa a l'Assemblea de Socis, que se celebrarà l'estiu.Com segurament sabeu els subscriptors d'Opcions i els internautes que visiteu el nostre web, Som Energia és una cooperativa catalana que produeix i comercialitza electricitat generada exclusivament a partir de fonts renovables. Al llarg de la seva vida les seves tarifes elèctriques han estat de les més econòmiques dintre del mercat lliure de l'electricitat.\n23 gen 2015 - 14:27 Estirant un fil que s'havia obert al documental Comprar, llençar, comprar, la mateixa directora (Cosima Dannoritzer) va fer aquest altre excel·lent i imperdible documental, en el qual podem veure amb els ulls fets tan intolerables i esgarrifosos com reals, d'abast mundial però que comencen al costat de casa i a partir dels equips que tots, nosaltres, tu, jo, tenim a casa.\n28 des 2014 - 22:09 Aquesta és una de les preguntes que ens van motivar a dedicar l'últim Quadern d'Opcions al consum col·laboratiu. Al post anterior us proposàvem regalar una subscripció a Opcions aquestes festes... i aquí us donem una mostra de continguts recents que s'hi poden trobar,\n19 des 2014 - 14:46 Enmig de la hiperactivitat nadalenca et proposem regalar una eina per replantejar-te el consum no només durant el Nadal, sinó tot l'any. Regala una subscripció a Opcions per un any i mig (6 números) per 25 euros. Durant el Nadal, amb cada subscripció a Opcions, et regalem dues revistes de les disponibles al nostre stock. Aquí pots veure els números d'Opcions per poder triar!*\nConsum conscient a un clic! Estrenem la nova Consumpedia del CRIC!\n1 des 2014 - 15:13 El gener del 2013 vam començar a repensar la presència d'Opcions al món digital. La intenció era construir un espai virtual on compartir més, i de manera més àgil, informació i recursos per al consum conscient. Després d’un procés llarg i en què hem comptat amb el suport de molta gent –idees, els diners que 196 persones vau aportar a la campanya de micromecenatge, un bon grapat d’hores de feina voluntària...–, que agraïm una vegada més, us presentem finalment la nova Consumpedia i la nostra nova política de comunicació.


TAN DIFERENTS COM IGUALS - LLIBRE ANTIBULLYING PER A NENS\nHome / Productes / TAN DIFERENTS COM IGUALS\nCriatures Ara Llegim: “Un fantàstic conte per explicar als més petits de casa que tots som diferents i que això no és dolent, tot el contrari! Bona eina per parlar-los de la diversitat i treballar amb ells les emocions per evitar casos de bullying.”\nCreaduca: “Llibre imprescindible a totes les aules, cases, espais de lleure, educatius… Directe a la meva prestatgeria d’imprescindibles per sempre més.”\nSKU: 978-84-172100-1-4 Categories: Contes cartroné, Llibres per a explicar, Tots els llibres Etiquetes: javi costales, lectura educativa, llibre cartroné, llibre educatiu, llibre per els petits, llibre per explicar, Tan diferents com iguals\nquantitat de TAN DIFERENTS COM IGUALS\nAUTOR: Javi Costales Guardia va néixer el 10 de Novembre de 1972 a Sabadell (Barcelona). Com la majoria dels il·lustradors va començar a dibuixar des de nen, però no va ser fins el 2011 quan va decidir dedicar-se a la il·lustració. Va estudiar a l'Escola d'Art de Sant Cugat, on va cursar il·lustració i animació. Durant dos anys va impartir classes de dibuix a nens de primària.El 2014 va autoeditar el seu primer còmic “Mi nombre es Torcuato”. “Tan diferents com iguals” és el seu primer conte infantil, en el qual, ell és l'autor tant del text com de les il·lustracions.


El mediador es reuneix amb Eulen i els treballadors del Prat - El triangle\nLa plantilla estudia tornar a convocar una vaga per protestar contra "sancions i acomiadaments"\nMarcos Peña, l’àrbitre designat pel Govern espanyol en el procés d’arbitratge obligatori per posar fi al conflicte laboral al Prat, s’ha reunit aquest dimecres amb el comitè de vaga d’Eulen i amb representants de la direcció de la companyia de seguretat, en la primera presa de contacte amb les parts implicades.\nPeña, que disposa de 10 dies per emetre el laude d’obligat compliment per a Eulen i treballadors, s’ha reunit per separat per conèixer les posicions de les parts.\nDesprés de les reunions, el mediador té clar que al final “ningú quedarà content, però el més important és minimitzar el conflicte”. També ha dit que “aquí ningú té la raó, el que és important és conciliar interessos i veure quina solució pot tenir el conflicte”.\nPeña ha explicat que començarà a treballar en la resolució del laude el próximo divendres i espera tenir-lo a punt dimarts per lliurar-lo dimecres a totes les parts implicades -un dia abans de la data límit- i ha recordat que “no es pot recórrer” i és d’obligat compliment.\nD’altra banda, els treballadors, contraris a laude, celebraran a finals d’aquesta setmana una assemblea per decidir si convoquen una nova vaga per protestar contra algunes “sancions i acomiadaments” produïts per la direcció de la companyia.\nPrevBarcelona reforça la presència policial al carrer


Lider I Lideratge 2008\nAgradece. Jr Cordeiro.\nMore Great Nature Pics\nOfferte Vacanze Giugno e Luglio da ...\nby 思瑩 李\nEL PRINCEP, EL LIDER LA PRINCESA, LA LIDER\nÍNDEX 1.- Introducció 2.- Definició Líder 3.- Característiques Líder 4.- Classes de Líder 5.- Lideratge femení 6.- El/la líder i la comunicació 7.- El/la líder polític 8.- Lideratge a les Agrupacions 9.- Conclusions 10.- Bibliografia\n1.- Introducció: En aquestes pàgines es pretén tractar el tema de la figura del líder, la seva personalitat, el lideratge polític, la seva vessant comunicativa és a dir la importància del llenguatge en el líder. Es farà un resum del concepte de líder i es veuran algunes de les seves definicions, així mateix també es tractarà el tema del lideratge femení. Una altra part del treball estarà destinada al tema del lideratge polític i la seva aplicació al món polític de les agrupacions, com un dels mitjans més proper per l’actuació del lideratge.\nEs veuran algunes de les característiques indispensables dels líders polítics com pot ser tenir humilitat, la rellevància del concepte de passió, en relació a la seva gestió, al seu treball. És comentarà la importància que té que un líder mostri una actitud de servei, donat que les nostres polítiques van adreçades a les persones.\n

Es tractarà també la importància de què el líder sigui una mica psicòleg,

que es preocupi pels demés,

que sigui amable,

que tingui la capacitat de somriure,

que tingui la capacitat de pensar,

que tingui criteris propis i elabori el seu propi discurs,

que gaudeixi veient com els altres companys són líders,

que sàpiga donar el relleu als més joves,

que sàpiga situar-se en un lloc més relegat en determinats moments, en definitiva, un líder que sigui capaç de CANVIAR i TRANSFORMAR LA REALITAT .

Un líder fort físicament, moralment i ideològicament com va dir Felipe Gonzalez.

\nGandhi Gandhi va dir de si mateix: “ no sóc un visionari; pretén ser un idealista pràctic”. “La funció d’un resistent és provocar la resposta”.\n2.- Definició del Líder: Des del seu origen l’home s’ha agrupat en comunitats. Comunitats que, per a la seva subsistència, van tenir que prendre decisions, coordinar esforços i portar a terme accions enfocades envers el progrés i el benestar comú. Al llarg de la historia han sorgit individus que han destacat per exercir sempre aquestes funcions. A aquests individus se’ls ha anomenat sota el títol de líders.\nS’han donat moltes definicions del terme i s’ha estudiat des de diversos punts de vista. He aquí alguns d’ells: 1.- segons el diccionari de la llengua espanyols: lideratge es defineix com la direcció, o conducció d’un partit polític, d’un grup social o d’altra col·lectivitat. 2.- El diccionari de Ciències de la conducta ho defineix com les “qualitats de personalitat i capacitat que afavoreixen la guia i el control d’altres individus”. 3.- Altres definicions remarquen el tema comunicacional i la interacció entre el líder i el grup. Així la definició de Gibson “el lideratge és un intent de influència interpersonal, adreçat a través del procés de comunicació, per tal d’aconseguir una o varies metes”.\nHi ha cinc elements que són constitutius de qualsevol definició moderna de lideratge: influència, voluntat, comunicació interpersonal, capacitat per ajudar al grup a definir i assolir objectius, i superació i esforç suplementari. Sobre aquesta base, es pot definir el lideratge: com el conjunt d’activitats i de relacions i comunicacions interpersonals, que permeten a una persona exercir diversos nivells d’influència sobre el comportament dels membres d’un grup determinat, aconseguint que aquest grup defineixi i assoleixi de manera voluntària i eficaç els seus objectius.\n3.- Característiques del Líder: Respecte a la teoria de les característiques del líder es basa en el supòsit, de què és possible trobar un número definible de qualitats individuals que determinen la capacitat per exerceix el lideratge. Aquestes qualitats poden ser trets de personalitat, capacitats intel·lectuals, aptituds i actituds, depenen de l’interès específic de cada estudi. Entre altres investigadors que es van abocar a la tasca de trobar un patró regular de característiques en els líders, es troba: Ghiselli , qui va trobar que: intel·ligència, habilitat de supervisió, iniciativa, seguretat en si mateix i nivell socioeconòmic autopercebut, eren atributs comuns als dirigents avaluats.\nUn altre enfocament és el de les teories conductuals, que proposen els anomenats estils de lideratge. Mentre que la teoria de les característiques tracta d’explicar el lideratge sobre la base d’allò que “és” el líder, la dels estils de lideratge l’explica segons allò que el líder “fa” .\nLes característiques d’un vertader líder social són. carisma, popularitat, credibilitat i optimisme.\n4.- Classes de Líder:

Es poden identificar dues orientacions bàsiques de comportament en el líder:

1.- envers la tasca,

2.- envers les persones.

En aquest sentit, els autors distingeixen:

entre líders estructurals i considerats,

- entre líders que es concentren en la producció i en els empleats,

entre líders rigorosos i generals,

entre líders autoritaris i democràtics.

\n“ Existeixen múltiples interpretacions del lideratge, cadascuna amb els seus propis estils de comprensió, però cadascuna continua essent una explicació incomplerta” (Bennis i Nanus).\nGordon , va elaborar un instrument psicomètric que mesura 7 trets de personalitat: 1.- ASCENDÈNCIA: aquelles persones que són verbalment predominants, que prenen un paper actiu en el grup, que estan segures de si mateixes i que tendeixen a prendre decisions. 2.- RESPONSABILITAT: les persones que poden persistir en qualsevol treball que els sigui assignat, que són perseverants i decidits i en qui es pot confiar. 3.- SOCIABILITAT: les persones a qui els agrada trobar-se entre la gent i treballar amb ella i que són gregàries i socials.\n4.- CAUTELA: els individus que són summament cautelosos, que consideren amb molta cura els assumptes abans de prendre decisions, i a qui no els agrada provar oportunitats o córrer riscs. 5.- ORIGINALITAT: les persones que agraden de treballar en problemes difícils són intel·lectualment curiosos, gaudeixen en les qüestions i discussions que fan pensar i agraden de pensar en noves idees.\n6.- RELACIONS PERSONALS: persones que tenen molta fe i confiança en la gent, i que són tolerants, pacients i comprensives. 7.- VIGOR: caracteritza a persones que són vigoroses i enèrgiques, a qui agrada treballar i moure ràpidament, i que poden aconseguir fer més que la persona mitjana.\n5.- Lideratge femení : El concepte de lideratge femení encara no està del tot arrelat al llenguatge de les dones. Per aconseguir una real igualtat d’oportunitats hem de rescatar la nostra identitat, treballar i liderar des de la nostra identitat de dones.\nAvui dia, sembla ser que algunes de les característiques del líder han de ser: la franquesa, la confiança, la capacitació permanent i la comprensió, elements que les dones incorporen en el seu estil de lideratge . Sandi Redenbach (experta en el tema del lideratge) diu: “ El líder/la líder deu ser un/una col·leccionista de somnis, esperances i desitjos”.\nEstem davant una nova concepció de lideratge, en el que la creativitat i la sensibilitat estan presents, juntament amb l’element de la comunicació i el respecte, a demés de sentir-se com un autèntic aprenent, que vol estar aprenent contínuament.\nAnn Morrison conceptualitzaria aquesta idea per referir-se a la barrera transparent o a la forma de discriminació subtil que hi ha contra les dones, la qual impedeix que arribin a determinats llocs de responsabilitat per l’únic fet de ser dones. Però a vegades hi ha obstacles per a què aquest lideratge pugui ser portat a terme per les dones, com pot ser: la manca de igualtat en els salaris, la discriminació a diferents nivells, la sensació d’aïllament, l’existència d’estereotips i l’efecte de sostre de vidre.\nTot sembla indicar que com hem dit estem davant una nova concepció del lideratge, en la que la creativitat i la sensibilitat necessàriament estan presents, el mateix que la comunicació; en un sistema d’organització menys jeràrquica, més horitzontal, en el que la multilateralitat i la divergència de perspectives, pensaments i sentiments mereixen total respecte.\nEs tracta d’humanitzar les relacions: les personals, las professionals, les comercials, les polítiques, les familiars; Com? Creant espais per a l’opinió, la crítica, que propicien trobades en llocs amigables. D’això es pot deduir que la intuïció, l’empatia, la disponibilitat per treballar en equip i el bon tracte, que són les qualitats femenines, haurien de ser apreciades per qualsevol organització.\n6.- El líder i la comunicació : Rafael Campalans, com s’assenyala en el pròleg del llibre “El manual del Principe”, va encunyar la frase: “ Política vol dir pedagogia” . Avui en dia, en l’esfera política s’afegeix una nova dimensió que fa perfectament vàlida la frase “Política vol dir comunicació”. Així , la nostra gestió de govern, les polítiques que hem portat a la pràctica o la tasca del nostre equip són avaluades cada quatre anys.\nEl lideratge és una forma particular d’interacció que és comunicativa. La rellevància del procés comunicatiu és important doncs a través d’aquest procés es contribueix a l’establiment de les condicions per a la pròpia comunicació i, per extensió, formes de aprehendre la política, relacions entre persones, entre persones i institucions i, per consegüent, entre les mateixes institucions que influeixen de nou damunt els individus. c\nEls líders polítics, les seves forces polítiques, no són res si no poden publicitar-se, donar-se a conèixer , donat que avui dia non videm non est, i això només és possible a través dels mitjans. Si com hem dit el lideratge polític és, a més a més d’un procés polític, un procés comunicatiu, els esforços dels líders i de les seves forces polítiques per donar-se a conèixer entren de ple en l’àmbit de la comunicació política.\nI és en aquest procés comunicatiu on cobra una gran importància el missatge i el seu contingut. El líder polític utilitza els mitjans sota la certesa de què aquests transmeten un tipus de missatge amb certs continguts expressius i amb certs efectes. En aquest ordre de coses, el líder utilitzarà el mitjà televisiu, l’escrit o la radio segons el seu interès en transmetre imatges o missatges.\nEn primer lloc, com en tot procés persuasiu, el líder deu captar la atenció i, per això, la seva imatge, així com tot allò que li envolta, té que ser atractiu. La similitud entre la font (líder) i l’audiència, la familiaritat i la simpatia, són crucials. El prestigi, per la seva part, és una de les grans forces que faciliten la persuasió i l’adhesió al líder. Per últim, el líder necessita ser creïble, la credibilitat del líder neix de la competència i sinceritat que pugui transmetre, que aniran acompanyats de l’exposició dels assoliments del seu lideratge.\nTotes aquestes característiques que deu transmetre el líder polític, es concentren en la seva imatge i en el seu missatge. El missatge polític és fill de la retòrica i la propaganda, ho és en la seva verbalització i en la seva no verbalització. Tot missatge deu estar ben preparat, ser comprensible i clar: la claredat en l’expressió deurà anar acompanyada de la suficient força i velocitat de la mateixa.\nEn definitiva, el lideratge, tendeix a la personalització, per la necessitat estètica i espectacular dels missatges, que deuen ser escoltats. El marketing polític treballa sobre la imatge del líder per poder captar els vots dels electors , treballa sobre el suposat de què el líder deu presentar una imatge tal que, pels seus votants, sigui l’únic capaç de resoldre els seus problemes, el que millor satisfaci necessitats de tot tipus (materials i espirituals).\nLa dominació mediàtica de la política ha creat una tendència irreversible envers la personalització de la política. A vegades per damunt dels partits, els electors voten persones, i en l’exercici de la política, en els grans debats del país o en decisions del govern, és aquesta imatge personal la que permet un marge de maniobra decisiva per demanar la confiança dels ciutadans.\n7.- El lideratge polític: El vertader lideratge és aquell que encamina el progrés d’un estat a un altre superior. Això és també l’essència de la transformació, que és el pas preliminar a la vertadera innovació, que actualitza i assegura l’organització. El lideratge polític pot ser definit com el conjunt d’activitats, relacions i comunicacions interpersonals, que permeten a un individu mobilitzar persones d’una organització, comunitat o societat específica, de manera voluntària i conscient, per a què aconsegueixen objectius socialment útils.\nSegons Peter Drucker les organitzacions que cobraran rellevància en el futur seran les que descobreixen com aprofitar l’entusiasme i la capacitat d’aprenentatge de la gent en tots els nivells de l’organització.\nAquesta visió trenca amb la visió personalista i carismàtica del líder, per tal de centrar-se en la idea de què el lideratge té que ser adequat i funcional amb el tipus d’organització de què es tracti (sigui un grup religiós, una comunitat rural, un partit polític o una societat determinada) i amb la capacitat per a què aquest lideratge produeixi els efectes desitjats, a saber, la consecució dels objectius de l’organització. objectius\nEl líder democràtic és aquell que reuneix les següents característiques: capacitat d’influència, capacitat de produir la mobilització voluntària dels seus seguidors, capacitat de proposar una visió integradora i capacitat de conduir als seus seguidors la consecució d’objectius socialment útils. Aquest tipus de lideratge es dóna en el context d’esquemes institucionals democràtics, que afavoreixen la creació de consensos i que volen la integració de tots els sectors. És un lideratge basat en la negociació i concertació com condició per a la inclusió de les majories en el sistema polític.\nL’exercici del lideratge democràtic comporta el desenvolupament equilibrat i efectiu de les institucions polítiques. Els líders polítics de les democràcies del nou segle estaran determinats per una doble condició: a.- per una banda, els límits que la societat els imposi com resultat del desenvolupament de les seves institucions i de les capacitats autònomes dels ciutadans per controlar les seves accions; b.- i, per l’altra, els referents ètics que desenvolupin com resultat de la seva evolució personal en la pràctica de viure en democràcia.\n8.- Lideratge a les Agrupacions: Que necessitaria l’agrupació de badalona per tenir una millor relació amb el seus militants?

Un líder/una líder que tiri endavant propostes d’aproximació per exemple:

Trobades amb els/les militants

Escoltar les seves opinions/debats

Sortides

Creació d’ un xat interactiu on els/les militants de l’agrupació poguessin parlar amb els/les seus líders polítics, i a la vegada els/les militants poguessin comunicar-se entre si.

\nEl/la militant a de ser partícip dels projectes de l’agrupació. El líder d’una Agrupació no pot generar falses expectatives, ha de generar confiança, ha de recuperar valors i liderar la societat postmoderna en la que vivim. A de ser un líder que vulgui tenir al seu voltant gent implicada; aquest líder a de tenir capacitat de comandament i fer que la política sigui comprensible per a tot el món, de forma senzilla i clara (simplicitat en la quotidianitat).\n

Un líder democràtic que acompleixi les següents característiques:

- Actua basant-se en el diàleg i convenciment, no en la imposició.

Planteja un lideratge basat en el coneixement de l’organització i en la claredat sobre la missió i visió de la mateixa.

\n- Articula la diversitat que caracteritza tota organització humana, més encara, permet la diversitat d’enfocaments i metodologies com un factor de creixement i aprenentatge. - Respecta el lideratge dels demès. - Expressa valors concrets; no és democràtic només per allò que diu o per la metodologia que aplica, ho és perquè expressa en les seves relacions humanes i en el seu comportament valors profondament democràtics: com la tolerància, el pluralisme, etc. - És interdependent, en aquest sentit reconeix que els demés són importants per a la consecució dels objectius de l’organització.\n9.- Conclusions La història del segle XX va intentar viure amb l’abandonament de tota una sèrie d’idees que havien acompanyant a la nostra humanitat durant molt de temps. Va morir Déu, va morir l’home, va desaparèixer la matèria,\nperò encara semblava possible que poguessin seguir pensant que malgrat totes aquelles morts i desaparicions d’idees, altres de noves anirien apareixent; a tota aquesta sèrie d’absències també es va incorporar una altra: La història ha terminat, i això va fer que alguns es plantegessin la següent pregunta, què es trobaran les properes generacions? La continuïtat d’altres fets, d’altres circumstàncies, d’altres ideals, en definitiva, la continuació de l’esdevenir històric. La nostra vida és un continuo caminar, un continuo construir, és la realització constant d’un projecte que estem fent en la història, en el passar de la vida.\nPensar que aquells ideals de la Revolució Francesa: llibertat, igualtat, fraternitat, avui dia encara existeixen , ens ha de portar a reflexionar a què hem de continuar lluitant per una societat distinta, una societat distinta que no vindrà mai donada per una política de dretes. El nostre objectiu a de continuar essent la reducció i la progressiva eliminació de les desigualtats i la injustícia.\nVivim en un determinat moment, en un temps, en una època determinada i l’home com ser dinàmic i viu, ha d’aplicar el seu quefer polític en la societat en la que viu; perquè la societat ho mateix que l’home també té un quefer, però un quefer en comunitat, en relació amb el món i amb els demés homes. És aquesta visió d’amplitud, de progrés, la que ens ha de portar a comprometre’ns amb una societat democràtica i d’esquerres.\nVivim a partir d’una noció simplificada de l’home i de la societat, del coneixement i de la racionalitat. Hem d’aprendre a estar a la terra. Hem d’aprendre a ser, a viure, a compartir, a comunicar, a estimar com humans del planeta terra. La presa de consciència d’una sola comunitat humana i el nostre destí terrestre ha de ser un dels elements claus d’aquest segle.\nLa complexa societat actual, amb tants desafiaments científics i socials, requereix que arribin al govern les persones millor preparades. Avui dia, en aquesta societat moderna, s’ha reconegut que també la dona, en la seva qualitat d’individu, deu tenir participació política i laboral. Les nostres líders\nLa política és, l’àmbit que permet a l’ésser aconseguir la plenitud de la seva realització. D’aquesta manera la politeia configura una dimensió de la vida humana: és la culminació de l’ètica. Implica una concepció de l’home-líder, de la virtut i de la felicitat oposada a l’idea del poder com espai d’ambicions egoistes, l’afany de possessions i riqueses o el goig hedonista. Actualment la felicitat ja no està vinculada amb la virtut i la perfecció sinó amb la possessions de bens materials.\nActualment, la política s’ha separat de l’ètica. L’ètica s'ha retirat de l’espai compartit de la ciutat per refugiar-se a l’interior de la consciència individual. La interacció social es redueix al feroç antagonisme dels interessos personals. A mesura que la societat s’atomitza, l’agressivitat i l’egoisme, mecanismes reguladors de l’economia capitalista, s’interpreten com inherents a la naturalesa humana.\nA la vegada, el vincle social es redueix a la competència entre voluntats individuals. Les persones són presoneres d’aquesta societat capitalista. Per això, els/les líders socialistes, han de continuar treballant per impulsar reformes i projectes que ens apropin a tots a la societat justa que volem. Josep Montilla en el seu discurs durant el Consell Nacional del PSC celebrat el passat dia 30 de març de 2008 va dir: “Cap altra força política conserva una presència tan majoritària, estable i homogènia en un cicle electoral. El nostre partit té la responsabilitat de representar i liderar la centralitat del catalanisme polític”.\nNecessitem líders que portin de nou a l’home a la compressió de si mateix, dels seus ideals d’esquerres i federalistes. Líders que siguin portadors d’un nou diàleg que ens apropi allò més simple, allò més quotidià, per tal de començar a transformar el nostre caminar, la manera de relacionar-nos amb nosaltres mateixos, amb els altres i amb el món. Els nostres líders\nUnir idea i finalitat Dirigir amb la ment, liderar amb el cor Motivació Creativitat Tenir cura dels detalls Sentiment Equip Honestedat Veritat Amabilitat LIDER L DERATGE\nLIDERATGE “ Comença tot allò que puguis fer i que somnis poder fer. El valor implica genialitat, força i màgia” Goethe “ El líder deu ser un col·leccionista de somnis , esperances i desitjos”. Sandi Redenbach “ Afalaga la teva visió i els teus somnis ja que són els fills de la teva ànima, els models dels teus assoliments definitius”. Napoleón Hill “ No hi ha millor medicina que l’ esperança , ningú incentiu és tan gran, ningú tònic és tan poderós com l’expectativa d’un demà millor”. Orison Swett Lideratge és la capacitat de transformar una visió en realitat.\n“ EL LIDERATGE DEL TEU MÓN COMENÇA PEL LIDERATGE DE LA TEVA VIDA” Diplomatura de Postgrau : Lideratge per a la Gestió Política i Social Tutora: Montse Franch Alumna: Mari Carmen Lozano Curs 2007-2008\nBibliotheek 2.0 Ovinob


Tot el calendari de dies festius per l’any 2022, tan els marcats per la Generalitat com pel Govern Espanyol.\nA més, també afegim la informació dels dies festius per l’any 2022 on es permetrà obrir els comerços, tan a nivell autonòmic com municipal:\nUs fem arribar el calendari que s’ha publicat avui en el BOE Nº 252 de 21 d’octubre, de les festes laborals per l’any 2022 d’àmbit espanyol.\nFeu clic aquí per consultar-lo.\nLa Generalitat ja ha fet públic el calendari laboral a Catalunya el 2022, aprovat pel departament d'Empresa i Treball amb 14 dies festius, 12 d'àmbit català, previstos pel Consell de Relacions Laborals, i 2 locals que podrà escollir cada municipi.\nLa principal novetat és que l'any vinent la Pasqua Granada, també coneguda com a segona Pasqua, que se celebrarà el dilluns 6 de juny, serà festiu arreu del país. El 2021 va ser un festiu local a diversos municipis, entre els quals Barcelona.\nL'any que ve, la capital aprofitarà aquest segon festiu local pel 26 de setembre, el dilluns següent a les festes de la Mercè, ja que el dia de la Verge, el 24 de setembre, caurà en dissabte.\nCalendari de dies festius d’obertura comercial autoritzada:\nRecordem que, d’acord l'Ordre EMC/117/2021 del 25 de maig, els diumenges i dies festius d’obertura comercial autoritzada a Catalunya per a l’any 2022, són;\nEls dies festius locals, aprovats pel Ple Municipal de 29/07/ 2021, per l'any 2022 són: el 16 de maig i el 8 de setembre.


Fàbrica elèctrica de tres fases Immersió tipus transformador de potència fabricat a la Xina - Fàbrica elèctrica de tres fases Immersió tipus Fabricants de transformadors de potència - Huazheng Electric Manufacturing (Baoding) Co, Ltd\nTransformador de potència elèctrica de tres fases submergida d'oli El transformador d'aliatge amorós submergit en l'oli és un nou transformador d'estalvi d'energia amb una cinta d'aliatge amorfa com a material bàsic, la seva pèrdua de càrrega ha estat reduïda en més del 75% i 65% inferior a S9 i Full d'acer de silici submergida en S11oil ...\nTransformador de potència tipus elèctric submergit trifàsic\nEl transformador d'aliatge amorfa submergit en petroli és un nou transformador d'estalvi energètic amb una tira d'aliatge amorfa com a material bàsic, la seva pèrdua de càrrega no s'ha reduït en més d'un 75% i un 65% menor que el nucli de ferro de xapa d'acer de S9 i S11oil transformador de la mateixa capacitat, té un important efecte d'estalvi d'energia. El transformador pot ser àmpliament utilitzat en el sistema de distribució d'energia a l'aire lliure substituint el transformador del nucli de xapa d'acer de silici. El gran funcionament de la xarxa del producte pot aconseguir un bon efecte d'estalvi d'energia i reduir la contaminació a l'aire, especialment adequat per a les regions sense electricitat i carreguen grans fluctuacions i és difícil dur a terme el manteniment rutinari. El transformador es pot executar en un ambient humit, és l'equip de distribució ideal per a la xarxa de distribució urbana i rural a causa de l'estructura completament tancada, l'oli aïllant i el medi aïllant lliure de contaminació atmosfèrica.\nEl transformador de distribució d'aliatge amorfo produït per la nostra empresa compta amb tecnologia avançada i un procés sofisticat. El transformador SBH15-M-315/10 ha realitzat tots els projectes pilot del Centre Nacional de Control de la Qualitat del Transformador, incloent el sobtat projecte de curtcircuit, i la seva fiabilitat i avanç.\nHot Tags: transformador elèctric de tres fases, immersió en oli, fabricat a la Xina, fabricants, descompte, barat, transformador de immersió d'oli, transformador de tres fases\nHZCR5000 Digital poder analitzador qualitat i analit...\nDetector Digital PD Les proves de descàrregues parcials\nCapacitància de condensadors de compensació de potèn...\nUNI-T UTG2062A DDS funció/arbitrari ona generador se...


espaifotografic | Una trobada pràctica a la Segarra: col·lodió humit\nespaifotografic — dissabte, 23 de juny de 2012 @ 14:00\nÉs dificil de triar un títol per una sortida com aquesta i potser fins i tot resulta un pel confús, però si ho llegiu, de seguida ho entendreu i esperem tanta curiositat que ho vulgueu provar.\nDurant el taller de col·lodió humit que varem fer recentment amb l’Alex Mulero varem parlar de fer una sortida per a fer exteriors amb els que s’apuntessin del taller i sembla la idea que va tenir bona acollida en aquell moment.\nLa Lola Montserrat, en Porre, en Joan López i en Pep Mínguez d’EF hi seran. Per tant, hi hauran quatre càmeres en funcionament; una bona ocasió per a veure de prop aquest tipus d’equip i com funciona aquesta tècnica històrica.\nSi sou dels que ja practiqueu la tècnica del col·lodió humit, voleu compartir experiències i voleu portar la vostra càmera i equipaments, estarem molt contents de que vingueu. Si només voleu tafanejar també sereu benvinguts. Si us voleu fer un col·lodió amb un retrat vostre també ho podreu fer, abonant un petita quantitat que fixarem i que serà el valor aproximant del material que s’utilitzi (al voltant dels 30€)\nLa Segarra és on viu en Joan Porredon i ell ens ha proposat el timing i les localitzacions que podem fer per una sortida tant especial. Sera el dissabte 14 de juliol, ens trobarem al Castell de Les Sitges (veure mapa), on farem la primera localització i tot el que puguem fins l’hora de dinar, que anirem a Montfalcó Murallat, un poble situat dins d’un turó i emmurallat, un magnific exemple de vila closa. Allà dinarem i farem una mica de sobretaula fins que la calor ens deixi sortir i la llum estigui al seu punt. Llavors ens quedarem als carrerons del propi Montfalcó o anirem al poble abandonat de Montlleó (veure mapa). Allà ens quedarem fent provatures fins que la gent vulgui plegar.\nJa sabem que el juliol es un temps que fa calor i que hi haurà gent de vacances, però hem trobat que potser és el millor moment perquè no es refredi la il·lusió dels que ho varen provar per primer cop al taller. També es una manera molt econòmica i pràctica d’introduir-se en aquesta tècnica per als que encara no ho heu provat.\nRecordem però, que no es un taller, sinó que s’organitza més aviat com una trobada d’amics. Per això ho fem sense cap cost, dinar a banda. Per tant, us pot sortir molt a compte aquesta aquesta activitat com a iniciació en aquesta captivadora tècnica fotogràfica.\nUs hi esperem a tots, però ens agradaria que ens ho comuniquéssiu per fer una mica de previsió. Si ho feu des de Facebook també val, però us agrairíem un cert compromís si ens dieu que veniu.\nHem obert un fil al fòrum perquè us hi apunteu i perquè pregunteu si teniu dubtes sobre la jornada i tot el que hi farem.\nClassificat com: Cursos i tallers, Sortides i trobades\nWarning: file_get_contents(https://graph.facebook.com/?ids=http://www.espaifotografic.cat/2012/06/una-trobada-practica-a-la-segarra-col%c2%b7lodio-humit/): failed to open stream: no suitable wrapper could be found in /home/espaifo1/public_html/espaifotografic.cat/wp/wp-content/themes/espaifoto2011v23/functions.php on line 814\nComprimir fotografies per mostrar al web →\n5 comentaris a “Una trobada pràctica a la Segarra: col·lodió humit”\ndiumenge, 24 de juny de 2012 a les 13:37\nHaurem de posar la comarca en refresc… ;-))\ndiumenge, 24 de juny de 2012 a les 22:33\nJo per un retrat al col · lodió … maaa-toooo! Faré tot el possible per assistir. A més les localitzacions tenen una pinta genial!\ndilluns, 25 de juny de 2012 a les 10:36\nVinc per poc que pugui, ho sabré del cert cap al dia 5\ndilluns, 25 de juny de 2012 a les 13:46\nMiro, remiro, apreto, estrujo, canvio i faig el possible en la meva agenda per poder venir! Ho confirmo en uns dies! Una abraçada amics!\ndilluns, 25 de juny de 2012 a les 23:59\nJosé Angel, un col.lodió no mereix que matis a ningú i si no vigiles, et pot matar ell a tu! jajajaja\nUna alternativa a la calor, si estem ofuscats, agobiats i esmaperduts podria ser al meu local de treball que actualment està justet a 20º… una nevereta, vaja!


SANT PAU ARA Juny de 2021\nLa Dra. Gemma Craywinckel nova directora del CatSalut\nGemma Craywinckel i Martí ha estat nomenada directora del Servei Català de la Salut (CatSalut). Ha desenvolupat gran part de la seva carrera professional a l’Hospital de la Santa Creu i Sant Pau, com a metge assistencial i posteriorment en diferents posicions directives fins a ser directora gerent de l’Hospital l’any 2019.(+)\nEquipament d'última generació gràcies a la Fundació Privada Daniel Bravo Andreu\nL’Hospital de Sant Pau, gràcies a la Fundació Privada Daniel Bravo, ha posat en marxa una sala d’intervencionisme híbrida d’última generació que permetrà realitzar intervencions cardíaques de diferent complexitat, una sala de visionat i transmissió que facilita la docència dels mètodes d’implant de dispositius i altres intervencions a altres centres, i a estudiants avançats que volen millorar les seves tècniques en aquest tipus d’intervencions.(+)\nL'Oficina de gestió de la Innovació de l’Hospital va organitzar la I Setmana de la Innovació amb l’objectiu de donar a conèixer les idees innovadores que els mateixos professionals de Sant Pau han creat i posat en marxa, fomentar una cultura de l’excel·lència a través de la innovació a l’Hospital i posar en marxa altres projectes que millorin la qualitat assistencial. L’acte central va ser la taula rodona centrada en cinc projectes innovadors que ja estan en marxa a Sant Pau. Podeu veure els vídeos (+)\nAquest projecte construirà trajectòries d'evolució temporals dels pacients hospitalitzats a Sant Pau afectats per la Covid 19 i proporcionarà estimacions de riscos i recomanacions terapèutiques, donant suport al maneig d’aquests pacients. Al final del projecte, a gener de 2022, l’aplicació serà capaç d’acceptar dades d’altres hospitals i es podrà adaptar a altres patologies. El projecte d'innovació està finançat amb fons de la Unió Europea. (+)\nAcord de col·laboració amb Gilead per millorar el seguiment dels pacients amb VIH\n10 anys de parts de natges via vaginal\nOberta l'exposició exposició de TMB a l’Espai Mercè Sala amb el mural de Philip Stanton\n- La Dra. Clara Simón guardonada amb el premi a la millor presentació de pòster durant 16è Congrés de la Societat Catalana de Trasplantament (SCT).\n- L’equip d’Infermeria i TCAI de l’UCI de Sant Pau reconeguts per la seva tasca durant la pandèmia.\nMeritxell Pérez: La veu dels seus fills va activar alguna cosa en ple coma\nEl covid ens va unir: 4 històries de pacients amb els seus sanitaris\nXavier Viñolas, Monitoratge per control remot a pacients amb marcapassos


Adaptació dramatúrgica d'entrevistes realitzades a fills i néts del nazisme, on es retrata l´estigma que suposa ser descendent directe de persones vinculades, en major o menor grau, amb el moviment nazi i l´holocaust.\nA càrrec de: GAT El Masnou\nImport: 5 euros.\nVenda d'entrades: a taquilla una hora abans de l'inici de l'espectacle\nContes tradicionals i d´autor sobre dracs i éssers mítics de diferents indrets del planeta. Un espectacle ple d'humor i cançons.\nA càrrec de: Pep López i Pep Collell.\nCompreu la vostra entrada clicant aquí\nLA LLEGENDA DE HASSAN\nEls petits de l'Escola Municipal de Música del Masnou han preparat un espectacle musical on Hassan el pirata serà el protagonista i que ajudarà a mostrar el treball que fan a classe. Hi haurà moltes sorpreses.\nA càrrec de: EMUMM\nCreada amb referents com "Ay! Carmela" de José Sanchís Sinisterra, "El viaje a ninguna parte" de Fernando Fernan Gómez o "Minetti" de Thomas Bernhard, You Say Tomato és una comèdia intensa i profundament humana on el diàleg còmic i la música lleugera construeixen una reflexió desacomplexada sobre el sentit real de l´art.\nA càrrec de: Joan Yago. Amb Anna Moliner i Joan Negrié\nManel Joseph, cantant i impulsor de la Orquestra Plateria i un dels pioners de la música llatina al nostre país,presenta el seu segon disc en solitari “Que en som d'animals” i fa un repàs a vista d'ocell de la seva vida professional amb referències a la feina feta amb Dos + Un, Gato Pérez, Sisa, Pau Riba i Plateria entre d'altres.\nRepresentació pedagògica interactiva adreçada a nens d'edats compreses entre 4 i 12 anys que té com a objectiu fer entendre com es forma la musica i que és una orquestra.\nA càrrec de: JOCEM\nUn retrat sense embuts de la màxima maquiavèl·lica “el fi justifica els mitjans” emmarcat dins del món dels comercials. La pressió per aconseguir els objectius, la competència i, en essència, la freda societat contemporània on l´èxit personal és el primordial més enllà de qualsevol relació humana, és el que se´ns presenta en aquesta obra.\nImport: 5 €, a comprar a taquilla una hora abans de l'espectacle.\nII FESTIVAL DE MÚSICA DEL MASNOU\nCor Scandicus organitza la segona edició del Festival de Música del Masnou, que aquest any 2016 comptarà amb la presència d'artistes com Miguel Ángel Dionis i la masnovina Ester Lecha,que ens faran vibrar amb propostes com Rhapsody in Blue o West Side Story.\nA càrrec de: Cor-Scandicus\nLola, una antiga "bailaora", ens dóna a conèixer la història de la seva vida i de com va voler complir el seu somni de ballar.\nA càrrec de: Luz del Alba.\nImport: 5 euros. Més informació: 600800148.\nBertrand Barnier és un ric empresari que viu tranquil·lament amb la seva dona i filla. El servei de la casa està perfectament atès, però, no obstant això, comença l´embolic quan el seu empleat Cristian Martin va a casa seva per exigir un augment del seu sou.\nA càrrec de: Grup Escènic Rauxa\nImport: 8 euros\nPerquè, si vas al fons de les coses, a vegades no són el que semblen.\nA càrrec de: Grup La Follia.\nCompreu les vostres entrades clicant aquí


01/07/2021 - 20:00h\nAmb 132.416 visitants el 2020, la pandèmia fa caure un 64,3% la xifra de turistes a la ruta, que el 2019 va rebre 370.556 persones\nQue la pandèmia va fer caure de manera estrepitosa la xifra de turistes a Catalunya el 2020 era una certesa des de fa molts mesos. Aquesta setmana, malgrat tot, l’Associació Espanyola de Ciutats del Vi (ACEVIN) ha xifrat la davallada de visitants registrada per les Rutes del Vi de l’Estat en els mesos més cruents de la crisi sanitària.\nSegons l’Observatori de les Rutes Turístiques d’Espanya, l’any passat el turisme en aquest sector va caure més d’un 74%, tot i que hi ha territoris que van aguantar millor que altres l’envestida de les restriccions. Aquest és el cas del Penedès, que s’ha tornat a situar un any més com la ruta vinícola més visitada de l’estat, tot i haver caigut un 64,3% en nombre de visitants respecte del 2019.\nEl 2020 els cellers i museus del territori van rebre 132.416 turistes, molt lluny dels 370.556 que s’havien comptabilitzat només un any enrere, tot i l’embranzida que va assolir el sector enoturístic en els mesos d’estiu, en què les restriccions van ser més laxes. Per al Penedès, els mesos de febrer i d’abril van ser els de menor afluència de públic.\nDel total de persones que van passar pel territori, 84.784 (64%) ho van fer per visitar un celler, mentre que 47.632 (36%) van visitar algun dels museus de la zona. L’impacte en les visites als cellers va ser molt més important respecte del 2019 que el dels museus, amb caigudes d’un 3,2% i d’un 12,8%, respectivament.\nPerò tot i la davallada de visitants, la xifra positiva és que l’any passat va augmentar la despesa dels visitants en cellers i museus, arribant als 22,19 euros, un 7,3% més que l’any anterior. Al Penedès el preu mitjà de les visites als cellers va ser de 16,81 euros, mentre que a les botigues els visitants van gastar uns 30,93 euros de mitjana.


Una dotzena d'agents de la Guàrdia Civil continua en el Centre de Telecomunicacions i Tecnologia de la Informació (CTTI) per comprovar que s'està complint el requeriment del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) de bloquejar i suspendre serveis informàtics susceptibles de ser utilitzats aquest 1-O, han informat fonts del CTTI.\nEl TSJC ordena desactivar la web que indica on votar en el referèndum il·legal\nAl llarg del matí d'aquest dissabte han entrat tres vehicles sense retolar amb agents de la Guàrdia Civil per dur a terme les tasques de verificació i valoració dels sistemes informàtics.\nL'acte de la magistrada Mercedes Armas requereix al CTTI que suspengui el servei de 29 serveis informàtics que poden servir per la celebració del referèndum i al Centre de Seguretat de la Informació de Catalunya (Cesicat) detectar els "punts de votació electrònica en els diferents collegis electorals definits per l'organització del referèndum, així com altres dispositius susceptibles de rebre comunicacions referents a aquesta convocatòria".\nL'actuació de la Guàrdia Civil es deu a que el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha requerit al Centre de Telecomunicacions i Tecnologia de la informació (CTTI) de la Generalitat que suspengui el servei de 29 serveis informàtics susceptibles de ser utilitzats per a l'1-O. Això impedeix l'accés a censos i la gestió del vot electrònic.\nUn acte recollit de la magistrada Mercedes Armas ordena impedir l'extracció o inserció de dades perquè aquests no puguin traslladar-se a cap altra aplicació. Entre aquests serveis que s'han demanat suspendre figuren el cens de discapacitats, l'aplicació de consulta de càrrecs electes (Municat), registres d'actes electorals, el nou sistema de gestió d'eleccions sindicals i el registre de catalans a l'exterior, entre d'altres.\nArmas ha detallat que l'ordre emesa a l'Cesicat, de detecció de punts de votació electrònica, està fixada fins a les 00.00 hores del 3 d'octubre.


Divisió d’espais en un bufet d’advocats\n08-01-2013 by me33dexa2598ak\nSismede ha realitzat la divisió d’espais en un reconegut despatx d’advocats.\nEl conjunt de tancaments per als despatxos s’ha realitzat amb perfileria d’acer inoxidable.\nEn el marc de la seva filosofia d’actuació, a més d’instal·lar mampares divisòries amb un alt nivell de resistència, ha mantingut l’estètica i el disseny projectat per l’estudi IDEA Arquitectura i l’estudi d’interiorisme Margot Viarnés.\nPoden visualitzar la fitxa del projecte clicant aquí.\nCertificació per a ancoratges de caixes fortes, recicladors i CT\n04-01-2013 by me33dexa2598ak\nSismede ha superat amb molt bons resultats els assaigs de resistència dels ancoratges per a caixes fortes, recicladors i CT segons la norma UNE 108136:2010.\nL’entitat certificadora Applus ha emès el certificat que conclou que els ancoratges tenen com a mínim una resistència d’extracció equivalent al pes d’una caixa forta de 2000 kg, tal com especifica la norma esmentada.\nD’aquesta manera, es complementa el grau de seguretat que estableix la norma UNE EN 1143-1:2007 + A1: 2010 per als assajos de resistència a l’ancoratge.


Pràctiques universitàries en centres educatius formadors | centres formadors\nEl document Pràctiques universitàries en centres educatius formadors defineix el nou model de pràctiques que és el resultat del treball conjunt entre la Secretaria d’Universitats i Recerca i la Secretaria de Polítiques Educatives.\nLa línia pedagògica d’aquest model atorga rellevància al centre formador, que l’identifica com a mirall per als futurs docents.\nEl nou model de pràctiques educatives universitàries en centres formadors emergeix d’un concepte de centre formador com a espai d’aprenentatge, on els estudiants poden veure i practicar totes les dimensions de l’acció educativa\nEs tracta d’un canvi de paradigma que dona rellevància tant a la identitat del centre formador com a la funció professionalitzadora de la tasca docent i mentora, en estreta col·laboració amb la institució universitària.\nAquest nou model de pràctiques demana la implicació i corresponsabilitat de diferents agents, amb les funcions respectives, i és per aquesta raó que es presenta com un model de concentració que acull i acompanya al llarg del curs un nombre rellevant d’estudiants en pràctiques.\nAquesta nova perspectiva posa l’accent en l’opció que fa un centre formador de treball col·legiat i en equip, en el marc d’un projecte educatiu de centre (PEC) que incorpora com a valor educatiu la formació dels estudiants universitaris.\nEls objectius del nou model de pràctiques universitàries en centres formadors són els següents:\n1. Assignar valor als centres formadors com a institucions clau en la formació inicial de la funció docent.\n2. Professionalitzar i reconèixer la tasca d’acompanyament dels mentors de centre i dels tutors de les universitats.\n3. Incorporar l’estudiant universitari al centre formador, com a agent actiu que col·labora en el desenvolupament del projecte educatiu de centre, alhora que millora el desenvolupament professional i personal.\n4. Promoure la col·laboració en projectes de recerca i de transformació educativa entre les universitats i els centres formadors.\nL’objectiu final no és altre que millorar les condicions de les pràctiques, de manera que contribueixin a augmentar la qualitat de la formació de la docència, en benefici, en definitiva, de la formació de la nostra societat, a tots els nivells educatius.