Centre Excursionista Roca Negra: 2014\nfeliç nit de cap d’any, feliz nochevieja, Urte Berri bezpera, feliz noitevella, happy new year's Eve night, Joyeux nouvel an nuit, felice Capodanno notte, szczęśliwy-Sylwestrowa noc, fericit anul nou noapte, Happy новий рік ніч\nFin primera tanda licencias\nLa primera tanda del trámite de licencias se ha cerrado.\nEn breve anunciaremos las fechas de la segunda y última tanda para las licencias 2015.\nPara los que ya están en trámite, en breve daremos noticias del estado de las gestiones.\nAvui hem fet la caminada a la “falconera”, hem tingut un dia fantàstic, una temperatura idònia, un sol amable, un cel blau, un mar més blau ... i uns racons poc coneguts plens de encant, misteri i vertigen....tot plegat una joia!.\nPer acabar la jornada i les caminades de l’any, hem compartit la cerveseta de cada diumenge amb l’esperit nadalenc i de comiat de final de temporada, ha estat una estona distesa, divertida i amable.\nQue tingueu bones festes, bon any nou i esperem reprendre un nou període de caminades, amb canvis obligats, a partir del diumenge 11 de gener.\nDiumenge 21/12/2014 Caminada CERN: Garraf – Falconera – Ginesta - Castelldefels.\nRiscos de la activitat: Els riscos propis d’una caminada de muntanya. Els senders del Garraf son pedregosos i amb forts pendents. Atenció si teniu vertigen, la zona de la falconera és perillosa, els corriols són estrets i hi ha un gran desnivell al costat del camí. En tot cas, si algú té vertigen és recomanable que s’esperi en un punt que es comentarà durant la caminada perquè tornarem al mateix punt una vegada visitat el motiu d’interès. En els trams i cruïlles amb trànsit rodat s'ha de respectar el codi de circulació. Informeu-vos de les condicions meteorològiques abans de decidir la participació. Estem en temporada, de caça per tant, heu d’afegir com a risc el fet de compartir els espais amb els caçadors i la seva activitat.\nDescripció: Des de l’estació del poble del Garraf començarem la caminada en direcció a la falconera a on farem primer un descens (atenció: corriols perillós i no apte per que pateixi vertigen) per veure una curiosa paret natural. Després pujarem fins al cim de la falconera, el sender té les dificultats pròpies del camins de muntanya, però al cim de la falconera és força atrevit i no apta per als que tinguin vertigen si s’apropen al penya-segat. A continuació tornarem al poble del Garraf (esmorzar), camí de les costes, port ginesta, passeig marítim i Castelldefels – final de caminada.\n(última actualització/revisió del text: decembre/2014)\nCaminada popular de Mura... feta !!\nAvui 12 persones dels caminants habituals (que hem sortit a la foto), i fins a 30 de part d’en Fontana Caminant, hem fet la caminada popular de Mura. Hem passat fred a primera hora i relativa calor al migdia, però una vegada més, hem gaudit d’un fantàstic dia en un particular paisatge i paratge!!, una vegada més ens han sorprès amb un nou recorregut millor si cap als anteriors. Hem gaudit d’una gent excel·lent, els integrants de la organització… molt agradables,... molt amables. Repetirem! Mura ens té encantats i cada any ens fa anar a la seva cita del darrer diumenge de novembre (tot i que aquest any ha sigut a mitjans de desembre!)\nLlicències 2015 / iniciada la primera tanda\nLa primera tanda per a l'obtenció de la llicència/2015 per anar per la muntanya ja està iniciada, trobareu tota la informació a:\nRecordeu que finalitza el 20/12/2014 per tal de que pugeu estar federats des del primer de gener.\nDos excursionistes hauran de pagar la factura del seu «rescat» al Puigmal\nResum de la noticia publicada el 07/12/2014 (11:05) a:\nUs adjuntem còpia del text publicat per a que tingueu ben present la necessitat d’estar federats quan a aneu per la muntanya.\n· Els dos nois van avisar que s'havien desorientat i quan finalment van trobar el cotxe no van avisar als Bombers\n· Se'ls cobrarà una factura de 800 euros\nDos excursionistes hauran de pagar 800 euros pel seu “rescat” en una excursió al Puigmal. Segons informa la SER Catalunya, els dos nois es van desorientar a finals d'agost quan baixaven de la muntanya més alta del Ripollès en direcció a Queralbs. Van trucar al 112 per dir que es feia de nit i no trobaven el cotxe. Tanmateix, el van acabar trobant i no van avisar. A més, es van creuar amb els vehicles de Bombers que els buscaven i tampoc els hi van dir res.\nEs tracta del quart cas en què Interior cobrarà el rescat per negligència en sis anys. Els Bombers van activar fins a tres vehicles per tal de localitzar-los. Sebastià Massagué, cap de rescats del cos d'emergències, va assegurar a la SER Catalunya que no poden entendre de cap manera el comportament d'aquests excursionistes: “No ens entra el cap que algú demani el servei d'emergències i un cop solucionada la seva situació no es preocupi per dir que no té cap problema i encara ens entra menys al cap que es puguin creuar amb els vehicles de Bombers i no facin cap senyal per alertar que són ells”.\nEls dos joves, una vegada van trobar el cotxe, van marxar cap a casa. Posteriorment, els Bombers van lligar caps i amb identificació que tenien van arribar a la conclusió que els excursionistes “perduts” eren els que s'havien creuat pel camí. La SER explica que amb les dades que havien deixat durant la trucada al 112, la conselleria d'Interior ha pogut localitzar-los, identificar-los i enviar-los la factura de més de 800 euros al considerar que van abusar del servei d'emergències.\nDiumenge 14/12/2014: caminada popular de Mura\nEl proper diumenge (14/12) no convocarem cap sortida perquè, com cada any i des de en fa més de vuit, Mª del Mar i jo participarem a la caminada popular de Mura a la que també molts de vosaltres heu participat en altres ocasions. La marxa es fa pels voltants de Mura que tenen un encant especial i en cada edició canvien el recorregut, per això repetim any darrera any... tot i el fred que fa en aquestes contrades !!.\nSi voleu participar és necessari inscriure's, trobareu tota la informació de la caminada a : http://www.cemura.cat/.\nTingueu present que s’ha d’anar amb cotxe fins a Mura i heu d’assegurar-vos abans d’inscriure’s que tingueu garantida plaça de cotxe o bé que aneu en el vostre propi vehicle. Anar i tornar des de Castelldefels 155 Km, import segons Via Michelin: 20.00 euros (eludirem els peatges)\nLa caminada pertany a les organitzades pel C.E. Mura, per tant, heu de llegir quines responsabilitats assumeixen com a organitzadors i quines obligacions teniu vosaltres com a participants.\nen tot cas, sense tenir res a veure us recordo que:\nAtenció: Aquesta caminada té una dificultat mitja/alta més pel ritme que haurem de dur que per la seva dificultat en si (són 23.5 / 850 + m ó 14.5 / 600 + m), per tant, valoreu bé les vostres forces abans de prendre la decisió de participar. Recordeu que els que participeu en el esdeveniment ho feu sota el vostre risc i responsabilitat.\n( http://fontanacaminant.blogspot.com/p/normes.html ).\nEl qui us comunica aquest esdeveniment no té cap mena de responsabilitat sobre les persones ni les coses davant de qualsevol incident, accident, pèrdua o d’altres danys o perjudicis que es puguin ocasionar abans, durant, o com a conseqüència de l’excursió. L’activitat pertany a eles organitzades pel C.E. Mura i és ell qui ha de respondre\nTot i que hi ha avituallaments, recordeu dur AIGUA, una mica de menjar, gorra i protecció solar.\nDiumenge 21/12/2014 tornarem a convocar una sortida pel Garraf, l’última d’aquest any!\nPujada a les Agulles... feta !\nAvui hem fet la pujada a les Agulles, ha estat un dia fantàstic, lluminós, calorós per les dates,... calorós per la gent !\nHem gaudit d’una muntanya sensacional en una marc fantàstic: les Agulles, la muntanya més maca del Garraf, amb uns senders, tant de pujada com de baixada, excepcionals. Tot plegat ens ha donat un mati relaxat, un pèl cansat, amb una climatologia benèvola i bona companyia.\n25é aniversari CERN – reconeixement en el sopar d’Entitats\nAhir es va celebrar el sopar d’entitats de Castelldefels a on l'Ajuntament ens va felicitar pel nostre 25é aniversari i ens va obsequiar amb una placa commemorativa que va recollir en Dani, el nostre president acompanyat per tres membres més de la Junta i dos socis.\nVa ser una velada agradable, distreta i distesa que ens va permetre compartir les nostres experiències amb altres entitats, en Dani a la taula principal presidida per l‘Alcalde de Castelldefels, Manuel Reyes, nosaltres a la taula presidida per en Santiago Barona i compartida amb l’associació de veïns llumenetes que també complia 25 anys i per la associació d’AMPAS que en complia 30.\nUs adjuntem una de les fotos d’ahir, disculpeu la qualitat a falta de rebre’n de millors, a on estan, de dreta a esquerra: Ruth (sòcia), Dani Giménez (president), Francesc Fontana (secretari), Manuel Reyes (Alcalde de Castelldefels), Mª del Mar (vocal), Ana (sòcia) i Marino (vocal).\nAmb aquest acte i reconeixement tanquem l’any del 25é aniversari, amb quatre fantàstics esdeveniments organitzats i complimentats amb molt d’exit i participació. Deixeu-me que digui que tenint en compte que som un centre molt modest hem obtingut uns resultats encoratjadors i molt motivadors per a celebrar molts més anys fent esport, gaudint de la muntanya i enamorant-nos del Garraf, el nostre massís.\nDiumenge 30/11/2014: Una excursionista mor ofegada a prop de Sadernes.\nAl municipi de Montagut i Oix (Sadernes / Sant Aniol), un grup de 4 excursionistes estaven fent senderisme per aquesta zona, quan sembla que per causes accidentals, una de les noies va caure a la riera, que en aquell moment, ja anava molt crescuda per la pluja intensa de les darreres hores.\nPel que sembla, els sendersites varen intentar salvar la riera per un gual formigonat que la travessa, a la pista de la Muntada, amb el suport d'algunes roques que fan una mena de passera, però la noia va relliscar i va caure a la riera. El seu company de caminada, va intentar ajudar-la, però també va caure a la riera, sent arrossegats durant uns centenars de metres, fins que el noi va poder ensortir-se agafant-se a unes branques, i retornar al punt on havia deixat a les seves filles. De seguida va donar la veu d'alerta al 112, que va activar el servei de rescat, amb la mobilització d'un helicòpter de la Unitat de Mitjans Aeris, al costat d’efectius del Grup d’Actuacions Especials (GRAE) - subaquàtics i de muntanya -, del Grup d’Emergències Mèdiques (GEM) i del Grup Caní de Recerca (GCR) dels Bombers de la Generalitat, recolzats amb efectius dels Mossos d’Esquadra.\nMalauradament l’endemà, un cop represa la recerca, un helicòpter va localitzar el cos de la noia, a la riera de Sadernes, a prop del pont d'en Valentí, a primera hora del matí.\nAdjuntem els enllaços de les notícies publicades a Diari de Girona i El Punt Avui, a les seves edicions de 01/12/2014 Article detallat de El Punt Avui, a l'edició del 02/12/2014.\nDiumenge 07/12/2014 Caminada CERN: Castelldefels – Puig de les Agulles (547 m) - Castelldefels\nCaminada CERN: Castelldefels – Puig de les Agulles (547 m) - Castelldefels\nHORA: 8:00 del matí.\nDistància: 19.0 Km\nDesnivell acumulat +: +765 m. (+ 765 negatiu = 1.530 total )\nAlçada màx.: 550 m.\nDuració aproximada recorregut: 6 h. (sense aturades)\nGrau de dificultat: mitjà-alt (compte a l’estiu amb la calor)\nRiscos de la activitat: Els riscos propis d’una caminada de muntanya. Els senders del Garraf son pedregosos i amb forts pendents. En els trams i cruïlles amb trànsit rodat s'ha de respectar el codi de circulació. Informeu-vos de les condicions meteorològiques abans de decidir la participació. Estem en temporada, de caça per tant, heu d’afegir com a risc el fet de compartir els espais amb els caçadors i la seva activitat.\nDescripció: Des de l’Ajuntament pujarem a les agulles per la Sentiu, camí medieval, i la clota. Pararem una estoneta a les agulles per gaudir de la vista i esmorzar. Desprès baixarem pel coll Sustrell, Parers, Sentiu i Castelldefels.\nTrack (aprox): http://ca.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=4052635\n(última actualització/revisió del text: octubre/2014)\nLLICÈNCIES 2015, pròximament\nEn breu s'iniciarà la convocatòria per a la obtenció de les llicències 2015, aneu seguint la informació a:\nSuspensió de la caminada de Mura pel mal temps pronosticat.\nEls amics de C.E. de Mura ens envien el següent email:\nTal com comentàvem ahir en motiu de la previsió de pluges importants més d'un organisme ha decretat alertes: Servei Meteorològic, Protecció Civil, Parcs de la Diputació...\nPer aquest motiu ens veiem obligats a endarrerir la caminada fins el diumenge 14 de desembre.\nTot quedarà igual: l'hora de sortida (08 h), punt de sortida (Mura) i les característiques de la sortida.\nEstigueu al cas de la web aquests dies per si hi ha cap novetat: www.cemura.cat\nFins el dia 14.\nPer tant, aquest diumenge (30/11/14) no hi haurà caminada a Mura ni tampoc en convocaré cap de substitutòria per la mateixa raó, és a dir, pel mal temps pronosticat.\nDiumenge 30/11/2014: caminada popular de Mura\nEl proper diumenge (30/11) no convocarem cap sortida perquè, com cada any i des de en fa més de vuit, Mª del Mar i jo participarem a la caminada popular de Mura a la que també molts de vosaltres heu participat en altres ocasions. La marxa es fa pels voltants de Mura que tenen un encant especial i en cada edició canvien el recorregut, per això repetim any darrera any... tot i el fred que fa en aquestes contrades !!.\nLa caminada pertany a les organitzades pel C.E. Mura, per tant, heu de llegir quines responsabilitats assumeixen com a organitzadors i quines obligacions teniu vosaltres com a participants\nAtenció: Aquesta caminada té una dificultat mitja/alta més pel ritme que haurem de dur que per la seva dificultat en si (són 20 Km i 600m. acumulats), per tant, valoreu bé les vostres forces abans de prendre la decisió de participar. Recordeu que els que participeu en el esdeveniment ho feu sota el vostre risc i responsabilitat.\nDiumenge 07/12/2014 tornarem a convocar una sortida pel Garraf\nPujada al pla de Querol per port Ginesta – baixada pel camí de la Morella fins a Castelldefels... feta !\nAvui hem fet la caminada des de Castelldefels fins al pla de Querol, pujant pel camí del port Ginesta, la Pleta i baixada pel camí de la Morella. Hem gaudit d’un matí amb bona temperatura, núvols, vent, fred, calor, boira,... quasi bé de tot. Finalment hem arribat amb prou temps a Castelldefels per fer la ceveseta recuperadora...\nEl proper diumenge (30/11/2014) no hi ha caminada perquè alguns de nosaltres participarem a la caminada de Mura. El 07/12/2014 confio en que tornarem a les nostres sortides habituals amb la pujada a les Agulles.\nUltra Trail Collserola (versió 45 Km)… feta !\nAhir dissabte un rocanegrer (jo mateix) ha participat en la UltraTrail de Collserola (versió mitja: 45 Km / 1.700 m+).\nEl meu temps ha estat de 6h 20’ (7.1 Km/h) posició 288 de la general, 15é de la meva categoria, per a mi és un temps fantàstic.\nEl recorregut m’ha agradat molt, força tècnic, han fugit de les clàssiques pistes de Collserola i han utilitzat tots el corriols que han pogut, alguns molt amagats, tancats per la vegetació, ha sigut molt maco, he vist coses de Collserola que desconeixia\nDissabte 22/11/14 Trail de Collserola\nDissabte 22/11/14 al menys un rocanegrer (jo mateix!)us representarà a la primera edició de la Trail de Collserola, aquest any en la versió mitja, és a dir, 45 Km / 1.700 m+. Si algun rocanegrer més també hi participa en qualsevol de les tres modalitats, feu-m’ho saber per incloure’l a la llista.\nEsperem els vostres ànims per tal de fer una cursa digna... que la farem !! i tant !!\nDiumenge 23/11/2014 Caminada CERN: Castelldefels – Port Ginesta - Pujada a Campgràs – baixada per camí Morella - Castelldefels.\nCaminada CERN: Castelldefels – Port Ginesta - Pujada a Campgràs – baixada per camí Morella - Castelldefels.\nDistància: 20,00 Km\nDesnivell acumulat +: +725 m. (+ 725 negatiu = 1.450 total )\nGrau de dificultat: : mitjà / alt (compte a l’estiu amb la calor)\nRiscos de la activitat: Els riscos propis d’una caminada de muntanya. Els senders del Garraf son pedregosos i amb forts pendents. Vigileu els avencs que hi ha en el camí. En els trams i cruïlles amb trànsit rodat s'ha de respectar el codi de circulació. Atenció: des de el pla de Querol fins a la Pleta s’ha d’anar per la carretera. Informeu-vos de les condicions meteorològiques abans de decidir la participació.\nDescripció: Des de l’Ajuntament anirem fins al port Ginesta, per pujar cap a la Pleta i Campgràs, després baixarem pel camí de la Morella, turó d’ne faltjó, cal Ganxo fins arribar a Castelldefels.\nCaminada Begues – Plana Novella – Sitges.... feta !\nAvui hem fet la caminada de Begues a Sitges per pistes, hem tingut un matí fantàstic, amb sol, vent i un pèl de fred a primera hora, però desprès ha estat deliciós. Ha sigut una caminada en família, tranquil·la, a un molt bon ritme i amb una excel·lent companyia. A Sitges ens hem retrobat amb altres dos caminants que han compartit amb nosaltres la merescuda cervesa. Han sigut 22 quilòmetres molt ben compartits !\n30 de novembre: caminada de Mura (informació)\nEls companys del C. Exta. de Mura ens demanen que fem difusió de la seva caminada (diumenge 30 de novembre de 2014). Nosaltres hi anirem per 8ena vegada i no ens hem cansat del entorn, de la hospitalitat, de la bona gent, del fred,… tant és així, que l’any que ve hi anirem per 9ena vegada.\nMura és un poble molt petit, diríem que tret d’un pessebre amb les casetes de suro. Tot i les pocs habitants que li donen vida, té un centre excursionista potent que cada any, i en porten 11, organitzen una caminada popular pel seu entorn. Són caminades temàtiques que cada any versa sobre un tema concret vinculat a la zona, rics paratges amb molta historia que explicar i reviure, a més us donaran una samarreta de fantàstic disseny i gaudireu d’uns excel·lents avituallaments, tot plegat a un preu molt econòmic, .. el peatge?, .. passar una mica de fred si el canvi climàtic no l'ha anul·lat, però de veritat que si aneu veureu que la gent col·laboradora us donarà el calor necessari per no sentir el fred.\nTrobareu tota la informació d’aquesta caminada a: www.cemura.cat\nDoneu-vos pressa en inscriure's perquè les places són limitades.\nProperament s’iniciarà el període (2015) de renovació o alta per fer-se soci del CERN i de la llicència federativa (FFEC o FEDME) per anar per la muntanya amb l’assegurança pertinent.\nUs recordo que les caminades organitzades per “fontanacaminant” estan sota el paraigua del CERN i tots els que participeu en elles heu d’estar federats (sigui en el CERN o en qualsevol altre club) per tal de tenir l’assegurança adient per fer esport a la muntanya.\nTan aviat la FEEC doni les tarifes per al 2015 us ho farem saber (estigueu atents al blog) per tal que escolliu la llicència més oportuna per a vosaltres en funció de les activitats que feu a la muntanya. Una vegada triada la modalitat que us sembli més adient haureu de sumar la quota anual del CERN que pel 2015 serà de 7 euros anuals per als socis veïns de Castelldefels i les botigues de Sitges i de 60 euros anuals per a les noves sol·licituds que visquin fora d’aquests dues zones.\nDiumenge 16/11/2014 Caminada CERN: Begues – Plana Novella – Sitges (per pistes).\nCaminada CERN: Begues – Plana Novella – Sitges (per pistes).\nSortida de Begues (parada bus costat Església)\nHORA d’inici: 8:15 del matí. aproximadament. (L’hora de sortida serà l’hora d’arribada del bus 902 a Begues)\nCaminada NO circular (inici a Begues – final a Sitges).\nDistància: 23,00 Km\nDesnivell acumulat +: +415 m. (+ 745 negatiu = 1.160 total )\nAlçada màx.: 465 m.\nDuració aproximada recorregut: 5:30 h.\nRiscos de la activitat: : Els riscos propis d’una caminada de muntanya. Els senders del Garraf son pedregosos i amb forts pendents. En els trams i cruïlles amb trànsit rodat s'ha de respectar el codi de circulació. Informeu-vos de les condicions meteorològiques abans de decidir la participació.\nDesplaçament al punt de sortida: A Begues hi anirem amb l’autobús (902) que va de Gavà a Olesa. L’agafarem a les 7:45 del matí a la parada que està a prop de l’estació de tren de Gavà.\nEls que anem des de Castelldefels agafarem el tren de les 7:30 i que arriba a Gavà a les 7:33, des de on anirem a peu fins la parada de Bus de la línia 902 que agafarem a les 7:45 i que arriba a Begues a les 8:15. Tingueu present que la hora de sortida de la caminada la marca l’autobús de Gavà, Si perdéssim aquest autobús, no es podrà fer la caminada.\nEls de Barcelona teniu un tren que passa per Sants a les 7:15 / Psg. Gràcia 7:08 i arriba a Gavà a les 7:32)\nLa tornada serà en tren RENFE des de l’estació de Sitges.\nEn cas de suspensió de la caminada no puc fer-me responsable de les despeses que us pugui ocasionar anar fins al punt de sortida, ni les posteriors ni de cap tipus derivades de la suspensió.\nDescripció: Des de Begues anirem per pistes (tota la caminada és per pista) fins la Plana Novella (esmorzar en el monestir), seguirem i passarem per Jafra per arribar a Sitges (on agafarem el tren de tornada)\nAquesta caminada és de dificultat mitjana/alta. fonamentalment per la seva longitud, per tant, valoreu bé les vostres forces abans de prendre la decisió de participar.\n(última actualització/revisió del text: novembre/2014)\nCaminada Viladecans – S. Climent (per riera) – GR92 – Can Amat - Castelldefels... feta !\nAvui hem fet la caminada des de Viladecans a Castelldefels per un camí diferent d’altres vegades, amb paisatges inèdits, amb corriols humits, amb bolets, amb uns racons descoberts d’una singularitat excepcional en el Garraf i ... tot plegat, amb una pluja discreta que ens ha mullat i refrescat lo just. Ha sigut un matí amable, divers i divertit.\nClassificació CCCaminadesR i CCCursesR / 2014\nDir-vos en primer lloc que el CERN ha quedat en la posició 35 de 309 centres ha Catalunya, tenint en compte lo petit que és el nostre Centre, la nostra classificació és brillant, … gràcies als socis caminants que ho han fet possible.\nFelicitats a Vicente Cervera per haver aconseguit la Copa Catalana de caminades de resistència al haver sumat 305 punts, …a més de molts quilòmetres, moltíssimes hores, infinits esforços!!!\n- Francesc (jo)\n- Marino G.\n- Deysy D.\n- Iwona F.\n- Mariajo C.\n- Benito S.\n- Aurelio M\n- Enric M.\n- Julián M.\nEn la 1ª Copa Catalana de Curses de Resistencia/2014 no hi ha puntuació per Centres, però us donem les individuals:\nFrancesc (jo) 745 punts / 169 posició\nLuis A S. 706 punts / 207 posició\nNomés dir-vos que tant en Luis com jo, només hem participat en una cursa puntuable i la classificació no és dolenta, en el meu cas, a més, he quedat 10é de la meva categoria (Master) amb 1085 punts,… només havent fet una sola cursa !\nConferència – col•loqui del 25é aniversari... gaudida !!\nAvui s’ha fet el tercer acte de la celebració del 25é aniversari del Centre Excursionista Roca Negra que ha consistit en la conferència col·loqui:\nVivències: tirant mà de la memòria (Jordi Pons)\nNascut per córrer per la muntanya (Miguel Caballero)\nMOLTES GRÀCIES a tots dos per el vostre regal i a en Dani per fer-ho possible\nHa estat fantàstic !!, escoltar les vivències d’en Jordi Pons ha sigut un plaer, que ha estat reforçat amb la frescura i simpatia d’en Miguel Caballero, tot junt ha estat portat magistralment de la ma d’en Dani. Ha sigut una vesprada magnifica, hem après molt, ens ho hem passat molt bé i ha sigut una darrera celebració del 25é aniversari d’élit, de l’élit que tots els socis us mereixeu, com també els simpatitzants que heu compartit amb nosaltres aquesta dues hores de gaudi.\nAgraïm el suport i presència dels regidors de l’Ajuntament que han pogut compartir amb nosaltres aquest espectacle, també als que han vingut a disculpar que no podien quedar-se per coincidència amb altres esdeveniments, com la disculpa del alcalde de Castelldefels que finalment no ha pogut venir tot i haver confirmat la seva presència. També agraïm la presència dels presidents de la FEEC i FEDME que ens motiven a seguir complint anys i a fer més esdeveniments tant formatius i amens com el d’avui.\nMoltes gràcies a tots per la vostra presència i suport, esperem que us hagi agradat i que demandeu més iniciatives en les que podeu participar com espectadors o com a part activa, per comunicar experiències d’un objectiu comú que simplement és el de gaudir de la millor manera els nostres espais naturals i lliures que disposem al nostre planeta, al nostre abast.\nMarxa del Garraf 2014 ... Classificació !\nEnhorabona a tots els que heu participat en aquesta marxa, sigui en la categoria que sigui, tingueu l’edat que tingueu i hàgiu fet més o menys temps, acabar sempre és un gran mèrit, més si es pot superar l’objectiu personal de cadascú, però si no es pot acabar la valentia d’haver-ho intentat és sempre elogiable.\nClassificació dels que sabem han fet la marxa del Garraf (48 ó 21) i són Rocanegrers o simpatitzants (si trobeu a faltar a algun Rocanegrer m’ho dieu i l’inclouré):\nRocanegrers 48 Km:\n- Enric M\n- Manel O.\n- Juan Carlos E\n- Isabel V.\nRocanegrers 21 Km:\n- Enrique C.\n- Manel Ll.\n- Montse M.\nGarraf 48: de 922 inscrits, acaben 755, el més ràpid: 4:35, l’últim 12:48\nGarraf 21: de 533 inscrits, acaben 485, el més ràpid: 1:55, l’últim 7:16\nMenció especial per Aurelio M.(CERN) 4art!! amb 5:05, fenomenal !! i s’ha de dir que el segon i tercer lloc el tenia a tocar!\nFantàstic temps de Benito S. en la modalitat 21 Km, els seus 2:18 estan força a prop de 1:55 del primer.\nSi em permeteu valoraré també el meu 132 lloc absolut, correspon al 17% de la llista de classificació dels arribats, us asseguro que hi ha un gran esforç darrera.\nSi voleu consultar les llistes vosaltres mateixos:\nEnhorabona de nou a tots i totes pel vostre sacrifici i constància en aquest tipus de proves.\nDiumenge 21/12/2014 Caminada CERN: Garraf – Falcon...\nDos excursionistes hauran de pagar la factura del ...\n25é aniversari CERN – reconeixement en el sopar d’...\nDiumenge 30/11/2014: Una excursionista mor ofegada...\nDiumenge 07/12/2014 Caminada CERN: Castelldefels –...\nSuspensió de la caminada de Mura pel mal temps pro...\nPujada al pla de Querol per port Ginesta – baixada...\nDiumenge 23/11/2014 Caminada CERN: Castelldefels –...\nDiumenge 16/11/2014 Caminada CERN: Begues – Plana ...\nCaminada Viladecans – S. Climent (per riera) – GR9...\nConferència – col•loqui del 25é aniversari... gaud...


L'ALBA JA NO VA TENIR MÉS POR. DELGADO MERCADER, JOSEP FRANCESC. 9788423678006 Espai Lector Nobel - Castellar\nL'Alba era una nena força feliç. Era feliç a l'escola. I també era feliç amb els seus pares. Però l'Alba estava preocupada per una cosa. I aquella cosa sí que era una preocupació gran. La por


Pot passar-li a qualsevol | Descriu\nPer Shaudin Melgar-Foraster\t Última actualització 4 juny, 2017 450\nNo entenia el perquè de la seva tossuderia. Ves, què li feia dur-me amb ell? Al cap i a la fi ja li havia dit que a la motxilla hi tenia un entrepà i un parell de pomes; per tant, no m’hauria pas d’alimentar i, si calia, en un tres i no res podia arribar-me al supermercat del poble i comprar uns queviures. Però ell, caparrut, dient que de cap manera, que no hi podia anar amb ell, sense donar-me ni un argument convincent.\nRessentit, el vaig fitar. Feia cara de pomes agres; ben mirat, semblava malalt. Doncs ben bé que li aniria tenir un company durant el viatge si no es trobava bé. Tanmateix, no li vaig dir, no gosava, no fos cas que s’empipés —m’adonava que ell era una mica tibat, qui sap si fins i tot arrogant, i potser no li escauria que li diguessin malaltís— i si s’enfurismava, ai, adéu al viatge que em feia tanta il.lusió.\nLa llum començava a minvar i els boscos i les muntanyes s’enfosquien. A la vall, una rere l’altra, s’encenien llumetes a les cases del poble. Aviat començarien a veure’s les fogueres de Sant Joan i esclataria la gatzara de coets i crits i festa. Des de dalt dels turons seria bonic de veure; per això hi havia vingut, sense esperar que me’l trobaria a ell i jo voldria canviar els plans. I tant que els volia canviar!\n—Les ulleres de sol que portes són molt guai —vaig dir-li com aquell qui res, tot pensant que mira que portar-les posades al vespre—. Llàstima que aquí no se’n trobin com aquestes.\n—Sí —va fer, lacònic.\n—Si em duus amb tu, me’n podré comprar unes com les teves, oi?\n—Bé —féu mentre es posava dempeus amb parsimònia—. És hora d’anar-me’n.\nAssegut a terra i sense fer-li cas, vaig agafar un refresc de la motxilla —ell va fer un bot; potser es pensava que l’anava a atacar amb l’ampolla— i vaig beure’n un glop. No li volia dir ni adéu, per mi que se n’anés a pastar fang. Vaig contemplar el poble allí a baix. Ara no em venia de gust gaudir de Sant Joan des dels turons, ell m’ho havia espatllat. Em vaig girar: caminava a poc a poc pel pedruscall del camí fent cap al seu vehicle. Que desvalgut semblava, tot escarransit i amb aquells braços esprimatxats i les cames tortes; gairebé em vaig penedir de no haver-li desitjat un bon viatge.\nEl vaig veure per última vegada quan es ficava en el seu vehicle. Tot seguit, la remor del vent entre el fullatge i les notes agudes que feien els grills quedaren ofegats en sentir-se un fu-fu-fu-fu-fuuuuu… eixordador. I, d’una revolada, ell se n’anà cap a la seva galàxia.


DEL REBOST AL CELLER: 2009\nEl plat de hui va de pimentons i és molt típic de la Comunitat Valenciana, especialment en la zona d'Alcoi, on encara no he aconseguit esbrinar el per què, als pimentons s’anomenen “bajoques”. El pimentó va vindre d'Amèrica de la mà de Còlon, es va adaptar ací i gràcies als hivernacles, podem trobar-los pràcticament tot l'any al mercat. A l'hora de comprar-los, buscarem aquells exemplars de color brillant, carn ferma i sense taques.\n¼ kg carn (picada o trossejada xicoteta)\n4 pimentons rojos (si és possible grans)\n½ kg tomaca triturada (pot ser de pot)\nLlevar la corona dels pimentons, netejar de llavors, salar-los per dins i reservar tot. En una cassola sofregir els alls laminats. Afegir la carn salpebrada i el llorer i quan comence a estar sofregida, tirar la tomaca, la sal, l'anou moscada, els pinyons i el safrà. La tomaca haurà de coure només un poc ja que necessitarem quede prou caldo per a coure tambe l'arròs. Retirar els fulls de llorer, afegir l'arròs i donar-li un parell de voltes. Omplir els pimentons en les seues ¾ parts amb el contingut de la cassola (ja que després l'arròs s'unfla i pot eixir-sen), tapar-los amb la corona o peduncle, embolicar-los amb paper d'alumini i ficar-los en el forn precalfat a 200º durant una hora (El temps és un poc orientatiu i depén de si el forn és de gas o elèctric i de la grandària dels pimentons). Quan porten mitja hora, és recomanable donar-los la volta.\nNota. El tipus de carn pot ser a gust de cada un (porc, vedella, pollastre, pernil etc) i a més pot picar-se o trossejar-se xicotet.\nPublicat per KIKO a 10:01 3 comentaris:\nPASTÍS D'ALBERGINES (UN ALTRE)\nEl 12 de juliol passat ja vos vaig deixar un pastís d'albergina però fa un parell de setmanes, sopant a casa dels nostres amics Susi i Salvador, vaem provar esta exquisitat i vos deixe ací la recepta per a què vos animeu a fer-la, ja que estic segur no defraudarà a ningú. Este pastís podeu inclús oferir-li'l als xiquets perquè l'albergina, presentada d'esta manera, pot inclús resultar-los abellidor amb el que els inculcàreu, un poc, el gust per la verdura.\n1 albergina gran i llisa (no importa de la classe que siga)\n200 g de formatge de barra en tallades\n200 g de pernil dolç en tallades\n1 got de llet (també pot ser evaporada)\n1 culleradeta de sal (no molta ja que el formatge també porta)\nTallar l'albergina en tallades molt fines i al llarg i col·locar-les en el fons d'un recipient per a forn. Col·locar damunt una capa de formatge i una altra de pernil. Repetim l'operació i així successivament fins a acabar amb una d'albergina. En un bol batre els ous i després agregar la sal, el pebre i finalment la llet. Tirar-ho tot per damunt del motle i moure este perquè el seu contingut s'introduïsca entre les capes. Per ultime empolvorar per damunt amb el formatge ratllat i ficar en el forn precalfat a 170º durant 30 o 40 minuts.\nPublicat per KIKO a 10:57 Cap comentari:\nCALDERETA DE LETXA\nUna vegada vaig llegir que les calderetes il·lustren gastronomicament parlant, la idiosincràsia d'un poble i estic totalment d'acord amb això. Una ceba, un pimentó, una creïlla, una tomaca, un poc de peix i/o marisc i podem preparar este plat tan exquisit com tradicional en el món mariner.\nPer a 4 persones haurem de tindre preparat.\n1 kg de letxa (també pot ser llobarro)\n¼ kg clòtxines\n¼ kg cloïsses\n4 gambons (millor si és gamba de la bona)\n1 manoll de jolivert\nNetejar, tallar i assaonar el peix. Netejar les clòtxines i deixar en un bol amb aigua i sal les cloïsses a fi que solten l'arena que tinguen. Pelar i laminar els alls. Pelar i tallar les creïlles. Posar un ou a bullir. Tallar el pimentó en trossos xicotets i regulars. Tallar la ceba i pelar i picar les tomaques. Sofregir a foc lent en una cassola de fang amb oli i un poc de sal la ceba i els alls. Continuem amb els pimentons i acabarem amb la tomaca. Afegir el pebre roig, donar-li unes voltes i immediatament regar tot amb el caldo i deixar coure uns 10 minuts. Després agregar les creïlles i el peix i continuar coent uns 7 minuts més. Mentres en el morter preparar una picada amb el rovell de l'ou, el jolivert i una dent d'all. Agregar-ho a la cassola i a continuació tirar els gambons, les cloïsses i les clòtxines, rectificar de sal si fera falta i coure altres tres minuts. A mesura que vaja obrint-se les clòtxines retirar la petxina superior perquè no ocupe tant. Apagar el foc i a la taula. Vos xuplàreu els dits mullant pa en el caldo que es queda.\nPublicat per KIKO a 9:08 2 comentaris:\nCOCA MARIA D'AMETLA\nI perquè no introduir-nos un poc en el món de la confiteria autòctona?. El ritme de vida actual i els avanços en el camp de la gastronomia, han fet que cada dia siga més difícil trobar a algú que vullga sorprendre'ns amb un dolç casolà elaborat com antany, amb productes senzills i naturals. Em ve a la memòria l'estampa de senyores majors, abillades amb el seu davantal de randes, muntant nata, picant ametles, portant els seus pastissos al forn de llenya del poble i l'aroma que estos desprenien una vegada elaborats. La idiosincràsia dels nostres pobles i de les seues gents fa que cada un tinga les seues pròpies receptes, les seues pròpies manies, els seus propis costums. Hui elaborarem la típica Coca Maria d'ametla la recepta, que és una de les mil que podem trobar, ens l’envia la nostra amiga Juana Mari, ressaltant de la mateixa la seua senzillesa i fàcil elaboració.\n¼ kg ametla amb pell picada (no molt)\n¼ kg farina de rebosteria\n¼ litre d'oli de gira-sol\nLa pell ratllada d'un llima sencera\n2 sobres de rent\n½ culleradeta de canella\nBatre en un bol les clares i alçar-les a punt de neu, després agregar els rovells i mesclar. Afegir el sucre i remoure de dalt cap avall (no en horitzontal) de manera que quede ben mesclat. Afegim l'oli, la llet i finalment la ratlladura de llima i continuar batent. Ara agafem un altre bol i tirem l'ametla picada, la farina, els sobres de rent i ho mesclem tot bé. Ho tirem tot al primer bol i removem fins a aconseguir una massa homogènia. Greixar amb mantega una safata de forn i buidar en ella el contingut del bol. Ficar en el forn prèviament precalfat a 150º-160º amb les fonts de calor de dalt i baix. Mesclar mentres en un bol un poc de sucre i la canella i quan hagen transcorregut 20 o 25 minuts obrir el forn i empolvorar la coca per damunt. Tanquem el forn ràpidament perquè no se'ns abaixe la coca i continuem altres 20 minuts més. Sabrem que esta feta quan punxem la massa amb el ganivet i ho traguem net. Deixar refredar i a menjar i no vos preocupeu per nutritiva i energètica que puga ser. Será suficient amb què no vos passeu amb la ració.\nPublicat per KIKO a 8:38 1 comentari:\nL'ENSALADA DEL KIKO\nDes de fa alguns anys les malalties cardiovasculars ocupen bona part de les primeres planes de l'actualitat mèdica i no són poques les campanyes que s'han posat en marxa per a sensibilitzar-nos sobre les mateixes. Els experts recomanen, cada vegada més, el consum de peix així com el de llegums, verdures i hortalisses. A pesar que queda clar que, amb els rigors de l'hivern, sempre és més abellidor un plat consistent que una ensalada, crec que no esta de més, bé com a plat principal, entrant o acompanyament, el prendre una bona ració de verdura o hortalisses assíduament ens ajudarà a previndre este tipus de malalties. Tampoc té per que ser un ensalada avorrida i freda. Perfectament podem mesclar ingredients freds amb cuinats i si a això li ajuntem un poc d'imaginació i una bona presentació, la convertirem en un plat apetitós i sa com el de hui\n125 g canonges\n½ kg llagostins bullits\n50 g aladrocs en vinagre\n300 g abadejo dessalat\n100 g daus de salmó fumat i formatge\nPosar a bullir les creïlles senceres i sense pelar en una cassola amb aigua i sal. (Tardaran a estar cuites poc mes o menys ½ hora.). Pelar els llagostins. Trossejar els aladrocs i esmollar amb les mans l'abadejo. Tallar les tomaques. Quan la creïlla estiga cuita, retirar-la del foc i deixar-la refredar. Pelar-la després i tallar-la a rodanxes d'un centímetre aproximadament. En una safata plana, col·locar els canonges nets en el centre, després afegir al voltant els trossos de creïlla tancant-ho en un cercle. Sobre la creïlla col·locar els trossos de tomaca i sobre estos, els trossos d'aladrocs. En el centre de tot, col·locar l'abadejo esmollat i tancar-ho en un altre circule amb el llagostí pelat. Finalment, sobre l'abadejo, repartir els daus de salmó i formatge. En el morter preparar una vinagreta amb l'all picat, un poc de sal marina, el pebre, l'oli i el vinagre. Mesclar bé i repartir sobre l'ensalada.\nPublicat per KIKO a 9:38 2 comentaris:\nARRÒS CALDÓS AMB LETXA\nLa letxa és un peix blau que sol buscar refugi en relleus marins que produïsquen so com ara barcos afonats, roques, esculls artificials, boies, plataformes etc i que es pesca pràcticament amb qualsevol tipus d'art, tant esportiu (curricà) com a professional, que les capturen amb xarxes fixes calades perpendicularment als penya-segats. Ara solen veure's en els mercats. Gastronomicamente parlant té una carn semblant a la de la corbina\nPer a 4 persones haurem de proveir-nos de:\n280 g d'arròs\nUnes fulles d'espinacs\n50 g de bajoques\n1 letxa de 600 g aproxim.\nNetejar, tallar i salar el peix. Netejar, trossejar i salar la sépia. Netejar i tallar les carxofes en quarts i deixar-la en aigua junt amb un poc de llima per a evitar s'ennegrisca. Netejar les clòtxines En una casserola de ferro o fang calfem oli i ofeguem, a foc lent, les nyores i els alls. Retirem i reservem. En el mateix oli sofregir la sépia i la verdura trossejada xicoteta. En el morter o en un got de la batedora preparar una picada amb el jolivert, la nyora, els alls i la tomaca. Agregar la picada a la cassola i sofregir també. Regar tot amb el caldo i deixar coure uns 10 minuts. Afegir l'arròs, el safrà i els trossos de peix i deixar coent a foc mitjà uns altres 18 minuts. Rectificar de sal. Mentres bullirem les clòtxines i els separarem de la closca. Quan falte un parell de minuts per a apagar el foc, agregar-los a la cassola. Si observem que ens falta caldo, podem aprofitar el de les clòtxines però ull amb la sal ja que l'aigua de les clòtxines té prou. Servir immediatament.\nNota.- La lletxa és un peix que rep diversos noms segons la zona en què ens trobem. També és coneguda com a serviola, sírvia, letxola, boqueta groga o verderol\nPublicat per KIKO a 8:24 Cap comentari:\nGUISAT DE LLENTILLES\nCom a llegum que és, la llentilla té interessants qualitats nutricionals com a hidrats de carboni, vitamina B, ferro i fibra. Este “caviar de pobres” té també capacitat per a reduir el colesterol i són molt apropiades per a hipertensos, diabètics i per a qui patix d'acid úric. Historicamente parlant direm que arriben al Mediterrani probablement de la mà dels romans i la seua acceptació ací ha sigut tal que ens hem convertit en un dels principals països productors del món. Des del punt de vista gastronòmic indicar que el seu consum ha decaigut lleugerament i que part de les seues virtuts nutricionals desapareixen a l'anar tradicionalment acompanyades d'ingredients grassos com el xoriço, la botifarra i la carn de porc com en el plat de hui.\n4 tassetes (de les de café) de llentilles\n1 nap xicotet\n4 boletes d'espinacs congelats\n2 cullerades soperes farina\n½ Orella de porc\n2 costelles porc (pot ser gàs)\n1 Cuixa i contracuixa de pollastre\n1 xoriço sec\n1 botifarra seca\nDeixar a remulla les llentilles en la vespra. En un olla es posen a bullir (amb prou aigua ja que han de coure durant molt de temps), junt amb la resta d'ingredients excepte, la farina, l'embotit, els alls, el pimentonàs i l'oli. Quan vegem que les llentilles comencen a estar cuites, (unes 2 hores depenent del tipus de llentilla) afegir el xoriço i la botifarra. En una paella sofregir amb prou oli els alls, la farina i quan esta Dore un poc, afegir el pebre roig, remoure i immediatament retirar del foc per a evitar que este últim es creme. Afegir-ho tot a la cassola de les llentilles, remoure i salar al gust. Deixar coure un poc perquè espessisca el caldo. Hem d'anar amb atenció perquè al tirar-li la farina pot apegar-se si ens descuidem. Servir els plats desossant la carn i trossejant el xoriço i la botifarra\nPublicat per KIKO a 18:54 Cap comentari:\nSOPA D'ABADEJO I FIDEUS\nUna vegada descobert el foc, l'home prompte es va donar compte dels avantatges, tant de torrar el seu menjar com de courel en un líquid; així va ser com va nàixer la sopa. Després, amb el pas del temps, se n'ha anat perfeccionat i ampliant la gamma de possibilitats fins a l'extrem de convertir-se, junt amb l'arròs, com un dels plats que més ingredients admet. Hi ha dos parts essencials en la sopa: el líquid i els entropessons. El primer pot ser simplement aigua o caldo de verdura, de carn o de peix; els entropessons poden ser de pa, pasta, mandonguilles i inclús carn o peix o, com hui, que anem a preparar-la amb una mescla d’ells. Normalment la sopa és una plat que servix d'entrada d'un altre mes consistent però, la que prepararem ara vos puc assegurar que amb un bon plat tindreu més que suficient.\n¼ kg abadejo dessalat\n150 g de fideus (jo he posat del núm. 3)\n1 pimentó roig (o groc)\n1300 cc de caldo de peix\nPosar les cloïsses en aigua i sal durant una bona estona perquè solten l'arena. Tallar en trossos molt xicotets el pimentó i la creïlla. Pelar i picar la tomaca. En una cassola de fang sofregir la nyora i els alls i retirar. En el mateix oli sofregir el pimentó i quan estiga, continuarem amb l'abadejo esmicolat durant uns minuts. Retirar este últim. En el got de la batedora picar la tomaca junt amb els alls, la nyora i un pessic de sal. Sofregir-lo també en la cassola i després regar-ho tot amb el caldo. Quan comence a bullir afegir la creïlla trossejada i deixar coure fins que estiga cuita. En eixe moment, agregar el safrà, l'abadejo i els fideus. Deixar coure durant 3 minuts, afegir les cloïsses i apagar. Com és fang continuarà coent durant un parell de minuts, temps suficient per a què s'òbriguen i coguen les cloïsses. Picar el jolivert, tirar-ho per damunt de la sopa i a la taula. Bon profit.\nPublicat per KIKO a 9:21 Cap comentari:\nHui parlarem d'un plat típic de la muntanya alacantina i més concretament de la zona d'Aitana. Es tracta d'un plat gelat que s'elabora a base de pimentons secs i abadejo torrat i que, normalment, ha de prendre's com a aperitiu o tapa. La pericana té innumerables variants, tant en ingredients com en la seua elaboració. Així per exemple, en el sud d'Alacant, se substituïxen els pimentons per nyores, l'abadejo per llucet sec (capellans) i tambe afigen tomaques seques. En la zona d'Elx es coneix també amb el nom de “pipes i carasses”. La recepta de hui és gentilesa de la nostra amiga Maria Jose d'Alcoi.\n6 pimentons secs\n1 llom d'abadejo sec (d'uns 100 g)\nSofregir els pimentons en abundant oli calent però no deixarem ni que es cremen ni que queden crus perquè la gràcia del plat en què queden amb una textura cruixent. Torrar a la flama, planxa o millor si haguera brases, l'abadejo i els alls. Deixar refredar. Trossejar a mà els pimentons. Fer el mateix amb l'abadejo però llevant les espines si apareix alguna. Laminar els alls. Mesclar tot en un plat i posar prou oli. Deixar reposar un estona. (Hi ha qui li afig un poc de pebre roig)\nPublicat per KIKO a 12:26 Cap comentari:\nEl rap és un peix molt apreciat en cuina. A mi especialment m'encanta ja que amb ell podem elaborar gran quantitat de receptes marineres i a més, donada la seua estructura òssia, pot ser menjat perfectament per xiquets i majors poc amants del peix amb espines. A pesar que el cap ocupa la major part del cos i que esta només servix per a preparar excel·lents caldos, crec que val la pena pagar el preu que ens demanen en el mercat, especialment si es tracta dels que tenen la panxa fosca o de color gris, la carn dels quals és inclús mes fina que la de la resta dels seus congèneres. Hui anem a preparar-ho amb creïlles, ametles i pa fregit.\n6 cues de rap\n¼ kg de tomaca triturada\n½ godet vi blanc\n½ litre caldo peix\n6 llesques pa de barra\nUn ramell de jolivert\nEn una paella xicoteta calfar oli i sofregir les ametles pelades i les llesques de pa. Deixar-les sobre paper absorbent perquè solten l'oli. Una vegada freda tirar-les en el got de la batedora junt amb els alls pelats, el jolivert i un dollet de vi blanc. Triturar tot fins a aconseguir una pasta espessa. En una paella gazpachera sofregir les creïlles trossejades i després afegir la tomaca. Quan comence a enfosquir-se, agregar, el contingut del morter, una mica de pebre, les cues de rap prèviament salades i el caldo de peix en quantitat suficient com per a cobrir-ho tot. Afegir colorant, salar i deixar coure fins que la carn del rap comence a separar-se de l'os (tardarà aproximadament uns 15 minuts). Un parell de minuts abans d'apagar el foc, afegir les cues de gamba\nPublicat per KIKO a 11:45 Cap comentari:\nPAELLA D'ÀNEC I TOMAQUES SEQUES\nL'Albufera de València, les llacunes litorals d'Alacant i parcs Naturals com el Hondo han sigut, durant anys, lloc de pelegrinatge de nombroses aus. Desafortunadament la contaminació, la sequera i la pròpia caça indiscriminada han fet que la població d'aus com el anec haja decrescut molt. A pesar d'això, l'ànec, especialment en l'Albufera, ocupa un lloc d'honor en les cuines. Si a això li afegim el fet de trobar-nos en una zona arrossera, que menys que preparar una paella amb els dos ingredients.\n1500 cc de caldo d'au\n½ ceba (opcional)\nUn poc de timó i pebrella\nPosar les tomaques seques a remulla amb aigua tèbia durant una ½ hora per a rehidratar-les. En una paella xicoteta tirar el magret amb el greix cap avall i encendre el foc a fi que esta es vaja desfent i anar arreplegant-la en un bol. Amb la paleta podeu pressionar el magret a fi que solta tota la que tinga. Una vegada tinguem suficient greix, donar-li la volta al magret, marcar-ho un poc i reservar. Quan vaja refredat, llevar-li el greix que queda i tallar-ho en tallades de ½ centímetre. Tallar el pimentó, picar la ceba, pelar i picar la tomaca i separar la tija i les llavors de les nyores. Una vegada preparat tot, calfem en la paella el greix de l'ànec que ens farà d'oli i en ella sofregir lleugerament les nyores i els alls i retirar. Continuem amb el pimentó i la ceba. Mentres tirar les nyores al braç de la batedora junt amb la tomaca, les branquetes de jolivert, els alls, les herbes aromàtiques i un pessic de sal i triturar-ho tot. Una vegada la ceba comence a prendre color, traure els trossos de pimentó i reservar per a l'adorn, tirar les tomaques seques tallades en quarts, donar-li unes voltes i continuem amb els cigrons i el contingut del got de la batedora. Finalment tirem l'arròs i després d'un minut removent, reguem amb el caldo bullint i el safrà. Posem el foc al màxim i deixem bullir durant 10 minuts, repartir per damunt els trossos de magret i els pimentons reservats, rectificar de sal i abaixar el foc deixant-ho uns 8 minuts més fins que es quede sense caldo. Apagar i deixar reposar uns minuts.\nPublicat per KIKO a 10:43 1 comentari:\nCom ja sabeu, tinc un xicotet hort i la veritat és que enguany se me n'ha anat la mà amb les albergines. Hem consumit de totes les formes, fregides, arrebossades, en pastís i hem regalat un muntó però, així i tot, tenim de sobra, així que hui m'he decidit per provar-les en escabetx.\n1 kg albergines\n1 Pimentó roig o taronja\n400 g tomaca triturada\n1 cullerada sopera de comins\nEscaldar les albergines tallades a rodanxes d'aproximadament 1 cm en aigua i sal i un poc de vinagre fins que comencen a perdre el color blanc. Col·locar sobre paper per a assecar-les. Sofregir en abundant oli la ceba tallada en juliana i quan comence a transparentar, afegir pimentó roig o taronja trossejat i la tomaca triturada. Preparar un picada amb els alls, sal i comins. Quan el sofregit este quasi fet, afegir el picada, 4 cullerades soperes de vinagre (si vos agrada l'escabetx fort de vinagre podeu afegir alguna més) i deixar coure un poc. Col·locar en el fons d'un recipient ample una capa d'albergines, continuar amb una de sofregit, una altra d'albergines i així successivament fins a acabar amb una de sofregit. Ficar en la nevera i deixar un parell de dies perquè prenga el sabor de l'escabetx.\nPublicat per KIKO a 21:25 Cap comentari:\nPublicat per KIKO a 16:56 2 comentaris:\nEl magraner arriba a les nostres costes probablement de la mà dels cartaginesos i és Alacant, Múrcia i part d'Andalusia, les zones de major producció. Tenim ací un altre arbre que, junt amb el seu fruit, ha sigut utilitzat des de fa milers d'anys tant en medicina com en gastronomia. La corfa de l'arrel i la trencara del fruit són astringents, tenen propietats antinflamatories i contribuïxen a expulsar els cucs intestinals. També exercix una acció antivirica i cura el mal de gola i les aftes bucals. Des del punt de vista culinari, el fruit fresc i el suc s'inclouen en sorbets, gelats, gelees i macedònies. El suc s'utilitza per a fer granadina i adobar carns d'au i caça. En Orient mitjà, de les seues llavors s'obté un xarop que servix de condiment i s'utilitza per a guarnició de postres. Si no tenim cap arbre a mà i anem al mercat a buscar-les, convé triar aquelles amb la pell dura i de color viu. El millor lloc per a conservar-les és la nevera, inclús que fóra d'esta poden aguantar uns dies sense cap problema.\nHo anem a fer 2 receptes molt senzilles. Primer obtem per un simple suc i ens farà falta:\nTallar i desgranar les magranes deixant només els grans i reservar uns quants per a l'adorn. Procurar llevar els trossos de pell de color blanc que hi ha en l'interior ja que després amarguetja. Col·locar-los dins de la liquadora i obtindre el suc. Passar-ho pel xinés per a separar els ossets que sempre queden, afegir el sucre, mesclar, abocar en una copa i adornar amb una branqueta de menta i els grans reservats.\nPer a la segon recepta haurem de tindre:\n2 gots de vi negre (també pot fer-se amb brandi)\nTallar i desgranar les magranes. Separar els grans i deixar-los en un bol en maceració junt amb el vi i el sucre durant un parell d'hores. Col·locar en una copa i servir\nPublicat per KIKO a 13:46 Cap comentari:\nHui ha eixit el dia ennuvolat i plujós pel que he decidit trencar una de les meues "màximes" que és la de procurar no fer arrossos caldosos a l'estiu. Inclús així, i a pesar que ens trobàvem assentats en un lloc on corre prou l'aire, he de reconéixer que hi hagut un moment en què la calor començava a aclaparar-nos.\nPer a 4 persones haureu de tindre:\n350 g de cua de rap\n150 g de cues de gamba\nUn manollet d'espinacs\nEn una paellera de les anomenades gazpacheres (fonda amb anses) tirar oli i sofregir alls i nyores i guardar. Netejar el rap, tallar-ho a rodanxes d'aproximadament 1 cm de grossor i salar-ho. Pelar i picar les tomaques, tirar-les al got de la batedora junt amb un pessic de sal, els alls, les nyores reservades i unes branquetes de jolivert. Triturar fins a aconseguir una salmorreta espessa que sofregirem en el mateix oli. Una vegada fet açò, afegirem els bolets i els espinacs nets i trossejats, els donarem unes voltes i de seguida abocarem el caldo. Deixar a foc màxim fins que bullga, abaixar el foc un poc fins a aconseguir una ebullició regular, deixar 5 minuts, tirar l'arròs i coure uns 15 minuts. En eixe moment, afegir els trossos de rap salats i les cues de gamba, deixar tres o quatre minuts mes i servir immediatament.\nPublicat per KIKO a 18:47 Cap comentari:\nLa figuera de pala és una planta salvatge d'origen tropical que s'ha expandit, amb molt d'èxit, per tot el món gràcies a què no requerix cap tipus d'atenció, no li afecten, en excés, les malalties i es reproduïx a través d'esqueixos, és a dir, basta amb què caiga qualsevol trosset de planta al sòl perquè en poc de temps traga arrels i es convertisca en una nova planta. El seu fruit, la figa palera o figa pala, esta recoberta d'espines fines però dures i amb les que haurem de parar atenció perquè són de costosa extracció. Quan madura passa de color verd fosc a a groc ataronjat i té una textura melosa i al mateix temps sucosa. És recomanable agafar-les al matí primerenc i remullar-les amb aigua. Hi ha diverses maneres de pelar-les però per a aquells que no tenen problemes amb el ganivet i tenidor, recomane que es tallen els extrems, es fa una incisió vertical i se separa fàcilment la pell. (Veure fotos). En la nostra zona comença a madurar a principis d'estiu i duren fins a octubre fàcilment. Gastronomicamente parlant no és que tinguen gran valor ni apareguen assíduament en mercats o restaurants, però crec que val la pena provar-los de diferents maneres (cremes, gelats, sorbets etc)\n¼ l xarop (250 g de sucre i ¼ l'aigua)\n400 g de figues pales pelades\nEl suc d'un llima\n3 clares d'ou a punt de neu\nPreparar el xarop mesclant 250 g de sucre amb ¼ l d'aigua i deixar bullir a foc lent fins a aconseguir un xarop lleuger. Batre tots els ingredients, excepte les clares, en la batedora. Passar per un colador xinés i mesclar amb les clares a punt de neu. Es fica al congelador i es va donant voltes de tant en tant amb cullera de fusta fins que granisse.\nPublicat per KIKO a 21:07 2 comentaris:\nEns trobem en la millor època de l'any per a menjar calamarets. Estem parlant de les cries més jóvens del calamar, també cridats puntilla, calamarsons o chopitos segons en la zona en què estiguem. Probablement Espanya siga un dels països on més es consumix i les seues proteïnes són d'alt valor biològic però té l'inconvenient de la seua elevada aportació de colesterol. Per la seua textura i sabor, són molt apreciats en la nostra cuina e innumerables les maneres de cuinar-los, fregits, arrebossats, saltejats, com a guarnició, en arrossos, ensalades, etc. Jo hui m'he decidit per un plat senzill que bé pot presentar-se com a aperitiu qualsevol calorós dia d'estiu.\n½ kg de calamarets\n150 g de favetes(poden ser congelades)\n1 manoll d'alls tendres (també poden ser congelats)\nNetejar bé els calamarets i traure'ls la ploma i la boca. Netejar i tallar els alls (si són congelats no cal). En una paella amb un poc d'oli sofregir els alls i les favetes lleugerament, afegir els calamarets salats abans, i pujar el foc al màxim ja que solen soltar prou aigua. Tirar-li una mica de pebre blanc i una altra d'orenga i anar menejant-ho tot seguit fins que es consumisca el aigua que hagen soltat i tornem a sentir fregir. En eixe moment apagar el foc i servir.\nPublicat per KIKO a 22:54 2 comentaris:\nPublicat per KIKO a 20:22 1 comentari:\nTinc una xicoteta horta a casa i ahir em vaig ajuntar amb vàries carabassetes per el que m'he decidit per provar este pastís. Es sap que la carabasseta la van portar al Mediterrani, com molts altres productes, els àrabs, pero la veritat és que la seua procedència no està del tot clara (probablement Àsia meridional). Es tracta d'una hortalissa que conté àcid fòlic i potassi l'ús del qual és molt recomanat per al nostre sistema immunològic, nerviós i per a l'aparell digestiu. Per als que no tingueu la sort de poder-los arreplegar de la vostra horta, heu de triar, al comprar-los, aquells que presenten una pell suau, llisa, brillant i de grandària més be xicoteta. Finalment indicar-vos que si bé la carabasseta la podeu trobar durant tot l'any, la veritat és que quan més saboroses estan és ara.\n1 kg de carabassetes\nUn pot de pimentons del piquillo (uns 300 g)\n20 cc de crema de llet (o nata)\nCalfar oli en una cassola i sofregir la ceba trossejada lleugerament, afegir les carabassetes trossejades xicotet i coure a foc més be lent i amb la cassola tapada fins que estes estiguen cuites (uns 15 o 20 minuts). Colar per a llevar el caldo que tinga i deixar refredar. Continuarem tirant en el got de la batedora els ous, la crema de llet, els formatguets, el sofregit de ceba i carabasseta, sal, pebre i anou moscada i batrem tot fins a aconseguir una espècie de crema homogènia que abocarem en un motle, rectangular (d'uns 30 cm de llarg) engreixat prèviament amb mantega i resistent al forn. Tapar amb paper d'alumini per a evitar que es creme la part superior i coure al bany maria, en la part baixa del forn, prèviament calfat a 180º durant aproximadament una hora (depén de la potència del forn). Mentres prepararem la salsa sofregint lleugerament els pimentons junt amb un poc de sucre i sal i mesclant-los en el got de la batedora amb uns 10 cc d'oli fins a obtindre una espècie de crema amb la consistència d'una maionesa. Transcorreguda l'hora, punxar el pastís amb un ganivet, si ho traiem net serà senyal que ja esta quallat pel que ho traurem del forn, deixarem refredar, desemmotlarem en una safata, tirarem la salsa per damunt i a menjar. Si voleu adornar el pastís, reservar unes tires de pimentó i posar-les per damunt.\nPublicat per KIKO a 9:57 2 comentaris:\nARRÒS AMB COSTELLES I CIGRONS\nPer a preparar un bon arròs depenem tant de la proporció dels instruments i ingredients a utilitzar, com de la qualitat i suculència d'estos últims. Personalment si haguera de decantar-me per quina de les dos coses és mes important, em decidiria per l'equilibri que ha d'existir entre el foc, el recipient que usem, el líquid (caldo o aigua) i l'oli, que al que poden aportar els ingredients que utilitzem. Fixar-vos en l'arròs de hui, amb ingredients tan humils com a cigrons, ceba, bolets i unes tristes costelles de porc obtindrem un plat exquisit.\n¼ kg costelles de porc\n125 g cigrons (en remulla la vespra)\n150 g bolets\n1.5 litres d'aigua (o millor caldo de carn)\nDeixar els cigrons la vespra en aigua (tres parts d'aigua per una de cigrons). En una cassola de fang sofregir les costelles, prèviament trossejades i salades, fins que estiguen ben daurades. Després afegir la ceba tallada en juliana i l'all picat fins que quede també daurat. Fem el mateix amb la tomaca picada. Reguem tot amb l'aigua o caldo. Tan prompte comence a bullir, tirar els cigrons i es deixa coure a foc lent i amb la cassola tapada (buscar una que ajuste per a evitar s'evapore tot el caldo), fins que estos estiguen mig cuits (mínim una hora). En eixe moment agregar la carxofa pelada i tallada en quarts, el safrà, els bolets, sal suficient i continuar coent. 20 minuts abans de servir el plat afegir l'arròs, rectificar de sal si fera falta i coure a foc mitjà fins que desaparega el caldo i quede l'arròs sec.\nPublicat per KIKO a 13:26 Cap comentari:\nESTOFAT DE SÉPIA AMB PENQUES\nPer a aquelles persones que són reticents al consum de peix, el plat de hui és ideal ja que la sépia conserva les propietats nutritives d'este, posseïx una carn amb aportació calòrica molt menuda i a més no té espines. Els millors mesos per a consumir sépia fresca són quan l'aigua està més freda (hivern) però pràcticament la seua estacionalitat no arriba a notar-se en el mercat per dos motius, la importació i el congelat.\n1 kg de sépia (2 sépies grans)\nEn una paella xicoteta sofregirem ametles, avellanes, l'all i el pa. Deixar refredar i després picar-ho tot en el morter (o en el got de la batedora), junt amb la mitat del jolivert. Netejar la sépia, tallar-la en trossos mitjans, assaonar-la i sofregir-la en una cassola de fang fins que comence a agafar color. Tallar la ceba en juliana i afegir-la a la cassola junt amb el pimentó tallat en trossos xicotets i l'all laminat. Quan vegem que comença a estar tot cuit, afegir la tomaca triturada i sofregir durant uns 8 o 10 minuts. Agregar el pebre roig, donar-li un parell de voltes i regar amb el caldo. Quan alse el bull afegir penques i carxofes pelades i trossejades en quarts, el safrà i coure a foc viu durant uns 20 minuts. Afegir la picada del morter i l'altra mitat del jolivert picat, rectificar de sal i deixar que espesse el caldo. Servir de seguida en la mateixa cassola.\nPublicat per KIKO a 17:51 1 comentari:\nA l'estiu, una de les hortalisses que més abunda és l'albergina. Originària de l'Índia arriba a Espanya de la mà dels àrabs i degut al seu escàs valor nutritiu i l'existència d'un alcaloide tòxic en els fruits poc madurs, va ser inicialment considerada com a provocadora de malalties i aliment de pobres. En la cuina podem utilitzar-la de mil maneres distintes, com a guarnició, guisada, arrebossada, torrada, farcida i resulta molt sucosa i saborosa simplement fregida, però els que es preocupen de la dieta han de parar atenció amb esta ultima forma de coure-la ja que al tindre la polpa porosa absorbix molt d'oli amb el que el seu baix valor energètic augmenta de forma desmesurada. La recepta de hui espere resulte del grat de tots ja que és de molt fàcil preparació i pot servir-se calent o freda. No posaré quantitat d'ingredients perquè estos dependran de la grandària de la safata del forn que anem a utilitzar.\nPit de titot en tallades (també pot ser qualsevol fiambre que vos agrade)\nFormatge gouda en tallades (o un altre formatge que fondra bé)\nTonyina en llanda (en oli o al natural)\nTallar l'albergina en tallades d'aproximadament 1 cm de grossor, salar un poc la polpa i deixar-les “suar” durant uns 20 minuts a fi de llevar-los el sabor amarg. Repassar-les i deixar-les escórrer bé. Ara podeu triar entre torrar a la planxa l'albergina o fregir-la o inclús deixar-la crua (en este ultime cas és millor tallar les tallades de ½ cm) Ací hem optat per torrar-la. Cobrir el fons de la safata del forn amb una capa d'albergina, a continuació posem una capa de pit de titot i damunt d'esta, una de formatge i un parell de culleradetes de tomaca fregida repartida. Tornem a repetir l'operació, capa d'albergina, capa de titot, capa de formatge i culleradetes de tomaca repartida. Ho repetim per última vegada però ara després del formatge posarem una capa de tonyina i una capa de tomaca fregida. Finalment ho fiquem en el forn precalfat a 180º fentli la calor des de baix només i deixar-ho entre hora i mitja i dos hores.\nPublicat per KIKO a 12:35 5 comentaris:\nJa vam dir en el seu dia que el “suquet” és una salsa que va nàixer de la mà de la gent del mar. Menjar marinera sens dubte. Es tracta d'un guisat en què s'aprofita el peix que ha quedat danyat en les xarxes o que no s'ha pogut traure a la subasta. No hi ha normes sobre que peixos utilitzar pero si hi ha unes pautes orientatives per a la seua elaboració, per això, hi ha tantes receptes d'este plat com a persones vullguen fer-ho. Hui utilitzarem rap però qualsevol peix i/o marisc val: gallina, mer, daurada, congre etc. També es pot utilitzar sépia o calamar.\nPer al picada:\n4 ametles i 4 avellanes\n1 llesca de pa sense corfa\n1 ramell jolivert picat\n1 culleradeta pebre roig dolç\n¼ culleradeta pebre roig coent\n3 cullerades tomaca fregida\nUn grapat-te de pinyons\n½ kg de rap (2 cues)\n1 sépia (també pot ser calamar)\n2 tasses caldo peix.\nEn una paella xicoteta calfarem oli i sofregir alls, nyores, ametles, avellanes i el pa. Tirar-ho en el got de la batedora junt amb el jolivert, pebre roig, pinyons, la tomaca i el vi i picar fins a aconseguir una salsa homogènia. En una cassola de fang calfem oli i passem les cigaletes lleugerament. Guardar. Continuem amb la sépia neta i trossejada que sofregim despres abocar el caldo. Mentres pelem i tallem les creïlles. Quan comence a bullir, afegirles junt amb la picada i deixem coure tot uns 10 minuts. Finalment rectifiquem de sal, afegim el rap trossejat i assaonat i deixem coure 10 minuts més. Quan falten 3 minuts per a apagar el foc, afegir les cigaletes.\nPublicat per KIKO a 17:18 Cap comentari:\nGAMBA AMB ESPINACS\nEl plat de hui és un entrant excel·lent per a obrir boca però també pot ser preparat per a un calorós migdia d'estiu o per a un sopar un dia qualsevol. Originàriament es preparava i es prepara amb bledes i gamba de riu i era típic de poblacions pròximes a estos. Els hòmens, al tornar de les labors del camp arreplegaven, silvestres o sembrades, les primeres i passaven pel riu a per les segones. Però atés que en ma casa no són molt amants de la bleda he optat per substituir-les per espinacs i canviar la gamba de riu per la del mar, molt més vistosa. Els espinacs van arribar a la nostra Comunitat en el s. XI procedents de Xina. El seu alt contingut en fibra, baix nivell calòric i les seues propietats laxants les fan ideals per a dietes d'aprimament. Els únics que han d'abstindre's són aquelles persones amb problemes renals ja que contenen oxalats que poden produir pedres en el renyó.\n3/4 kg d'espinacs\n350 g cues de gamba pelada (poden ser congelades)\n4 cullerades de salsa de tomaca\n½ got caldo de peix\nLlavar els espinacs a fi de llevar-los les restes de terra que puguen tindre. Si veiem que hi ha fulles danyades o tiges dures o fibroses els llevarem també. Trossegem la resta i ho tirem a una cassola amb aigua bullint i sal durant uns 5 minuts. Traure-les immediatament, posar-les a refrescar en aigua freda, escórrer-les bé per a què solten tot l'aigua i deixar-les en plat a banda. Calfar oli en una cassola de fang i daurar els alls laminats (hi ha qui preferix que no es vegen i els tritura en el morter). Assaonar les gambes i saltejar-les durant un parell de minuts junt amb els alls perquè es mesclen les aromes, afegir la salsa de tomaca, el pebre roig i la pebre, remoure tot bé i afegir els espinacs i el caldo de peix. Deixar coure uns 5 minuts més i servir immediatament.\nPublicat per KIKO a 23:10 Cap comentari:\nENSALADA DE VENTRESCA, BAJOCA I CREÏLLA\nUn dels condicionants de la cuina dels pobles és la calor. La calor produïx importants canvis en la nostra rutina diària i el fet d'haver de preparar el menjar arriba a convertir-se en una càrrega que ningú vol assumir. La inapetència és típica d'estes dates i el nostre organisme preferix productes frescos i amb gran quantitat de líquid que ens repose el que perdem amb la transpiració, a guisats o altres aliments grassos amb alt contingut calòric. Com afortunadament l'horta valenciana i murciana ens subministra gran quantitat de productes que encaixen a la perfecció amb les necessitats alimentàries estivals (encisam, creïlla, bajoques, tomaques, etc), hui prepararem una ensalada que crec agradarà a tots.\n2 llandes de ventresca de tonyina\n2 cebes xicotetes i tendres\n½ kg de bajoquetes\nPrimer que tot posarem a bullir amb aigua i sal les creïlles, netes de terra i amb la seua pell, en una cassola durant uns 20 o 25 minuts. Mentres tallar les puntes, trossejar la bajoqueta i coure-la durant uns 10 minuts en aigua bullint a la que haurem afegit un bon doll d'oli d'oliva i un grapat-te de sal. En el morter prepararem un adob amb la menta picada, la sal, un poc de pebre i un bon doll d'oli. És hora de picar les tomaques en quadrets xicotets (jo abans les he escaldat i pelat). Pelar i picar molt finament la ceba i deixar-la en un bol amb aigua i un dollet de vinagre un estona per a que no pique en excés. Una vegada cuites bajoqueta i creïlles, traure-les del foc, deixar refredar les segones i ficar les primeres en un bol amb aigua amb glaçons (així ens quedaren senceres i verdes). És hora de preparar el plat. Agafem una safata plana i cobrirem el fons amb les creïlles pelades i tallades a rodanxes d'un centímetre aproximadament. Preseguirem amb les bajoquetes escorregudes, la tomaca, la ceba i els trossos de ventresca. Finalment regar tot amb el contingut del morter i deixar refredar un estona en la nevera.\nPublicat per KIKO a 11:43 1 comentari:\nPAELLA DE FETGE DE RAP I LLOBARRO\nJa ha arribat la calor i és el moment d'apartar aquells plats que no fan una altra cosa que calfar el nostre cos. Fora arrossos caldosos, fora plats contundents, ara toca disfrutar de les terrasses, cervecetes fresques, aperitius, ensalades, combinats i, com no, de la immortal paella feta a l'aire lliure. Hui elaborarem este plat que, a mitges, ens van aportar la civilització àrab i la romana. Els primers ens van portar l'arròs, els segons el recipient anomenat “pastera o patella” que tenia el fons còncau i que, amb el temps, se va anar adaptant a les necessitats culinàries nostres i aplanant-se fins a arribar a l'actual fons totalment pla de la paellera o paella.\nEls ingredients de hui, barats i fàcils d'aconseguir. Jo no sóc molt amic de possar ceba picada quan faig plats d'arròs, pero tinc que reconéixer que li dóna una certa melositat. Com sempre, per a 4 persones ens farà falta:\n1 tros de fetge de rap\n2 llobarros xicotets\n3 nyoras (Es poden substituir per 2 culleradetes de pebre roig)\nDemanar al pescater que ens separe els lloms dels llobarros de manera que queden ben nets d'espines i tallar-los en trossos mitjans. Trossejar també el fetge del rap i salar-ho tot. Sofregir en la paella les nyoras, la ceba finament picada, els alls triturats i quan comencen a daurar-se agregar la tomaca pelada i picada. Mentrestant, picar les nyoras en el morter i agregar-les al sofregit. Afegir l'arròs, donar-li unes voltes en el sofregit durant un parell de minuts (si no tinguérem nyoras, és el moment d'agregar el pebre roig), remoure i després regar amb el caldo bullint. Deixar bullir a foc fort uns 10 minuts, després repartir el peix i el fetge del rap per damunt de la paella, abaixar el foc i deixar coure uns 8 o 10 minuts mes fins que s'asseque el caldo. Apagar i deixar reposar uns minuts.\nPublicat per KIKO a 18:50 1 comentari:\nARRÒS CALDÓS AMB CONILL, CARAGOLS I VERDURA\nPer tradició, els arrossos caldosos han de coure's en olles, en especial les de fang. Ara be, en alguns casos, la diferència no és perceptible si s'usen cassoles metàl·liques. El secret de la cassola de fang no és un altre que mantindre el foc a intensitat mes baixa i apagar el foc un poc abans del temps requerit ja que la calor es manté prou més. La resta de regles per a l'arròs caldós són les mateixes, 4 parts de aigua o caldo per cada una d'arròs i una vegada cuit, mai deixar reposar ja que en cas contrari es consumiria el caldo. La recepta de hui és senzilla de fer. Si aconseguiu que el caldo quede dens però al mateix temps fluid i els grans sencers, veureu que cosa mes bona de plat.\n1+1/2 litres d'aigua o millor caldo d'au\n250 g bajoques verdes tendres\n2 dotzenes caragols nets i bullits\n100 g de cigrons (en sec)\nDeixar la vespra els cigrons a remulla. Al matí bullir-los una bona estona amb aigua i sal fins que estiguen cuits. Reservar. A la penca cal llevar-li els fils, trossejar-la i bullir-la amb aigua i sal durant una bona estona fins que quede tova i haja perdut el gust amarg. Reservar també. Salar la carn, netejar i tallar les carxofes en 8 trossos, trossejar les bajoques, picar els alls i ratllar la tomaca. En una casserola de fang, sofregir a foc lent la carn, la verdura, els alls i finalment la tomaca. Una vegada tot llest, agregar l'aigua o el caldo junt amb les penques i els cigrons que havíem reservat i deixar-ho bullir durant una mitja hora. Este és el moment d'agregar l'arròs i els caragols però abans haurem de revisar si n'hi ha prou caldo. Recordem que es tracta d'un arròs caldós. Amb el caldo bullint, agregar l'arròs, els caragols i el safrà, rectificar de sal si calguera i deixar coure 20 minuts més. Servir immediatament.\nPublicat per KIKO a 18:04 Cap comentari:


Els canvis de govern després del 155 – L'Alerta\nEls canvis de govern després del 155\nTot i l’intent de que el govern sortint del 21-D fos el mateix que el destituït per l’article 155, diferents qüestions poden pertorbar aquest pla\nDesprés de la renúncia a l’acta i la declaració de la voluntat de no seguir en la política activa de Carles Mundó fem un anàlisi de la situació del govern, conseller a conseller.\nEls canvis assegurats venen de la mà d’ERC. “Després del que he passat el cos em demana no tornar a ser consellera” són les paraules amb les que la Consellera de Benestar, Treball i Família, Dolors Bassa, va anunciar el 17 de desembre passat la seva voluntat. Avui hem també rebut la notícia de la renúncia de Carles Mundó per “motius personals”.\nEls consellers que tenen més assegurada la permanència en el govern són els que estan a Brussel·les. La proposta d’Antoni Castellà (Demòcrates, integrat a la llista d’ERC i diputat electe) de que renunciïn a l’acta de diputat amb el compromís de nomenar-los consellers un cop investit el president està prenent consistència de cara a la constitució del Parlament el dia 17 de gener. Aquests són Lluís Puig (Cultura, JxC), Toni Comín (Salut, ERC), Clara Ponsatí (Ensenyament, JxC) i Meritxell Serret (Agricultura, Pesca, Ramaderia i Alimentació, ERC). Aquests consellers, però, corren el risc de passar per la presó si tornen a Catalunya.\nUn altre grup de consellers són els que van ser a presó però han estat alliberats mentre no s’instrueix el cas contra ells. Amb l’excepció de Meritxell Borràs (Governació, Administració Pública i Habitatge, PDeCAT), que renuncià a formar part de les llistes de Junts per Catalunya, donant a entendre que no seguiria en la política activa, la resta no han expressat en cap moment la voluntat de no formar part del nou executiu. Aquests són Jordi Turull (Presidència, JxC), Josep Rull (Territori, Sostenibilitat, Empresa i Coneixement, JxC) i Raül Romeva (Afers i Relacions Institucionals i Exteriors i Transparència, ERC).\nLa situació més delicada la tenen Carles Puigdemont (President, JxC), Oriol Junqueras (Vicepresident, Economia i Hisenda, ERC) i Joaquim Forn (Interior, JxC).\nLa investidura de Puigdemont depèn de la renúncia a l’acta de diputat dels consellers que són amb ell a Brussel·les i que facilitarien l’elecció d’una mesa del Parlament favorable a la república, incloent-ne la presidència, que pogués interpretar el reglament perquè fos investit a distància. Després està la qüestió d’exercir el càrrec, que es preveu difícil si no hi ha algun tipus de moviment de l’estat espanyol que li permeti tornar de Brussel·les.\nJunqueras i Forn és previsible que siguin mantinguts a la presó. Podrien ser nomenats consellers però no exercir, així que la opció més factible és garantir-los un càrrec simbòlic en el nou govern.\nArtur Mas deixarà la presidència del PDeCAT


Guillem Martínez | dimarts, 10 de maig del 2016, a les 20.33\nEn aproximadament un mes s'ha convertit ja en tota una atracció per a turistes i barcelonins. "He vingut expressament per vuere-la...Aquestes cares tan maques, tan grans..Les trobo molt impactants, molt interessants." I els que hi viuen a prop, veïns, comerciants i restauradors, no volen que marxi. La Carmela de Jaume Plensa s'ha integrat perfectament en l'entorn. Tan és així que una veïna del carrer, la Mireia Udina, ha iniciat una campanya de recollida de signatures per aconseguir que l'escultura es quedi a la plaça. MIREIA UDINA, veïna: "No tenim una escultura d'aquesta embergadura, una cara d'aquestes que n'hi ha a Rio, a Yorkshire, a tot arreu. La Carmela ja és una veïna més del barri i no volem que marxi. De cap manera." I per aconseguir-ho a posat en marxa una petició al portal change.org. Quan tingui prou suports els enviarà a l'Ajuntament. De moment, ja compta amb força complicitats. GESAMÍ CATAFAU, Llibreria del Palau: "D'entrada és molt bonica, interacciona molt bé amb tot l'entorn i a més a més és útil perquè la gent s'hi asseu" PALOLA SARACHU, Creps Barcelona: "Tiene un gesto que inspira relajación, calma... Es mujer y femenina e inspira muchas cosas como relajación, calma..." De moment, l'Ajuntament no s'ha plantejat la possibilitat que l'escultura es quedi a la plaça de Lluís Millet. Segons l'ICUB és una decisió que s'hauria de prendre en el marc de la comissió d'Art Públic. No es descarta, però, que tard o d'hora s'acabi posant la qüestio a debat. Encara hi ha temps perquè així sigui. L'escultura s'estarà davant del Palau fins setembre.\nLa Mireia Udina és veïna del carrer de Sant Pere Més Alt. Només veure l’escultura de Plensa se’n va “enamorar” i, de seguida, va decidir que faria tot el possible per aconseguir que l’obra es quedés de manera permanent a la plaça de Lluís Millet. “No tenim una obra de Plensa d’aquesta envergadura a Barcelona i això no pot ser. Altres ciutats com Yorkshire o Rio de Janeiro en tenen”, explica Udina. L’obra, que forma part d’una exposició temporal del Palau de la Música, està previst que torni a mans de l’artista barceloní el 18 de setembre.\nPer evitar-ho, la Mireia vol pressionar l’Ajuntament perquè adquireixi l’obra i la mantingui a la plaça. Ha iniciat una petició a Change.org perquè sigui així i ha buscat complicitats entre els comerciants i restauradors de la zona, que es plantegen, també, recollir signatures en paper. “És molt bonica, interacciona molt bé amb l’entorn i és útil perquè molta gent s’hi asseu a passar l’estona”, explica Gesamí Catafau, de la Llibreria del Palau, que es troba just al davant de l’escultura.\nUna mica més lluny, al Creps Barcelona de la via Laietana, la Paola Sarachu, treballadora del local, explica que des que la van instal·lar treballa amb més alegria. La veu des del taulell de l’establiment. “M’ha enamorat. M’inspira relaxació i calma”, assegura.\nDe moment, l’Ajuntament no s’ha plantejat la possibilitat que l’escultura es quedi a la plaça de Lluís Millet. Segons l’ICUB, és una decisió que s’hauria de prendre en el marc de la Comissió d’Art Públic. No es descarta, però, que tard o d’hora s’acabi posant la qüestió a debat.\n— Art — exposicions — Palau de la Música Catalana\nExposició d’artistes internacionals de càmera estenopeica, a Can Basté\nEls comerços al voltant dels antics jutjats del passeig de Lluís Companys es reinventen\nEls sindicats d’ensenyament es tanquen a la seu del departament


Ferran Teixidó accepta finalment la beca ARA després d’una reunió amb Esports i la Federació\nFerran Teixidó està acostumat a anar sempre cap amunt, desafiant el desnivell i als millors especialistes del món en curses verticals. Ahir, però, al corredor li va tocar fer un pas enrere, segurament a contracor. I és que Teixidó, en roda de premsa conjunta amb Jaume Esteve, president de la Federació Andorrana de Muntanyisme (FAM), va explicar que accepta finalment la beca elit del programa ARA (Alt Rendiment d’Andorra), quantificada en 6.000 euros, després d’una reunió que va mantenir dijous amb representants de la Secretaria d’Estat d’Esports i la federació.\nD’entrada, però, el corredor, tercer de la general de la Copa\nBla bla bla bla bla em recorda als cosins d'abaixo de la seu pa lerida....\n#8 Llums de l'estadi\nA això li poden sumar la notícia d'ahir sobre les llums de l'estadi nacional. Una instal·lació nova on NO han previst desde un inici les necessitats televisives a curt termini i que ara obliga a un sobrecost de 350.000€?? Es cobreixen de gloria en cada cosa que fan i segur que la culpa li donaran al futbol\nUna secretaría d'esports que coacciona a tothom a qui s'atreveix a contestar-li les decisions. Collonut, amb una ministra sense personalitat i que ho permet.Pensava que pitjor era impossible\nMai vist haver d'acceptar una beca sota coacció\nTanpoc es normal ni lògic que uns sense tenir cap resultat en carreres importants,cobrin 12.000€ no cal dir noms,quins son els requisits?o es purament a dit i a segons qui.\nActuen com el règim... et porten al despatx del secretari d'estat i t'amenacen amb que la teva federació ho patirà sinó et portes bé. Aquest és el pa que s'hi dona per tenir el criteri que els hi falta aquests que donen beques. Lamentables\nA saber que li hauran promés...\n"Per el seus fets el coneixereu"....ademes d'això s'ha fet una publicitat mediàtica totalment gratuïta....\nAl final el diners han pogut amb ell. Per uns miseres 6000€ s'hauria pogut mantenir ferm.


El Xató és el plat principal del Carnaval i neix lligat al món del vi. La cerimònia d’aixetonar la bóta, consistia a posar-li una petita aixeta -l’aixetó- que permetia treure el vi. Era l’inici de la festa, i com tota festa anava acompanyada d’un àpat. Aquest àpat estava format per ingredients salats: anxova, tonyina i bacallà, que eren habituals en el rebost de pagès, acompanyats amb unes fulles de la verdura del temps del fred; l’escarola i unes olives, tot plegat enriquit amb una salsa, feta amb tècniques de clares connotacions àrabs, i amb diversos graus de sofisticació, era d’ús comú entre la pagesia.\nVet aquí un plat què, a l’hora de batejar-lo, tenia el nom predestinat. Si “aixetonaven”, doncs Xató.\nÉs de justícia doncs, que una ciutat retorni als seus orígens, reprengui la tradició i la faci festa per donar-la a conèixer a la resta dels mortals.\nFestival del Xató - Festa dels Mercats\nEl proper diumenge dia 24 de novembre se celebrarà el Festival del Xató i la Festa dels Mercats al Mercat de Mar, una oportunitat única per conèixer i adquirir els productes necessaris per elaborar un autèntic Xató de Vilanova i la Geltrú i per gaudir d'una festa amb una variada degustació de tapes elaborades amb productes que habitualment ofereixen els paradistes del mercat.\nL'objectiu del Festival és fer un pas més cap a consolidar aquest esdeveniment com un aparador de la gastronomia vilanovina: els seus plats i els seus productes dins d'un marc incomparable com és el Mercat de Mar.\nLa Festa dels Mercats\nLa Festa dels Mercats apropa el mercat al ciutadà, oferint altres opcions fora de les què es correspònen a la seva dinàmica habitual, combinant l'esperit de festa amb l'activitat pròpia del mercat i aportant aquest valor afegit que sempre han tingut i han de continuar tenint els mercats municipals, davant d'altres operadors comercials.\nEls concessionaris del mercat obren les seves parades per celebrar conjuntament amb el Festival del Xató, la Festa dels Mercats. El Mercat del Centre es converteix en una gran festa ambientada amb música en viu on els visitants poden comprar i degustar tapes de màxima qualitat elaborades pels mateixos paradistes amb productes del mar i de la terra.\nRecepta del Xató de Vilanova (per a 6 persones):\n1 - 2 dents d'all mitjans, 35 ametlles torrades, 12 avellanes torrades, 8 nyores escaldades, molla de pa xopa de vinagre, oli i sal.\nIngredients per al plat:\n2 escaroles, 200gr. de bacallà esqueixat i dessalat, 150gr. de tonyina esqueixada i dessalada, 18 filets d'anxova, olives arbequines i olives negres d'Aragó.\nEscaldeu les nyores i deixeu-les reposar. Piqueu en un morter els grans d'all amb la sal perquè no saltin. Un cop ben aixafats, aneu afegint les ametlles i les avellanes i treballeu-ho fins què tot plegat formi una pasta homogènia. Raspeu la part interior de les nyores prèviament escaldades i afegiu la polpa obtinguda al morter. Un cop tot homogeneïtzat, poseu-hi la molla de pa amb vinagre, una mica escorreguda i continueu treballant-ho. A continuació, afegiu-hi lentament oli mentre es remena, també lentament, per donar a la salsa la consistència desitjada.\nEn una safata, col·loqueu l'escarola ben escorreguda i un xic de salsa, remeneu bé i serviu després als plats. Afegir als plats la tonyina, el bacallà, les anxoves i les olives i deixeu que cada comensal, al seu gust, s'hi posi una mica més de salsa.\nFulletó Festival del Xató - Concurs Nacional de Xató Pere Tàpias Descarregar\nBases Concurs Nacional de Xató Pere Tàpias Descarregar


Hisenda investigarà si Oleguer Pujol va treure 3,9 milions d'Espanya\nEl jutge De la Mata demana a l'Agència Tributària que investigui si Oleguer Pujol va treure 3,9 milions d'euros d'Espanya\nEl fill menor de la família Pujol Ferrusola hauria traslladat a Holanda aquests diners sense complir amb les arques públiques\nMadrid - Dimarts, 18/06/2019 - 15:14\nOleguer Pujol, durant la seva declaració davant la ’comissió Pujol’ del Parlament. / FERRAN NADEU\nEl jutge de l’Audiència Nacional José de la Mata ha demanat a l’Agència Tributària que investigui si Oleguer Pujol Ferrusola, fill de l’expresident de la Generalitat Jordi Pujol, va treure de forma il·legal d’Espanya un total de 3,9 milions d’euros, que serien els beneficis d’operacions de compra i venda de sis locals comercials i 12 viviendes.\nEls pèrits d’Hisenda han de dilucidar si el fill menor de la família Pujol va traslladar a Holanda aquests fons sense complir amb les arques públiques a Espanya. L’investigat i el seu grup de socis podrien haver dissenyat una estructura per fer creure l’Agència Tributària que els fons procedien dels Països Baixos.\nSegons la investigació, aquests fons no van sortir mai de territori nacional tot i que es va tractar de simular la seva arribada des d’Holanda a través de "préstecs participatius concedits per l’entitat holandesa BMD Tussaintkade 48 Den Haag BV".\nLa investigació judicial contra la família Pujol està paralitzada des de fa mesos\nEl fiscal denuncia tracte de favor a Oriol Pujol per ser fill de l'expresident\nTemes: Oleguer Pujol Hisenda Corrupció


USHER RESOL LA DEMANDA CONTRA L’HERPES - CELEBRITAT\nSegons els informes, Usher va pagar 1,1 milions de dòlars EUA per resoldre una demanda entre ell i un estilista famós, que l'acusava d'haver-la infectat amb el virus de l'herpes.\nDocuments judicials del 2012 descoberts per Radar en línia revelen que el cantant de 38 anys tenia relacions sexuals sense protecció amb la dona i no li va dir que portava el virus.\nA Califòrnia és il·legal transmetre conscientment una MTS.\nUsher suposadament li va dir a la dona que no tenia la malaltia i van continuar una relació sexual.\nLa dona va presentar símptomes del virus, inclosos febre, calfreds, dolors i dolors, i tambéva desenvolupar lesions i butllofes a la vagina ', segons els documents judicials, que li van conduir al diagnòstic d'herpes.\nUsher també suposadament va pagar algunes de les factures mèdiques de la dona el 2012, que van arribar al total de2.754,40 dòlars: també va ser quan li va confirmar que era portador del virus de l’herpes.\nEls documents legals revelaven que estava 'exposat a l'herpes' el 2009 o el 2010, al mateix temps que es va finalitzar el seu divorci amb Tameka Foster.\nRadar en línia va revelar la víctima en una declaració que 'sent que la seva salut i el seu cos han estat arruïnats', 'i ella' ha patit greus angoixes emocionals i ha estat extremadament deprimida ... sabent que no hi ha cura '.


Artemis Hotel Amarynthos Evia Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nEllispontou 8, Amarynthos Evia, Amarynthos Evia, Grècia, 34006 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Artemis Hotel\nConvenientment situat a Amarynthos Evia, Artemis Hotel és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Amarynthos Evia. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, bar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, nevera a cada habitació. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Artemis Hotel no troba competidors en cap categoria.


El sotssecretari d'Economia suggereix als ciutadans que hipotequin les seves cases per a potenciar el consum d'una altra mena de béns | Consumer\nEl sotssecretari d’Economia suggereix als ciutadans que hipotequin les seves cases per a potenciar el consum d’una altra mena de béns\nEl Govern busca que el negoci hipotecari mantingui creixements d'al voltant del 15%\nEl sotssecretari d’Economia, Miguel Crespo, va realitzar ahir una recomanació nova als ciutadans, en suggerir-los que hipotequin les seves cases per a potenciar el consum d’una altra mena de béns, en un intent per mantenir el dinamisme de l’economia espanyola en nivells similars als actuals.\nAmb això, el Govern busca que el negoci hipotecari mantingui creixements alts, d’al voltant del 15%, malgrat que resultin inferiors als actuals que han estat provocats per l’encariment incessant de l’habitatge. En aquest sentit, les últimes dades del sector apunten que el nombre de préstecs per a la compra d’immobles subscrits durant 2003 va créixer un 9,1%, fins als 1,2 milions de contractes, si bé per al present exercici s’espera una petita baixada.\nAquest suggeriment es va poder escoltar en una trobada sectorial sobre el mercat de l’habitatge a Espanya, on el sotssecretari d’Economia va tornar a promoure l’elecció d’un interès fix enfront d’un variable a l’hora de finançar l’adquisició d’un habitatge. Encara que va insistir en la llibertat de cada ciutadà per a triar la fórmula que li interessi més, Crespo va aconsellar que tinguin en compte la seva capacitat de pagament i el termini d’amortització del préstec contractat, doncs, per exemple, en 20 anys els tipus poden variar molt, sense descartar-se que hi hagi pujades importants.\nEn el seu afany per recomanar un interès fix, Crespo va apuntar la possibilitat de contractar amb una entitat financera una assegurança hipotecària que cobreixi els possibles desviaments econòmics derivats d’una pujada notable dels tipus hipotecaris. No obstant això, la seva proposta més important va ser l’ús alternatiu d’aquests préstecs per a cobrir l’adquisició de béns alternatius als immobles.\nEncara que en la seva intervenció només va parlar que s’utilitzin per a finalitats “diferents”, la interpretació generalitzada va ser que recomanava que s’hipotequessin cases per a comprar altres coses, com va aconsellar també l’Associació Hipotecària Espanyola (AHE). Amb això es busca l’objectiu reiterat per l’equip de Rodrigo Rato, ministre d’Economia, d’evitar que el consum no decaigui dels nivells actuals, en ser un dels principals motors de l’economia.\nLa proposta del Govern pretén que es diversifiqui “” el negoci hipotecari, alguna cosa que van començar a fer la passada primavera els principals bancs i caixes d’estalvis. Així, algunes entitats han desenvolupat una nova línia de crèdit sobre el valor de l’habitatge pagat (en tot o en part), per a aprofitar així les plusvàlues ja generades en un mercat encara en auge.\nAl seu torn, existeixen les anomenades hipoteques obertes (o lliures) i altres productes similars, que permeten disposar del capital ja amortitzat per a finançar l’adquisició d’una altra mena de béns o serveis a un interès pròxim al que es dóna per a la compra d’una casa, i per tant més baix que el tipus de referència habitual per a un crèdit al consum.\ncases consum hipotecar-ca


Les altres campanyes icòniques de l’any | Cultura Digital\nby immagar | 26. febr. | 2020, Audiovisual, Observatori de Tendències | 0 comments\nAmb #BeforeAlexa la presentadora Ellen DeGeneres i la seva dona, l’actriu Portia de Rossi, imaginen amb molt d’humor com era la vida abans d’Alexa (l’assistent personal del gegant Amazon). Imperdible!\nUna brillant picada d’ull a la película de culte Groundhog Day (Atrapat en el temps), amb l’actor Bill Murray repetint el paper de Phil Connors. Aquesta vegada el bucle en el temps comporta moltes aventures al volant d’un Jeep Gladiator amb la companyia d’un especial amic peludet.\nUn festí pels ulls dels aficionats a la cultura pop: en 60 segons molts personatges de conegudíssimes franquícies de Hollywood com Star Wars, Star Trek, Toy Story, Men in Black o Guardians de la Galàxia ens mostren com d’útil és el magnífic servei de recollida de comandes on-line dels grans supermercats americans Walmart. Un aplaudiment pel magnífic disseny!\nUna pantalla dividida en quatre parts és l’original proposta del director Roman Coppola (fill del gran Francis Ford Coppola) per les salses Heinz. Cada part de la pantalla desenvolupa una història inspirada en situacions reals.\nMentre Rick veu la televisió descobreix que en comptes de trobar-se en un capítol de la seva sèrie de culte animada Rick&Morty, és a un anunci de Pringles i que Morty és en realitat un robot obsessionat amb els diferents sabors de les patates.\nAmb Loretta Google ens vol explicar una nova història d’amor d’aquelles que demanen mocador. Un marit demana al seu assistent virtual que li mostri els moments més importants que ha viscut amb la seva dona Loretta. Perquè les grans tecnològiques busquen sempre el moment llagrimeta per vendre la seva tecnologia?\nL’humor i la ironia també estan ben presents en la Super Bowl. L’actriu Winona Ryder visita la ciutat del mateix nom Winona (a Minnesota) i amb un estil que ens recorda a la famosa pel·lícula Fargo dels germans Coen, acabem descobrint que està creant una pàgina web de la ciutat a través dels serveis d’allotjament web de Squarespace.\nAixò ens passarà a nosaltres!!! La mort pregunta a les portes del paradís quina és la contrasenya o les preguntes de recuperació de claus i… Oh, my God!, com recordar-les? Un anunci de l’empresa d’administració de contrasenyes Dashlane molt senzill que compta amb una narrativa divertidíssima.\nL’Any Nou xinès o Festa de la primavera és la festivitat tradicional més important del calendari de la segona potència econòmica mundial. La gran fàbrica tecnològica del planeta entra en un període ple de tradicions mil·lenàries i trobades familiars afavorides per una gran migració de les grans metròpolis xineses cap als pobles d’origen de milions de persones. La televisió estatal CCTV emet la Gala de la Primavera, una successió de números musicals que amb més de 750 milions d’espectadors ha esdevingut l’emissió d’un programa de varietats amb més audiència del món. Per tant, no és d’estranyar que les grans companyies amb presència en el mercat xinès dediquin importants recursos a crear campanyes ben interessants. Abans que el gegant asiàtic es paralitzés i cancel·lés totes les celebracions d’aquest any per l’aparició del coronavirus a Wuhan, ens van arribar alguns exemples on s’hi ha esmerçat talent, creativitat i diners.\nEl primer spot per l’Any Nou xinès de Nike és una divertida aproximació a la tradició del “hong bao“, que consisteix en el lliurament als nens o parents més joves, com a desig de bona sort, d’un sobre de color vermell que conté una petita quantitat de diners. Una neboda ben tossuda es baralla durant anys amb la seva obstinada tieta per refusar l’obsequi per no pecar d’avariciosa, malgrat que la tieta ho intenta tot per a que acabi acceptant el regal.\nApple celebra l’Any Nou xinès amb Daughter, un curtmetratge de vuit minuts rodat íntegrament en iPhone 11 Pro, l’últim smartphone de la companyia. Rodat pel realitzador americà nominat a l’Oscar Theodore Melfi i protagonitzat per Zhou Xun, una coneguda actriu xinesa, narra la història d’una mare soltera que condueix un taxi en companyia de la seva filla. Un curt molt cinematogràfic del que podeu veure el making of aquí.


Luis Mª Ansón serà el Mantenedor dels Jocs Florals - Hablemos de Fallas\nLuis Mª Ansón serà el Mantenedor dels Jocs Florals\nL’associació cultural Lo Rat Penat celebrarà el pròxim dilluns 4 de decembre la CXXIX edició dels Jocs Florals de la Ciutat i Regne de Valéncia. L’acte tindrà lloc en el Teatre Principalde la capital valenciana a partir de les 22 h.\nEl Mantenedor d’esta edició serà el periodiste i ensagiste LUIS MARÍA ANSÓN, qui pronunciarà un discurs basat en la Fe, la Pàtria i l’Amor, trilogia bàsica dels Jocs Florals.\nLuis Mª Ansón, premi Príncipe de Asturias de Comunicación y Humanidades (1991), és president de El Cultural i del diari digital El Imparcial, del que també és el seu fundador, aixina com del periòdic La Razón. Periodiste i ensagiste, és acadèmic de la Real Acadèmia Espanyola, de la Real Acadèmia de Doctors i de l’Acadèmia Portuguesa da História. Fon president de l’Agència Efe i director del diari ABC des de 1982 fins a 1997 i, posteriorment, president del grup Televisa Espanya. Ha segut redactor en diversos mijos de comunicació, corresponsal de guerra, director de l’Escola de Periodisme, dels semanaris Blanco y Negro i Gaceta Ilustrada, i de programes de ràdio i televisió. Ha ocupat els llocs de president de l’Associació de la Prensa de Madrit, de la Federació d’Associacions de Periodistes. És doctor honoris causa per les universitats de Mèxic i Lisboa. Ha segut guardonat en més de cent premis periodístics, entre ells el Luca de Tena, el Mariano de Cavia, el González Ruano, el Víctor de la Serna, el Miguel Delibes i el Nacional de Periodisme. Ha segut Premi Ondas de Televisió. És autor, axina mateixa, d’un bon número de llibres, com El grito de Oriente (Premi Nacional de Lliteratura), La Negritud i Don Juan.\nEls Jocs Florals és un certamen poètic, lliterari i d’investigació que fon instaurat per la Societat d’Amadors de les Glòries Valencianes en 1879, durant la Renaixença. L’objectiu era i és enaltir la llengua valenciana, així com fomentar l’estudi de l’història i la cultura del Regne de Valéncia.\nEl càrrec de Mantenedor està reservat a personalitats de la societat que destaquen en els seus respectius camps de treball. En els últims anys han segut Manenedors, el juge de l’Audiència Nacional, Baltasar Garzón; l’actual arquebisbe de Saragossa, monsenyor Manuel Ureña; Alfonso Grau Alonso, Vicealcalde de l’Ajuntament de Valéncia, Vicent Farnós de los Santos, Director de Castelló Cultural, Vicente Garrido Mayol, President del Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana, l’escritor i periodiste César Vidal, l’escritor Antonio Gala, la periodista Paloma Gómez, l’escritor Andrés Amorós i l’any passat ho fon el professor i escritor Fernando Millán. A lo llarc de l’història del certamen han ocupat la trona del Mantenedor diverses personalitats de la cultura, les arts, la ciència o la política valencianes i espanyoles.\nEl poeta que guanye la Flor Natural -màxim guardó del certamen- tindrà l´honor d´oferir-li-la a la que serà la Regina dels CXXIX Jocs Florals, Irina Manglano Beneyto en la cerimònia que es celebrarà com és costum en el Teatre Principal de Valéncia, el pròxim dia 4 de decembre. Irina, ocuparà en tots els honors la Cadira d´Or en la CXXIX edició dels Jocs Florals de la Ciutat i Regne de Valéncia.\nCategorías:\tNOVIEMBRE 2012\t/ Sin respuestas / por hablemosdefallas 21/11/2012