Aquest mes de novembre, Abrera diu Prou a la violència de gènere!:: Ajuntament d'Abrera\nAquest mes de novembre, Abrera diu Prou a la violència de gènere!\nDes de la Regidoria de Dones i Igualtat de l’Ajuntament d’Abrera apostem per una societat sense violència. Amb aquesta finalitat, aquest mes organitzem diferents activitats al voltant del Dia Internacional per a la Eradicació de la Violència Masclista i qualsevol tipus de violència, que se celebra el 25 de novembre.\nAmb una mirada igualitària, apostem per la sensibilització i la prevenció. És amb aquesta mirada que Abrera diu Prou! Les activitats començaran el proper dijous 16 de novembre. El Casal de Joves (Centre Polivalent, plaça del Rebato, 1) acollirà de les 17 hores a les 20 hores el Taller xerrada: “Comunicación no violenta”.\nAquest és un taller gratuït. Places limitades. Inscripcions el dilluns 13, dimarts 14 i dimecres 15 de novembre de 9.30 h a 13.30 h a la seu de la Regidoria de Serveis Socials, carrer Tarragona, 2 (Sant Hilari). Telèfon: 93 770 29 11, o al correu electrònic dones.igualtat@ajuntamentabrera.cat.\nEl diumenge 19 de novembre, el CineClub Emmetzinats i l’Associació Abrera contra la Violència de Gènere organitzen amb la col·laboració de la Regidoria de Dones i Igualtat un cine fòrum amb la pel·lícula: "Las Inocentes", que tindrà lloc a les 19.00 hores al Centre Polivalent.\nEl dilluns 20 de novembre, els alumnes de 3r i 4r d’ESO del Institut Voltrera, amb la col·laboració de la Regidoria de Joventut, assistiran a l’auditori del Centre Polivalent a la representació de les obres de teatre “1000 Likes” i “És de conya”, a les 10.20 h i 12.35 h.\nManifest i encesa d’espelmes\nEl Divendres 24 de novembre, la plaça de l’Ajuntament acollirà la lectura d’un manifest, a càrrec d’alumnes de l’Institut Voltrera, encesa d’espelmes i un taller contra la violència de gènere per a infants a partir de les 17 hores. Organitza l’activitat la Regidoria de Dones i Igualtat amb la col·laboració de les entitats Dones i Futur i Associació Abrera contra la Violència de Gènere.\nInscripcions el dimarts 14 i dimecres 15 de novembre de 9.30 h a 13.30 h i de 15.30 h a 19.00 h, i el dijous 16 de novembre de 9.30 h a 13.30 h, a la seu de la Regidoria de Serveis Socials, carrer Tarragona, 2 (Sant Hilari). Des de la Regidoria de Dones i Igualtat organitzem la caminada amb la col·laboració del Centre Excursionista d’Abrera i Protecció Civil.\nA més, durant tot el mes de novembre, la Biblioteca Josep Roca i Bros (Federico Garcia Lorca, 17) acull l’exposició de llibres “Tractem-nos amb respecte”. I, a les escoles, els alumnes de 6è realitzen tallers per la igualtat amb la col·laboració de la campanya de sensibilització “Drets de la Infància”.\nCartell de la xerrada "Comunicació no violenta"\nCartell de la I Marxa contra la violència masclista a Abrera\nEscolta L'Entrevista del Dia de Ràdio Abrera del 15/11/17 amb la Regidora de Dones i Igualtat, Montse Navarro


El Barça Regal rep el cuer, el Blancos de Rueda Valladolid - FC Barcelona\nHomeSeccionsBàsquetPrimer EquipNotíciesEl Barça Regal rep el cuer, el Blancos de Rueda Valladolid\nEl Barça Regal rep el cuer, el Blancos de Rueda Valladolid\nEl Blancos de Rueda Valladolid vol trencar la seva mala ratxa com a visitant, on encara no ha guanyat, al Palau Blaugrana Des que va començar la temporada, el Barça Regal ha obtingut tretze victòries en catorze partits\nEl cuer visita aquest diumenge el Palau / FOTO: ARXIU FCB\nTres dies després de jugar a Turquia contra l'equip de l'exblaugrana Jaka Lakovic, el Galatasaray, el Barça Regal disputarà la vuitena jornada de la Lliga Endesa. El Palau Blaugrana rebrà el cuer de la classificació, el Blancos de Rueda Valladolid.\nEls homes de Xavi Pascual estan jugant a un nivell altíssim contra equips que no els han posat les coses fàcils. En l'últim partit de Lliga contra el València Basket, els blaugranes van patir fins al final del partit, però van aconseguir la victòria (68-72). A Turquia tampoc va ser un camí de roses, ja que el Galatasaray no va abaixar els braços en cap moment (66-70).\nPer aquest motiu, tot i que el Barça Regal jugui contra l'últim de la classificació, Xavi Pascual no vol que els seus jugadors es relaxin davant el Valladolid. L'equip vol seguir sumant victòries. Si aquest diumenge l'obté, serà la novena consecutiva, tant a la Lliga com a l'Eurolliga.\nHervé, el perill del cuer\nL'equip de Luis Casimiro arriba asfixiat per la seva mala posició. Els mals resultats en aquest inici de Lliga, amb dues victòries i cinc derrotes, l'última soferta contra el CAI Saragossa per la mínima (75-74) entre setmana, no han ajudat a millorar la moral dels jugadors. Al Palau, per intentar donar la sorpresa, necessitaran la millor de les seves versions, i comptar novament amb Touré Hervé, la gran revelació del seu equip i el pivot referent, que està a un altíssim nivell.\nSi donem un cop d'ull als precedents, aquests són favorables al Barça Regal. De les 36 visites del Valladolid al Palau Blaugrana, els val·lisoletans només han guanyat una vegada i d'això ja fa més de vint anys.\nLos jugadores del Barça Regal se autodefinen\nEls jugadors del Barça Regal s'autodefineixen\nAbono MVP12: el mejor baloncesto, al mejor precio


22M: La victòria de la dignitat d'un poble - VilaWeb\nDimarts 25.03.2014 14:58\nDissabte passat, més d'un centenar de ciutadans i ciutadanes de la Vall d’Albaida viatjàrem a Madrid per a donar suport a les marxes per la dignitat que recorregueren el país i confluïren a Madrid per a exigir dignitat, justícia social, treball, pa i sostre. Vàrem estar acompanyats per lluitadors i lluitadores de tot arreu, moltes persones van abandonar les seues rutines vitals per a cridar ben fort per la dignitat i els drets d'un poble que ha decidit no doblegar-se, estar ben despert i no tornar a dormir.\nMalgrat la indiferència mostrada pels mitjans de comunicació, i els nombrosos intents d'embrutar una marxa radicalment pacífica, milions de persones vam prendre Madrid amb la il·lusió que aquesta fita fora un inici, i mai un punt final.\nLes victòries mai no arriben soles, i quan ho fan són fruit de l'esforç, de la lluita i de la resistència front a la repressió, dels atacs perpetuats contra el poble en mans dels representants del sistema i la manca de consciència de gran part de la societat que decideix per comoditat alienar-se de la realitat, d'una realitat que es concreta en lluita de classes, entre els opressors i els oprimits, els qui ho tenen tot contra aquells qui ho han perdut tot. Però una de les coses que vaig observar el 22M és que, a poc a poc, la por va canviant de bàndol.\nA Madrid, el 22M hi vàrem ser totes, lluitadores, dignes, defensors de la justícia social, defensors d'una política amb majúscules, d'una democràcia de qualitat. Enfront però, s’hi trobaven aquells qui dia rere dia trepitgen els nostres drets, que imposen la por i l'opi dels mass media al poble, els indiferents als crits de dignitat d'un poble que es rebel·la i que està fart de patir misèries mentre altres acumulen indignitat en un afany voraç de destrucció on la pretensió és salvaguardar-se ells mateixos.\nL'estratègia del sistema ha estat la indiferència i els nombrosos intents d'embrutar i reprimir una resposta ciutadana que fou majoritàriament pacífica. Després de quatre hores de recorregut pel centre de Madrid, van arribar les corregudes, els crits, els trets dels violents i les provocacions d'un sistema caduc que fa aigües per tots els costats. No justifiquem cap tipus de violència, ni tan sols la feta per grups minoritaris que embruten les accions de la majoria pacífica, però tampoc no acceptem la violència del sistema repressor, que ha perdut la capacitat de garantir drets bàsics a la ciutadania, com el treball, el sostre i el pa, mentre continua dessagnant i reprimint un poble amb una feble capacitat d’aguantar més injustícies.\nNo tinc capacitat de dilucidar si el 22M ha estat una acció més, ni tant sols si perdurarà en el temps. Sabem però, que per tal de guanyar la Dignitat ens resta un llarg camí per recórrer, però allò més important per a mi és despertar del somni individualista per a treballar plegats pels valors que ens ajudaran a guanyar la dignitat.


Compartir el viure - directa.cat\nCompartir el viure\nL'epidèmia de la COVID-19 i les mesures de confinament han posat en evidència la soledat que impera en molts entorns, especialment urbans, reforçada per un urbanisme i una arquitectura que empeny a l'aïllament. L'autor, membre de la cooperativa d'habitatge Entramat, planteja un model de construcció dels espais per viure que fomenti la convivència compartida i que posi el benestar de les persones per sobre del benefici econòmic\n/ Jaume Ferrando\nOriol Vinyoles EntramatCoop\nLa crisi sanitària de la COVID ens ha fet mirar el lloc on vivim d’una manera diferent, ens ha despertat preguntes sobre com volem viure, amb qui i repensar els nostres espais vitals. No cal viure sol entre quatre parets. Hi ha alternatives que no són teòriques, ja funcionen (masoveria urbana, dret de superfície, copropietat…); alternatives al lloguer i a la compra que qüestionen la manera única de concebre la vida i l’habitatge que fins ara ha imperat en una societat que ha fet valdre el benefici econòmic per sobre del benestar de les persones.\nLa convivència compartida és una possibilitat enriquidora en molts aspectes: d’una banda, és alleugeridora tenint en compte que permet crear xarxes d’ajuda mútua tant pel que fa a aspectes molt pràctics i materials, del dia a dia, com combatre l’isolament i enfortir llaços d’acompanyament. Els últims mesos les famílies han cuidat els seus fills sols, els malalts han mort sols, les persones han aguantat soles les angoixes i les incerteses. La vida en comunitat és l’antídot a la solitud i l’aïllament perquè és una font de vivències compartides que possibilita un arrelament essencial per viure en un espai de confort emocional.\nLa vida en comunitat és l’antídot a la solitud i l’aïllament perquè és una font de vivències compartides que possibilita un arrelament essencial per viure en un espai de confort emocional\nEn aquest marc es creen espais per a la vida comunitària. L’arquitectura es mou al servei dels sentits i del benestar compartit, tant en els àmbits privatius com en els comunitaris per a l’espai vital de cadascú. Cal un treball pausat, una arquitectura slow, per captar i comprendre quins són aquests espais vitals, com cadascú es vol sentir a casa seva. Hi ha la possibilitat de construir un entorn on no es prioritza només la vista. Des dels orígens, l’home ha necessitat la comunitat per identificar-se, retrobar-se a través de tots els sentits.\nLes construccions s’han anat centrant només en l’aspecte visual i, així, un espai que ens agrada molt visualment pot ser que no ens hi sentim bé. Cal un treball tranquil perquè l’arquitectura ens aculli.\nLes construccions s’han anat centrant només en l’aspecte visual i, així, un espai que ens agrada molt visualment pot ser que no ens hi sentim bé. Cal un treball tranquil perquè l’arquitectura ens aculli\nTambé hi ha un aspecte pràctic i econòmic: es reparteixen les despeses de construcció i rehabilitació. Queda al marge de l’especulació, no es construeix per treure un benefici econòmic; per tant, els preus són més raonables. I amb els subministraments bàsics com la llum, l’aigua o la xarxa d’internet també es genera la sostenibilitat compartida.\nEl fet de compartir amb els altres crea un marc de relacions que estan per decidir. Vivim en una cultura marcada per un pensament únic que traça els espais de relació d’una manera molt determinada. En canvi, en aquests projectes es fa evident que les decisions pel que fa a com els membres del grup es volen relacionar, on i com es vol viure, com es prenen les decisions, quin tipus de compromís i intensitat es vol amb els altres… obren un camp molt ampli per traçar des de zero com poden ser les relacions i la vida. I posa sobre la taula la consciència, com a éssers polítics que som, de construir, decidir i transformar.\narquitectura Arquitectura slow coronavirus COVID-19\n« Una taula de diàleg impulsada per la Generalitat reactiva l’oposició a la molt alta tensió a la Selva\n‘Honeyland’, l’últim miracle del cine documental »


Les pluges comencen a esvair-se després de quatre dies amb alertes en tot el territori - Diari La Veu\nEscriba el número 917096\nEl temporal que afecta el País Valencià des de dijous, la gota freda més important des de 2008, comença a esvair-se, després de quatre dies de precipitacions fortes i insistents a tot el territori, però especialment a les demarcacions de Castelló, on aquest divendres les pluges es van acarnissar deixant xifres rècord de precipitacions, i de València, on es van concentrar els ruixats aquest dissabte.\nA hores d'ara, passada la mitjanit, no hi ha cap alerta activa a les comarques del nord. De fet, aquest diumenge només es preveu avís taronja –risc important– per pluges i avís groc –risc– per tempestes al litoral sud de València. Al litoral nord d'Alacant es manté l'avís groc per pluges i tempestes. Dilluns, però, ja no es preveu que hi haja cap avís actiu al territori. Els avisos meteorològics actualitzats es poden consultar en la web de l'Aemet.\nAquest dissabte, l'Aemet va elevar l'alerta per pluges des del nivell groc fins al roig –risc extrem– al litoral sud de València. Especialment importants van ser les precipitacions a Tavernes de la Valldigna (la Safor). El Consorci Provincial de Bombers de València va rebre 14 avisos per pluges en aquesta localitat, relacionats amb vehicles atrapats i cases inundades.\nL'AVAMET, que parlava de "diluvi", informava vora les 17.30h que en aquest municipi de la Safor s'acumulaven ja 170 litres per metre quadrat. D'aquestos, 132 s'haurien recollit en una hora. L'Ajuntament va demanar al veïnat que evitara els desplaçaments perquè l'aigua acumulada feia "perillosa" la circulació. Fins a les 19.00h, al centre urbà del municipi van caure 218 litres per metre quadrat. L'aigua va obligar a tallar durant dues hores la carretera CV-50 al seu pas per la localitat.\nEn general, les comarques més afectades durant aquest dissabte van ser la Safor i la Ribera Baixa. A Cullera, es va desbordar parcialment el costat de l'Estany. De fet, el consistori va realitzar una reunió d'urgència i va establir mesures de prevenció per al que restava de dissabte i la jornada d'aquest diumenge. Malgrat això, des del consistori van assenyalar que la situació, de moment, es trobava tranquil·la en aquest municipi on desemboca el riu Xúquer.\nImatge de Tavernes de la Valldigna aquest dissabte. / CONSORCI PROVINCIAL DE BOMBERS DE VALÈNCIA\nPel que fa a la cinquantena de persones reallotjades preventivament dijous al poliesportiu Sant Blai de Borriana (la Plana Alta), procedents de la zona de Sant Gregori, aquest dissabte al matí continuaven allà un total de 43 adults i un menor, a més de 13 menors en l'hostal de la localitat, segons informava el Centre de Coordinació d'Emergències amb dades de Creu Roja. Per la vesprada, però, es va confirmar que totes les persones que van ser desallotjades a causa del temporal van poder tornar a les seues cases, mentre el consistori de la localitat continuava adequant zones i espais municipals que es van veure afectats per l'aigua.\nD'altra banda, l'Ajuntament de la Llosa (la Plana Baixa) sol·licitarà la declaració de 'zona catastròfica' davant dels danys de "milers d'euros" en camins i infraestructures de la localitat. Així ho va avançar l'alcalde, Ximo Llopis, després de realitzar un recorregut pel terme municipal i comprovar els desperfectes provocats per l'aigua.\nEl matí d'aquest dissabte, les pluges es van concentrar al litoral de la demarcació d'Alacant, fonamentalment a la mar. Durant la nit es van acumular 40 litres per metre quadrat entorn del Perelló (la Ribera Baixa) i 52 a Benifaió (la Ribera Alta).\nEn canvi, a Torreblanca es van acumular només 3,2 litres per metre quadrat, segons informava l'Aemet. A Fredes (el Baix Maestrat) es van registrar 2,2 litres per metre quadrat; a Castellfort (els Ports), 1,7; a Morella (els Ports), 0,8, i a Castelló de la Plana, 0,2. Aquestes dades contrasten amb els 159,2 litres per metre quadrat caiguts a Vinaròs en una hora aquest divendres, una xifra rècord estatal.\nEscriba el número 896980


Per què les arts escèniques? Els 7 pilars aprenentatge | TeatrEduCa\nLes competències treballades mitjançant les arts escèniques estan estretament lligades als valors impulsats per els 7 pilars d’aprenentatge de l’OECD i, com a tal, són el motor ideal per al desenvolupament del sentit crític i la força de democratització i cohesió social impulsat per la innovació educativa.\nPosicionar l’alumne al centre del seu propi aprenentatge, n’esdevingui protagonista i n’adquireixi un compromís actiu.\nRibot, en Revolució a les Aules, insisteix en aquesta idea, que ella troba com essencial en l’establiment de l’educació innovadora.\nLa utilització de tècniques teatrals ajudarà a que l’alumne se situï en aquest paper central degut a la natura altament personalitzada de la pràctica teatral, el que ajudarà a que els alumnes s’hi involucrin i no percebin aquesta activitat com a una experiència docent aliena a ells sinó que la integrin en la seva realitat personal.\nThrough engagement in drama, pupils apply their imaginations and draw upon their own personal experiences.\nDrama in Schools 2003 – Arts Council England\nPilar 2 i 4\nPromoure que l’ aprenentatge sigui de naturalesa social, fomentant activament l’ aprenentatge cooperatiu ben organitzat, i aconseguir, al mateix temps, que dintre d’aquesta socialització l’aprenentatge tingui en compte les diferències individuals de cada alumne.\nL’essència social i col·laboradora de les activitats teatrals, facilitaran un aprenentatge de naturalesa social que alhora respecti les diferències individuals dels alumnes, sempre que aquestes es trobin emmarcades dintre d’unitats de treball ben plantejades amb objectius de treball i criteris d’avaluació clars però alhora suficientment flexibles per poder-hi incorporar tota la diversitat cultural i ètnica dintre de l’aula.\n‘It is important that schemes of work provide a clear framework for pupils’ & ‘Drama schemes of work should be differentiated to take account of pupil’s differing abilities’.\nImpulsar les emocions com a part integral de l’aprenentatge, que els docents estiguin en sintonia amb les motivacions dels alumnes des de l’empatia i que entenguin el paper clau que tenen les emocions en l’assoliment de resultats.\nLa utilització de les arts escèniques en l’ensenyança secundària facilita la incorporació de les emocions en una doble vessant. Per un cantó, permet als alumnes explorar i ser conscients de les seves pròpies emocions, Per altra banda, promou l’ empatia, i desenvolupa eines de comunicació i confiança en si mateixos, és a dir, el teatre ens ajuda a estar connectats.\nThrough the arts we share an emotion and that sharing connects us with each other and we realise we all feel the same emotions.\nArthur Miller a Drama in Schools 2003 – Arts Council England\nMantenir l’alumne motivat envers l’esforç i l’ afany de superació sense una sobrecàrrega excessiva.\nEn la escola innovadora, la motivació es considera un factor clau per l’aprenentatge i, per tant, el desenvolupament de programes i unitats d’estudi des de la flexibilitat i la empatia per part del personal docent hi juga un paper clau. Des d’aquí proposem una sèrie d’unitats de treball utilitzant tècniques teatrals que els professionals docents podran adaptar segons les necessitats i motivació dels seus alumnes.\n(els alumnes) han de ser persones que aprenguin tota la vida.\nCoral Regí a Revolució a les Aules, Núria Ribot 2017\nIncorporar un sistema d’avaluació continuada que afavoreix l’aprenentatge, implementant expectatives clares i aplicar estratègies d’avaluació coherents amb eines i estratègies de feedback formatiu.\nEls nous sistemes d’avaluació han de tenir en compte tres aspectes claus. Primer, l’alumne ha d’estar al centre de l’avaluació, en format d’auto-avaluació o co-avaluant amb els companys. Segon, els criteris d’avaluació han de ser clars i ben definits per mitjà de rúbriques clares i ben plantejades. Tercer, el llenguatge i els processos d’avaluació han de ser positius, a fi de poder preservar l’autoestima i la motivació de l’alumne. Les rúbriques d’avaluació que incorporem en les nostres unitats de treball incorporen aquestes consideracions.\nL’escola innovadora reclama un canvi en la visió de l’avaluació.\nNeus Sanmartí, Avaluar per desenvolupar competències, UOC 2001\nConstruir connexions horitzontals, entre àrees de coneixement i matèries, també amb la comunitat i el món en general.\nSegons l’Arts Council England, aquesta sinergia entre ensenyança, pedagogia i vida real es dona de manera natural a través del les arts escèniques, degut a que aquestes proporcionen eines socials que són vitals en el mercat laboral i crea oportunitats per assolir un millor futur, al desenvolupar el pensament crític i el treball en equip.\nL’objectiu de la innovació és fer que els alumnes estiguin capacitats per al segle XXI i que desenvolupin competències per la vida.\nNúria Ribot, Revolució a les Aules 2017


La música és un dels elements clau de tota la filmografia de Quentin Tarantino. Des que va començar a dirigir a principis dels noranta, els seus treballs han estat sempre aclamats per aquest aspecte, especialment per la seva capacitat d’incloure diferents gèneres que s’acoplen a la perfecció a la trama, creant moments icònics que ja formen part de la història del cinema. En les seves pel·lícules, Tarantino sol combinar les bandes sonores originals amb la recuperació de temes clàssics de la història de la música, amb una predilecció per les produccions dels anys seixanta. A The Hateful Eight (‘Los odiosos ocho’ en la seva versió en castellà) el director de Tennessee va optar per encarregar gran part de la música a Ennio Morricone, que va guanyar el premi a la millor banda sonora per aquest treball en l’edició dels Oscars de 2016.\nPerò a banda de les peces que el compositor italià va crear especialment per al film, Tarantino va triar tres cançons del seu repertori de temes preferits per a alguna de els escenes. Un d’ells va ser ‘There Won’t Be Many Coming Home’, un tema que Roy Orbison va escriure per a la The Fastest Guitar Alive, un western musical estrenat el 1967 i on ha quedat enregistrada l’única participació d’aquest músic al cinema. La història, igual que The Hateful Eight està ambientada al final de la guerra civil nord-americana i potser per això el director va pensar que era una bona oportunitat per homenatjar Orbison amb aquest tema que el músic va escriure mesos després de perdre la seva dona en un accident de moto. La recuperació de ‘There Won’t Be Many Coming Home’ a la pel·lícula de Tarantino gairebé quaranta anys més tard va suposar el descobriment del Caruso del Rock a les generacions del S.XXI.\nLa guitarra d’Orbison però no és l’única protagonista de The Hateful Eight. N’hi ha una altra integrada dins el guió, que té una presència destacada al film i que, de forma accidental, ha acaba passant a la història. En una de les escenes, el guió indicava que el personatge que intepreta Kurt Russell havia d’agafar la guitarra que tocava la presonera a qui dona vida Jennifer Jason Leigh i destrossar-la a cops contra una paret. Per això, l’equip de producció es va encarregar de parlar amb Martin Guitar per demanar-los un model de 1870, així com fins a 6 rèpliques per tal de fer-les servir en el moment en què l’actor la colpeja fins a fer-la miques. Però per un problema de comunicació, a Russell no li va arribar la informació que l’escena en què estaven treballant era l’instrument original i, en un rampell d’inspiració artística, la va trencar en plena gravació. La reacció de Leigh, que devia estar al cas que la que ella tocava era la guitarra autèntica, no pot ser més real, ni la resposta dels responsables del museu Martin Guitar més soprenent. I és que, luny de demandar-los, van demanar-los que els enviessin els trossos de l’instrument per tal d’exposar-los explicant l’accident.\nALL BY MY SELF Next Post


Escola Riera Alta 4t: de febrer 2016\nHem anat al Cosmocaixa a fer de Científics i Científiques per investigar temes que volíem descobrir. Ha estat molt interessant i ens ho hem passat molt bé!\nPublicat per Escola Riera Alta a 7:12 Cap comentari:\nEstem acabant el projecte!\nEls nens i nenes de 3rA i B estem acabant el projecte dels Científics i del Medi Ambient. La classe de 3rA tindrem l'exposició el dia 2 de Març a les 15'15. Vindreu? La classe de 3rB la farem el dia 18 de Març a les 15'15. Us esperem!\nClasse de 3r i B\nPublicat per Escola Riera Alta a 3:04 1 comentari:\nEXPERIMENT DELS ESTATS DE LA MATÈRIA\nEstem fent un experiment amb els estats de la matèria: què passa quan barregem sólid i líquid ( de gas no en tenim). En primer lloc, hem barrejat líqued ( aigua) i líqued ( oli). Hem descobert que es rebutgen. A més a més, hem descobert que si barregem paper pinotxo i aigua, el paper deixar anar el tint. Ens està agradant molt aquest experiment!\nPublicat per Escola Riera Alta a 0:37 Cap comentari:\nSOM UNS GIRASOLS\nAIXÍ DE GUAPOS/ES HEM QUEDAT!\nPublicat per Escola Riera Alta a 2:04 Cap comentari:\nHem anat 3R B a l ´Ecometropilis. Ens ho hem passat molt bé. Hem aprés i afafat molta informació sobre l´entorn natural de la nostra ciutat. Aquesta informació ens ha anat molt bé per saber més sobre el nostre projecte de MEDI AMBIENT.\nPublicat per Escola Riera Alta a 6:06 Cap comentari:\nENTENEM QUE SÓN ELS METRES\nA partir d'una pregunta, sorgida al projecte sobre quant mesura un peix i un tauró, estem investigant per entendre la diferència entre metres, centímeetres, etc. Hem acabat creant un tauró de 6 m ( l'hem enganxat al passadís) i un peix pallasso d'11cm. També ens hem mesurat. Hem fet un joc d'equip d'ordenar-nos del més baixet al més alt.\nPublicat per Escola Riera Alta a 6:44 1 comentari:\nI així ens està quedant el Girasol...eps!I ho hem fet tot solets amb el compàs, regle, pintures i les nostres mans artístiques!\nPublicat per Escola Riera Alta a 6:24 1 comentari:\nHem anat 3R B a l ´Ecometropilis. Ens ho hem passa...


Feines inesperades: desinfecció de roba o controladors de temperatures\nImatge d'arxiu d'un control de temperatura.\nEn el context de desconfinament estan sorgint nous perfils de demanda urgent\nActualitzada 22/05/2020 a les 14:13\nLa pandèmia de la COVID 19 ha portat canvis radicals en les ofertes de feina de les agències de treball temporal (ETT) i per aquest estiu ja no es busquen cambrers o socorristes, sinó tècnics de desinfecció o controladors de temperatura, entre altres feines que es troben l'alça en el retorn a la normalitat.\nDiverses ETT han explicat a Efe que en el context de desconfinament estan sorgint perfils de demanda urgent i que s'espera que continuïn necessitant-se en els pròxims mesos, en contrapartida amb la pèrdua de 950.000 llocs de treball des de març i amb una taxa d'atur del 14,4% (que podria arribar fins al 19% durant el conjunt de 2020, segons les estimacions de l'Executiu).\nEs tracta de controladors de temperatures als accessos a recintes o edificis, sanitaris o perfils preventius en les empreses, per a dissenyar nous protocols de seguretat, adaptats a les noves mesures i protocols d'higiene i prevenció, així com tècnics de desinfecció per a tota mena d'indústries, inclosa la tèxtil.\nAquest últim sector, que anteriorment vivia de la desinfecció i control de plagues de grans espais industrials, sanitaris o piscines, ara té per davant la tasca de neteja de comerços, despatxos i habitatges, per a la qual s'utilitzen tant desinfectants tradicionals com ozó.\nExisteix un mòdul del voltant de 300 hores de formació que exigeixen les empreses tradicionals del sector, encara que l'alta demanda ha provocat «intrusisme», han advertit a Efe algunes empreses, com Anticimex.\nD'altra banda, i en aquestes setmanes de confinament i augment dels ERTE, s'ha continuat contractant personal per al sector sanitari i de les indústries farmacèutica i alimentària, entre altres.\nAl mateix temps, han repuntat la seva contractació per complir amb l'increment de la demanda al sector de la distribució, el comerç en línia (e-commerce), la tecnologia o el transport.\nSegons Adecco, entre els 15 perfils que més s'han demandat en les últimes setmanes continua havent-hi perfils que ja existien, però que ara estan a l'alça, com els mossos de magatzem i de repartiment, caixers i reposadors, personal sanitari especialitzat i perfils IT davant la generalització del teletreball.\nCarmen Mur, fundadora de la consultora Mur & Partners, ha explicat que moltes empreses «han vist la necessitat de digitalitzar les seves organitzacions», un procés que és irreversible.\nUn estudi de l'agència d'ocupació Randstad assenyala que la tecnologia modificarà el 30% de les ocupacions després del confinament i proliferarà «l'economia 'gig'», basada en petites tasques que es poden dur a terme a través de plataformes digitals.\n«L'automatització veurà créixer el seu protagonisme per la importància d'evitar aglomeracions, la qual cosa, lluny d'amenaçar a l'ocupació, generarà noves oportunitats», ha explicat Valentín Bote, director de Randstad Research.\nIgualment, entre les noves ocupacions més sol·licitades, segons Manpower, figuren els de controlador financer, expert en ciberseguretat o el de preparador, la persona que gestiona al magatzem una compra per internet, i el seu empaquetat i logística per al transport.\nEn les últimes setmanes, Amazon ha reforçat la seva plantilla amb la incorporació de 1.500 nous treballadors per a fer front l'increment de la demanda 'online' després de decretar-se l'estat d'alarma a Espanya.\nEs tracta d'ocupacions tant a temps complet com parcial en tots els seus centres i xarxa logística a Espanya i que responen a l'augment de la demanda de les últimes setmanes per part dels consumidors, limitats en les seves compres en botigues físiques.\nQuant a l'evolució en els pròxims mesos, des de Randstat han assenyalat a Efe que és complex fer prediccions sòlides pel que fa a generació d'ocupació.\n«Confiem que tots els sectors comencin a recuperar-se durant aquest estiu, però el faran a diferents velocitats. Així, sectors com el turisme i l'hostaleria, a més de la construcció i el comerç al detall, no es recuperaran totalment fins a 2022», diu l'agència.\nEn canvi, gran part de la resta de sectors no es recuperarà completament fins a mitjans de 2021, mentre que agricultura, logística, energia, activitats jurídiques o de comptabilitat, i certes indústries, aconseguiran la recuperació total, com a més tard, a finals d'aquest any.\nEn el cas de l'agricultura, la recol·lecta de fruita i verdura està representant una sortida per a milers de persones en atur, sobretot de l'hostaleria, que s'han estrenat aquesta campanya en el camp. Les organitzacions agràries han quantificat en uns 100.000 els temporers que fan falta per a les campanyes de recol·lecció.\nSegons un informe publicat aquesta setmana per Manpower, el perfil de l'aturat a conseqüència de la COVID és un home menor de 34 anys o immigrant, sense contracte indefinit, i que treballava al comerç, la restauració o la construcció.\nComenta el contingut : Feines inesperades: desinfecció de roba o controladors de temperatures


El Peralada evita la celebració de l'Olot i deixa la lliga ben oberta - Empordà\nEl Peralada evita la celebració de l'Olot i deixa la lliga ben oberta\n?Un gol d'Ernest Forgas en el temps de descompte dona els tres punts al conjunt d'Arnau Sala que, a manca de tres jornades per acabar la lliga, es posa a només tres punts dels garrotxins i amb l'average favorable\nEl Peralada es va resistir a servir en safata el títol de campió de Tercera a l'Olot i ahir, amb remuntada inclosa, va aconseguir guanyar el partit i situar-se a tres punts dels olotins, quan només en queden nou per disputar-se. Hèctor Simon avançava els de Calderé a la primera meitat però el segon temps els altempordanesos van capgirar el marcador per guanyar el derbi gironí.\nLa igualtat i l'ordre va regnar en el primer temps, però en els primers dos minuts, els dos equips van tenir la primera bona ocasió per avançar-se al marcador. Als pocs segons de començar, Marc Mas va estar a punt d'engaltar una pilota des de dins l'àrea i just després, però a l'altra porteria, Serrano va enviar una centrada xut que va sortir fora per poc. Aquesta primera embranzida va ser frenada per les defenses fins que va arribar el primer gol del partit (minut 14). Hèctor Simon engaltava un potent i col·locat xut des de la frontal que, després de tocar al pal i en Gianni, entrava en suspens a la porteria. Eufòria entre els 500 espectadors garrotxins desplaçats fins a Peralada. Una diana que, en aquell moment, decidia el campionat.\nNo obstant el gol d'Hèctor, el Peralada va créixer i va passar a dominar un partit que fins al moment estava sent molt igualat. El conjunt d'Arnau Sala, amb Carbó i Coro a la sala de màquines, va fer del xut des de la frontal la seva millor arma després de no completar amb èxit cap centrada lateral. Just després del gol visitant, ho provaven els dos millors jugadors locals, però els seus xuts marxaven desviats. La més clara del primer temps per als de l'Alt Empordà la va tenir Serrano, amb un xut des de fora l'àrea que va sortir a centímetres del pal defensat per Ginard. De l'Olot, molt poc en atac en els primers 45 minuts. Amb un Marc Mas més aviat desaparegut en el seu retorn a Peralada, eren Uri Santos i Tito els que buscaven algun contraatac per ampliar el seu avantatge. No va ser així i no van xutar més entre els tres pals al primer temps. Els de Calderé, amb avantatge al marcador, preferien guardar la seva porteria i amb una molt bona defensa van aconseguir que els xampanyers empatessin abans del descans.\nA la segona meitat, el Peralada havia de fer un pas endavant per anar a buscar, com a mínim, l'empat, i Arnau Sala va donar entrada a un davanter referència com és Ernest Forgas en substitució de Cesc Clotet, menys elèctric per la banda que en altres partits. El pas que segurament havia demanat el tècnic al descans ho va plasmar l'equip sobre el terreny de joc. Els primers minuts del segon temps van ser de domini total i absolut dels peraladencs, que tenien a l'Olot tancat al seu propi camp i fiant les seves opcions de marcar el segon gol en contraatacs o accions individuals d'homes com Marc Mas.\nNo cessava el domini local. El Peralada tenia tancat a un Olot que amb prou feines passava el mig del camp quan encara quedava mitja hora per al final de l'enfrontament. La bona defensa dels de Calderé feia que els locals tampoc tinguéssin clares ocasions per empatar, tot i que eren els dominadors del partit. Fins que va aparèixer Álamo, que havia entrat al segon temps per Serrano, per empatar el partit. El jugador del planter del Girona va fer un autèntic golàs. Potentíssim xut des de fora l'àrea que netejava les teranyines de l'escaire de la porteria per posar la igualada el marcador al minut 65 de partit, i tornava a deixar el deri gironí amb tot per decidir.\nL'Olot no es trobava còmode sobre el terreny de joc i Calderé va buscar canviar la dinàmica del seu equip amb l'entrada de Dembo. El temps corria per tots dos i els xampanyers, conscients que havien d'anar a per la victòria, van buscar trencar el partit amb un joc més directe. Fruit d'això, a deu minuts pel final, Djak Traoré ho va provar des de lluny, però el seu xut el va atrapar sense excessives dificultats el mallorquí Ginard.\nErnest Forgas decideix en l'afegit\nTensió final. L'Olot va buscar en els darrers minuts de l'enfrontament el gol que els donés el campionat. En un descontrol final per part dels dos equips, però, eren els locals els que tenien més arribada a l'àrea rival, encara que els costava acabar les jugades amb ocasions clares de gol. A l'altra banda, els de Calderé no aprofitaven els contraatacs després de fallar en la última passada. Ja en els sis minuts d'afegit que va decretar l'àrbitre, el Peralada va morir a l'àrea rival. Amb Vallho gairebé de davanter centre buscant despenjar les pilotes, en una d'elles, va forçar un córner que va ser definitiu pels interessos locals i fatal pels garrotxins. Al minut 92, Forgas va rematar amb el cap una pilota que venia d'un servei de cantonada per marcar el segon gol i deixar els tres punts a casa, a més de mantenir viu el somni del filial del Girona d'atrapar a l'Olot i lluitar fins al final pel campionat de lliga.


Les cinc incògnites del 28-A en la recta final de la campanya - CATzona\nQuines tendències tenen els partits? Què faran els indecisos? Com afectarà la divisió de la dreta? Com pot impactar l’abstenció? Entraran Front Republicà i Pacma? Algunes claus per calibrar aquestes variables\n23 d’Abril de 2019 – 8:04 am


El barcelonista encaixista - Mail Obert - VilaWeb\nHeus aquí unes piulades entre un periodista esportiu d'Onda Cero (P) i una advocada de Madrid (A), traduïdes de l'idioma 'común':\nP: Tota la premsa italiana i mundial felicita el Barcelona. Part de la premsa espanyola n'obvia l'èxit. Poc més a dir.\nA: Potser a Espanya no ens n'hem assabentat perquè el Twitter del club és en català i anglès i res en castellà.\nP: Et presento @FCBarcelona_es, el seu Twitter més veterà. Potser no ho havies buscat bé.\nA: Gràcies perquè efectivament no ho havia buscat bé i estava prejutjant. Demano disculpes.\nEl barcelonista federalista, o encaixista, somriuria. Ho veieu, victimistes, com parlant la gent s'entén? Diàleg, diàleg i diàleg, és el que nosaltres diem. Aquest intercanvi de piulades, que és públic a Twitter, li agradaria perquè resumeix el somni de l'encaix. En principi és una conversa amb final feliç: s'aclareix un malentès, es reconeixen uns prejudicis, s'esmena l'equívoc i s'emeten unes disculpes. El cas, m'imagino, és que allà on un encaixista hi veu un txic-txac-curat, l''indepe' encara hi veu el problema de fons que persisteix: que el català és un obstacle insalvable per a Espanya (als estrangers, ja els serveixen l'anglès), és aïllament, és exclusió, és política, és nacionalisme, i buf, sort que el Barça també té Twitter en castellà. Aquí s'acaba el 'problema' per a l'encaixista: el castellà sempre serveix per a fer-se perdonar.\nEl barcelonista encaixista insisteix que el Barça no és política, ni en fa, ni n'ha de fer. I perquè això sigui així i pugui ser del Barça amb tranquil·litat ha de fer l'exercici de menystenir i/o ignorar la història del club, és a dir, tot allò que ha representat des del seu naixement i allò que representa ara. Anar a buscar a les hemeroteques que Primo de Rivera ja havia tancat el camp de les Corts per una xiulada a la Marxa Reial, remoure el passat amb anècdotes com l'afusellament del president del club per tropes franquistes, o explicar que el Barça sempre ha sigut la veu del catalanisme quan li han tapat la boca, són dèries dels pesats 'indepes' que sempre ho barregen tot. Quina mania, sempre, a relacionar coses. El 2015, el barcelonista encaixista troba la comoditat, de nou, en l'ocultació: què li importa, a un penyista de Càceres o del Japó què va passar al club el 1936? Aigua passada és aigua passada, i futbol és futbol.\nPerò la història és tossuda i el 2015 passa que al minut 17.14 uns secessionistes aïllats canten In-inde-indenoséquè, i els altaveus espanyolistes abaixen el volum i fan plans curts per esborrar les estelades, i després, aiii, resulta que al YouTube tothom ho pot veure i sentir. També passa que uns mal educats xiulen l'himne i el rei d'Espanya, i els realitzadors reben ordres d'apujar l'àudio del 'txunda-txunda' i després, vaaaja, els mitjans lliures difonen la xiulada original. I a l'era d'internet, com se sap tot això se sap que un català de la NBA demana menys multes i més perquès de la xiulada, i per aquest motiu li desitgen la mort; i que un campió d'Europa planta al mig de l'estadi de Berlín una bandera catalana, i que per això li fotrien una bomba, i que un davanter canari parla en català als afeccionats i no l'afusellarien perquè és espanyol, però 'ay, mi niño, qué decepción'. I el barcelonista encaixista, que si pogués estiraria els braços llarg i fort per tapar fins a l'última catalanitat de la grada —si us plau, no barregeu, siguem iguals, encaixem—, li falten mans al cap, i als ulls, i a les orelles, per evitar que li caiguin a sobre —sí, a sobre seu també— l'odi i la ràbia que per tots els mitjans vol ignorar: Puta Barça-Puta Catalunya, canta l'adversari, que també té la mania de barrejar.\nAquests dies que el Barça tornava a fer història, he pensat si el barcelonista encaixista s'hi hauria fixat, en aquests detalls. Deixant de banda la xenofòbia, que per a ell sempre seran milions de casos aïllats: quan volia recrear-se en el gol del Messi, per exemple; quan volia sentir entusiasme pel seu equip aixecant una copa, i l'altra, i l'altra; quan volia seguir les celebracions i havia de recórrer a mitjans 'autonòmics' perquè els 'nacionals', ai coi, s'havien quedat encallats en la xiulada. Amb tant de mareig, no és agosarat de pensar que algun encaixista també hagi acabat barrejant coses: 'Aquesta Espanya que m'ha desconnectat el Barça... ves que no m'hagi desconnectat més que això.'\nEl barcelonista encaixista insisteix que el Barça no és política, ni en fa, ni n'ha de fer.


Dispositiu seguretat encierro Almassora | Castellón Información\nAlmassora prepara un dispositiu de més de 60 persones blinden la seguretat de ‘l’encierro’ d’Almassora\nL’operatiu de seguretat del tancament del pròxim dissabte reunirà a més de 60 persones a la Vila d’Almassora. Així ho van acordar anit els col·laboradors, voluntaris, responsables de les barreres i la regidora de Festes, Isladis Falcó, citats a la reunió que va dirigir l’inspector de Policia Local, José Alós, per a distribuir els trams de vigilància durant la carrera amb bous de Román Sorando.\nFalcó va agrair la predisposició de totes les parts per a coordinar un operatiu “que va resultar més que exitós en l’última edició gràcies a la responsabilitat i la dedicació de tots en el tancament”, que en aquesta ocasió es retarda mitja hora fins a les 11.30 per a afavorir la participació de públic i que substitueix els mocadors de l’última edició per braçalets blaus.\nLa regidora va brindar als participants la possibilitat de repetir la mateixa distribució que en l’anterior edició, quan no es va produir cap contratemps. Entre les principals preocupacions de l’organització figura la seguretat dels corredors i la conscienciació del públic a l’hora d’ocupar les barreres habilitades amb tal fi. L’inspector va apel·lar a la responsabilitat de l’equip per a garantir el compliment de la normativa.\nD’aquesta manera, voluntaris i col·laboradors, que lluiran el braçalet distintiu, hauran de convidar a eixir de les barreres rateres a qualsevol persona perquè queden lliures per als corredors que necessiten refugiar-se dels exemplars de Román Sorando. En el cas de les barreres de tisora, el públic haurà de situar-se darrere i en cap cas podrà asseure’s en la part més pròxima al recorregut del ramat.\nTots els trams comptaran amb la vigilància d’un equip que suma 12 pastors, 17 col·laboradors i expert, 17 voluntaris, els 15 policies locals i 12 integrants de Protecció Civil. Per part seua, el cirurgià Gustavo Traver estarà al capdavant de la infermeria del carrer San Isidro amb l’equip mèdic que s’ocuparà de les intervencions ‘in situ’, en cas de produir-se, o decidirà el seu trasllat a l’Hospital General de Castelló, centre de referència per a Almassora.\nCom de costum, el ramat partirà dels corrals situats en la plaça de l’Església, enfilarà el carrer Sant Joaquim, doblegarà per Colón i recorrerà el carrer Sant Vicent fins al final del trajecte, situat en el Portal. Si no es produeix cap incident, el tancament durarà poc més d’un minut, “el més perillós de la setmana taurina d’Almassora, per això ens preparem a consciència perquè tot isca bé i les milers de persones que ens visiten puguen gaudir amb nosaltres d’aquest acte tan especial”, segons la regidora de Festes.\n60 persones1 Almassora4980 dispositiu de seguretat9 encierro74


El 85% dels autònoms creuen que no podran aguantar una tercera onada del virus | Ràdio Sabadell\nEl 85% dels autònoms creuen que no podran aguantar una tercera onada del virus\nÀngel Hermosilla, gerent de l'Àrea Institucional de Pimec | ACN\n30.12.2020 16:19 Pere Gallifa\nPimec ha elaborat un informe on analitza l'impacte de la pandèmia sobre els treballadors per compte propi i conclou que un 85% dels autònoms considera que no podrà sobreviure a noves restriccions. La por d'un nou tancament de l'economia està motivat per les males xifres que arrosseguen des del mes de març: nou de cada deu autònoms assegura que ha facturat menys que l'any passat. "I d'aquests, un 50% va treballar per sota de la meitat del que ho va fer el 2019", ha detallat Àngel Hermosilla, economista i gerent de l'àrea institucional de la patronal, a El Cafè de la Ràdio. Només un 4% han aconseguit millorar la seva facturació.\nA més, dos de cada deu autònoms "manifesta que no té activitat, com els que es dediquen a fires i esdeveniments o a l'oci nocturn", que no han pogut fer absolutament res des del mes de març. Un altre dels sectors més castigats és el de la restauració "per importància del sector i les pèrdues, que són milionàries".\nPer tot plegat, des de Pimec demanen ajudes directes a tots els autònoms afectats i rebutgen els crèdits, perquè s'han de tornar i de moment no hi ha expectatives de millora en l'economia. En la mateixa línia, opinen que s'haurien de suspendre tots els impostos que encara castiguen més els autònoms mentre es mantenen les restriccions.\nPodeu recuperar l'entrevista a Àngel Hermosilla sobre aquest informe, aquí:


Apartment Luma Kastela Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartment Luma està situat idealment a Kastel Stari; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Luma és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de llançadora.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com buceig, pesca, pistes de tennis, billar, jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Luma no troba competidors en cap categoria.


Alarma a Barcelona pel conductor descontrolat d'un camió de butà - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUn home de 32 anys de nacionalitat sueca roba un vehicle d'un repartidor de bombones i intenta entrar a la Ronda Litoral en sentit contrari\nefe 22.02.2017 | 11:54\nEl camió va ser aturat a la Ronda Litoral alejandro garcia/efe\nUn home de 32 anys va sembrar ahir el pànic a Barcelona conduint a gran velocitat i en alguns trams contra direcció un camió de butà que havia robat, fins que el van aturar a trets els Mossos d'Esquadra i la Urbana, que descarten el mòbil terrorista i apunten a un trastorn mental.\nEl succés, en el qual tres persones van quedar ferides lleus perquè el camió va envestir alguns vehicles i anava perdent bombones de butà pels seus cops de volant, va posar a prova en plena alerta terrorista la reacció dels Mossos i la Guàrdia Urbana de Barcelona, que van acabar aturant el conductor poc després de les 10.30 hores, després de deu minuts de fugida en els quals va recórrer tres quilòmetres.\nEl ministre de l'Interior, Juan Ignacio Zoido, es va apressar a assegurar a Twitter que aquest incident no respon a cap acte terrorista i va precisar que el conductor detingut, d'origen suec, té antecedents psiquiàtrics. Per la seva banda, el màxim responsable dels Mossos d'Esquadra a Barcelona, el comissari Joan Carles Molinero, que va comparèixer amb l'intendent de la Guàrdia Urbana Evelio Vázquez, va descartar que el conductor tingui relació amb el terrorisme i va apuntar que la principal hipòtesi és que la seva conducta obeeixi a un trastorn mental o al consum de tòxics. El conductor, que feia poques hores o dies que era a Barcelona, va ser traslladat a un centre mèdic i posteriorment a un psiquiàtric, on va restar ingressat per avaluar el seu estat mental, segons han informat a Efe fonts pròximes al cas. L'home, detingut després que agents que el perseguien haguessin disparat set trets al camió que conduïa, va circular de forma temerària sense esquivar els vehicles que li venien de cara i posant en perill els policies que el seguien.\nPerfil terrorista descartat\nEl comissari va destacar que el detingut «conduïa obsessivament cap endavant», sense voluntat d'apartar-se quan s'encreuava transeünts, encara que en cap moment del seu recorregut s'ha dirigit intencionadament a ells amb el propòsit d'atropellar-los.\nEn espera dels resultats de les proves d'alcohol i drogues, els Mossos van rebutjar la hipòtesi que estigui relacionat amb el ter-rorisme, ja que, segons Molinero, no encaixa en «aquest perfil», ni es van trobar indicis que ho apuntin. El detingut, que no té antecedents a Espanya i no portava armes, no té domicili fix al país i la policia treballa amb les hipòtesis que va arribar a Barcelona fa uns dies o fins i tot unes hores, amb un passaport legal.\nL'home va robar cap a les 10.30 el camió al barri barceloní del Poble Sec, i va conduir a tota velocitat Paral·lel avall, mentre perdia part de la càrrega, fins que a la plaça Carbonera els Mossos d'Esquadra li van donar el primer alto perquè s'aturés, si bé no els va fer cas. Després de circular per la rotonda de la plaça Carbonera, on el camió va seguir perdent bombones de butà, el conductor es va encaminar a una via de servei situada al moll de la Fusta, un dels epicentres de les visites turístiques a Barcelona per la seva proximitat a la Rambla i al Barri Gòtic de la ciutat.\nA la plaça Pau Vila, el camió va rebre els primers trets per part d'agents de la Guàrdia Urbana i d'agents del cos de serveis especials ARRO dels Mossos d'Esquadra. En veure's perseguit per la policia, va començar a circular contra direcció fins a arribar al carrer doctor Aiguadé, on va intentar incorporar-se a la Ronda Litoral, on va xocar amb tres vehicles que pretenien abandonar la via ràpida. Posteriorment, va ser detingut.


Retorn - Hidraqua\nEl final del cicle de l’aigua\nRetorn de l’aigua al medi natural\nLa concepció d’Hidraqua del cicle de l’aigua en l’àmbit municipal partix de la idea de considerar l’estació depuradora d’aigües residuals (EDAR) com una etapa més d’este cicle, de manera que es canvia la visió generalitzada de les depuradores com l’etapa final en la gestió del cicle de l’aigua.\nEsta concepció implica que depurar és proveir, de manera que les depuradores són plantes productores que generen a partir dels residus un recurs vàlid i necessari, amb un cost ambiental i econòmic molt inferior a altres estratègies de gestió hídrica plantejades (transvasaments de conca, dessalatge, etc.).\nLes aigües procedents de la captació d’aigües pluvials amb punts de desbordament a llit públic, així com les aigües depurades en les EDAR, són entregades a llit públic, al riu o al mar mitjançant conduccions especials o emissaris submarins, i sempre procurant no alterar els sistemes naturals.\nUn altre capítol important d’este recurs no reutilitzat és el seu ús com a regenerador d’un sistema natural. L’aportació de l’aigua de qualitat, una vegada depurada, al seu espai natural, ajuda a mantindre el seu cabal ecològic i tanca, així, el cicle de l’aigua des d’un punt de vista de sostenibilitat.


El Dia Universal dels Drets de la Infància serà telemàtic a Sabadell | Diari Sant Quirze - News SQ\nInici » a-ultimesnoticies » El Dia Universal dels Drets de la Infància serà telemàtic a Sabadell\nSOCIETAT. Els actes de celebració del Dia Universal dels Drets de la Infància (DUDI) del 20 de novembre s’han hagut d’adaptar a la situació de l’estat d’alarma provocada per la pandèmia i es faran de forma telemàtica. El programa consta d’una desena de propostes, les quals inclou el Plenari del Consell dels Infants del proper dijous, 19 de novembre.\nLes activitats es podran seguir pel canal de Youtube de Cicles de Vida de l’Ajuntament de Sabadell. Avui, en el marc dels actes commemoratius, les fonts de les places de Sant Roc, la Concòrdia i Catalunya estaran il·luminades de lila per commemorar el Dia Internacional dels Infants Prematurs. Aquestes mateixes fonts s’il·luminaran també el 20 de novembre, en aquesta ocasió de color blau, amb motiu del Diu Universal dels Drets de la Infància.\nEl Plenari del Consell dels Infants celebrarà la sessió́ plenària el dijous 19 de novembre, a partir de les 18.30 h i es podrà seguir des del canal de Youtube de Cicles de Vida. Els representants del Consell hi participaran telemàticament i presentaran les propostes treballades durant aquests mesos sobre el dret a la pau. A més, aquest dia es procedirà̀ a la renovació́ parcial d’aquest òrgan de participació́ i es donarà̀ la benvinguda als 33 nous consellers i conselleres que han presentat la seva candidatura per formar part d’aquest òrgan i que han estat escollits per mitjà del sorteig públic celebrat avui.\nL’activitat dels membres del Consell continuarà el divendres 20 de novembre amb la presentació, pel canal de Cicles de Vida, del manifest per la Pau. Serà una presentació pública del vídeo en què representants del Consell dels Infants i adolescents de Sabadell fan la lectura del manifest que han elaborat per la commemoració́ del Dia Universal dels Drets dels Infants entorn el dret a la pau.\nEl mateix divendres 20 es descobriran unes plaques que identifiquen Sabadell com a Ciutat Amiga de la Infància, reconeixement atorgat al municipi per part de la Unicef. Les plaques estaran situades a la cantonada de la rambla d’Ibèria amb el carrer dels Cellers i a la confluència de la carretera de Mollet amb el carrer de Bellsolà. L’acte es podrà seguir també per Youtube. La celebració de la DUDI culminarà amb l’esmentada il·luminació de blau de les fonts ornamentals.\nEl programa inclou una iniciativa de treball conjunt entre l’Ajuntament i diferents entitats, que consisteix en una proposta de jocs i proves en línia –el dia 20 al canal de l’entitat– amb l’objectiu de reivindicar el dret universal al joc, malgrat la situació extraordinària actual.\nCom és habitual, la celebració del DUDI culmina amb la Festa dels Drets dels Infants, el dissabte 21. Aquest anys, però, s’haurà de seguir al canal de Youtube de Cicles de Vida, com la resta d’activitats. La festa consta d’una actuació musical amb contes i cançons per la pau, a càrrec del sabadellenc Rah-mon Roma, i d’un espectacle de circ de la Companyia Filigranes. Paral·lelament, el Moviment d’Esplais del Vallès prepararà una activitat conjunta, a la tarda, per fer-la a cada esplai amb la finalitat de reivindicar el DUDI, especialment el dret al joc.\nCoincidint amb la celebració del DUDI, la Junta de Portaveus sotmetrà demà, 18 de novembre, a aprovació l’adhesió de l’Ajuntament de Sabadell a la declaració proposada per Unicef a les Ciutats Amigues de la Infància, amb un seguit de propostes per enfortir els drets dels infants.\nCicles de vida Ciutat amiga de la Infancia Dia Universal dels Drets de la Infancia Diari Sant Quirze DUDI News SQ Sabadell Sant Quirze del Vallès\t2020-11-17


Novena edició d’Acoustic Vell - Ajuntament de Girona\nAcoustic Vell és una trobada cultural multidisciplinària organitzada per l’Associació Cultural Magic Room i el centre cívic sota la coordinació de Jaime Rodríguez i Alexandre Nunes que és oberta al barri, totalment gratuïta i que ens permet conèixer els artistes emergents que d’una forma o altra tenen relació amb el barri.\nAquesta ocasió, la primavera ens porta un Acoustic Vell ben divers. Divendres 1 d’abril, a partir de les 19.30 h, es presentarà l’exposició de fotografies L’illa de la fusta de Xevi Casas i seguidament hi haurà Dos són multitud, teatre escrit i dirigit per Esteve Holgado, i J. Savagge, radio art i experimentació sonora.\nDissabte es farà un Acoustic Vermut a les 13 h amb la música de Lulamae Blue. I a partir de les 19.30 h es podrà veure: Dialéctic_A (vídeo) per Adel Pereira, Poèsic.mov (poesia) i Quico Tretze (música).\nTot i ser inaugurada el primer dia del festival, l’exposició de Street Photo serà visitable fins el 16 d’abril.


Karma 7: de gener 2013\nL'edifici maleït del carrer Tres Forques de València\nUn halo de misteris i fatalitats rodegen al peculiar edifici de huit plantes d'altura a València. Des de l’any 1968, la finca pareix tindre una atracció fatal per les caigudes mortals, els delictes de sang i els delinqüents. El número 1 del carrer Tres Forques, en temps passats el 78 del carrer Conca, ha sigut escenari de set truculents successos. Set morts en estranyes circumstàncies.\nL’edifici va ser construït en 1957, l’any que van morir 81 persones per la riuada. El primer mal averany. Una placa del Ministeri d’Habitatge espanyol anuncia que l’immoble està acollit als benefici de la Llei de 15 de juliol de 1954, un element franquista que encara perdura en el temps.\nEn aquells anys, la vedette Gracia Imperio, batejada amb el sobrenom de l’artista dels ulls musulmans, ja havia debutat en el teatre de la Zarzuela de Madrid. Era una de les estrelles de la revista i els lluentons, una dona explosiva que es va tractar amb Antonio Machín i va triomfar a Madrid, Barcelona i València. Res feia presagiar la seua tràgica mort en un dels pisos del maleït edifici.\nL’1 de novembre de 1968, un modista va descobrir els cadàvers de la coneguda vedette i el seu exxicot en la vivenda que l’artista havia llogat en el número 78 del carrer Conca. La propietària del Mogambo Club de València i de quasi totes les cases de l’edifici, Mercedes Viana, va oferir a Emilia Argüelles, el nom real de Gracia Imperio, la possibilitat d’instal•lar-se en un dels seus pisos. La vedette residiria una temporada a València perquè dues sales de festes l’havien contractat.\nPerò la mort i el misteri es van donar la mà aquell fatídic dia de novembre. La Policia va trobar les aixetes del gas obertes en la vivenda. Minuts abans, el modista havia cridat de forma insistent a la porta. Ningú va contestar. Portava una clau del domicili perquè havia de preparar el vestuari de l’artista. No obstant això, no va voler entrar i va cridar el porter de l’edifici perquè li acompanyara. Temia que haguera ocorregut quelcom greu. I no es va equivocar.\nTot just obrir la porta, van notar una forta olor a gas i segons després van trobar els cadàvers d’Emilia Argüelles i Vicente Alberto Artal en el llit. Suïcidi, accident o assassinat? El diari Las Provincias va informar l’endemà de la tràgica notícia amb un titular a tres columnes i lletres majúscules: «Gracia Imperio, morta per intoxicació de gas». El cas policial es va tancar sense culpables, però es va reobrir cinematogràficament l’any passat amb el rodatge d’un documental sobre les estranyes morts i els espectacles de varietats de l’època.\n"El dia que va morir Gracia Imperio" és un llargmetratge que investiga els misteris que van embolicar el cas, al mateix temps que analitza la revista en el context de la societat espanyola de l’època. Emilia Argüelles va portar de cap a la censura franquista perquè acostumava a cantar mostrant els seus pits i sempre li va perseguir un cert halo de misteri, vinculat al seu èxit amb els hòmens i el seu pas per la presó per un avortament. A partir de 1962, Gracia Imperio va abaixar del teatre per a pujar a les sales de festes i espectacles de varietats. I és ací on València es cola en la vida i la mort de l’artista. Va ser la reina del Broadway valencià, és a dir, els teatres de Russafa (que han desaparegut de la trama urbanística). Fins i tot una falla la va triar per a fer el seu ninot principal. Però va ser en l’edifici maleït, en un pis llogat, on va trobar la mort junt amb Vicente Alberto Artal Such, un antic xicot d’ella que residia a València.\nTemps després, un altre veí de l’edifici, el cunyat de Mercedes Viana la propietària del Mogambo Club i de 11 pisos de la finca va morir, al caure o tirar-se pel buit de l’escala. «Tenia problemes mentals», recorda Lidia Domínguez. La quarta víctima va ser un jove de 18 anys. Va morir en el seu domicili en l’octau pis després de consumir presumptament drogues quan celebrava el seu aniversari amb els seus amics. Els seus pares no estaven a casa.\nEl següent succés es va cobrar la vida d’una xiqueta de dos anys. La menor va caure al buit quan jugava a botar sobre un llit just al costat d’una finestra. El seu germà també es va precipitar quan intentava agafar-la, però va sobreviure a la caiguda i va ingressar en estat greu en un hospital. Una altra de les persones mortes residia en la porta 15. «Era un home molt treballador i educat», recorda Pedro Rubio, un mecànic que té dos pisos en l’immoble. «Sa mare portava uns quants dies sense poder contactar amb ell per telèfon, i quan van vindre per a veure què passava van descobrir el cadàver», afig el veí.\nUn estafador del cas de la Nueva Esperanza, una immobiliària que va cobrar més de 100 milions de les antigues pessetes per vivendes que mai va entregar, també va tindre el seu domicili en el número 1 del carrer Tres Forques. Un altre delinqüent «va botar del tercer pis quan fugia de la Policia i es va trencar la cames», afirma Rubio. «Tant succés dóna un poc de mal rotllo, però no cal obsessionar-se», diu Pedro Tárraga, un taxista que viu amb la seua parella en un pis llogat.\nI en la matinada de dijous 1 de març de 2012, Javier O., un dels veïns de la porta 10, va matar presumptament una prostituta i va amagar el cadàver en el traster de l’edifici. L’homicida, de 40 anys i amb antecedents policials, va ser detingut uns 10 minuts després per la Policia en el centre de la ciutat. El sospitós portava la roba tacada de sang i un ganivet quan va ser capturat en el carrer Balmes. Els crits de la víctima van despertar a diversos veïns, que van cridar la Policia o van aguaitar per l’espiera de la seua porta, com va fer Benito Grade, un inquilí del tercer pis. Eren les cinc de la matinada. Al lloc dels fets van acudir amb urgència diverses patrulles de la Policia. Els agents van descobrir el cadàver de la dona en el portal de la finca.\nL’homicida va amagar el cos en un traster on els veïns guarden bicicletes i utensilis vells. «Hi havia senyals d’arrossegament i la porta del traster estava oberta», explica un inquilí de l’immoble. Un metge del Sistema d’Atenció Mèdica Mòbil d’Urgencia (SAMU) va certificar la mort de la dona i va deixar el camí lliure als investigadors i el forense.\nUn equip de Policia Científica va realitzar una minuciosa inspecció en el portal de l’edifici, el cadàver i les escales, on un rastre de gotes de sang va portar als agents fins al pis on residia el detingut: la porta 10 en la quinta planta de la finca. Mentrestant, agents del Grup d’Homicidis arreplegaven els primers testimonis d’un company de pis de l’homicida i de diversos veïns que havien sentit colps i crits.\nSegons la reconstrucció dels fets realitzada pel Grup d’Homicidis de la Policia, l’homicida va beure una botella de vi durant el sopar amb un company de pis. Segons pareix, Javier O. També va consumir cocaïna. Ambdós resideixen en sengles habitacions rellogades per un tercer home, que també viu en la vivenda. Un dels inquilins es va anar a treballar, l’altre se’n va anar a adormir la seua habitació i Javier O. va contractar els servicis d’una prostituta brasilera. La víctima, que no portava cap document d’identitat, va rebre una palissa mortal sobre les cinc de la matinada. Un veí va escoltar els seus crits poc abans del crim. «Vaig sentir colps i després la dona va cridar quelcom en un idioma estranger», assevera Benito Grande. Era Edilene Oliveira, de 32 anys, que intentava desfer-se del seu agressor. El jutge de guàrdia va decretar ahir l’ingrés a la presó, comunicada i sense fiança per al presumpte homicida.\nFont: Las Provincias, 4 de març de 2012\nEtiquetes de comentaris: malediccions, País Valencià, policia, València\nLa Generalitat valenciana ofereix un curs sobre aparicions i miracles de la Verge Maria\nAquest curs, que s’ofereix només en espanyol a través del Centre de Formació, Innovació i Recursos educatius (CEFIRE) d’Alacant al professorat, l’imparteix i finança el mateix bisbat de la diòcesi.\nDes del 7 de febrer fins 1l 14 d’alumnes 60 alumnes, docents de l’ensenyament públic i concertat, rebran classes, d’Ángel Navas Cutanda, suposat especialista. En aquest moment la pàgina del CEFIRE indica 72 inscripcions per a 60 places.\nEtiquetes de comentaris: aparicions marianes, cristianisme, formació, País Valencià\nUn nou triangle de la mort?\nL’any 1976 Antoni Ribera, Creu de Sant Jordi per la seva aportació cultural va publicar el llibre Los doce triángulos de la muerte (Barcelona, editorial A.T.E.). A més del famosíssim Triangle de les Bermudes o el de les Balears del qual aquí hem parlat àmpliament, hi ha d’altres triangles de la mort os es produeixen presumptament desaparicions de vaixells i avions de difícil explicació.\nRecentment sembla que s’ha afegit un nou triangle a la llista segons publiquen diversos diaris com The Guardian o La Vanguardia. Del fet se n’ha fet eco fins i tot el CEI, Centre d’Estudis Interplanetaris que no es caracteritza per la afegir-se al titular fàcil.\nLes especulacions sobre el triangle han esdevingut com a conseqüència de la desaparició el passat 4 de gener d’una avioneta a l’arxipèlag de Los Roques de Veneçuela. Segons el diari britànic The Guardian, des de mitjans dels 90 hi haurien hagut almenys 15 incidents amb avions implicats en accidents fatals i desaparicions.\nEl mite d'aquesta zona maleïda va començar a consolidar-se el 4 de gener de 2008, quan una altra avioneta en vol de Caracas a les illes desaparegué amb 14 persones a bord. El pilot va informar de problemes en el motor quan s’apropava a l’arxipèlag, però ja no es va saber res més. El cos del copilot es va recuperar, arrossegat pel mar, però no es van trobar les restes de l’aparell ni dels altres desapareguts.\nEtiquetes de comentaris: desaparicions, misteris marins, triangles mortals\nPresumpte miracle al País Valencià\nEl matrimoni francès format per Louis Martin i Zélie Guerin, pares de Santa Teresa del Nen Jesús, han fet un pas més en el seu camí cap als altars. I ha estat gràcies al suposat miracle realitzat en una nena valenciana.\nL'Arquebisbe de València, monsenyor Carlos Osoro, inicià ahir el procés per estudiar el miracle del matrimoni francès beatificat el 2008 a Lisieux. A l'acte, assistiren la nina, els seus pares i també els avis i en el transcurs del mateix el pare glossà una biografia del matrimoni beatificat al qual se li atribueix el miracle.\nLa infanta naixé fa quatre anys de forma prematura, amb un greu problema de salut. La seva vida penjava d'un fil i el pronòstic era fatal. Entre tots els problemes que patia, el més greu era una hemorràgia ventriculocerebral de grau 4, segons l'Arquebisbat. Els metges poc podien fer per salvar el futur de la nena.\nEls pares, davant la impossibilitat mèdica de poder-la guarir s’encomanaren als pares de Santa Teresa. Van elevar la seva pregària als avui beats Louis Martin i Zélie Guerin seguint la recomanació d'una comunitat de Carmelites Descalces. Es van dirigir a les religioses carmelites, d’un convent de la Diòcesi de València, a través d'internet.\nSembla que la família volia encomanar-se a Santa Teresa del Nen Jesús perquè la seva filla havia nascut el 15 d'octubre, però les religioses els hi recomanaren que era millor que es encomanessin als pares de la santa, que acabaven de ser beatificats. Així ho feren. I a partir d'aquest moment la nena es restablí suposadament sense explicació mèdica alguna i avui es troba perfectament i sense la més mínima seqüela.\nDurant l'obertura del procés canònic, es va constituir un tribunal format per sacerdots, metges i perits que serà l’encarregat de recollir la documentació, proves mèdiques i testificals per examinar i provar l'existència del miracle.\nSegons el dret canònic, la confirmació que la curació de la nena valenciana es produí de manera extraordinària per la intercessió del matrimoni francès suposaria que ja s'ha produït un segon miracle que podria donar pas a la canonització dels pares Santa Teresa.\nQuan hagi finalitzat el període d'estudi en la fase diocesana, el tribunal constituït a aquest efecte remetrà tota la documentació a la Santa Seu perquè hi segueixi endavant el procés. Si això arriba a produir-se, el cas seria valorat pel congrés de metges de la congregació vaticana per a les Causes dels Sants.\nEtiquetes de comentaris: curanderisme, miracles, País Valencià\nL'edifici maleït del carrer Tres Forques de Valènc...\nLa Generalitat valenciana ofereix un curs sobre ap...


Un estudi situa Manresa entre les ciutats amb més morts per pol·lució de l'Estat - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nalba díaz/efe. manresa 01.03.2021 | 21:03\nTrànsit a la carreta de Vic de Manresa\nMadrid –i la seva àrea metropolitana– és la zona amb més mortalitat associada al diòxid de nitrogen de tot Europa. La segueixen de prop Barcelona i Mollet del Vallès, que ocupen el sisè i el setè lloc respectivament. Enrere queden les capitals de les tres províncies catalanes restants. Tarragona (314), Girona (496) i Lleida (597) es situen en posicions menys destacades dins del rànquing europeu de morts per diòxid de nitrogen, tancat majoritàriament per ciutats situades en països nòrdics com ho són Trompso (Noruega) i Reykjavík (Islàndia).


Calldetenes mantindrà, de moment, l'altar empaperat de segells de Franco\nCultura creu que té valor històric i artístic\nRedacció 11/10/2016 - 08.09 Actualitzat 11/10/2016 - 18.07\nL'altar empaperat de segells de Franco que hi ha al monestir romànic de Sant Tomàs de Riudeperes a Calldetenes, a Osona, es mantindrà intacte, segons ha pogut saber Catalunya Informació. El Departament de Cultura creu que té valor històric i artístic i ho farà saber amb un panell explicatiu.\nAra s'han de fer obres de rehabilitació del monestir perquè el sostre cau a trossos i està apuntalat. De moment, l'altar es mantindrà al lloc. Més endavant, però, quan es plantegi una rehabilitació integral del claustre, Cultura es planteja fins i tot traslladar l'altar en un altre espai, en un context adequat. Així ho ha explicat Àngels Solé, directora del Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya:\n"Ara estan restaurant les cobertes. Quan arribi el moment es valorarà què es pot fer amb aquest bé. Allò idoni seria retirar-lo i guardar-lo, conservar-lo."\nTant l'Ajuntament de Calldetenes com l'Associació de Sant Tomàs, propietària del monestir, deixen la decisió en mans del Departament de Cultura.\nSant Tomàs de Riudeperes és un dels conjunts més valorats a Osona per l'alt valor històric i arquitectònic i també pel sentimental, perquè l'Associació de Sant Tomàs, dedicada als discapacitats psíquics, el va comprar a mitjans dels anys setanta gràcies a un recapte popular a tota la comarca.\nCultura es planteja retirar els segells de Franco de Calldetenes\nUn altar amb segells de Franco, en un monestir de Calldetenes


Rehabilitar (i rescabalar) les víctimes de la dictadura borbònica Rehabilitar (i rescabalar) les víctimes de la dictadura borbònica\nRehabilitar (i rescabalar) les víctimes de la dictadura borbònica\nUna de les clamoroses absències en aquesta vergonyosa campanya electoral ha estat la de les víctimes de la repressió de la dictadura borbònica. Es calcula que, actualment, aquestes ultrapassen la xifra de 3.000 persones, entre els quals 9 exiliats, 12 empresonats, 12 persones en presó preventiva, casos escandalosos com els de Tamara Carrasco, més de 1.400 ferits, centenars d’encausats, inhabilitats, multats i portats a processos que ni Kafka hagués gosat descriure.\nLes estadístiques són escruixidores. I els silencis, especialment entre els partits i organitzacions independentistes, també. Òbviament, s’entén que l’unionisme -també el de la suposada esquerra- vulgui “passar pàgina”, perquè anestesiar els crims terribles sobre els que es fonamenta l’Espanya actual és la pràctica habitual, el seu principal senyal d’identitat. Ara bé, per qualsevol persona amb una mínima sensibilitat democràtica que comparteixi el principis recollits a la Declaració Universal dels Drets Humans, queda pendent impartir justícia de debò, rescabalant les víctimes i jutjant a tots aquells que s’han inventat clamorosament proves, han agredit gratuïtament i amb impunitat, han intervingut de mala fe en els judicis i han redactat les sentències des de les redaccions de les fàbriques d’odi. De la mateixa manera, també ha estat un silenci escruixidor el de la majoria social espanyola, que ha expressat la seva catalanofòbia per acció o omissió i ha trencat irreversiblement una història i referents comuns.\nAra bé, més enllà de lamentar-se, què estem fent amb aquesta terrible xifra de drames personals, d’íntims i amargs sentits d’haver patit una injustícia brutal? Qualsevol govern, qualsevol institució, qualsevol organisme independent no pot fer una altra cosa que treballar per iniciar un procés de rehabilitació personal, de rescabalament moral i material i de reconeixement col·lectiu.\nLa Generalitat, les institucions públiques i privades han de fer un acte d’homenatge a totes i cadascuna de les víctimes, com fa cada país normal que vol compensar tot acte d’injustícia i arbitrarietat, especialment si vol superar els traumes històrics. Ha de documentar amb exhaustivitat totes les agressions rebudes, els danys materials i en la dignitat de les persones. Ha d’investigar les responsabilitats, mitjançant una comissió independent i internacional. Ha d’actuar d’ofici i valorar de quina manera s’ha de compensar a aquelles persones que han estat víctimes de la repressió d’una dictadura que ha actuat amb ànims de revenja, saltant-se les pròpies lleis –o pervertint-les, d’acord amb una il·legal estratègia de lawfare-. Això inclou indemnitzacions econòmiques que no només compensi les pèrdues econòmiques, sinó també compensi el patiment experimentat.\nAixò ha d’anar acompanyant d’altres elements no menys importants, també presents en aquests processos de rehabilitació. Això vol dir, per posar un exemple, prioritats per a determinats ajuts, subvencions o accés a treball públic o institucions, actes d’homenatge públic, reconeixement d’estatus de víctima, una especial protecció legal, i, evidentment, el respecte de tota la societat catalana.\nAquesta campanya electoral ha estat a l’alçada dels despropòsits d’una legislatura inútil i ignominiosa. L’oblit i abandó de les víctimes d’una repressió estructural per part del pitjor d’un estat que ha abandonat la democràcia i ha esdevingut una Turquia que ignora els advertiments de les Nacions Unides, entre el silenci còmplice, no pot continuar. Els partits independentistes, no veig que hagin dedicat ni una ratlla dels seus programes a les víctimes de la dictadura. Ni tan sols ho reclamen qui els tenen entre les seves llistes. Aquest escrit sortirà dijous. Abans de diumenge, haurien de respondre sobre quin és el pla: silenci i acatament?, o rehabilitació pública i desobediència. No es tracta de ser fidels al mandat de l’1 d’octubre, sinó de ser fidels als principis més elementals de la dignitat i la decència. No hi pot haver país si no homenatgem públicament les víctimes, i les compensem de manera material i explícita. Obviament, això comporta un enfrontament amb un govern negacionista (que nega que hi hagi presos polítics i exiliats). Tanmateix, només mitjançant la confrontació amb les dictadures podem assolir la democràcia prou digna.


Inici / Gent Gran / 17a temporada dels horts del Sucarana\n17a temporada dels horts del Sucarana\nUna temporada més, i ja en van 17, el comú d'Escaldes-Engordany ha celebrat el sorteig dels horts socials del Sucarana. Enguany, s'han presentat un total de 23 sol·licituds, un nombre que cada any va en augment. De les dinou parcel·les disponibles se n'han sortejat divuit, perquè una se cedeix a la Unitat de Conductes Addictives (UCA) de l'hospital Nostra Senyora de Meritxell.\nLa consellera de Gent Gran, Sandra Tomàs, ha estat l'encarregada de treure les butlletes afortunades. El projecte dels horts socials el va iniciar la Fundació Julià Reig el 2001, gràcies a uns terrenys cedits per la família Sucarana. Aquest projecte té com a objectius ajudar a la gent gran a realitzar activitats a l’exterior i crear un espai de trobada entre tots els padrins que conreen les parcel·les. La consellera de Gent Gran del comú escaldenc ha proposat la possibilitat que algun dels afortunats comparteixi la seva parcel·la amb els sol·licitants que s’han quedat sense.\nA principis d’abril es durà a terme l'acte de lliurament de claus dels horts, donant el tret de sortida a la temporada, que s'allargarà fins a finals d'octubre o principis de novembre, en funció de la climatologia d'aquest any i de si alguns padrins encara tenen alguns productes per recollir.\nArriba l'XI Saló de la Gent Gran


A l'altra banda: d’agost 2009\nA Mèxic s'hi està bé; és a dir, sí està bé, Mèxic, que bé hi ha mexicans i hamburgueses mexicanes. Però te'l recorres de seguida. Si poguèssis fer-ho a peu, segur que l'experiència et donaria per anys, però els deserts obliguen a passejar-s'hi en cotxe, i les carreteres rectes a assolir una certa velocitat. En aquestes circumstàncies, t'hi mous de punta a punta en un parell de dies.\nI no hi ha res a fer.\nLes muntanyes rocoses i els cactus els desdibuixa la velocitat. I la curiositat, que està clar que mou muntanyes, allí amb prou feines les pot desplaçar uns mil·limetres. Serà cosa del vent àrid, o del fred nocturn, però el fet és que tot està sempre on ho busques.\nNo pots fer el viatge massa llarg.\nVaig tornar aquí de seguida, des de Mèxic, sense recordar gens ni mica per què me n'havia anat. Però vaig tornar carregat d'inèrcia.\nUns amics van proposar-me fer un viatge, i vam sortir l'endemà.\nLa idea era donar la volta al món en tren, però vam topar-nos amb l'Índic, que presagiava el Pacífic, i l'Atlàntic ens va tallar la retirada. Són coses en les que no hi caus fins que te les trobes, els oceans, vull dir, i després tot és saber nadar fins que surts de l'aigua, i haver d'anar-se a comprar un globus terraqui.\nLa crua realitat és que no teniem la volta al món ben encarrilada, així que va ser qüestió de tornar al punt d'orígen i pensar-nos-ho de nou.\nL'opció de combinar tren i vaixell com a transport a través de la Terra no ens va convèncer a ningú. Si vols fer un viatge en tren, l'experiència té les seves normes. No prendre un vaixell, per exemple, en sol ser una d'important.\nA Barcelona de nou algú va tenir una altra pensada. Un canvi en l'objectiu del viatge: agafar el tren per anar a buscar-nos a nosaltres mateixos. Per mi no hi havia problema, perquè jo em trobava a Blanes, però hi havia que es tenien a Berlín, o a Pekín, i això ja semblava que hagués de fer-se llarg, ni que fos una miqueta. Mai he estat una persona donada a l'aventura. I aleshores, ni tant sols m'agradava viatjar. Dos dies i mig a Mèxic m'havien extenuat, i l'inèrcia s'esgotava.\nVaig renegar de totes les maneres possibles.\nEm vaig queixar.\nAl final, però, van amenaçar-me amb anar-se'n sense mi.\nVam agafar el tren a Barcelona i vam prendre rumb cap a la Xina. Vaig demanar-los-hi per favor que ens aturèssim a Blanes, un moment, que és allí on m'estava esperant jo, però l'ordre de les parades ja havia estat establert. Primer anàvem a Pekín, allí on l'Eloi havia de trobar-se amb ell mateix, i la resta de parades les fariem a la tornada.\nEn fi... el que va passar ja us ho deveu imaginar a hores d'ara:\nL'Eloi no s'esperava a ell mateix a l'estació de Pekín, així que va baixar del tren i va encaminar-se a la ciutat xinesa. Es va perdre buscant-se i jo no l'he tornat a veure més. La Laia es va quedar catatònica al descobrir, ja a Colonia, Alemanya, que s'havia mort atacada per un ós. Només de pensar-ho a mi em fa esfereïr. El Ferran sí va trobar-se, ell mateix va pujar a Berlín, i des d'aleshores els dos es van quedar sols al seu compartiment, mirant-se entre sospirs i ullades amoroses.\nUna imatge simètrica que va fer més desolador (encara) el viatge de tornada.\nA Blanes, quines coses, ni tant sols vam arribar a parar. El tren circulava per una altra via i, per a més inri, a un altre nivell. Sobre el mar i marxa enrere. Fent loopings i tirabuixons recargolats. Un malson, un infern caòtic.\nNo s'hi va poder aturar.\nHi havia en el meu vagó, assegut darrere meu, un persontge que tot el temps m'havia resultat familiar. Duia un bigoti i una barba sosptiosos. I poc abans de parar a Plaça Catalunya se'm va ocòrrer, tot d'una, que acabava d'entendre-ho de cop. Aquell individu de cabell llarg i barba llisa era jo mateix, difressat, perquè jo mateix havia estat amb mi mateix tota l'estona, qui sap si a Mèxic i tot.\nNomés que al tibar-li de la barba va udolar com una ovella, i jo em vaig quedar amb la mà plena de gomina i vaig adonar-me, a més, que l'home tenia un nas autèntic que no s'assemblava en res al meu.\n"La metàfora no és aquesta", vaig pensar jo. "La metàfora és una altra."\nI vaig arribar a casa, i des de casa escric això.\nNo sé si tot plegat és una promesa de més divagacions inoportunes. Un va perdent l'habilitat d'escriure aquí. Només sé que ara, i no té res a veure amb res, sí m'agrada viatjar.\nPerò no té relació amb el que aquí us explico.\nAl cap i a la fi, tot això va passar en un temps que em resulta inconcebiblement remot, quan les meves preocupacions... vaja...\nEnviat per l' Aleix a les 2:57 3 comentaris\nCamp Situacions grises i quotidianes


L'exposició "Travessia. Un gest sobre textures i colors", dirigida per Jordi Armengol a l'Auditori - Palau de Congressos de Girona mostra diverses escultures.\n(Ampliar) - Obra de l'exposició.\n"En primer lloc, trobaràs les sirenes, que encisen i encanten tots els homes, siga qui siga que passe prop d'elles. I qualsevol que, sense saber-ho, escolte com canten les sirenes, mai tornaràa a casa seua per rebre la calorosa acollida del seus fills petits i l'esposa; l'encisaran les sirenes amb cants i amb la veu delicada...".\n(Homer, Cant XII Odissea. Editorial Proa 2011, Barcelona.\nL'exposició que es presenta a l'AUditori de Girona acull la sèrie Mòmies feta per Domènec Fita, entre els anys 1973-74, en el marc de la celebració dels seus 90 anys.\nEl conjunt escultòric, fruit d'un llenguatge figuratiu, el composen figures amb mirades perdudes en situació letàrgica. Aquestes nimfes presenten diversos estats de descomposició allunyades ja de la vida que omplia les seves faccions. Éssers atrapats en un receptacle de color, immòbils, inexpressius, sense vida, on l'esquarterament de la pell expressa un inici de descomposició i d'alineació. Són models humans a mig camí entre el que havien estat i el que podrien esdevenir.\nLa instal·lació al vestíbul de l'Auditori se serveix del poema èpic l'Odissea d'Homer per crear una metàfora en homenatge al creador Fita, amb una visió de l'art fonamentada en l'experimentació i en una mirada sense prejudicis que conserva intacta i activa als seus 90 anys.\n(Text extret del full de sala).\nExposició "Laberint de llibertat a través del nu". Reportatge fotogràfic de l'exposició de Domènec Fita a la Fundació Valvi.\nExposició "Gest sense límits". Reportatge fotogràfic de l'exposició de Domènec Fita al Centre Cultural La Mercè.\nCapella de la confraria del Sant Sepulcre. Reportatge fotogràfic i article de la capella de la Catedral de Girona on s'exhibeix el "Crist jacent" de Domènec Fita.


Lira Inn Nis Sèrbia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHajduk Stanka, Br.4, Crveni Pevac, Nis, Sèrbia, 18000 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Nis, no busqui més enllà de Lira Inn. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Lira Inn asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, habitació familiar, restaurant, servei de bugaderia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Lira Inn és una elecció inteligents per a viatgers a Nis, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Fundació | Reial Club de Tennis Barcelona\nLA SOLIDARITAT, UN DELS NOSTRES VALORS\nEl nostre Club sempre s'ha caracteritzat pel seu esperit solidari, que ha manifestat a través de la seva activitat filantròpica cap a les persones més necessitades. En aquest sentit desenvolupem, al costat dels nostres socis i sòcies, diferents accions al llarg de l'any per a recaptar fons, aportar el nostre gra de sorra i ajudar als col·lectius més vulnerables. Alguns dels esdeveniments més significatius són el nostre Concert Benèfic, la Fira Solidària de Nadal o el lliurament de joguines per a l'Hospital Sant Joan de Déu.\nAra és el moment de fer un pas més, d'unir aquest esperit solidari i allò que ens apassiona, el tennis, i crear una cosa molt més gran, la Fundació Tennis Barcelona. Volem que el tennis serveixi cada dia a més persones com a vehicle d'aprenentatge, de cultura de l'esforç, disciplina i companyonia. També com a mitjà per portar una vida sana i saludable i com a mitjà per a relacionar-nos amb els altres i amb l'entorn de manera respectuosa.\nNeix amb la MISSIÓ d’afavorir el benestar i la millora de la salut física i emocional de persones de col·lectius vulnerables a través del tennis i el pàdel. Per tal d’aconseguir aquests objectius, s’ha dissenyat un programa propi que s’implantarà mitjançant la col·laboració amb altres entitats socials.\nEl nostre programa propi té com a objectiu l’ensenyament i la pràctica del tennis a nens, nenes i joves de famílies en risc d’exclusió social. A més, es fomentaran els valors dels esports de raqueta: esforç, honestedat, respecte, compromís, companyonia, superació.\nPer afavorir el benestar i la millora de la salut física i emocional dels nens, nenes i joves a través de la pràctica del tennis, el foment dels seus valors i d’hàbits de vida saludable.\nMitjançant la rehabilitació i l’adequació de pistes de tennis a espais ja existents.\nA instal·lacions de l’ajuntament, escoles, fundacions i altres entitats socials ubicades en barris desfavorits de la ciutat de Barcelona.\nAmb partners, com l’Ajuntament de Barcelona, Càritas o altres entitats socials, i amb la col·laboració d’una xarxa d’ambaixadors i voluntaris del club (treballadors, socis, alumnes de l’escola, etc.).\nJosep Jordi Cambra Sánchez – President\nIris Faüll – Vicepresidenta\nMiquel Montserrat – Tresorer\nAstrid Masagué – Secretària


Turisme de Catalunya aposta per Sitges com a destinació de congressos | Sitges Blog\nBrowse: Home / Turisme de Catalunya aposta per Sitges com a destinació de congressos\nTurisme de Catalunya aposta per Sitges com a destinació de congressos\nadmin / 8 diciembre, 2012 / Leave a comment / Sitges Convention Bureau\nEl Sitges Convention Bureau ha presentat a la Fira EIBTM, la trobada internacional més important de Turisme de Congressos, la seva oferta amb l’objectiu d’incrementar la presència de la marca Sitges. Amb gairebé 100 trobades amb professionals del sector, el municipi es situa com a destinació preferent per l’organisme Turisme de Catalunya.\nSitges és una de les destinacions escollides per Turisme de Catalunya per potenciar l’activitat de congressos més enllà de la capital catalana. Aquest objectiu de l’organisme de la Generalitat que s’ocupa de potenciar l’activitat turística al País es va donar a conèixer durant la celebració de la darrera Fira EIBTM celebrada a Barcelona.\nEl Sitges Convention Bureau va presentar a la Fira EIBTM, la trobada més important a nivell internacional destinada a organitzadors de Turisme de Congressos, la seva oferta amb mostrador propi per tenir més visibilitat. En el decurs dels tres dies de fira, Sitges va mantenir 75 reunions amb professionals del sector, entre els quals hi havien compradors internacionals, organitzadors de reunions i proveïdors. A l’estand, també es van realitzar 10 presentacions de destinació per a més de 100 compradors convidats d’arreu del món. Com a resultat, un important laboratori farmacèutic britànic ha anunciat que el 2013 celebrarà per segon any consecutiu la seva trobada anual a Sitges, després de valorar amb la puntuació més alta el municipi d’entre totes les reunions realitzades en els darrers anys.\nA més, Sitges també ha estat preseleccionada per ser la seu del Congrés d’Editors i Traductors per al 2013 i que preveu acollir 180 persones; i per al congrés de la Societat Mèdica previst per al 2014, amb l’assistència de 500 participants. També ha sol·licitat una proposta una companyia aèria francesa.\nUn altre de les accions que s’han dut a terme en el marc de la Fira EIBTM és una trobada, a través del programa Catalunya Convention Bureau, amb representants del mercat escandinau, rus i altres exrepúbliques soviètiques de gran interès per Sitges, ja que el mercat internacional ha representat el 2011 el 40’66% de les reunions celebrades al municipi.\nEn el decurs de l’EIBTM es va establir un preacord amb la companyia aèria Vueling per realitzar a Sitges un viatge amb Tour Operadors vacacionals i agències de viatges de turisme de reunions per promocionar les 26 noves línees que la companyia aèria obrirà en breu al mercat internacional.\nSegons explica el regidor de Turisme de l’Ajuntament de Sitges, Ferran I. Llombart, la presència del Sitges Convention Bureau a l’EIBTM “és\nEstand del Sitges Convention Bureau\nimportant pel donar visibilitat a Sitges, ja que és la segona ciutat de Catalunya en el rànquing de turisme de negocis, després de Barcelona. Anar sota el paraigua de l’Agència Catalana de Turisme ens dóna l’oportunitat de comptar amb la col·laboració i impuls d’aquest organisme.”\nLa Fira EIBTM va comptar amb la presència d’altres empreses associades al Sitges CB com Meliá Sitges i Dolce Sitges amb estands propis de les seves cadenes.\nEtiquetas: ajuntament, catalunya, congressos, Convention, organisme, Sitges, turisme\n← L’Eco de Sitges 08-12-2012\nPloma d’Or per a Eulàlia Vergés i Distincions Especials per a Carmen Sánchez i Josep Vadell, als Premis Sitges →


Santo Amaro Apartments Lagos Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRua Jose Antonio Brak Lamy 3, Centre de Lagos, Lagos, Portugal, 8600-775 - Veure al mapa\nMés informació sobre Santo Amaro Apartments\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Santo Amaro Apartment es troba a la zona de Centre de Lagos de la ciutat de Lagos. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Santo Amaro Apartment.\nNúmero de Identificación Fiscal: 21672/AL,21785/AL,20486/AL,333\nEn arribar, cal abonar un dipòsit de 250 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació. Número de llicència: 21672/AL,21785/AL,20486/AL,3338/AL


Capitalisme, forces de treball, política, moviments antisistèmics\n11 al 13 des. 2006\nAquest seminari s'emmarca dins de l'àrea de treball «Imaginació política» del Programa d'Estudis Independents del MACBA, del curs 2006-2007. Té com a objectiu reflexionar sobre la política estudiant les dinàmiques antisistèmiques de transformació que han impactat en les formes de comportament estructural del capitalisme històric, que les han modificat i que han generat nous tipus de socialitat i politicitat, així com models inèdits d'introjecció dels interessos comuns i col·lectius en els dispositius constitucionals de representació institucional, administrativa i pública. En aquest sentit, pretenem pensar la política, d'acord amb una rigorosa lògica materialista, pensant simultàniament el capitalisme històric, ja que entenem que tots dos conceptes responen a la mateixa xarxa de possibilitat ontològica, epistèmica i teòrica, l'escissió de la qual tan sols condueix a una monòtona repetició de les problemàtiques idealistes, empiristes o fenomenològiques.\nLa tasca és analitzar, en primer lloc, com es constitueix i es processa l'antagonisme antisistèmic per la xarxa estructural de dominació de les societats capitalistes i, en segon lloc, com es generen els processos de poder constituent dels subjectes dominats en el capitalisme històric. Aquestes problemàtiques travessen i constitueixen la trama mateixa de la modernitat i l'horitzó immediat de la nostra situació postmoderna. El fil vermell que explica el pas d'aquella a aquesta es relaciona, en definitiva, amb la crisi de les maneres de gestionar l'antagonisme antisistèmic que van constituir l'estratègia de dominació vigent durant la modernitat, després del primer impacte madur d'aquest sobre l'estructura social capitalista.\nEn el nostre actual horitzó històric de reflexió, la política és l'activitat que aconsegueix, simultàniament: primer, provocar la transformació del comportament sistèmic dels models d'acumulació econòmica i representació política mitjançant la producció de noves formes de subjectivitat que són susceptibles de provocar canvis en la forma Estat i en els processos de redistribució de la riquesa globalment produïda; i, segonament, generar, arran de les lluites antisistèmiques, formes de socialitat i politicitat tendencialment irreversibles que permetin destruir el capitalisme com a model d'acumulació desigual i polaritzador i de resolució mitjançant la guerra global dels conflictes de poder geopolític en l'escenari mundial.\nEl capitalisme històric ha de ser analitzat, doncs, com una poderosa màquina de producció, estratificació i explotació que opera mitjançant la constitució de dinàmiques rígides de reproducció estructural que únicament es modifiquen per l'impacte de l'antagonisme dels subjectes dominats i subalterns. Aquest concepte de producció i estratificació no pot limitar-se a les formes d'activitat econòmica, perquè el capitalisme ha generat des dels seus orígens, el segle XVI, processos molt potents de producció de subalternitat, subjectivitat i socialitat –dels quals el racisme, el sexisme i l'eurocentrisme han estat les formes més potents d'aquests vectors d'estratificació i jerarquització– que han tingut un impacte profund sobre la imaginació política dels moviments antisistèmics, en la seva permanent revolta contra les condicions d'explotació històricament vigents. El concepte estratègic per a pensar tals transformacions ontològiques, epistemològiques, teòriques i polítiques, tant dels subjectes productius com del capitalisme històric, és el la idea de poder constituent dels moviments antisistèmics.\nAquest seminari forma part del programa PEI obert\nDesprés del llarg segle XX\nUn subjecte polític per a la crisi del capitalisme\nResistències de les forces del treball en el capitalisme posfordista\nAmb la participació de Carlos Prieto, Marcelo Expósito, Miren Etxezarreta, Tomás Herreros i Raúl Sanchez.\nA partir del 20 de novembre\nRWM Son[i]a: Entrevista a Giovanni Arrighi, conferenciant del cicle +info


Els espais de les estades a Tossa – Estades Marines per a Joves\nEls espais de les estades a Tossa\nPublicat el 06/07/2018 10/08/2018 per Tossa\nGràcies a la bona gestió dels tècnics de l’ajuntament de Tossa de mar estem podent gaudir d’unes instal·lacions on poder dormir, menjar i descansar de manera fàcil i dinàmica.\nTot seguit, introduirem varis espais que dia a dia ocupem:\n– La terrassa: Espai on hi ha instal·lada una dutxa de jardí en la que ens treiem la sal. També hi ha uns penja robes on col·loquem l’equip de snorkeling que prèviament hem desinfectat i dessalat a uns cubells.\n– La sala de treball: Sala on realitzem les nostres tasques relacionades amb el medi marí amb l’ajuda dels ordinadors proporcionats per l’ajuntament. És una sala àmplia amb un petit laboratori, diverses taules amb ordinadors i espais d’emmagatzematge.\n– La ludoteca: Aula on fem el briefing diari i el primer esmorzar del dia. Allà hi trobem una taula al mig amb diverses cadires junt amb un projector i una pissarra.\n– El menjador i la cuina: Sala i espai on fem la resta d’àpats i on el càtering ens te preparat el menjar. Allà nosaltres el calentem al forn i preparem el menjar del demes joves per torns.\n– El dormitori: Sala on es col·loquen els matalassos i s’emmagatzemen els objectes personals.