Vides de l'extraradi | Revista de Badalona\na Història, La Ciutat\nGairebé vint anys després em vaig sentir, de nou, diminut entre la jungla dels espigats edificis que t’observen quan surts de l’estació de metro a Llefià. La sensació que imperava en mi era la d’haver fet un viatge en el temps en algun tipus de càpsula espacial que m’havia traslladat de nou al barri on la meva infantesa es va criar amb olor de maó i asfalt, i la meva adolescència va buscar espai seguint un camí d’inquietuds que em portessin a ser un adult realitzat. Després d’uns segons de quietud observadora, la mateixa que qualsevol viatger en el temps faria en arribar a una altra dimensió, els meus peus van prendre la iniciativa i van guiar a la meva curiositat que, ansiosa, recorria a memòria per escollir l’itinerari adequat deixant enrere la desmesurada modernitat de l’estació del metro. Els estímuls no van trigar massa a arribar a tots els meus sentits. El barri s’havia convertit en un gresol on convivien desenes de cultures diverses. Igual que en el seu dia van fer, sobretot, gallecs, andalusos, extremenys i aragonesos en els anys 50 i 60, ara ho feien marroquins, pakistanesos, sirians, xinesos, veneçolans, equatorians i un llarg etcètera de gent que buscaven al barri el que havien perdut en les seves cases natals.\nTreballar per buscar aquesta dignitat que ven el sistema capitalista, una vida a priori més pròspera. Diferents temps, mateixes necessitats. Diferents cultures, mateixes preocupacions. Vaig escoltar, al vol, frases de converses, algunes amb un accent comprensible per a mi, i altres en idiomes que escapaven del meu lèxic. La suau pell de Tània, la meva dona, ocupava la meva mà dreta. A l’esquerra, portava un exemplar de la novel·la que acabava de publicar: “Pilar, la mujer de mirada inolvidable”, un homenatge a les meves arrels familiars i que volia regalar a la meva tia Glòria i el meu oncle Martín, els únics familiars que encara residien en aquell barri que tant m’havia vist córrer darrere d’una pilota.\nEstació de metro de Llefià. Foto: Enric Estévez\nEns plantem davant el portal per pura intuïció orientativa i el meu dit índex es va enfonsar, decidit, en el timbre marcat amb un dos i la lletra D majúscula. La porta es va obrir sense que cap veu metàl·lica donés la benvinguda a l’altre costat de l’intèrfon, és el que sol passar quan el que rep espera la vista, com era el cas. Vam pujar la cenyida escala, on l’olor de curri s’havia imposat a l’olor de potatge que jo recordava de la meva infància. L’aroma que prometia un mos exquisit deixava clar que els nous veïns de la meva tia havien canviat els glaçons de brou Maggi per desenes d’espècies que assaonaven els replans del bloc amb olors d’altres mons que despertaven la gana a qualsevol.\nEn aquella mateixa finca de nou pisos d’alçada vivia jo amb els meus pares i el meu germà, en el tercer. En aquella època, els anys 70 era tal l’aïllament del barri que els que vivíem allà quan anàvem a centre dèiem: “Anem a Badalona”, com si el barri de Llefià no pertanyés a la mateixa ciutat. És a dir, es podia dir que era un gueto en tota regla situat als voltants de l’extraradi dels afores de Barcelona. Una jungla vertical, atrotinada de blocs de pisos impersonals esculpits a maó on havien anat a parar els emigrants, sobretot, andalusos i extremenys, que en els anys 50 i 60 fugien de la fam i del poc esperançador treball a jornals en el mas que els oferia el capatàs de torn en els seus pobles d’origen. La desesperança fa que fugis a qualsevol lloc. Va ser tota una generació que havia vist passar de llarg una guerra i la postguerra corresponent, no tenia res a perdre. S’havien criat entre la barata, les martingales i l’estraperlo com a solució única a l’escassetat. Suposo que quan t’acostumes a tenir poc, els temors són també pocs.\nLa meva àvia Pilar va emprendre aquest viatge al costat de la seva cosina Triburcia l’any de la gran nevada, el 1962. El viatge que aquests valents emprenien era només una primera part de l’agonia. La segona part, i més soferta, venia just quan arribaven al seu destí somiat. Era pensar en el fet de sortir de l’estació i se’ls encongia el cor. Els papers i permisos preparats per familiars o amics eren el salconduit més segur per aconseguir l’entrada. Alguns baixaven abans d’arribar a l’estació i acabaven el trajecte a peu, creuant camps per tal de no ser descoberts per algun dels molts controls, que, si no superaves, et feien tornar al poble.\nEl nostre barri, Llefià, era una de les tantes barriades que no paraven de rebre a nous veïns durant aquests anys. Segons els més experimentats del barri, era una època en què el concepte de pàtria es modelava diàriament a partir de la realitat. Es veien partides de cartes al mateix carrer amb els jugadors asseguts en uns tamborets o caixes, els “ponches” i anissos lliscaven per les barres dels bars entre rialles i xiuxiuejos, sobretot, els diumenges després d’un bon passeig o una esperançadora missa. Les barraques, que al principi eren una solució pràctica i barata, deixarien de ser-ho davant l’allau de benvinguts. Era més fàcil trobar feina que aconseguir quatre parets on viure de forma digna. D’aquesta manera, igual que va fer la meva àvia Pilar, molts buscaven habitacions llogades amb espais compartits. Funcionava sobretot el boca-orella, i gràcies a l’amic d’una familiar que tenia un cosí que, pel que sigui, va arribar abans que tu allà, aconseguies refermar-te alguns metres quadrats on amb gairebé sense res podies començar una nova vida a la recerca de prosperar.\nEls espais eren tan reduïts que aquells emigrants només dormien allà perquè la resta ho feien al carrer o als bars, que es convertien en importants punts de trobada. És allà on es reuneixen amb els seus paisans i comparteixen penes i alegries, a més d’assabentar-se d’alguna notícia que arribava dels seus enyorats pobles d’origen. Així es forjaven aquells barris, que creixien i creixien sense parar fins a veure’s col·lapsats i desbordats.\nEren tants els que arribaven que aviat el problema va passar a ser un altre. Van començar a faltar infinitat de serveis. La poca indústria que existia no donava l’abast a una població que incrementava per segons. La majoria dels veïns havien de sortir de la barriada per aconseguir una feina. Però un cop assegurat el jornal, el gran problema era com arribar. Grans matinades i dilatades caminades costa avall a la recerca de la carretera general on poder pujar a un tramvia o un autobús abarrotat. Arribaven a la feina amuntegats com en una llauna de conserves amb l’entrepà sota el braç embolicat amb paper de diari del dia anterior i l’alè d’un altre passatger darrere del clatell. Les escoles i els centres sanitaris no donaven l’abast. Era més fàcil que et toqués la loteria que aconseguir plaça a l’escola perquè el nen tingués l’educació correcta. I si alguna cosa et feia mal, matinar era la millor recepta per aconseguir que t’atengués el metge del consultori més proper.\nVan arribar els anys 70 i els gegants blocs apareixien a la barriada com si es tractessin de xampinyons. El nostre tenia nou plantes a quatre famílies per planta. A quatre habitants de mitjana per pis. En aquell mastodont de maó vermell convivien al voltant de dues-centes persones. La convivència entre totxos de tanta gent dóna per a molt. Mai oblidaré les reunions de veïns en què es debatia per qualsevol problema de convivència i acaben sempre com el rosari de l’aurora, sobretot, quan arribava l’hora de revisar qui eren els veïns que no havien pagat la derrama imprevista o algun rebut de la comunitat. L’endemà, al bar de torn, els temes més candents eren el partit de futbol del dia anterior i la galeta que li havia donat un veí a un altre en l’última reunió. Això sí, al cap de pocs dies d’embrancar-se, eren de nou amics i amigues per a tota la vida. Aquella generació tenia tantes coses en comú que eren veïns de sang. En aquesta època, igual que en altres, la camaraderia era com una mena de llei natural per combatre les pors comunes. Els veïns es convertien en una segona família que estava sempre pel que fos necessari. Molts d’ells havien viatjat junts des del poble, sent ben petits, acompanyant l’aventura dels seus pares. Orgull d’àvia. Orgull de barri. Orgull xarnego. Orgull de Badalona.\nAmb aquesta cançó, interpretada per Daniel Escamilla, presenta el llibre ‘Pilar, la mujer de mirada inolvidable’.\nLes 'torrijas' de la Pili del restaurant Què s'hi cou


Què costa la Festa Major? Cultura i Transparència presenten les xifres de la #FMPalafolls19 - Ajuntament de Palafolls\n30/06/2022 | 15:08 h\nQuè costa la Festa Major? Cultura i Transparència presenten les xifres de la #FMPalafolls19\nLa organització de la Festa Major ha costat enguany 102.076€. La regidoria de transparència posa totes les xifres a l’abast de la Ciutadania\nEn un treball conjunt per oferir la màxima transparència de les despeses de la Festa Major a la ciutadania, les regidories de Cultura i Festes i la de Transparència han elaborat una sèrie de documentació gràfica per fer més entenedores les xifres dels costos de la #FMPalafolls19.\nOrganitzar una Festa Major no és només contractar un grup per a fer un concert, o una activitat per nens, etcètera; sinó que també tot el moviment que es genera al voltant, sumant-hi les obligacions normatives i legals. Per a què tot això sigui possible, cal destacar la implicació i el treball transversal de tots els departaments de l’ajuntament. I perquè sigui un èxit, això no seria possible sense l’ajut i la col·laboració de totes les entitats que any rere any s’impliquen a fons en la festivitat més gran que celebrem a Palafolls.\nQuè ha costat el global de la Festa Major?\nHem dividit les despeses en catorze apartats, que queden reflectits en el següent gràfic: els concerts als diferents espais (la carpa exterior del Palauet, l'AlterFesta i tots els concerts i el Floïd Festival). També activitats per infants com ara l'AlterFesta Kids i el taller infantil de dibuix, la cultura popular amb el correfoc, i el Pregó de Festa Major, que enguany es va celebrar a la Plaça Major. També hem apuntat les despeses protocol·làries que s'han generat. A banda d'això, una Festa Major no es pot realitzar si no es duen a terme previsions com ara en matèria de seguretat, sanitaris o ambulàncies, com tampoc hi poden faltar partides referents al material publicitari, els gots de Festa Major, o el propi lloguer de les carpes.\nOques Grasses, i la resta de concerts de l'AterFesta 2019\nL'aposta per fer un gran concert el dia del Pregó de Festa Major ha estat molt reeixida, segons l'enquesta ciutadana de valoració de la #FMPalafolls19. Però, quin cost ha tingut de manera global organitzar tota l'AlterFesta? Oques Grasses i l'assegurança de pluja, els DJ's, i els grups de les nits punk o la nit dels 90 els trobareu aquí desgranats.\nLes actuacions a la carpa muntada a la pista exterior del Palauet, de les més aplaudides\nLa idea novedosa de posar una carpa que cobrís la pista exterior del Palauet i que la protegís de la intempèrie, va permetre generar durant les nits de Festa Major un caliu inoblidable que va ajudar a celebrar diversos concerts a recer, i fins i tot celebrar la proclamació del Pubillatge 2019-2020. Què va costar les diverses orquestres, i bandes musicals que hi van actuar?\nLa publicitat, un imprescindible per donar a conèixer els actes i les activitats de la #FMPalafolls19\nSovint no n'hi ha prou amb penjar el programa de la Festa Major al web. Hi ha gent que no té accés a les noves tecnologies, i persones d'edat avançada que els resulta dificultós manegar-s'hi. L'envergadura de tot una #FMPalafolls19 mereix una campanya publicitària específica que, com no podia ser d'una altra manera, requereix centrar els esforços en la confecció d'un programa que ha estat ben valorat per la ciutadania, i la corresponent bustiada pel municipi, com també l'elaboració del material publicitari que acompanya els actes més importants de la festivitat.\nLa resta de despeses, desglossades\nCom avançàvem, hi ha tot un seguit d'activitats que a l'ajuntament li generen una despesa única, gràcies a col·laboració i la implicació del teixit associatiu de Palafolls. Parlem d'activitats com ara les vinculades a la cultura popular del municipi, o bé apostes reeixides com l'AlterFesta Kids, o la nit del Floïd Festival. Els tallers i la resta d'activitats infantils... però també les despeses necessàries com la seguretat, els sanitaris, les ambulàncies, els gots, les pròpies carpes, etcètera, i les despeses protocol·làries com ara sopars, que enguany han suposat una xifra ben reduïda.


Encara que el caracter de família i convivència familiar tendria que practicar-se tot l'any, i en la mayoria dels casos així és, tenen un valor afegit unes dates que faciliten i promouen aquesta convivència familiar i esperem que aquest caracter se segueixi conservant, encara que no estaria de més deixar de costat el protagonisme que des de fa uns anys ha adquirit el consumisme.\nEsperem que la profunda crisi que es viu aquest any serveixi per a posar en el seu lloc cada valor, el familiar i el del consum. És imprescindeble que es torni a la tradició de la reunió familiar, per a un dinar, un sopar, simplement pel plaer de reunir-se tots junts per a gaudir d'un dia familiar; i ens oblidem del pes que ha adquirit el factor regals, grans menjars (excessivament cars) i tot el que representa un consum que no té cabuda en les nostres tradicions ni en les nostres butxaques.\nEspermos que aquesta crisi ens serveixi per a retornar a les nostres tradicions i ens serveixi d'aprenentatge per a aprendre a recharzar el superficial i innecessari.


Ignasi Garcia: “Farem seguiment al Congrés de l’actuació irregular dels antiavalots del passat 20 de setembre” – Compromís per Castelló\nPublicat el 6 Novembre 2014 en Democràcia, participació i igualtat, Seguretat ciutadana\nEl membre de la Comissió Executiva Local de Compromís per Castelló, Ignasi Garcia, ha explicat que “dimarts ens vam reunir amb Joan Baldoví i amb representants de la Coordinadora Repartim el Treball i la Riquesa, en relació als fets que van tindre lloc el 20 de setembre de 2014, en els quals diverses persones van patir l’actuació repressiva i desproporcionada dels antiavalots, arran d’una concentració pacífica com a resposta als actes de l’extrema dreta d’eixe mateix dia”.\nEl representant de Compromís ha apuntat que “per part del diputat de Compromís al Congrés ja vam presentar tota una sèrie de preguntes per tal d’aclarir les actuacions del cap d’antiavalots, Fermín Martí. Ara, vam acordar revisar l’estat de la qüestió per tal de determinar si cal elevar més qüestions i, també, que mantindrem un contacte fluït en la línia de transmetre les respostes i actuar en conseqüència”.\nIgnasi Garcia ha afegit que “d’ací a un parell de mesos ens tornarem a reunir amb els representants de la CRTR, i analitzarem les respostes obtingudes. Des de Compromís no anem a deixar passar cap actuació de repressió ni cap acció d’agressió gratuïta per part de les forces policials, i per això farem seguiment d’aquesta qüestió fins les últimes conseqüències”.\n← Compromís demana la compareixença de l’alcalde al plenari per explicar la gestió de RECIPLASA\nCompromís va votar en contra del pressupost de festes per considerar-lo poc transparent →


novembre – 2016 – Compromís per Torrent\nVíctor Medina: “Són projectes no executats, corresponents als anys 2009 i 2013, que dormen als calaixos de l’Ajuntament de Torrent”. Compromís per Torrent, mitjançant el seu regidor Víctor Medina, ha desvelat l’existència de dos projectes de canalització d’aigües elaborats en…\nCarme Silla (Compromís): “Darrere d’aquestos números, tal vegada podríem pensar que a Torrent no hi ha víctimes de violència de gènere o no cal un treball permanent de sensibilització i prevenció a les escoles o al carrer”. Compromís ha fet…\nUn dels principis universals, dels quals la política no està exclòs, és el d’acció-reacció, o causa-efecte, però tot comença amb una decisió. De la mateixa manera, ser conservador o progressista, en els seus diferents graus, naix de la manera de…\nDiuen que en política no val tot, o no haurien de valdre aquelles tàctiques que impliquen acusar i desprestigiar un tercer quan n’hi ha persones mortes de per mig. L’acusació vetlada del diari digital Okdiario, junt la posterior del mitjà…


TOT A PUNT PEL CURS D’INICIACIÓ\nTot a punt per començar el Curs d’Iniciació a la Fotografia. Joan Marlet serà l’encarregat de posar a l’abast dels 17 inscrits els coneixement bàsics de la fotografia i la càmera fotogràfica. Aquest curs té una durada de 4 dissabtes, amb un total de 14 hores, i s’emmarca en el projecte general de la nostra entitat de promoure, difondre i fomentar la fotografia.\nS’ha aprofitat aquesta ocasió per anar adequant en local i s’ha fet una de les inversions previstes per aquest any 2013: la compra d’un televisor de 47”. Aquest televisor ha se servir per cursos, conferències, projeccions, presentacions de reportatges, etc.\nLa segona inversió prevista és acabar d’equipar l’estudi fotogràfic.\nEXITOSA EXPERIÈNCIA DE LA SESSIÓ DE FOTOGRAFIA ESPORTIVA\nFotografia d'Albert Lloret\nDissabte 16 i diumenge 17 de febrer cinc dels nostres socis, la Carme Ivern, la Laura Lloret, l’Albert Lloret, en Miquel Casals i en Joan Puig, varen realitzar una sessió fotogràfica esportiva a la Regata Interclubs celebrada davant la costa arenyenca. Durant més de dues hores els nostres companys varen poder acostar-se al velers que participaven de la cursa i fotografiar-ne totes els seus moviments.\nAgraïm des d’aquí al Club Nàutic d’Arenys de Mar totes les facilitats prestades, tot esperant poder col·laborar en d’altres ocasions i així obrir aquesta experiència a més socis i sòcies de la nostra Agrupació.\nEn aquest enllaç podeu veure un recull dels treballs realitzats. A mesura que ens n’arribin més els anirem introduint.\nIMATGES DE LA SESSIÓ D’ESTUDI\nEls dies 2 i 3 de febrer de 2013, es va dur a terme al local social un taller d’iniciació a la il·luminació d’estudi dirigit pel fotògraf local Josep M. Saurí. En una primera part teòrica, els assistents varen aprendre els fonaments bàsics de la il·luminació, així com els elements necessaris i essencials per poder practicar aquesta modalitat fotogràfica. La segona part, la pràctica, es va dur a terme en el nou estudi de l’entitat amb la participació de la model Gemma Saurí.\nSi cliqueu la imatge podreu veure alguns dels treballs resultantS d'aquest interesant taller.\nTALLER D’EDICIÓ FOTOGRÀFICA\nS’obre les inscripcions al taller d'edició fotogràfica que es durà a terme el dissabte 16 de març al local social de l’AFA. Aquest taller està obert únicament als socis i sòcies de l’Agrupació.\nPer inscriure-s’hi només cal enviar un missatge a l'adreça de correu electrònic de l’Agrupació o bé passar pel local social el dimarts de 8 a 9 del vespre.\nDia: dissabte 16 de març de 2013.\nProfessor: Miquel Casals.\nRAW: avantatges i consells a tenir en compte.\nRevelat RAW, flux de treball en el revelat.\nRetoc de models: pell, enfoc, modelat de la forma...\nFotomuntatge i edició del color.\nIMATGES DEL 2n. LLIURAMENT DE LA LLIGA SOCIAL\nJa es poden veure exposades les imatges del 2n. lliurament de la 9a. Lliga Social al bar del Seràfics (Josep Baralt, s/n) fins al 13 de març.\nSi no podeu acostar-vos-hi, les podeu visionar clicant sobre la imatge.\nFotografia extreta del web del Club Nàutic d'Arenys de Mar\nTots, algun moment o altre, hem fotografiat els vaixells de vela navegant pel davant de la nostra població. Ara, i gràcies al Club Nàutic d’Arenys de Mar, podem sortir dalt d'un barco per fotografiar els vaixells de regata en acció.\nEl proper cap de setmana, davant la costa d’Arenys de Mar, es durà a terme una regata d’interclubs que enfronta el Club Nàutic d’Arenys de Mar, el Reial Club Nàutic de Barcelona, el Reial Club Marítim de Barcelona i el Club Nàutic El Balís.\nQui vulgui sortir al mar, dissabte 16 i/o diumenge 17, i fotografiar el vaixells de la regata només cal que enviï un missatge a afaarenys@gmail.cat.\nLa sortida serà del Club Nàutic a les 12 del migdia i es tornarà a les 2 de la tarda.


Sisena edició del cicle de tallers de suport educatiu pel jovent – Fepa\nEnguany tornarem a realitzar una nova edició del cicle de tallers de suport educatiu, aquest 2019 serà el sisè any de realització del cicle. L’any passat vam ampliar el cicle als diferents territoris i aquest any volem seguir amb la mateixa dinàmica. Així doncs, realitzarem sessions a: Barcelona, Girona, Lleida i Tarragona. Us avancem el calendari perquè el pugueu tenir present.\nDIA DATA LLOC\nXXII Taller suport educatiu 15 de febrer Barcelona (Macaya)\nXXIII Taller suport educatiu 22 de març Girona\nXXIV Taller suport educatiu 10 de maig Barcelona (Macaya)\nXXV Taller suport educatiu 14 de juny Lleida\nXXVI Taller suport educatiu 12 de juliol Tarragona


Carta d'una dona en puerperi a la seva parella » Míriam Tirado, consultora de crianza\nCarta d’una dona en puerperi a la seva parella\nAixò del puerperi o del postpart, (que per alguns s’acaba amb la quarantena però que no és veritat, perquè en el fons, sembla mai s’acaba i es perpetua amb la criança d’un bebè que reclama i reclama), és com nadar en uns aiguamolls; que són preciosos però que has de vigilar si no vols enfonsar-te.\nVas surant entre una infinitat d’emocions amb la sensació constant que al més petit descuit, les aigües se’t menjaran i no en podràs sortir mai més.\nEl fang són les pors; a no fer-ho bé, a què s’ennuegui quan jo no la miri, a què em caigui en un moment de massa cansament o de massa confiança, a què s’avorreixi amb mi de fer cada dia el mateix.\nI enmig de tot aquest garbuix hi ets tu, amb totes les teves coses; la feina, les esperances, pors i obligacions. I enmig de tot això , jo i tu, tu i jo, encara processant la nova situació i amb poc temps d’aturar-nos i sentir.\nSentir les necessitats de cadascú, que a vegades se’ns mengen. Posar-nos al lloc de l’altre… entendre.\nEntén que si tu no em mires, sento que no existeixo. Que si tu no m’abraces, he de fer més esforç per abraçar jo al nostre nadó. Entén que ara, en aquest llarg i desconegut puerperi, si tu no m’estimes, el meu món s’enfonsa. Entén que tu em dónes forces.\nTu, que ets el meu amor i que va donar la cosa més maca com a fruit. Per això, per alimentar-la i criar-la, necessito encara més viva i més forta la presència d’aquest amor. El seu sentir, el seu significat.\nEntén que si tu no em dius que estic maca, jo em sento horrorosa. Que si no em dius que el que faig val la pena, sento que no valc res. Entén que mai fins ara havia necessitat tant sentir-te a prop, recolzant, sostenint-me.\nLes dones, en aquest moment, duem el pes de la criança. 24 hores, sense descans, durant dies i dies. No sé què és ja el “temps per mi”. La gent que abans em trucava, ha deixat de fer-ho. El que faig ara no interessa, no és visible i per tant, no es valora.\nNecessito sentir amb més força que mai, que em valores, que m’acompanyes, que hi ets. I sí, necessito les paraules. Posar-hi paraules.\nAixò que fem amb aquest bebè preciós i que és tan important, diuen els que en saben, jo també ho necessito. Jo t’abraço, t’acompanyo, et valoro, et respecto, em sento orgullosa de tu. T’ho dic ara i sempre; sóc aquí, amb tota la presència, al teu costat. Sempre. Sempre.\nfebrer 19, 2011\nAdaptació escolar (12)\nConsells i reflexions (227)\nCriança conscient (143)\n12,50€ El vull!\nSegüentQuan la parella es trencaNext\nLa relació de parella… amb fills!\n11 Consells per a un puerperi i una criança feliç\nNo sé si a tu et passa


Consells per prevenir la diabetis i assolir una alimentació saludable\nLa Fundació Crèdit Andorrà organitza una xerrada per als usuaris de L’espai en el marc del Dia mundial de la malaltia, que se celebra aquest dijous\n2 min. Escaldes-Engordany 12/11/2019 18:25\n651x366 La dietista i nutricionista, Marta Pons, durant la xerrada. / M. P. (ANA) La dietista i nutricionista, Marta Pons, durant la xerrada. / M. P. (ANA)\n651x366 Un moment de la xerrada sobre la diabetis a càrrec de la nutricionista i dietista, Marta Pons. / M. P. (ANA) Un moment de la xerrada sobre la diabetis a càrrec de la nutricionista i dietista, Marta Pons. / M. P. (ANA)


El Parc Samà acollirà el Christmas Garden Market | Cedida\nL'esdeveniment se celebrarà durant 16 dies, del 18 al 30 de desembre i de l'1 al 5 de gener, excepte el 24 i 25 de desembre\nper Redacció divendres, 4 de desembre 2020 - 17:14h\nEl teixit comercial de Cambrils i els gestors del Parc Samà repeteixen la fórmula després de l'èxit del 'Samà Slow Market' al mes d'agost. Ara, en l'època de Nadal al davant, tornen a unir esforços per organitzar el 'Christmas Garden Market', on s'instal·laran prop de trenta ofertes de comerç local entre el 18 i el 30 de desembre —excepte el 24 i 25— i de l'1 al 5 de gener.\nL'objectiu d'aquest mercat nadalenc és dinamitzar l'economia de proximitat i mostrar la importància del consum local i la producció sostenible, a més de ser un exemple dels beneficis de la col·laboració publico-privada en temps de crisi per generar oportunitats.\nEl Christmas Garden Market estarà ubicat en un entorn meravellós com és el del Parc Samà i, com es poden gaudir en altres punts d'Europa, en un jardí botànic. Es tracta d'un esdeveniment a l'aire lliure en plena natura que ofereix als visitants dues visites màgiques ambientades —mitjançant so i il·luminació singular—, en l'atmosfera nadalenca on podran adquirir els seus regals des d'un enfocament de compra responsable i sostenible als mercats de casa.\nEl mercat nadalenc tindrà dos itineraris. Durant els matins, de 10 a 14 hores, s'obren les 14 hectàrees de jardí històric i el seu itinerari circular de 3,5 quilòmetres, mentre que a la tarda, de 17 a 21 hores, estaran disponibles quatre hectàrees amb un itinerari d'1,5 km. En aquestes dues opcions, les entrades pels adults tindrà un preu de 10 euros; als nens de 7-16 anys i els sèniors de més de 65 anys, serà de 6 euros. També hi haurà un pack per a famílies de 26 euros, on s'inclouen dos adults i una de nens. Els menors de 7 anys, aturats, persones amb diversitat funcional, serà gratuïta.\nLa iniciativa s'emmarca dins de les línies de recuperació econòmica recolzades per l'Ajuntament de Cambrils. La forta caiguda de la facturació de tots els sectors econòmics del municipi s'intenta pal·liar mitjançant accions transversals com aquesta, impulsades des del departament de Promoció Econòmica, el Patronat de Turisme i Cambrils Oberts.\nLa filosofia del Christmas Garden Market passa per un ambient atractiu, en aquest cas banyat per la màgia del Nadal, on productes i comerciants locals es troben amb els seus clients en un jardí espectacular. Una experiència diferent de consum en la qual es trenca la rigidesa de l'oferta convencional i es proposa un retorn a un consum sostenible i sense presses, en plena comunió amb la natura. Els dies de mercat fix són el 18, 19, 20, 26, 27 de desembre i el 1,2 i 3 de gener, la resta dels dies hi haurà oferta d'alguns comerços locals.\nHi haurà un estricte protocol de seguretat i se seguiran les recomanacions de Protecció Civil.


Saaral Residency Chennai Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo 1/685, Valayapathy Salai Mogappair (East), Koyambedu, Chennai, Índia, 600037 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Saaral Residency?\nBarri Koyambedu Chennai Centre Sriperumbudur Chennai Centre Chennai Centre Chennai Centre\nMés informació sobre Saaral Residency\nBen situat a la compres, els interessos religiosos, els esports area de Chennai ciutat, Saaral Residency us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nSaaral Residency també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Chennai. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Saaral Residency és una elecció inteligents per a viatgers a Chennai, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nLa propietat ofereix un 15% de descompte a l'spa i al restaurant.\nTots els tipus de viatgers (13)Viatger de Negocis (3)Parelles (4)Viatgers en solitari (3)Famílies amb infants petits (1)Grups (2)\nDescompte a Saaral Residency


La ciència del 2014 - Ara.cat\nSempre que es fan reculls a final d’any de qualsevol cosa sempre tinc la impressió que els fets ocorreguts cap a finals d’any tenen més tendència a aparèixer que els de principis d’any. Només és una impressió meva, així que no sé si el biaix subjectiu és meu o dels que fan els reculls. Segur que algú ha fet algun estudi estadístic al respecte…\naquest post recopilatori vol dir que centpeus ja ha acabat l’any? no hi haurà més posts fins l’any vinent?!\nPer a mi el més interessant seria el de les ones gravotatòries, llàstima que està sense confirmar. Veurem que ens depara el 2015 !


Bagà treu la pols al seu cançoner - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBagà treu la pols al seu cançoner\nDesprés de 50 anys es reedita el llibre que recull les músiques d´Elisard Sala sobre la vila\ndani perona | bagà 04.11.2015 | 07:39\nHan passat més de 50 anys des de que Elisard Sala va treure a la llum el cançoner dedicat a Bagà. Era l´agost del 1965 quan, com a cloenda del curs de cançons de motxilla que se celebrava cada estiu a la vila de l´alt Berguedà, es va presentar en públic el recull de cançons dedicades a Bagà i al seu entorn. Ara, després de mig segle, l´Ajuntament de Bagà i la secció local de la Unió Excursionista de Catalunya han decidit reeditar aquest cançoner. La presentació del nou llibre serà aquest diumenge, a les 7 de la tarda al pavelló de Bagà.\nUn dels impulsors d´aquesta reedició, Josep Ureña, recorda que durant aquests cinquanta anys d´existència el cançoner d´Elisard Sala ha estat present entre els baganesos. «Algunes de les músiques són molt conegudes i es continuen cantant en diverses celebracions locals», relata. El cançoner inclou una quinzena de peces musicals compostes, lletra i música, per Elisard Sala que tenen Bagà com a font d´inspiració.\nAquest músic de Barcelona va arribar a Bagà com a professor dels cursos que es van programar a la vila des de mitjan anys 50. Formava part de la Unió Excursionista de Catalunya i també era el director de l´Orfeó de Sants. «Durant un mes s´ensenyaven algunes cançons de motxilla a les persones que s´hi apuntaven, majoritàriament de la zona i que van tenir molt bona acollida», recorda.\nCançons de Bagà\nEn la vuitena edició d´aquests tallers d´estiu es van treballar les peces que inclouen aquest cançoner. Algunes ja eren músiques conegudes d´anys enrere, i d´altres Sala les va escriure expressament per afegir-les al compendi que es va publicar aquell estiu. Entre d´altres, el cançoner conté peces dedicades a la font del Roser, al santuari de Paller, al coll del Pendís i al Moixeró. Dues de les més conegudes són les que parlen del Bastareny i de Bagà.\nDe fet, totes les cançons tracten sobre la vila i especialment sobre els seus entorns naturals i paisatgístics. I és que, segons explica Ureña, estudiós d´Elisard Sala i autor d´un llibre que recull de tota la seva obra relacionada amb Bagà, «va quedar enamorat de la vila des del primer estiu que va organitzar el curs.» Fins i tot va casar-se amb una baganesa.\nEl cançoner es va presentar en format espectacle en què van participar els alumnes del curs de l´estiu del 1965 conjuntament amb d´altres músics que Sala va portar. «Es va fer un guió literari al qual s´anaven intercalant les cançons», recorda Ureña. En aquell espectacle també hi va participar l´Esbart Cadí i cantaires locals. La nova edició del llibre –a cura de la Patumaire Edicions– inclou dos CD de la gravació que es va fer d´aquest espectacle i que es va emetre per la ràdio després de la seva estrena. La reedició també conté el guió d´aquest espectacle, fotografies de l´estrena i una introducció. Aquests elements no formen part de l´original ni tampoc de la segona edició que es va fer el 1985 amb motiu del 20è aniversari de la publicació.\nPer a la presentació d'aquest diumenge, s´ha preparat un petit muntatge que vol rememorar l´estrena d´aquest cançoner fa 50 anys. Segons ha avançat Ureña, a l´acte hi participaran els cantaires de la Unió Excursionista de Catalunya de Bagà, un grup de músics de l´escola de música de la vila i també l´Esbart Cadí. Tots plegats interpretaran i ballaran vuit de les peces que conformen aquest cançoner que forma part de la història baganesa. A més, l´objectiu és que el públic també hi participi cantant algunes de les cançons més conegudes.


S'obre el període d'inscripció a l'EOI de la Seu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / S'obre el període d'inscripció a l'EOI de la Seu\nS'obre el període d'inscripció a l'EOI de la Seu\nEl termini finalitza el dia 3 de setembre Les matriculacions estan previstes del 5 al 9 de setembre\nL’Escola Oficial d’Idiomes de la Seu d’Urgell obre aquest dimecres el període de preinscripció per al curs escolar 2008-2009. El tràmit administratiu es podrà fer de forma telemàtica entre el 27 d’agost i el 3 de setembre o de forma presencial el 2 i 3 de setembre. La gestió és obligatòria si s’accedeix per primera vegada a una EOI en modalitat presencial, per canviar d’EOI, o bé per als alumnes oficials de la llengua objecte de preinscripció en cursos anteriors al 2007-2008.\nLes matriculacions estan previstes del 5 al 9 del mes que ve. Les proves d’anivellament estan programades pel dia 5 a les deu del matí i el dia 8 de setembre a les 5 de la tarda. El dia 12 de setembre a les 16 hores es podrà consultar el resultat de l’adjudicació de places, que es farà mitjançant sorteig.\nL'Escola Oficial d'Idiomes de La Seu d'Urgell va ser creada el curs 2003-2004 pel Departament d'Educació de la Generalitat de Catalunya.\nActualment s'hi imparteix estudis d'alemany, anglès i francès. Les classes són de dues hores en dies alterns: els dilluns i dimecres o els dimarts i dijous. Els horaris estan repartits de 17:30 a 19:30 i de 19:30 a 21:30, amb una pausa de 20 minuts. Els alumnes es poden matricular en règim oficial presencial i com a lliures (només per al Certificat de Cicle Elemental).\nEls requisits d’accés a l’Escola Oficial d’Idiomes de la Seu d’Urgell són els de tenir 16 anys complerts el dia 31 de desembre d’aquest any o bé 14 anys complerts per seguir els ensenyaments d’un idioma diferent del cursat com a primera llengua estrangera en l’Educació Secundària Obligatòria. Per accedir a 2n, 3r, 4t o 5è curs cal fer la preinscripció i omplir un test de nivell. En el moment de fer la preinscripció es fa la inscripció a la prova. No han de fer el test de nivell les persones que tinguin titulació convalidada.\nEl dia 4 de setembre a partir de les 16 hores, es podrà consultar l’assignació per fer el test. El dia i l’hora es consultarà al web de l’EOI urgellenca. La publicació dels resultats i l’adjudicació de places de matrícula es faran simultàniament.


Aquesta és la casa ocupada de l'escabrós crim dels nens de Godella\nGuillem RS / Anton Rosa\nEnviat especial a Godella\n"Morireu tots" és la frase que es pot llegir en una de les façanes de la casa ocupada on vivien l'Aimel i la Rachel, els dos nens assassinats i enterrats a Godella (València). L'habitatge és a pocs metres d'una urbanització de luxe del municipi veí de Rocafort —coneguda per haver estat la residència habitual d'exfutbolistes del València CF com ara Andoni Zubizarreta o David Villa—, al final d'un camí de terra ara precintat.\nLa casa té aspecte d'abandonada. Una gran obertura a la paret a tall de porta permet a ElCaso.cat accedir a dins. La primera impressió és un espai brut, ple de grafitis i on les escombraries s'acumulen a cada cantonada. Penjada del sostre, una gran corda amb ninots de peluix lligats sembla l'única prova que en aquesta barraca María G.M. i Gabriel Salvador hi vivien juntament amb els seus dos fills, de tres anys i mig i cinc mesos.\nA la part posterior de l'habitatge hi ha una mena de jardí que l'Aimel i la Rachel feien servir com a pati d'esbarjo. Les joguines dels nens —un tobogan i un sorral, entre d'altres— s'entremesclen amb la vegetació i la brutícia. En alguns punts encara queden les marques d'una retroexcavadora que ahir van utilitzar els operaris en la recerca dels nens. També hi ha diferents zones mal cuidades que els pares feien servir com a hort.\nL'àvia dels nens de Godella va reclamar la custòdia dels seus nets\nLa María, la mare dels nens de Godella: de bona família i descarrilada per la droga


Fons especials - Fundació Iluro\nHome Fons especials\nLa Fundació Iluro disposa de diferents fons especials, de propietat, donats o cedits, amb finalitats institucionals o d’interès general per al conjunt de la ciutadania.\nFONS D’ANTIQUÀRIA DEL SEGLE XVI AL SEGLE XVIII\nLa Biblioteca de la Fundació preserva un gran patrimoni bibliogràfic. Destaca el seu Fons d’Antiquària amb prop de cinc cents documents datats del segle XVI al segle XVIII. Vint-i-nou d’aquests exemplars es troben digitalitzats i consultables a text complet al repositori Hispana. Altrament, aquesta col·lecció és consultable en línia a través del Catàleg Col·lectiu de Patrimoni Bibliogràfic de Catalunya.\nCOL·LECCIÓ MATARÓ I EL MARESME\nFons local format per documentació relativa a Mataró i el Maresme. La col·lecció conté:\nMés de 12.000 exemplars de revistes i butlletins locals i comarcals.\nMés de 33.000 exemplars de diaris locals i comarcals\nMés d’11.000 documents catalogats informàticament\nCartells i altres materials promocionals\nEs tracta d’un fons que encara creix i en el que es treballa tant en la seva catalogació com en la seva digitalització.\nFONS MN. JAUME BRUFAU\nLa Biblioteca Popular de la Fundació Iluro compta amb el fons particular que el doctor i religiós mataroní Jaume Brufau i Prats va reunir al llarg dels anys, que va donar a la biblioteca el 2010. Es tracta d’una col·lecció formada per més de 16.000 volums de temàtica diversa, on predominen les monografies sobre religió i filosofia del dret.\nEl conveni de cessió contempla la integritat i no dispersió del fons, així com la voluntat de que es mantingui a la ciutat de Mataró. Per aquest motiu, aquests documents estan exclosos de préstec, però es poden consultar.\nFormat per més de 3.000 documents visuals de Mataró i la Comarca del Maresme, des d’inicis del segle XX fins a l’actualitat, actualment el Fons d’imatges de la Fundació Iluro es troba en procés de catalogació. Negatius, fotografies positives, clixés d’impremta, col·lecció de postals i mapes històrics i locals. En un futur no molt llunyà es podrà consultar via web. Hi estem treballant.


Caos circulatori al passeig marítim de Palma per un abocament de gasoil\nLa col·lisió entre un cotxe i la cabina d'un camió provocà un vessament de 900 litres\nEl tram afectat, d'uns 150 metres, en sentit a Portopí fou cobert de sorra i després va ser asfaltat.\nPer si no estaven prou enamorats del seu treball, els Bombers de Palma i la Policia Local, el dia de Sant Valentí els obsequià, a primera hora del matí, amb un accident en el passeig marítim que obligà a tancar part de la via durant tot el matí i provocà un caos circulatori. Fins a setze agents de la Policia Local i vint bombers intervingueren en el sinistre, a més de personal del Departament de Carreteres del Consell de Mallorca i de la Direcció General d'Emergències del Govern.\nL'accident va tenir lloc a les set del matí, poc abans de l'Auditòrium, en sentit a Portopí. Es tractà d'una col·lisió lleu entre un Honda Civic i la cabina d'un tràiler, i no s'hagueren de lamentar ferits. Però el problema va ser que, a causa de l'impacte, es produí la ruptura del dipòsit de combustible de la cabina. A partir d'aquell moment començà a caure gasoil sobre l'asfalt i es calcula que vessà sobre la via pública la meitat de la càrrega de combustible del dipòsit de la cabina, que era d'uns 900 litres. L'abocament afectà un tram d'uns 150 metres, entre els hotels Mirador i Bellver. El contacte del gasoil amb l'asfalt deixà aquesta part de via extremadament lliscant i suposava un perill per als vehicles que hi circulaven. Per aquest motiu, es va haver de desviar la circulació.\nEls carrils del Marítim més propers al mar no es van veure afectats. En canvi, els vehicles que es dirigien cap a Portopí foren desviats cap a la seva dreta, pel carrer Monsenyor Palmer. Com s'impedí l'accés al Marítim des de la plaça Pont, tots els carrils de Monsenyor Palmer foren utilitzats per als cotxes desviats. No obstant això, a mesura que passava el temps es registraven retencions, que desembocaren en un gran embós.\nEn el Marítim es va tirar una gran quantitat de sorra sobre el tram afectat i els efectius treballaven en la reparació de l'esquerda del dipòsit de combustible. Els bombers i els operaris del camió agafaren pastilles de sabó dels hotels i les introduïren en el dipòsit. D'aquesta manera, varen aconseguir reparar momentàniament l'esquerda, ja que es va formar una pasta sabonosa.\nTot seguit, la cabina va ser desplaçat un centenar de metres cap a endavant, concretament fins a l'aparcament que hi ha davant l'Auditòrium. Allà, els operaris del camió i els bombers de Palma van procedir a desmuntar el dipòsit i el seu trasllat al taller. La intervenció dels bombers, que van desplaçar efectius dels parcs de Son Castelló i la Teulera va durar dues hores i mitja. Després es retiraren del lloc encara que la via va continuar tancada, ja que es va haver de reasfaltar el tram danyat i netejar la part de la vorera que era relliscosa.\nMalgrat el precintament i les indicacions dels agents, alguns vianants van insistir a voler passar per allà on hi havia un gran risc de caiguda.Els treballs per arreglar el tram de via afectada es van allargar fins al migdia. Finalment, a les 15.00 hores es va reobrir el trànsit pel passeig marítim, en sentit a Portopí i la circulació va anar recobrant la normalitat. Inevitablement, l'accident d'ahir torna a reobrir el debat sobre la circulació de vehicles pesants pel passeig marítim.


IKL L’art de demanar: les claus per aconseguir patrocinis - ACGEP - Associació Catalana de Gestors Esportius de Catalunya\nPortada > Actualitat > Noticies > IKL L’art de demanar: les claus per aconseguir patrocinis\nIKL L’art de demanar: les claus per aconseguir patrocinis\nUn dels reptes generalitzats del sector esportiu, que afecta a organitzadors d'esdeveniments, federacions, clubs, esportistes, etc., és fer viable i sostenible econòmicament la seva activitat. El patrocini ha estat i seguirà essent una de les opcions més emprades per assolir aquesta viabilitat.\nPer aquest motiu, el proper 18 de juny INDESCAT ofereix la possibilitat d'assolir el coneixement necessari per aconseguir patrocinadors i finançament privat a través de la sessió formativa IKL 'L’art de demanar: les claus per aconseguir patrocinadors'.\nQuins són els objectius de la formació?\nReforçar les tècniques de captació i de fidelització de partners i donants\nIdentificar i definir el perfil ideal de partner i donant per explorar possibles acords guanyadors de col·laboració\nPreparar dossiers de patrocini i propostes de valor que causin impacte\nTancar visites amb els interlocutors adequats\nFidelitzar els partners i donants de manera deliberada i planificada\nConèixer quins passos fer a cada moment i quines accions són les més adients per demanar amb eficàcia, sent fidel als valors i essència de cada empresa o entitat.\n35€ + IVA per a membres d'INDESCAT i 70€ + IVA per a NO membres. Inscripcions clicant aquí.\n18 de juny d'11h a 14h a ACCIÓ (Pg. Gràcia, 129, Barcelona).\nLa sessió anirà a càrrec de Sílvia Bueso, 'demanòloga' i també conferenciant, formadora i coach, creadora de 'L'art de demanar'. Es tracta d'un mètode per aprendre a "demanar sense demanar", com a via per captar fons per a entitats i gestors de projectes i esdeveniments, per comunicar amb ganxo, captar i fidelitzar clients.\nSílvia Bueso ha treballat en llocs de responsabilitat en l'àmbit de la comunicació corporativa per a diverses empreses i multinacionals i com a captadora de fons de la Fundació ESADE.\nMés información a www.indescat.org


Una bonica festa per un dia super especial, la festa de final de curs 2018-2019!\nTots/es emocionats/des, ho hem estat preparant amb molta il·lusió perquè tot estigués d'allò més bonic.\nUn any més, hem acabat un altre curs, que ha sigut intens i meravellós i no podia ser d'una altra manera que celebrant una gran festa amb totes les famílies i els nostres infants.\nTots els nens i nenes van rebre uns forts aplaudiments, una orla per recordar als seus companys/es, la capsa dels tresors....aaahh, i no ens podem deixar als nostres graduats, que estaven d'allò més guapos/es amb els seus birrets. Tot això, acompanyats de les titelles sobre el conte d'en Tabalet, que ens va agradar molt i un berenar boníssim.\nGràcies a tots/es per fer d'aquest dia un dia especial!


Més entitats acusen el govern de «criminalitzar» la pobresa - Empordà\nMés entitats acusen el govern de «criminalitzar» la pobresa\nJa són 13 les associacions de Girona que critiquen les declaracions d'un regidor sobre la «delinqüència» al Barri Vell\nDdG. GIRONA 19.03.2021 | 06:30\nMés entitats acusen el govern de «criminalitzar» la pobresa L'Empordá\nJa són tretze les entitats socials gironines que condemnen «rotundament» les declaracions del regidor de Seguretat de l'Ajuntament de Girona, Eduard Berloso. Aquest va atribuir la «delinqüència i l'incivisme» del Barri Vell a alguns indigents i MENAs usuaris del centre La Sopa. «Alguns tenen comportaments incívics i, molt ocasionalment, violents», va apuntar. Sis entitats consideraven, en un comunicat el 13 de març, que es tracta d'una posició «racista i classista» i acusant part l'equip de govern «d'estigmatitzar i criminalitzar» la pobresa. «Són unes declaracions inacceptables i greument irresponsables», subratllaven.\nLa posició de Som Sostre\nEn un altre escrit, una entitat signant, Som Sostre, afegeix que, davant «tensions socials» relatives a problemes de sensellarisme i joves migrants no acompanyats, «no es pot posar el focus d'atenció de manera irresponsable» sobre ells ni sobre els professionals que hi treballen.


“El meu projecte polític no ha fracassat, està triomfant” | Marc Bataller | BARCELONA | Política | El Punt Avui\nLES FRASES JOAN LAPORTA\n“S'ha iniciat el camí cap a la independència. Algú creia que tenia un projecte personal i ara, com que no em presento, es demostra que era fals”\nJoan Laporta va deixar la presidència del Barça el 2010 després de set anys i va fer el salt a la política al costat d'Uriel Bertran i Alfons López Tena. Tots tres van crear Solidaritat Catalana per la Independència i van aconseguir uns 100.000 vots i quatre diputats. Mesos després, però, Laporta es va separar del grup parlamentari, perquè volia promoure una coalició amb ERC per a les municipals. Al final es va presentar amb Jordi Portabella a l'Ajuntament de Barcelona i també va ser escollit regidor\nLa unitat del catalanisme polític només la fan CiU i Esquerra, la resta\nNo s'ha fet la gran coalició pels personalismes\ni la dinàmica dels partits\nA un Parlament d'un\nestat independent, segur\nque m'agradaria tornar-hi\nDesprés d'haver estat un dels principals focus mediàtics en les últimes eleccions del 2010, l'expresident del Barça Joan Laporta ha decidit no tornar-se a presentar. En aquesta entrevista fa balanç dels dos anys que ha estat a la seu del legislatiu i també parla de present i futur.\nNo. Estic molt il·lusionat perquè anem cap a la independència i me'n sento partícip. Però qui ha estat determinant en aquest camí ha estat el poble de Catalunya com es va demostrar amb la manifestació.\nMai m'he sentit un polític. Vaig fer el pas a la política per vocació de servei al país i per poder explicar a la gent que vaig treballar perquè Catalunya fos un estat de la comunitat internacional. Sempre he estat una persona d'acció i no volia quedar-me només en les reflexions. Les eleccions són plebiscitàries i hem d'enviar un missatge a la ciutadania perquè votin els partits independentistes. I aquest vot no s'ha d'atomitzar. Per això no ens presentem.\nNo. Sempre estem amb el mateix. El meu projecte polític està triomfant, perquè s'ha iniciat el procés cap a la independència. Potser algú pensava que tenia un projecte personal i ara, com que no em presento, es demostra que això era fals. És un projecte col·lectiu, en què he fet servir les meves capacitats perquè aquest camí arrenqués i la veritat és que hem tingut èxit. Que hi hagi miserables que s'inventin aquestes històries vol dir que, en el fons, estan rabiosos perquè el procés ha començat.\nAixò és irrellevant, perquè aquesta coalició mai podria haver fet la independència. Nosaltres hi vam anar per responsabilitat política, però els vam deixar clar que la unitat també havia d'incloure CiU. ERC potser va donar massa volada a aquella trobada. La unitat del catalanisme polític la fan CiU\ni ERC, la resta és irrellevant a efectes independentistes. Ens hem d'unir de veritat. No hem de pensar que la unió la fem només els que ens manifestem el cap de setmana. Això és molt important, com demostra l'Assemblea, però la unitat és diferent. Una altra cosa és si només volem fer política partidista. Ara és el moment que Artur Mas i Oriol Junqueras liderin aquesta situació.\n[Riu] Doncs ja ho veus. Sempre he dit que em sento còmode al meu partit, tot i que és cert que en la meva acció parlamentària he donat suport majoritàriament a CiU per convicció i coherència, perquè la nostra estratègia era la unió del catalanisme. Però també ho he fet amb algunes mocions d'ERC [...]. En general em sento satisfet d'haver intentat sumar i construir, perquè històricament aquestes divisions ens han perjudicat.\nVostè ja va viure de primera mà una d'aquestes divisions amb Solidaritat. Creu que això va decebre els electors\nque l'havien votat?\nInicialment jo vaig promoure una coalició en què van ser convidats CiU i ERC, i al final vam ser nou formacions. Vam tenir un resultat de quatre diputats i vaig comprovar que els meus companys tenien la voluntat d'ocupar el lloc que tenien altres partits. En aquest temps m'he adonat que en la política hi ha molts vicis adquirits i que els arbres no ens deixen veure el bosc. Hem de treballar tots per la independència i no retroalimentar-nos amb petites misèries i personalismes. I quan vaig veure que els meus companys volien actuar amb una dinàmica partidista en lloc d'intentar sumar amb els partits majoritaris, vaig fer un pas cap al costat i vaig intentar buscar la unitat des del meu escó. I la gent m'ho ha reconegut. Jo vull construir i no destruir.\nCom he fet sempre. En l'àmbit privat, professional i ara en\nel municipal des de l'Ajuntament de Barcelona, que ha de ser una capital d'estat. I Democràcia Catalana treballarà per estendre la causa catalana al món, perquè tenim molts arguments perquè acceptin una Catalunya independent.\nVeia una majoria absoluta imparable amb una coalició CiU i ERC. Ara les enquestes indiquen que la majoria ja no està tan clara i aquests processos necessiten grans majories. Passades les eleccions, sigui el resultat que sigui, CiU i ERC s'haurien d'unir. Tant de bo també s'hi sumin ICV i la part catalanista del PSC, que es desmarca d'aquest federalisme utòpic i gairebé inexistent que n'hi ha que encara invoquen després de trenta-cinc anys.\n[S'ho pensa] Segurament serien detalls, perquè en el conjunt la nostra actuació ha estat coherent per treballar per la independència. Si hagués pensat en mi, per exemple, no hauria votat a favor del pressupost.\nL'experiència m'ha portat a no tancar mai cap porta. Per exemple, pensava que l'època al Barça ja havia passat i ara em plantejo tornar-hi [...]. Reconec que a un Parlament independent, segur que m'agradaria tornar-hi.\ninstitucions. Ha d'ajudar\nL'acte amb la senyera al Camp Nou es va fer bé. El que no es fa bé és quan el president mostra tots els seus complexos a l'hora d'expressar-se amb normalitat com un català que defensa la llibertat del seu país. Està carregat de complexos.\nEl Punt Avui. Girona 22-10-2012, Pàgina 26\nEl Punt Avui. Nacional 22-10-2012, Pàgina 4


constitució | Mataró Ràdio\nconstitució, federalisme, federalista, Política\nL'Ajuntament de Mataró ha commemorat aquest divendres el dia de la Constitució amb una conferència titulada "Reforma de la Constitució i nous drets". El seu ponent, José Luis López Bulla, va ser secrerari general del sindicat Comissions Obreres i diputat al Parlament amb Iniciativa per Catalunya -...\nEs constitueix el Parlament del qual en formaran part sis diputats maresmencs\nC', cambra catalana, constitució, CUP, Junts x Si, Parlament de Catalunya, Política, PSC\nSis maresmencs formaran part del nou Parlament que es constituirà aquest matí. De fet el 26 d’octubre era la data límit per constituir la nova cambra catalana, un termini que s’ha exhaurit fins al final davant la complexitat de les negociacions entre Junts pel Sí i la CUP. Dels 135 diputats que...\ncimera, constitució, iberoamèrica, Política\nCadis acull des d’avui la XXII (22) Cimera Iberoamericana. La capital gaditana és la ciutat en la que el 19 de març de 1812 es va aprovar la constitució coneguda com a “La Pepa”. La Declaració final d’aquesta cimera ret homenatge a una de les fites històriques de la política espanyola d’aquell...


Cap de setmana amb La Conilleta - sergibuda.cat\nCap de setmana amb La Conilleta\nEl divendres per la tarda, a l'hora de recollir la Merlès a La Formigueta, la llar d'infants, la Núria es va trobar amb la sorpresa d'haver d'endur-se amb ella a La Conilleta, la mascota de la classe, per tenir cura d'ella durant tot el cap de setmana.\nA la Merlès li va fer molta il·lusió, no com l'altre cop durant el curs anterior, que va semblar que ni li anava ni li venia, i des del primer moment va fer-se seva la tasca de cuidar el peluix.\nAquell vespre vam anar a sopar al Niew Amsterdam i mentre esperàvem que ens servissin el menjar vam estar mirant-nos el quadern d'activitats propostes pel cap de setmana i ens vam comprometre a fer-les totes el millor possible, doncs el curs anterior no havíem arribat a tenir quadern i al final ni tan sols havíem fet gaires fotos per ensenyar-les als companys de la Merlès.\nUn cop vam tenir el sopar a taula, La Conilleta va ser un més i com que no li havíem demanat res per sopar, va anar picant patates fregides del plat de la Merlès.\nEl Mic, el company inseparable de la Merlès a l'hora de dormir, es va quedar amb un pam de nas quan la nena va decidir arraconar-lo i abraçar La Conilleta.\nLa nit, no sé si pels nervis o per què, però va ser mogudeta i la Merlès va acabar dormint al sofà enlloc de fer-ho al seu llit, però, això sí, sense oblidar-se de la seva protegida!\nJa totalment desperts, ens vam dutxar, ens vam vestir i vam anar al Forn Enrich del Carrer Jesús, on La Conilleta va tornar a cruspir-se una part del menjar de la Merlès.\nTot passejant, vam baixar fins a la Platja de La Fragata, on hi havia instal·lada una carpa per acollir el Sitges Christmas Festival, una fira de manualitats de Nadal organitzada per l'Asociación Española de Patchwork que tenia a l'entrada una figura del Pare Noel que va acollir en els seus braços a La Conilleta.\nTot i que, ja que hi érem, hi vam fer una ullada, el nostre destí era un altre: el parc infantil al mateix Passeig de la Ribera a tocar del Pícnic, on totes dues es vam llençar pel tobogan i es van estar gronxant davant del mar.\nDesprés de jugar una bona estona, vam marxar del parc pel passeig fins al Carrer del Pecat i quan passàvem per davant de la botiga Ale-Hop, la Merlès va insistir a entrar-hi. Allà, vam intentar convèncer-la de canviar La Conilleta per un peluix que repetia tot el que deies, però no es va deixar entabanar.\nPer dinar, vam voler que La Conilleta conegués el bar de tapes Genil, a Vilanova i La Geltrú, però ja estava molt cansada i va estar dormint tota l'estona. De fet, es va despertar quan vam arribar a Sitges i llavors va voler posar-se a conduir tot aprofitant que la Merlès la recolzava.\nTot i que potser li hagués anat bé, quan la Merlès es va banyar La Conilleta no la va acompanyar, sinó que s'hi va estar a la vora. Després, totes dues van sopar i van anar a dormir.\nEl diumenge teníem el dinar de Nadal de Mototurisme.cat a L'Estany, així que vam pujar tots quatre a la moto i vam agafar la carretera amb el neguit de si li agradaria a La Conilleta, però com que ella estava als braçós de la Merlès, va estar tranquil·la tot el viatge i fins i tot es va adormir.\nVam tornar cap a casa i només vam tenir temps de banyar ràpid, sopar i anar a dormir. L'endemà, teníem por que s'enfadés la Merlès perquè tocava deixar La Conilleta, però com que les noies de La Formigueta en saben molt, no hi va haver problema. Ens va quedar a la memòria un bon cap de setmana que vam recordar omplint el quadern d'activitats amb tot el que havíem fet i fent un petit resum en vídeo per compartir-lo.


El Motivador (Fel Faixedas) - OA2 Produccions\n“Us heu preguntat mai: sóc feliç?\nMolts de vosaltres pensareu: tinc salut, feina, amics, una família que m’estima…\nD’acord, però, sou realment gent feliç? És aquesta la vida que volíeu?\nEn Faixedas es converteix en un “coach” motivacional per tal de donar-vos les claus per una vida tan plena i feliç com la seva. O no.\nDesprés de l’èxit del seu primer espectacle Bona nit, benparits!, en Fel Faixedas explica el seu particular univers, on la realitat i la ficció es confonen, envolcallat amb l’humor que el caracteritza.


Entre l'excel·lència i la mediocritat\nEls avenços cap a la igualtat d'oportunitats són un èxit de la nostra societat. La plena garantia d'accés a l'ensenyament i la cobertura sanitària universal han de ser una exigència ètica per a qualsevol país amb capacitat de proveir-los. Una condició sine qua non per a la consolidació d'un sistema liberal. Difícilment es pot parlar de llibertat personal i col·lectiva si les condicions de sortida dels ciutadans no passen per un cert anivellament. De res serveix tenir la llibertat de jugar si les cartes són nefastes i ningú no ens explica les regles del joc.\nPerò tot impuls igualitari porta implícit el risc de la mediocritat. Una igualació pel mínim comú denominador que resulta gairebé inevitable però que cal controlar per no ofegar l'excel·lència. El dret de tots, també dels millors, d'arribar al fons del propi potencial. Al cap i a la fi, són només uns quants els que eleven, generació rere generació, el nivell de la inevitable mediocritat general. L'excel·lència és el motor del progrés.\nEnlloc com a l'ensenyament, de l'escola a la universitat, és tan evident el perill que la mediocritat acabi amb l'excel·lència. L'escolarització obligatòria fins als setze anys i l'accés massiu a la universitat han de celebrar-se com a èxits del país. Una societat que aspira a una ciutadania activa i responsable, a una economia avançada i vibrant, necessita aquesta extensió de la formació a tots nivells. Però el sistema no pot caure en l'adotzenament i la rebaixa constant dels mínims exigibles. El nen que no podrà aprendre a redactar correctament perquè l'aula s'entreté en les faltes més bàsiques i el futur llicenciat que s'ofega entre la indolència de companys i professors demanen alguna cosa millor.\nLa igualtat no pot ignorar la diferència. Va sent hora d'incorporar al vell adagi marxista, "de cadascú segons la capacitat, a cadascú segons la necessitat", un corol·lari que exigeixi per a cadascú, també, segons la capacitat. Perquè com les necessitats, també les capacitats generen drets. El dret d'aprofundir el potencial d'excel·lència de cadascú. És en benefici de tots.\nEl seu nom: Nom del seu amic: E-mail de l'amic: Missatge: FRACCIO - Altres articles Europeisme per refer Europa\nEuropeistes, federalistes d'ara\nIbáñez Escofet i la buidor de l’oblit\nCimeres no, lideratge\nEl panarabisme ha mort, visca Palestina\nFRACCIO - Altres articles paginació 1 2 3 4 5 6 next last\nEuropeisme per refer Europa 24-05-2013\nQuan Joan Estelrich va deixar-li a un jove Jordi Pujol el Paneuropa del comte Kalergi…\nLa generació dels nostres pares va créixer pensant que Europa els donaria les oportunitats que…\nAlguns ciutadans catalans, ingènuament, havíem arribat a pensar, en un moment donat, que un pacte…\nWinston Churchill definia les persones singulars com aquells homes i dones que “made the weather”,…\nDesprés d'un segle i mig de joc regeneracionista el catalanisme aspira a trencar la submissió…\nL’altre dia, al Parlament de Catalunya, es va celebrar un discret acte, massa discret a…\nCada 15 de maig, Palestina celebra la Naqba, que vol dir catàstrofe i fa referència…


Triskeles Guest House Noto Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVicolo Etna 12, Noto, Noto, Itàlia, 98017 - Veure al mapa\nAl visitar Avola, vosté es sentirà com a casa a Triskeles Guest House, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Avola. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos transport hotel/aeroport.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Triskeles Guest House és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Avola.\nTots els tipus de viatgers (6) Parelles (3) Famílies amb infants petits (1) Grups (3)


Manifesten que necessiten els ingressos per mantenir el personal i les instal·lacions en condicions\n2 min. Andorra la Vella 02/04/2020 19:22\nLes guarderies privades han posat el crit al cel amb la proposta del raonador del ciutadà que no es faci efectiu el pagament de la quota que des dels centres han fet arribar als pares. Manifesten que estan "totalment en desacord" amb les paraules del raonador i lamenten que no els hagi contactat per poder-hi dir la seva. A més, defensen que si han fet arribar aquests rebuts a les famílies és per garantir el personal i que les instal·lacions puguin estar en condicions per quan es pugui reprendre l'activitat.\nUna empresària del sector ha posat en relleu a l'ARA Andorra que quan van fer arribar la carta als pares dient-los que se'ls aplicaria un descompte en les quotes mensuals d'entre un 25% a un 55% ho van fer assessorant-se amb l'executiu de què ho podien fer. Afegeix que el que volen és "garantir el servei" i no "treure'n un profit". En aquest sentit, defensa que la voluntat és poder pagar les nòmines al personal (el sector tindria un centenar d'assalariats) i mantenir les instal·lacions en condicions perquè tant bon punt es reprengui l'activitat els infants puguin tornar a les escoles normalment. També defensen que volen assegurar que aquest retorn es faci sense haver d'aplicar increments a les quotes per poder recuperar l'activitat.\nLa mateixa font ha explicat que donen un servei social però els fa la sensació que comuns i el Govern els estan "donant l'esquena". En aquest sentit, demanen el seu suport en aquests moments d’excepcionalitat.\nQüestionat sobre les discrepàncies entre les escoles bressol privades i el raonador del ciutadà, el ministre portaveu, Eric Jover, ha volgut incidir en el fet que aquests centres es poden acollir a les ajudes que el Govern ha posat a l'abast de les empreses i ha afegit que "estaran al seu costat" en aquest sentit. I pel que fa al pagament d'una part de les quotes, ha remarcat que és un contracte entre privats i, per tant, que les dues parts han d'estar d'acord per trobar una solució "ponderada" a la situació. En aquest sentit, ha assegurat que en aquest acord entre les parts entra el fet que s'accepti que els pares puguin pagar una part de la quota perquè aquestes escoles puguin mantenir el personal i les instal·lacions en condicions.\nLa policia va a casa seva per soroll i acaba detingut per empènyer un agent


Bastion Luxury Rooms Split Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMarmontova 14, Split Casc Antic, Split, Croàcia - Veure al mapa\nBarri Split Casc Antic Split Casc Antic Split Casc Antic Split Casc Antic\nMés informació sobre Bastion Luxury Rooms\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Split, no busqui més enllà de Bastion Luxury Rooms. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Teatre Nacional de Croacia, Aliança Françesa, Museu Etnogràfic.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Split. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, habitació familiar, caixa forta, servei de llançadora.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Bastion Luxury Rooms és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Split.


Nova variant, mateix missatge: és important que la vacunació arribi a tothom\nAl llarg dels dos últims anys, la pandèmia ens ha anat ensenyant que, malgrat que sembli que tots els països són davant un mateix fenomen, el seu impacte no és igual per a tots. A punt d’entrar en l’època nadalenca i en els mesos de fred a l’hemisferi nord, Europa s’enfronta a una nova onada de contagis i comprova l’impacte de les vacunes: el repunt de contagis i de la mortalitat és molt més fort als països i a les regions amb percentatges de vacunació més baixos. Així mateix, les noves variants del coronavirus tampoc donen senyals de treva en altres regions del món. Estructures econòmiques diferents, avanços desiguals en els programes de vacunació i polítiques sanitàries diferenciades ens fan preveure que el seu impacte se sentirà al llarg dels propers mesos. Així, doncs, el virus continuarà sent el principal risc per a les perspectives econòmiques, pel que significa en termes de canvi d’hàbits de consum, d’oci i de treball o per l’impacte que pugui continuar exercint sobre les cadenes globals d’aprovisionament. A això cal afegir la crisi energètica, que, juntament amb la logística, afegeix pressió a una inflació ja tensionada. Si un any enrere encertàvem la previsió que la vacunació impulsaria l’activitat econòmica, el seu indubtable efecte positiu tampoc ha pogut portar un miracle econòmic, sobretot tenint en compte que s’ha desplegat de forma desigual. Així, entre hemisferi nord i sud, entre economies avançades i emergents, entre poblacions més i menys vacunades, el panorama que trobem a les portes de celebrar aquestes dates tan assenyalades presenta tants colors com les llums nadalenques.\nL’economia nord-americana entre senyals de vitalitat i de sobreescalfament\nDesprés d’una desacceleració clara en el 3T (d’un creixement intertrimestral de l’1,6% en el 2T, l’economia nord-americana va passar a créixer un modest 0,5% en el 3T), alguns indicadors per al 4T van sorprendre en positiu. En aquest sentit, van destacar, en particular, les dades de sentiment empresarial i del mercat laboral. En aquest últim àmbit, a l’octubre, es van generar 531.000 llocs de treball, mentre que la taxa d’atur va mantenir el descens, fins al 4,6%. Per la seva banda, l’índex de sentiment empresarial compost (PMI) es va mantenir en zona expansiva al novembre i va marcar una modesta reculada en relació amb l’octubre (56,5 vs. 57,6). Malgrat confirmar els vents favorables de l’economia nord-americana, l’enquesta mostra augments significatius en els costos de producció, que, tard o d’hora, s’aniran traslladant a preus més elevats per al consumidor, i confirma la tensió pel costat de l’oferta, a causa de l’escassetat de subministraments i de disponibilitat de mà d’obra. Les dinàmiques salarials (els salaris van avançar el 4,9% interanual a l’octubre) remarquen les preocupacions sobre el sobreescalfament de l’economia. En aquest context, el Congrés va aprovar, finalment, el vessant d’infraestructures del Pla Biden, per valor d’1,2 bilions de dòlars. Així mateix, la Cambra de Representants va aprovar el paquet de despesa social i climàtica d’1,75 bilions. Aquesta proposta, però, ha de passar pel Senat i és probable que torni a la Cambra, de manera que el camí fins a l’aprovació final encara és llarg.\nPreocupa la inflació als EUA, mentre que, a la zona de l’euro, els senyals són més tebis\nLa inflació nord-americana va tornar a sorprendre en positiu, amb una pujada de 0,8 p. p. a l’octubre, fins al 6,2%, mentre que la subjacent es va situar en el 4,6%. Destaca, en particular, l’augment generalitzat de preus de gairebé tots els components, símptoma més evident de l’escassetat d’oferta, provocada per les dificultats en les cadenes de subministrament i per la «Gran Renúncia», quan la rigidesa de l’oferta de treball després de la pandèmia està incrementant les pressions sobre els preus. Les dades més recents suggereixen que aquestes pressions s’estendran al primer semestre del 2022, la qual cosa ens empeny a augmentar de forma substancial les previsions d’inflació per als EUA (del 3,6% al 4,6% la general i del 3,2% al 4,3% la subjacent el 2022). En aquest entorn, la Reserva Federal hauria de començar a apujar tipus al llarg del 2022 (dues vegades, segons les nostres previsions més recents). Per la seva banda, a Europa, les perspectives inflacionistes ens ofereixen una imatge una mica diferent, tot i que comparteix alguns factors comuns amb els EUA, com els elevats preus de l’energia i els colls d’ampolla globals. En concret, la inflació general de la zona de l’euro es va situar en el 4,9 al novembre, i la subjacent va arribar al 2,6%. A la zona de l’euro, no només no s’estan produint encara les pressions pel costat del mercat de treball, sinó que, a més a més, una part de la inflació s’esvairà de forma mecànica a partir del gener del 2022, quan es desfaci l’efecte de base de la retallada temporal de l’IVA a Alemanya en el segon semestre del 2020. En aquest sentit, haurem d’esperar fins al 2023 per observar pujades de tipus per part del BCE (per a més detalls, vegeu la conjuntura de Mercats financers).\nEs refreda el clima, però el sentiment econòmic a Europa es manté abrigat\nMentre que l’augment de contagis en diversos països europeus preocupa, milions de ciutadans tornen a confinaments generalitzats. No obstant això, els indicadors de confiança europeus donen senyals de millora: els PMI del novembre van sorprendre en positiu a Alemanya (52,8 vs. 52,0), a França (56,6 vs. 54,7) i al conjunt de la zona de l’euro (55,8 vs. 54,2). Així i tot, aquests indicadors no recullen encara l’impacte de l’enduriment de les restriccions sanitàries. El que sí que recullen són les pressions alcistes dels preus, ja que les expectatives per als costos de producció marquen màxims històrics, en part, davant la crisi en les cadenes globals de subministrament. En aquest sentit, els colls d’ampolla en aquestes cadenes afecten en particular el «motor alemany», atesa la seva elevada exposició al sector industrial, en particular a la indústria automotriu, molt integrada en les cadenes globals de valor. Així mateix, l’índex Ifo de confiança empresarial alemany va encadenar una nova caiguda (la cinquena consecutiva, fins als 96,5 punts), la qual cosa indica importants riscos a la baixa per al creixement de l’economia alemanya en els propers trimestres. De fet, per al conjunt de la zona de l’euro, els riscos sobre les nostres previsions de creixement també són a la baixa (el 5,1% el 2021 i el 4,7% el 2022), pels nous rebrots i per la persistència dels problemes globals d’oferta.\nL’economia nipona torna a la zona de contracció\nL’activitat de l’economia japonesa viu un 2021 en roda dentada, moguda en funció dels avanços de la pandèmia i dels obstacles en les cadenes globals de subministrament. El PIB japonès va recular el 0,8% intertrimestral en el 3T (el +1,4% interanual), després d’un modest avanç del 0,4% intertrimestral en el 2T (i una caiguda de l’1,1% en el 1T). No obstant això, la reobertura recent de nombroses activitats econòmiques hauria de dur de nou l’activitat nipona al terreny expansiu en el 4T.\nLa Xina s’enfronta a una massa d’aire fred amb ràfegues del sector immobiliari\nL’economia xinesa continua donant senyals mixtos entre l’esclat de la crisi al sector immobiliari i la recuperació de la producció industrial i de les vendes al detall, i després de la disminució de les pressions causades pel costat de l’oferta per la crisi energètica i per les restriccions sanitàries imposades. No obstant això, el sector immobiliari continua pesant sobre l’evolució de l’activitat xinesa, la qual cosa continua afectant la inversió, els actius fixos de la qual han caigut a l’octubre (el –2,5% interanual, en relació amb el –1,7% del setembre). En un entorn regulador particularment desfavorable per a les empreses amb ràtios d’endeutament elevades, la crisi al sector continuarà sent un risc important per a l’economia, tenint en compte el seu significatiu efecte arrossegament. No obstant això, les autoritats xineses ja estan adoptant mesures per contenir els efectes d’aquesta crisi, com ho demostren el relaxament d’algunes regulacions als mercats immobiliari i hipotecari i l’augment de l’emissió de deute per part dels governs locals. Malgrat alguna turbulència a curt termini, s’espera que el creixement de la Xina es mantingui al voltant del 5% el 2022.\nEls emergents, particularment exposats a la calor de la inflació\nMalgrat que gairebé totes les economies emergents recuperaran previsiblement els nivells de PIB prepandèmia al llarg del 2022, el repunt de la inflació continua llastant les seves perspectives econòmiques, ja que afecta els fluxos financers cap a aquestes economies i implica un enduriment de les polítiques monetàries. Malgrat la disparitat significativa entre països, la resposta fiscal i les caigudes del PIB associades a la pandèmia van comportar un augment de gairebé 10 p. p. en el deute públic de les economies emergents (del 54,7% del PIB el 2019 al 64,3% el 2021, segons l’FMI). Així mateix, enguany, les discrepàncies en les polítiques monetàries també han estat clares. Per exemple, si, d’una banda, el Brasil es «va avançar» a la corba de tipus el 2021, amb augments significatius de tipus d’interès per part del banc central, els desequilibris fiscals preocupen a mitjà termini, de l’altra, a Turquia, malgrat el baix nivell de deute, les retallades recents de tipus d’interès han intensificat la forta depreciació de la lira turca i, si hi ha un repunt més gran de la inflació, podrien forçar una inversió de la tendència de la política monetària al llarg del 2022. En aquest entorn, el tapering dels bancs centrals de les economies avançades, la inestabilitat política i l’alentiment de l’economia xinesa continuaran també pesant sobre les perspectives econòmiques.


La FCEH i Neupols refermen la seva col·laboració una temporada més | Federació Catalana d'Esports d'Hivern\nHome / Corporatiu, General / La FCEH i Neupols refermen la seva col·laboració una temporada més\nLa FCEH i Neupols refermen la seva col·laboració una temporada més\nLa Federació Catalana d’Esports d’Hivern (FCEH) ha renovat el seu contracte amb la marca de complements de neu Neupols, que segueix creixent en qualitat i prestigi i que té en la Núria Pau la seva millor ambaixadora.\nLa marca gironina, en plena expansió, va sorgir el 2012 a Ribes de Freser, fruit de la iniciativa de dos germans. Un, Gil Pau, ex-entrenador de La Molina Club d’Esports i actualment entrenador d’un equip suís. L’altre, Núria Pau, actual membre de l’equip RFEDI, que es troba en aquests moments lluitant per obtenir un resultat que la classifiqui pels Jocs Olímpics d’Hivern a PyeongChang.\nAmb oferta de gorros i cintes d’esquí personalitzades, Neupols s’està convertint en una referència a Espanya i Andorra, amb especial èmfasi en l’entrada de la marca en aquest últim país.\nAls gorros i cintes se li suma una nova línia d’ulleres d’alta qualitat Platinum per esports a l’aire lliure. Un ventall de productes cada vegada més ampli que crea identitat 100% esports d’hivern. “Aquest any hem canviat la col·lecció i estem molt contents amb l’acceptació que està tenint al mercat” explica Gil Pau.\nDe fet, Neupols es va encarregar de les cintes personalitzades per a la Final de la Copa d’Europa FIS del passat mes de març de 2017 a Grandvalira, a més d’oferir els seus productes a nombroses botigues, entre elles Viladomat. També han confeccionat gorros i cintes personalitzades per celebrar el 50è aniversari de Masella, així com altres dissenys de clubs d’Andorra, Aragó i Madrid.\nTanmateix, per tal de poder arribar encara a més clients potencials, la marca s’ha iniciat en la venta online mitjançant la seva pàgina web, i així poder vendre els seus productes a zones d’Espanya on no hi tenen un punt de venta físic.\nGràcies a l’acord, la FCEH gaudeix de la qualitat d’aquests complements, que Neupols cedeix als esportistes i tècnics de l’equip català de tecnificació d’esquí alpí, mentre que la marca guanya en visibilitat.


Ràdio Balaguer - L'Estat tanca un acord de compra de material sanitari a Xina per valor de 423 MEUR. Illa assegura que a finals d'aquesta setmana ja arribarà ‘un primer subministrament important'\nL'Estat tanca un acord de compra de material sanitari a Xina per valor de 423 MEUR. Illa assegura que a finals d'aquesta setmana ja arribarà ‘un primer subministrament important'\nEl ministre de Sanitat, Salvador Illa, ha anunciat aquest dimecres en roda de premsa a La Moncloa que el govern espanyol ha tancat amb Xina una compra de material per valor de 432 MEUR. La compra inclou 550 milions de mascaretes de tres proveïdors diferents que enviaran remeses durant vuit setmanes. També 5,5 milions de test ràpids amb dos proveïdors per lliurar durant març i abril Pel que fa a equips de respiració assistida, dos proveïdors en subministraran 950 entre abril i juny, i també 11 milions de guants durant quatre setmanes.\nLa compra s'ha materialitzat després de la conferència entre Sánchez i el president de la República Popular de la Xina, Xi Jinping, aquest 17 de març. Segons Illa, a finals d'aquesta setmana ja arribarà "un primer subministrament important". El contracte de compra de material, ha dit, esta "tancat i pagat amb la seva integritat"


Guanyaran les empreses que hagin aprofitat la crisi per digitalitzar-se\nAquesta setmana l’Organització Mundial de la Salut ens advertia que la pandèmia de la Covid durarà uns dos anys més. Les grans empreses que disposen de moltes dades ja fan plans i prenen mesures per adaptar-se a la nova situació. Google ha indicat a tots els seus empleats que com a mínim han de teletreballar fins al juny de 2021 i Apple ha decidit tancar les seves botigues en les ciutats on hi ha mes risc de rebrot.\nEn totes les crisis a la majoria de les empreses els va malament, però n’hi ha d’altres que se saben adaptar i en surten reforçades.\nAquesta crisi ha enfortit empreses que actuen en els sectors de la salut, comerç electrònic, logística, tecnologia que afavoreix el teletreball i serveis digitals, i pel contrari ha afectat negativament el comerç tradicional, centres comercials, hotels i restaurants, cultura, gimnasos, turisme, automòbil...\nCom podem reduir l’efecte d’aquesta crisi, i en el millor dels casos sortir-ne reforçats?\nLes empreses que n’estan sortint reforçades sembla que tenen un denominador comú, la digitalització. Estem davant d’un moment de canvi històric, l’empresa que vol sobreviure ha de digitalitzar-se, apostar, si la seva activitat ho permet, pel teletreball reduint costos de lloguers i despeses generals d’oficines i reduint despeses de viatge.\nAquests canvis són molt importants, i sempre generen neguit, no obstant, el fet que l’OMS ens adverteixi que tenim dos anys més de Covid ens ha de fer veure que les regles del joc han canviat, i hem d’adaptar-nos variant el nostre pla de negoci i enfortint la nostra situació financera, o correm el risc que la nostra empresa engreixi la llista d’empreses que no van superar la crisi de la Covid.\nLes empreses que al final de la crisi surtin guanyadores i més preparades per competir són aquelles que l’aprofiten per transformar-se i digitalitzar-se en temes que interessin els seus clients.


PROPER PAS - ALBERT CORTES MONSERRAT\nEscoltem reiteradament a Pedro Sanchez amb el seu no rotund al Referèndum i a l’autodeterminació. Alhora veta a Junqueras per la Taula de diàleg i dona plena confiança a un Tribunal tant sinistre com el de Comptes.\nDavant això, i com ara diuen des del Govern i el seu gest tant anomenat de fals perdó, ara toca a l’independentisme donar un pas. Aquest crec que no hauria de ser la renúncia a l’objectiu democràtic validat pel poble, que en definitiva es el que esperen a Madrid i el que alguns líders catalans ja insinuen amb totes les disfresses possibles, sinó una imatge potent que tingués la virtud de ser un alenada d’optimisme per la societat catalana, una nova empenta a la unitat de l’independentisme tant desitjat i alhora temut per l’Estat i una visió internacional que torni a posar Catalunya a la carpeta damunt de la taula de les cancelleries.\nAquest, hauria de ser el viatge del Govern del 2017 a Waterloo per reunir-lo amb el seu conjunt i poder fer una roda de premsa conjunta que escenifiques un full de ruta compartit, una voluntat de culminar el procés i una unitat tant reclamada i visualitzada.\nDe fet esperar res de la Taula de diàleg amb els missatges que rebem, es utòpic i diria que impossible, per tant escoltar Junqueras que la seva prioritat es anar a Suïssa per veure Marta Rovira, no es un bon senyal en aquest sentit. Cal sentit d’Estat i no de partit de curta volada, i aquesta imatge, aquest missatge conjunt i aquest paradigma temut per l’Estat i esperat per la societat catalana es fonamental i aquest pas endavant tant esperat.\nTanmateix, les errades del passat i els aprenentatges ens porten a veure que funciona i que es una errada que porta un camí sense sortida, i la unitat com sabem es bàsica i ara podria ser possible i per tant seria imperdonable seguir insistint amb el camí autonòmics de la baralla partidista i no mirar l’objecti pendent es perdre tota la credibilitat, si es que encara en queda.


La gestió de l’equipament d’Àger passa del Consell Comarcal de a Noguera a l’entitat pública de FGC\nLa Generalitat de Catalunya a través de l’empresa pública de Ferrocarrils de la Generalitat assumirà a partir de l’1 de gener del 2020 la gestió de centre d’ Observació de l’Univers d’Àger.\nL’equipament està gestionat des de finals del 2012 pel Consell Comarcal després de que la Generalitat li encarregués la gestió un cop dissolt el Consorci del Montsec primer òrgan gestor de l’equipament. L’encàrrec a la institució comarcal es va fer per garantir la màxima eficiència i eficàcia i proximitat a la ciutadania en la gestió. Ara i d¡’acord amb la normativa vigent d’encàrrecs de gestió, resulta impossible prorrogar lla gestió per part Consell Comarcal i passar a ser responsabilitat de l’entitat de dret públic Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya.\nTot i el canvi des de l’administració s’espera donar continuïtat al projecte amb l’objectiu de donar compliment als seus objectius a més de contribuir al desenvolupament econòmic de la comarca de la Noguera. En aquest sentit des de la presidència de Consell Comarcal també s’ha traslladat un missatge tranquil·litzador\nEl COU Va complir el seu desè aniversari l’any passat i en els darrers anys s’ha convertit en un dels principals dinamitzadors turístics de la comarca assolint registres de visitants històrics .


Jiangyan District Jingning Hotel Taizhou (Jiangsu) Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.96, East Luotang Road., Jiangyan, Taizhou (Jiangsu), Xina, 225500\nMés informació sobre Jiangyan District Jingning Hotel\nJiangyan District Jingning Hotel, ubicat a Taizhou, Taizhou (Jiangsu), és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Jiangyan District Jingning Hotel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, servei de despertador, escriptori, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Jiangyan District Jingning Hotel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Taizhou (Jiangsu).


La gangrena etarra i la llei com a anticòs | Fernando Blanco publicat\nLa gangrena etarra i la llei com a anticòs\nSetanta quilos d’explosius detonats en el migdia riojà del Divendres Sant van posar una vegada més en evidència, en blanc sobre negre, que ETA està mes viva que mai i que un altre Isaías Carrasco és possible. Davant aquesta terrible perspectiva l’Estat, aquesta institució de dimensions difuses a la qual li deleguem la protecció de les nostres vides, la nostra llibertat i les nostres propietats, ha d’actuar amb la màxima força i celeritat.\nMenteix o subestima la realitat el ministre en funcions Pérez Rubalcaba quan parla de la debilitat d’ETA: els únics etarres febles són l’etarra pres o l’etarra mort. Així com el terrorisme islamisme, que ancorat en el segle VII utilitza tecnologia del segle XXI per atacar a Occident, el terrorisme etarra utilitza a la mateixa democràcia espanyola per atacar-la des de dintre. Ara per ara, si alguna cosa els serveix com a drecera per a les seves finalitats és, justament, la lletra petita de la Constitució i de l’Estat de les autonomies, i una inquietant posició de l’Administració Zapatero que no tanca definitivament les portes a altre intent de negociació: ¿qui pot dubtar que per molt menys del que està passant a Espanya, el Regne Unit –país que pot vantar-se avui d’haver derrotat el seu terrorisme– ja hagués suspès, com ja ho ha fet moltes vegades, l’autonomia de l’Ulster, les seves institucions locals i hagués donat entrada a la seva Policia i al seu exèrcit, anticossos necessaris per a la lluita antiterrorista?\nDiran que la solució policial no és suficient, i pot ser que així sigui; probablement la dificultat de posar fi a aquestes fantasies independentistes, mes o menys violentes, tingui també molt a veure amb la sobrevaloració que es dóna al concepte d’Espanya com a país federal amb el vell conte de la plurinacionalitat. Si no fos així, al lehendakari Ibarretxe se li faria difícil fonamentar discurssivament expressions com les d’aquest cap de setmana, quan, analitzant els resultats de les eleccions al País Basc, va dir que “Euskadi no és, ni serà mai, una part subordinada d’Espanya”, cosa que queda clara sabent que Euskadi és part component d’Espanya, com ho són Catalunya, Múrcia, Aragó i Andalusia.\nL’oportunitat de dialogar, més allà dels seus defensors i detractors, fa temps que va caducar. Però el Govern Zapatero es nega a posar en funcionament el Pacte Antiterrorista, signat per ells mateixos quan estaven en l’oposició, i mareja la perdiu amb tecnicismes legals perdent un temps preciós i irrecuperable, quan encara es permet que ETA es financi a través dels seus testaferros, el PCTV i ANV, plenament en funcions mentre dura el procés de legalització mentre el PNB juga el seu joc i, encara perdedor com després del 9-M, pretén marcar posicions. O a la Llei de partits se la considera vigent, i s’hi aplica en conseqüència, o se l’anul.la assumint el seu cost polític. Zapatero ha guanyat les eleccions àmpliament i té a les seves mans, avui més que mai, deixar comatosa ETA mitjançant l’expulsió del seu entorn de les institucions i de l’enduriment de l’acció de les forces de seguretat o continuar amb la política del laissez faire amb suport dels seus mitjans addictes, que com a únic resultat deixen les permanents proves de força dels terroristes contra l’Estat de dret, com ara el cotxe bomba de la ciutat riojana de Calahorra.\nTrist paper, el que han de fer els demòcrates del carrer, que són obligats a veure com el PP i el PSOE, representants de més de 23 milions d’espanyols, acaben sempre pidolant suports als nacionalistes de torn, incapaços de dur a terme polítiques d’Estat que, entre altres coses, tallin d’arrel la gangrena etarra i el seu còmplice entorn que ja fa quaranta anys que posa en escac la democràcia espanyola.\nFiled in Política ·Etiquetes: Espanya, ETA, etarres, Euskadi, PNB, PSOE, terrorisme Comments are off but you can trackback from your own site.\tEls comentaris estan tancats.


Antonio Baños, aquest tipus ínfim - Diari de Girona\nAntonio Baños, aquest tipus ínfim\nalbert soler 19.11.2020 | 23:43\nAntonio Baños, aquest tipus ínfim Diari de Girona\nAntonio Baños és un purista. Només beu gintònics de marca, dels de vint euros en amunt, i només admet que col·laborin altruistament en recaptar fons per a una pandèmia, els que pensin com ell dicta que s'ha de pensar. Es veu que en Francisco no compleix amb els mínims que en Baños exigeix, i el noi de l'armilla s'ha enfadat perquè el cantant valencià participa en el disc de la Marató. No només en Francisco es deu posar ginebra barata al gintònic, cosa que pel nostre revolucionari de saldo ja seria pecat, sinó que -diu en Baños- és de Vox. Si fos de Bildu, de la CUP o de Terra Lliure, o el bo d'en Francisco es dediqués a tallar carreteres i cremar contenidors, d'acord, però essent de Vox –suposant que ho sigui, que fiar-se de la paraula d'en Baños és ser molt confiat– no pot ser solidari. Per en Baños el més important d'un artista no es la vàlua, sinó les idees polítiques, cosa que ens indica com seria la republiqueta que ens volien muntar: abans de contractar algú, se li faria passar una prova de puresa ideològica.\nEn Baños no pot ni somiar ser mai reconegut en el seu camp ni amb una centèsima part de com ho ha estat en Francisco en el seu, i això suposant que en Baños tingui algun camp, cosa que encara està per veure. Això és igual. Els mindundis, els poca cosa, són envejosos de mena, i no suporten que algú que no pensa com ells, destaqui en el que sigui. Això, altra vegada, en el supòsit que en Baños pensi, cosa que torna a estar per veure.\nEn Baños i els pobres diables com ell negarien que un antisemita com Céline estigués en cap cànon literari o que l'obra d'un masclista maltractador com Picasso es pogués veure als museus. És gent per a qui la ignorància és una virtud: gràcies a ella poden poder dir burrades sense que la vergonya et faci amagar sota les pedres.\nSempre recordaré el dia que vaig anar al partit d'homenatge a Kubala, a l'estadi de Montjuïc. S'hi van reunir els millors jugadors del món, però l'únic del Real Madrid que va acceptar participar-hi, en contra de l'opinió de bona part de la seva afició –Kubala era un símbol del Barça– va ser el croat Robert Prosinecki. Vaig passar vergonya. Vaig passar vergonya perquè molts culers xiulaven Prosinecki cada cop que tocava la pilota. El xiulaven per ser del Real Madrid, quan precisament això atorgava més valor a la seva presència, ja que havia deixat de banda qualsevol diferència per retre homenatge a Kubala. Baños seria dels que xiulaven Prosinecky, i ara és dels que xiulen Francisco, que també deixa de banda qualsevol diferència per col·laborar en una acció solidària, per més que aquesta sigui de kumbaià.\nEn Baños no està sol. Començaran a seguir-li la veta altres personatges tan ínfims com ell, del que tant abunden a Catalunya. Ahir s'hi sumava en Josep Lluís Alay, cap de l'oficina del Vivales a Waterloo, que traduït, significa El Que Va Al Súper Cada Matí Mentre El Pròfug Dorm. És per això que Catalunya ha sigut sempre petita, perquè tenen massa veu els petits.\nSi jo fos en Francisco, els engegaria. No pel que digui un Baños de qui ni tan sols en conec l'existència, sinó perquè m'estan utilitzant per recaptar fons contra la covid els que porten anys retallant en sanitat, els que des de fa sis mesos no han pres cap mesura contra la segona onada que sabien que vindria, els que s'estan rient dels catalans. Baños i els seus.\nUns conductors eviten que un home mati la xicota llançant-la a l'autovia.


Arxius de Activitats - Página 3 de 3 - Clara Darder\nXERRADA “Com educar alhora amb límits i amb amor”\nCursos / Por claradarder\nDintre del Cicle de xerrades “Tenint cura de la família” dels Espais Familiars i la Llar d’Infants municipal de l’Ajuntament de Platja d’Aro, el dia 20 de març realitzo la xerrada sobre Estils i Recursos educatius : límits, valors i hàbits per famílies amb infants de 0 a 5 anys. L’horari serà de 15h a 17h a la …\nXERRADA “Com educar alhora amb límits i amb amor” Leer más »\nPNL PER AL PROFESSORAT: Escola Molt Honorable Tarradellas de El Prat de Llobregat\nRealització de cursos de PNL pel professorat en escoles de Primària de El Prat de Llobregat. Un èxit per poder aprendre la importància del vocabulari en l’ensenyament i la intervenció en infants i les seves famílies. Amb dinàmiques i el canvi de vocabulari extern i intern s’aconsegueix ser més eficient i eficaç en les instruccions que …\nPNL PER AL PROFESSORAT: Escola Molt Honorable Tarradellas de El Prat de Llobregat Leer más »\nCURS MARES I PARES a Mataró\nAl Centre Obert Boet de Mataró, treballarem de valent l’Escolta i la capacitat que tenen d’estimació envers als seus fills i filles. Un plaer gaudir de tot plegat. Gràcies a tots i totes.\nEscola Marta Mata de Torelló.\nGESTIÓ DE CONFLICTES AL MENJADOR ESCOLAR Què és un conflicte? Un conflicte és una lluita entre dues o més parts. Pot derivar en baralla, enfrontament o guerra. És una oposició, discussió, dificultat o situació complicada. Curs de resolució de conflictes al menjador de l’escola Marta mata de Torelló. Un plaer poder treballar amb l’equip de …\nEscola Marta Mata de Torelló. Leer más »\nCURS DEL JOC COM A EINA EDUCATIVA per la Fundació Pere Tarrés\nEl joc és una eina necessària per al nostre desenvolupament educatiu, social i emocional. Experimentar, crear, explorar i gaudir són quatre fets imprescindibles de la nostra infància. Jugar amb els nostres progenitors és un fet imprescindible per a millorar les relacions socials.\nCURS PER A PARES I MARES: a l’escola Molt Honorable Tarradellas de El Prat de Llobregat\nA l’escola molt Honorable Josep Tarradellas tenen una AMFA molt ben estructurada i fan bons cursos. Els pares i mares estan molt i molt engrescats amb la motivació dels seus fills i filles. Fan cursos molt sovint i els agrada experimentar amb tot el que te ha veure amb l’educació familiar i emocional.


Plantilla d'estatuts d'una associació d'alumnes - CRAJ\nPlantilla d'estatuts d'una associació d'alumnes\nA continuació teniu el model d’estatuts d’associació d’alumnes que facilita el Departament de Justícia. És un arxiu editable que cal adaptar a la vostra associació. No ens serveix de res copiar els estatuts d’una entitat que coneguem ni tampoc copiar literalment aquest model d’estatuts. És fonamental treballar i discutir aquest document amb totes les sòcies fundadores, per tal de redactar-lo al final d’aquest procés.\nEs consideren associacions d’alumnes les que es constitueixen en els centres docents d’Educació General Bàsica, Batxillerat, Formació Professional i altres ensenyaments reglats de nivell no universitària dins l’àmbit territorial de Catalunya.\nD’acord amb el que assenyala l’article 9 del Decret 197/1987, de 19 de maig, que regula les associacions d’alumnes, la Junta Directiva designa l’òrgan Gestor, que ha d’estar format per tres persones majors d’edat, escollides entre els mateixos socis, els pares i mares d’alumnes i el professorat, 3 del centre.\nCom comentàvem abans, aquest òrgan és designat per la Junta Directiva. I els membres d’aquest òrgan, amb ple respecte per l’activitat associativa de l’alumnat, supleixen, quan cal, la capacitat legal d’obrar que no puguin tenir per raó d’edat els òrgans rectors de l’associació.\nEn la constitució de l’associació, caldrà entregar els estatuts, l’acta fundacional i la fotocòpia dels DNIs/NIEs dels membres de la Junta Directiva, a més de la sol·licitud d’inscripció de la constitució d’una associació i el comprovant de pagament de la taxa corresponent. També caldrà afegir un annex a l’acta fundacional on constin els membres de l’òrgan Gestor amb totes les dades identificatives i signat on aquestes persones aproven aquesta elecció. Aquí el tràmit en línia: Constitució d’una associació.\nTrobareu la plantilla en 2 formats descarregables (.odt i .docx) i en 1 online (Drive). Pel que fa al format online, us recomanem que dupliqueu l’arxiu per poder fer-lo servir des de la vostra unitat (des del menú superior: ‘Fitxer’ > ‘Fes una còpia’).\nEn aquest enllaç podeu trobar tots els certificats que facilita el Departament de Justícia: Documents associacions.\nFitxa temàtica núm. 2 – L’associació d’alumnes\nPlantilla de documentació associativa núm. 45 – Acta fundacional\nPlantilla de documentació associativa núm. 46 – Model d’estatuts d’una associació juvenil\nPlantilla de documentació associativa núm. 49 – Certificat de l’acord de modificació dels estatuts