2008 August archive | Prosopopeia\nNegre i vermell.\nLa roba m’espera, preparada i pacient, penjada des de la nit anterior al respatller de la cadira. L’agafo, encara adormida, mentre intueixo que ell es remou suaument entre els llençols. Una altra cosa bona de l’estiu: una peça o dues. Ja està.\nEm vesteixo a les fosques.\nFins aquí, cap problema a part de l’atemptat antinatural contra el meu rellotge biològic. Però resulta que quan unes sabates em van bé a vegades en compro dos parells de color diferent, per allò de la varietat. I sabia que algun dia em passaria.\nAvui m’he posat una sabata de cada color.\nI no tinc excusa, perquè a part de vestir-me no faig res més a les fosques. El meu estat catatònic a aquella hora del matí és tal que fins que no he estat assegudeta al tren no ho he vist. I m’he preparat per passar un dia entre negre i vermell.\nObro els ulls moments abans que soni el despertador.\nSurto al carrer. Fa bon dia. M’adono del color de les sabates i em cago en tot.\nPenso en el meu atabalament matiner. Somric. M’espera un dia de molta feina.\nA l’Mp4 sona una de les meves cançons preferides. Per la finestra del vagó encara puc mirar amb els ulls nus el sol que neix. Hi ha una petita crisi a la feina.\nEns visita un company jubilat a qui estimo molt.\nEl dia passa atapeït i feixuc.\nEll em ve a buscar a la feina.\nTinc una llista molt llarga de coses per fer.\nJa sóc a casa i el llit em convida a dormir una estona.\nNo puc. La llista s’imposa.\nPim, pam, ho enllesteixo tot i tenim els meus pares a sopar.\nS’escurça la sobretaula: ens veuen la cara de cansats i prefereixen anar-se’n.\nÉs cap de setmana… i marxem una setmana de vacances!\nFins a la tornada. Res no és sempre ni només negre.\n≡ Categoria: Lifetime | ≅ 9 Comentaris\nAquest estiu està resultant farcit de romanticisme. Dilluns en vaig tenir una pinzellada més.\nPenso que Ratatouille és una obra mestra (i no parlo només del sector de l’animació). Em vaig quedar penjada del guió, amb moments magistrals com l’article escrit pel crític al final, del luxe visual i de les expressions dels personatges, sobretots els animalons.\nI tot i això, si valoréssim les pel·lícules per la quantitat de llàgrimes que ens han tret, guanyaria Wall-e.\nSi a Ratatouille no vaig poder evitar plorar en un moment únic i emotiu que té lloc al restaurant, amb Wall-e vaig estar moltes estones aguantant la respiració per no deixar-m’hi anar i moltes altres sense poder aguantar-la.\nQuan es va començar a posar de moda el fregit dels mp3 i els programes p2p, vaig fer un recull de cançons “amb encant” per a mi i vaig buscar amb especial interès una de Hello, Dolly! interpretada pel Michael Crawford: It only takes a moment. Tan carrinclona com vulgueu, però sempre m’havia agradat. Quan la vaig sentir a la pel·lícula la història em va acabar de guanyar del tot.\nYou will never be alone again.”\nWall-e és una aventura espacial, però ho considero la façana: en realitat és una història intimista i gens empalagosa d’amor i tendresa a cabassos.\nEl petit robot escombriaire és un personatge tan innocent i alegre però alhora d’aparença tan fràgil que em vaig passar la pel·lícula amb el cor encongit per por que no es fes mal, amb aquell neguit que dóna contemplar la indefensió. Durant els primers minuts no hi ha diàleg ni fa cap falta; un es limita a meravellar-se de com s’ho fan els creadors per transmetre tant en les expressions d’unes màquines que no tenen boca ni ulls convencionals.\nBut my arms felt sure and strong…”\nPer cert, des d’aquí felicito els autors i m’alegro per ells perquè està clar que d’alguna manera, alguna vegada, han estimat. Si no, no podrien reproduir amb una sensibilitat tan exquisida petits detalls que poden passar perillosament desapercebuts en el decurs de l’acció i són autèntiques joies. Com preparar una sorpresa per a la persona que estimes, il·lusionat i feliç, o veure de cop i volta un cel magnífic i que la primera reacció sigui buscar aquesta persona perquè ho comparteixi amb tu.\nWall-e està sol. És inquiet, curiós i alegre. Però cada vegada que contempla a la pantalla d’un televisor atrotinat la felicitat de compartir s’adona que necessita dolorosament el caliu de ser estimat. I en canvi, quan li arriba aquest sentiment no exigeix ni tan sols demana res; estima sense plantejaments ni excuses. S’oblida d’ell mateix i busca la seva felicitat en la de la seva enamorada. Planta cara a les dificultats i el desconcert i estima amb més intensitat, sempre fidel a qui li ha fet conèixer les emocions més dolces de la seva vida plena de ferralla i brutícia.\nNo és casualitat que els sentiments dels robots es vegin més humans que els dels homes mateixos; la pel·lícula també parla d’un futur no gaire desitjable, ens dóna un “toc” al cap tossut, depredador i mandrós perquè sapiguem tenir cura de nosaltres, del nostre interior i de la Terra.\nHi ha escenes memorablement poètiques que és millor que descobriu vosaltres mateixos. Del virtuosisme del dibuix i l’animació ja no cal dir res, són espectaculars.\nDeixeu de banda les inclemències amb què la vida adulta ens endureix i aneu-la a veure; quan sentiu la veueta de Wall-e dient “Eva!” de mil maneres diferents, amb mil tendreses diferents, ja veureu que els guions que t’arriben al cor a vegades es poden escriure amb una sola paraula.\nTo be loved a whole life long.”\n≡ Categoria: Cinema | ≅ 8 Comentaris\n65è joc literari: Les gàrgoles.\nEn fi… faig una mica tard. Senyal que tinc un munt de coses a fer. Precisament aquest era el motiu pel que no em feia la idea de participar en el 65è Joc Literari del Jesus Tibau, consistent a escriure un relat amb el tema central de les gàrgoles, però finalment llegir el relat de la Cèlia em va fer decidir. Encara influenciada per les Històries Veïnals, vaig continuar el que ella havia començat. I també perquè a una li agraden els amors de debò.\nPer no “prendre-li” el seu text directament, aquí teniu l’enllaç al seu blog, on podeu llegir la història inicial (feu-ho, que si no la meva us sonarà a xinès), i més avall teniu la meva continuació.\nCèlia, perdona aquesta intromissió en el final que tu t’hauries pogut imaginar. I d’altra banda, gràcies pel teu relat que m’ha engrescat a explicar una miqueta més de la història…\n- Què ha estat, això, cara de cargol? Quin cop més fort i quina trencadissa!\n- No ho sé… espera! És la sirena! Mira-la!\n- Reina! Què t’han fet?\n- Que no ho veus, imbècil? Li han trencat mig cos d’un cop de pedra. Quins desgraciats. Amb les gàrgoles sí que s’atreveixen.\n- Pobreta. Ara ja no resulta atractiva a ningú.\n- Ja veig que ets un monstre tan pansit per dins com per fora. Jo la trobo preciosa.\n- De debò? Noi, veig que n’estàs ben penjat.\n- No n’estic penjat. L’estimo.\n- D’acord. Li vaig prometre que no t’ho diria però ara suposo que ho puc fer. Si la sireneta no et parlava no era perquè no li agradessis.\n- Doncs per què?\n- És muda.\n- Muda? Què vol dir que és muda? És un coi de gàrgola, totes som mudes.\n- I tu ets un coi de caracargol. Vull dir que és muda a la nostra manera. Que no es pot comunicar amb nosaltres. M’ho va dir un pardal. No em preguntis per què, però amb els pardals sí que hi té alguna mena de conversa.\n- I per què no volia que jo ho sabés? Jo pensava que era una vanitosa i que em menystenia.\n- Perquè et trobava valent i simpàtic i li semblava que t’acabaries avorrint amb una noia que no podia parlar amb tu.\n- I per què m’ho dius, ara?\n- Perquè m’ha donat la gana.\n- La veritat és que ets un caracargol i un pesat de tres parells de nassos. D’acord: Perquè m’ha semblat que te la mereixies i ella a tu. No veus com et mira?\n- No li havia vist mai una mirada tan dolça.\n- Per a tu sempre l’havia tinguda. Però no te n’adonaves. Au, ves a dir-li que està igual de bonica que sempre.\n- Li diré tots els segles que calgui.


A BTV és dia de censura\nAvui podem trobar aquesta notícia per varis cantons. Per no cansar, només us en remeto tres:\nNo vull comentar masses coses. Cadascú és prou grandet per fer la reflexió oportuna. El meu ànim simplement és el de no voler silenciar misèries d'aquesta mena. Seria un escàndol majúscul si, en comptes de la progressia, aquest tic dictatorial hagués sorgit de la "dreta". És la "dreta" que només sap fer aquestes coses. Això és el que diu el manual.\nEm limitaré a reproduïr la carta que ha fet arribar n’Emili Manzano (l’ex director del Llull i motor del programa censurat) als mitjans. Sort que ens queda internet!:\ncom segurament ja sabeu, la direcció del canal municipal BTV va decidir fa unes setmanes posar fi a l’existència del “Saló de lectura”, el programa literari que vaig fundar el mes d’octubre de 2001 i que vaig dirigir i presentar fins el mes d’abril de 2006, quan m’hi vaig desvincular per poder acceptar l’encàrrec del president Maragall d’encapçalar un altre projecte institucional consagrat a la difusió cultural. El programa va quedar llavors en mans del meu equip, sota la direcció de Marina Espasa, garantint així la continuitat dels criteris de qualitat, rigor i independència que várem voler que definissin el “Saló de lectura” desde les seves primeres emissions.\nVos estalviaré, per evidents, les meves consideracions sobre el tancament del programa i sobre els motius exposats per part de la direcció de la cadena per justificar-lo: el pressumpte “desgast de la fòrmula”. Només recordaré que la dita “fòrmula” no era altra que la lectura atenta dels textos i la conversa civilitzada entre autors i lectors. Si m’adreç a vosaltres en aquests moments és per fer-vos coneixedors un fet gravíssim: la direcció de la cadena ha decidit censurar l’habitual redifusió dels dissabtes del darrer “Saló de lectura”, emés en directe el passat dimecres 27 de desembre, i amb el qual várem acomiadar-nos dels nostres espectadors.\nAmb la correcció i la serietat que la caracteritzen, i després d’oferir als espectadors una petita antologia del que han estat aquests cinc anys de vida i feina del “Saló”, la seva directora s’acomiadà fent unes legítimes observacions, com a professional i com a ciutadana, sobre el model de ciutat cap el que les nostres autoritats municipals semblen voler conduir Barcelona i sobre el paper que hauria de tenir una televisió pública com BTV, finançada amb els impostos dels ciutadans. L’expressió d’aquests pensaments, ho torn a dir, feta amb ferma exquisidesa i amb tot el respecte institucional indispensable, és la causa de que el “Saló” no arribi aquest dissabte que ve a un bon gruix dels nostres espectadors, que fa anys ténen per costum veure el programa en format de redifusió.\nProperament, i gràcies a la iniciativa espontània d’uns espectadors amics del “Saló”, tendreu a la vostra disposició, via internet, aquest programa de comiat en la seva integritat. De moment, jo vos deman que desde els vostres destacats llocs de generació d’opinió qualificada, volgueu bonament ajudar-nos a donar conéixer aquests fets que, torn a dir, em semblen gravíssims a una societat democràtica i en el marc d’una televisió de servei públic.\nMoltes de gràcies… i bona lectura!\nPublicat per Dessmond a 9:56 a. m.\nVaja, com sempre, hi ha gent disposada a enfonsar la cultura.\nEl que els hi ha pasat en aquests es que no han sigut capaços de portar un programa cultural, suposo per la manca de cultura que ells presenten.\nVaja, ho sento, es que m'anava com el cul. pensava que no s'enviava.\nHe fet neteja i ja està. Cap problema.\nOstres, no m'ho puc creure. Dimecres no ho vaig veure pensant que ho veuria avui. Quina pena.\nTu ho vas veure dimecres?\nQuan algú té una parcel·la de poder, per petita que sigui, no li agrada que li facin un esternut massa a prop. Per molt que hagin arribat a la parceleta a base de fardar de demòcrates.\nQuan s'és al poder o poderet, això de la democràcia comença a fer una certa nosa.\nCom dius, sort que ens queda intenet! (espero que per temps).\nLa Btv es una tele de luxe, pero es una expressió més del despotisme il-lustrat del tripartit amb aquest cas, municipal, aquesta mati de dissabte sense anar més lluny feien un recull de petits espais d eles minories llinguistiques que tenim a Barcelona en plan multicultural, es veien una riquesa de medis a la tele, com al nivell de TV-3, tv que m´encanta meés abans amb CIU que no ara, pero es el que deia respecte a BTV, abans surten els de fora que no es preocupen dels problemes socials dels barcelonins. Ja ho dic jo, tot pel poble, sense el poble, aixó de Emili Manzano i el programa cultural es un exemple més, despotisme ilustrat, en definitiva.\nT'envio el link youtube on es recull el comiat censurat de l'últim Saló de Lectura.\nBTV va començar bé, amb una frescor i un agosarament remarcables. S'ha anat espatllant, el Saló de Lectura és el cas més evident de les seves remodelacions. Malauradament, tv3 ja fa temps que empitjora, també. I diria que fins i tot les ràdios 'nostres' no són el que eren, només cal veure el cas de la gran Anaconda i el seu canvi d'horari. El poder corromp, i malmet les iniciatives culturals, també. I sembla que ningú no se n'escapa.\nNo ho vaig veure. També he de dir-te que he agafat el sa costum de no encendre la TV.\nCada cop n'estic més convençut que internet ens farà -ens fa- més lliures. Aquesta fe s'em referma en veure la de politicastres que ens maneguen.\nEstic absolutament amb el que dius. Despotisme il·lustrat. Justa la fusta.\nO despotisme a seques.\nGràcies. Gràcies a internet, també.\nCom he dit més amunt jo no miro la TV. Poc que ho feia, ara amb l'absolutisme d'esquerres el poc que quedava és infumable. TV3 és una cosa francament insuportable, per sectària i per manca de professionalitat. Està quedant com una televisioneta local més. Just el que somiava l'Alfonso Guerra, el noi del ribot estatutari.\nAra, també els ho he d'agrair. Aprofito molt més el temps en altres coses.\nPer cert, el que m'estranya no és això de la tele, el que em sorprèn i m'espanta és la manca de resposta de la societat civil, sobretot de determinades elits intel·lectuals, suplements culturals i altres. Suposo que en aquest món els cops de colze i les envegetes també funcionen.\nvaig llegir la carta del Manzano als diaris i em vaig sorprendre ingratament. Sabia que acabava el Saló de Lectura. El que no sabia, és que amb censura. En fi, seguim a l'aguait.\nA mi el programa aquest no em desagradava, sobre tot quan el feia l'Emilio Manzano, tot i que val a dir que feia una aposta clara per el "españoles todos", pero tampoc hi ha tans programes sobre llibres per ser tan estrets.\nEl que trobo tonto, per dir-ho suaument, es que hi hagi algu, i encara menys un professional dels mitjans, que es cregui que pot criticar des d'un mitjà públic al govern o ajuntament que finança el mitjà (i el mateix val per un de privat i el seu amo). Com de tontos ja no n'hi ha, i el tal Manzano, que hi era present, està posat en politica i no deu ser precisament un ingenu, doncs fora bo saber què es proposaven quan van fer la declaració de la "botiga barcelonina". Amb el temps tot es sap, aixi que nomes cal esperar per veure si es una guerreta interna del PSOE, una ventjança siciliana, o alguna altra historia sordida. No em crec, ni de broma, que el discurset es fes per defensar els alts ideals de la llibertat i la democracia, com pretenen els seus autors i patrocinadors. Hi ha algu que es cregui que aixo treu al son a uns elements que han viscut tota la seva vida a l'ombra del PSOE i de la "obediencia debida"?


Codi Ètic – Vertix\nCodi Ètic\tEnte Publicidad\t2020-01-15T16:35:46+00:00\nCODI ÈTIC O DE CONDUCTA\nII. Compromís de l’Empresa.\nIII. Àmbit d’aplicació.\nIV. Manual de Bones Pràctiques.\nI. Principis Ètics Generals\nA. Igualtat d’oportunitats i no discriminació\nB. Respecte a les persones\nC. Seguretat i salut\nD. Prohibició a rebre contraprestacions\nE. Pràctiques responsables i no competència\nF.Protecció del medi ambient\nII. Relacions externes\nA. Relaciones ama proveedores\nB. Relacions amb clients\nC. Relacions amb competidors\nD. Relacions amb l’Administració pública\nIII. Bústia Ètica\nV. Compliment del Codi Ètic o de Conducta.\nA conseqüència de les disposicions contingudes a l’article 31 bis del Codi Penal relatives a la figura del Pla de Prevenció de Delictes Penals (Compliance) VERTIX, S.A.U. elabora el present Codi Ètic o de Conducta (d’ara endavant, el Codi).\nAquest té per objecte destacar quines són les normes internes de l’Empresa que es consideren essencials o bàsiques per al seu bon funcionament, pretenent d’aquesta manera afavorir una cultura ètica en l’Empresa d’acord amb la normativa contemplada. Aquest Codi és un complement addicional, mai contradictori, al ja disposat per les respectives normes legals vigents. Han de ser considerats com a principis reguladors: el principi de bona fe laboral, el principi de proporcionalitat, així com el respecte a les lleis, els drets i les obligacions que aquestes reconeixen.\nEl Codi Ètic o de Conducta tindrà per tant un caràcter vinculant i d’obligat compliment sobre tots els membres de l’Empresa.\nPer tal de vetllar per la seva integritat i efectiva aplicació, en determinats casos, també podrà demanar-se el seu compliment, no només als membres de l’Empresa sinó també als proveïdors i contractistes amb els que es tingui relació.\nEl seu incompliment pot implicar l’aplicació de les mesures legals pertinents. Es considera com un deure ineludible de tot membre de l’Empresa protegir i defensar el compliment del present Codi utilitzant, en el cas necessari, la bústia ètica o “bàner”, o la comunicació immediata al Comitè de Seguiment, en casos en que es sospiti o es conegui la seva desobediència.\nII. COMPROMÍS DE L’EMPRESA\nPer a donar compliment al que es disposa pel citat precepte, l’Empresa es compromet a respectar les normes legals íntegrament, a vetllar pel seu compliment, perseguir les seves vulneracions i col·laborar amb la Justícia si fos necessari.\nPer aconseguir-ho s’elabora el present Codi Ètic o de Conducta, que és una guia de referència per a desenvolupar les conductes adequades en el desenvolupament de les activitats de l’Empresa.\nTotes aquestes conductes hauran de ser respectades per tots els membres de VERTIX, S.A.U., així com els nostres col·laboradors habituals.\nEl present Codi Ètic o de Conducta plasma els valors de VERTIX, S.A.U. basats en la qualitat, la integritat, el desenvolupament professional, la igualtat d’oportunitats, etc. Per aquesta raó, el compromís ha de complir-se per part de tots els treballadors, directius i administradors, reflectint la bona conducta de l’Empresa.\nIII. ÀMBIT D’APLICACIÓ\nEl present Codi Conducta és aplicable als membres dels òrgans d’administració i a tots els empleats de VERTIX, S.A.U. i altres societats del grup immobiliari.Totes les persones subjectes al Codi tenen l’obligació de conèixer-lo i complir-lo, així com col·laborar per a facilitar la implementació d’aquest.\nEl Codi serà notificat a través de correu electrònic a tots els empleats i directius de VERTIX, S.A.U. els qui hauran d’assumir el seu compliment.\nIV. MANUAL DE BONES PRÀCTIQUES\nVERTIX, S.A.U. promou el desenvolupament professional i personal de tots els seus empleats, assegurant la igualtat d’oportunitats a través de les seves polítiques d’actuació. No accepta cap mena de discriminació en l’àmbit laboral o professional per motius d’edat, raça, color, sexe, religió, origen social o discapacitat. La selecció i promoció dels empleats de VERTIX, S.A.U. es fonamenta en les competències i l’acompliment de les funcions professionals, i en els criteris de mèrit i capacitat definits en els requisits del lloc de treball. Les persones que exerceixen càrrecs de direcció han d’actuar com a facilitadors del desenvolupament professional dels seus col·laboradors, de manera que es propiciï el seu creixement professional en l’Empresa.\nL’Empresa no tolera la discriminació a cap dels membres d’aquesta per raó de raça, religió, color, sexe, edat, estat civil, nacionalitat, orientació sexual o discapacitat. Per això, l’Empresa es compromet a no dur a terme actes de discriminació il·legal en qualsevol àmbit del treball des de la contractació fins als acomiadaments, o qualsevol altra condició de l’ocupació o desenvolupament professional. En tot moment es complirà de forma estricta les normes legals, tant per a la contractació de ciutadans nacionals com estrangers.\nAixí mateix, no es tolera l’ús d’injúries discriminatòries, bromes o conductes que pugui estimular un entorn laborable ofensiu o hostil. En el cas d’existir algun indici sobre aquesta matèria, l’Empresa adoptarà les mesures adequades per trobar l’origen del problema i evitar-ne la repetició.\nEn tots els nivells professionals dins de la Societat es promouen unes relacions basades en el respecte per a aconseguir un bon ambient laboral. Per tant, queda prohibit tot tipus d’abús, assetjament, falta de respecte, intimidació i agressió física o psicològica en tots els nivells professionals.\nEs prohibeix qualsevol forma d’assetjament en el treball, ja sigui sexual o per qualsevol altre motiu. Per això, amb la condició de protegir als qui poguessin patir-ho, en el moment en què es denunciï, ja sigui per la persona afectada o per qui tingués coneixement d’aquest fet, s’adoptaran per part de l’Empresa, amb caràcter immediat, les mesures de tota índole, per a evitar que pugui continuar donant-se aquesta situació.\nA aquest efecte, a la web de l’Empresa s’ha instal·lat una Bústia ètica per a facilitar la denúncia de qualsevol fet d’aquesta naturalesa que pugui ocórrer.\nLes mesures contra d’assetjament, abús o discriminació s’investigaran de manera immediata i mantindran la més estricta confidencialitat als efectes de preservar la intimitat i els drets de la possible víctima.\nQualsevol denúncia falsa sobre això donarà lloc a la corresponent sanció disciplinària d’acord amb l’assenyalat per la normativa laboral i penal.\nMobbing o assetjament laboral.\nL’assetjament psicològic o assetjament laboral és definit com aquella “situació en la qual una persona exerceix una violència psicològica extrema, de forma sistemàtica i recurrent i durant un temps prolongat sobre una altra persona o persones en el lloc de treball amb la finalitat de destruir les xarxes de comunicació de la víctima o víctimes, destruir la seva reputació, pertorbar l’exercici de la feina i aconseguir que finalment aquesta persona o persones acabin abandonant el lloc de treball”. L’assetjament que pot existir dins l’Empresa es pot catalogar a tres nivells:\n· Assetjament descendent: el que es practica per part de la persona que ocupa un càrrec jeràrquicament superior.\n· Assetjament horitzontal: el que es practica per part d’un empleat que gaudeix del mateix nivell professional i situació en l’escala de l’Empresa.\n· Assetjament ascendent: el que es practica per l’empleat subordinat contra el seu superior.\nDavant d’una situació d’assetjament psicològic o assetjament laboral la suposada víctima ha de dur a terme la denúncia utilitzant la Bústia Ètica o acudir al superior de l’assetjador..\nUna vegada denunciat el suposat assetjament laboral, hauran d’adoptar-se les mesures necessàries per a evitar la reincidència d’aquest delicte.\nTota conducta realitzada per qualsevol membre de l’Empresa que pugui donar lloc a una sospita fonamentada de l’existència de qualssevol dels delictes abans anomenats haurà de ser comunicada de forma immediata a l’Òrgan d’Administració o utilitzar la Bústia Ètica.\nVERTIX, S.A.U. pretén eliminar els perills identificats en els llocs de treball. Per això es compromet a complir estrictament totes les lleis relatives a la salut, seguretat i medi ambient que puguin afectar els membres de l’Empresa. Per a promoure-ho, s’exigeix el compliment del Pla de Prevenció de Riscos Laborals.\nEl personal de l’Empresa és responsable de prendre les mesures necessàries per a la prevenció d’accidents i notificar al departament de Recursos Humans en cas de detectar aquelles condicions anormals sobre el funcionament, especialment sobre aquelles en les quals recaigui un especial risc.\nEl Pla de Prevenció de Riscos Laborals preveu un pla d’execució de totes aquelles mesures d’actuació davant de diferents situacions d’accidents susceptibles de ser produïts, així com les persones responsables en cada cas a les quals s’hauran d’obeir i comunicar l’estat d’emergència.\nD. Prohibició de rebre contraprestacions\nVERTIX, S.A.U. promou la transparència i la igualtat atès que són valors essencials per a generar confiança, tant des d’un punt de vista intern com extern, per aquest motiu quan els treballadors rebin regals que no es considerin detalls insignificants, hauran de comunicar-ho al Compliance officer.\nTots els treballadors de VERTIX, S.A.U. han de complir amb la legislació vigent i amb la normativa interna de la Societat. L’aplicació del Codi mai suposarà l’incompliment de les disposicions legals vigents.\nTambé tenen l’obligació de complir els procediments propis de l’Empresa i les instruccions que puguin aprovar-se en el seu desenvolupament.\nVERTIX, S.A.U. posarà els mitjans necessaris perquè cadascun dels seus empleats conegui i comprengui la normativa interna i externa necessària pel bon funcionament i el correcte acompliment de les seves funcions.\nEn cas d’incompliment del Codi de Conducta, VERTIX, S.A.U. compta amb un canal i amb uns procediments per a notificar i denunciar, de forma confidencial, qualsevol acció irregular que vulneri algun dels principis regulats en el Codi de Conducta.\nEls empleats no podran prestar serveis professionals a Empreses competidores, durant la relació laboral amb VERTIX, S.A.U.\nF. Protecció del medi ambient\nVERTIX, S.A.U. compleix amb la normativa vigent en matèria social i ambiental. Per aquesta raó, els treballadors hauran de conèixer i actuar en tot moment d’acord amb aquesta política i adoptar hàbits i conductes relacionades amb les pràctiques mediambientals.\nEls empleats hauran de fer un ús eficient de les instal·lacions, mitjans de treball i equips que estan a la seva disposició per a minimitzar l’impacte mediambiental.\nAixí mateix, hauran de transmetre aquests principis i exigir el compliment dels mateixos als tercers amb els quals es relacionin, com a Empreses col·laboradores, proveïdors, etc.\nA. A. Relacions amb Proveïdores\nLa Societat es compromet a relacionar-se amb els proveïdors de forma ètica, honesta i respectuosa. Es seleccionaran per criteris objectius, sempre anteposant l’interès de l’Empresa i valorant les millores de les condicions.\nEs valorarà positivament aquells proveïdors que tinguin unes polítiques similars a les de VERTIX, S.A.U. quant a drets i obligacions amb els treballadors, en matèria de seguretat laboral i mesures mediambientals.\nSerà obligació dels proveïdors notificar a VERTIX, S.A.U. de qualsevol incompliment de les obligacions contractuals o de les mesures recollides en aquest Codi. Així mateix, també hauran de comunicar qualsevol sospita fonamentada d’incompliment.\nEl tracte amb els clients haurà de ser respectuós i honest, tenint en compte la diversitat cultural de cada persona, prohibint tot tipus de discriminació. Hauran de presentar-se els serveis de forma objectiva, sense falsejar les característiques o condicions. Es prohibeixen totes aquelles pràctiques deslleials o fraudulentes, d’igual manera tota aquella informació falsa o enganyosa que pugui induir a error als clients.\nSempre seran utilitzats mètodes legítims amb els competidors de VERTIX, S.A.U. amb un tracte totalment respectuós. L’activitat en el mercat serà justa, sense utilitzar mètodes de publicitat enganyosa ni denigradora. Es respectarà sempre la informació confidencial, a més dels drets de propietat intel·lectual. En cap cas, s’acceptarà informació que s’hagi obtingut de forma il·lícita, il·legal o improcedent.\nLes relacions amb l’Administració Pública es regiran especialment pel principi de transparència, amb la total obligació del compliment de la Llei.\nIII. BÚSTICA ÉTICA\nTot treballador de VERTIX, S.A.U. que tingui coneixement de la comissió d’un acte que incompleixi aquest Codi de Conducta o la normativa interna de l’Empresa haurà de comunicar-lo a través de la Bústia Ètica.\nLa Bústia Ètica es troba en la pàgina web, en l’apartat corporatiu, i hi tindran accés els treballadors i proveïdors. El Compliance officer garantirà que tota comunicació feta en aquest canal sigui confidencial.\nEstà totalment prohibit prendre cap represàlia respecte qualsevol empleat que hagi formulat una denúncia. La prohibició de les represàlies no impedirà l’adopció de mesures disciplinàries quan es detecti que la denúncia és falsa i ha estat interposada de mala fe.\nLes denúncies tindran un registre que respectarà la protecció de dades. El procediment a seguir després de rebre’s una denúncia serà el següent: el Compliance officer analitzarà la denúncia per a observar si prospera o no, si és així iniciarà una recerca. Sempre haurà de deixar constància de la recepció de la comunicació, en el cas de no seguir amb la recerca haurà d’anotar els motius pels quals no s’investigarà. La recerca es pot reobrir si es rep informació addicional.\nEl Compliance officer haurà de recollir tota la informació necessària per a aclarir el tema denunciat. Aquesta denúncia es podrà realitzar de forma anònima, si bé seria desitjable que es facilitessin les dades del denunciant a fi de facilitar la cerca i seguiment dels fets.\nV. COMPLIMIENT DEL CODI\nL’aprovació d’aquest Codi Ètic o de Conducta correspon al Compliance officer. Aquest document entra en vigor en data 1 de gener de 2020. El seu contingut serà objecte de revisió periòdica i es realitzaran les modificacions que es considerin pertinents d’acord a la situació de la Societat.


vida saludable - Calvià esports\nL’AJUNTAMENT DE CALVIÀ IMPULSA UN PLA D’HÀBITS DE VIDA SALUDABLES\nEl pla municipal d’hàbits de vida saludables consisteix en un conjunt de programes i accions destinades a millorar la salut i el benestar de tota la ciutadania de Calvià mitjançant la promoció d’estils de vida saludables que permetin gaudir d’una bona salut, prevenir posibles malalties i obtenir una millor qualitat de vida.\nLa situació sanitària actual ha posat de manifest la importància de mantenir un bon estat de salut per tal de reforçar el sistema immunitari. Per tot això, la prevenció i la promoció de la salut són fonamentals. De la mà dels centres d’atenció primària, aquest pla es centra en disminuir els mals hàbits de vida de la població, disminuir les atencions mèdiques, promocionar la salut i el benestar, promoure un envelliment actiu i saludable i prevenir el deteriorament funcional.\nEn aquests moments, el desenvolupament dels programes està pendent de la finalització de les enquestes en el mes de març. Posteriorment farem difusió dels resultats i els programes prioritaris a implantar.\nEnllaç a la enquesta: https://docs.google.com/forms/d/e/1FAIpQLSf1qYmOLp_evVFJNY8-IJnm3Jw2AoiuL0NO9aMnLh_uvd_lNA/viewform?usp=sf_link


Ariadna Roca / Dani Sorolla\nLa Plataforma per les Empreses Responsables neix per exigir a Govern espanyol llei que responsabilitzi empreses dels impactes sobre drets humans i mediambientals.\nLa Comissió Europea ja està treballant en una directiva comunitària que faci responsables les empreses pels seus impactes sobre les persones i el medi ambient.\nL’absència d'estàndards legals ha ocasionat, en moltes ocasions, males pràctiques empresarials.\nOrganitzacions de la societat civil exigeixen al govern una llei que garanteixi que les activitats de les empreses respecten els drets humans i mediambientals.\nCom a exemple d’un cas en què una empresa va pagar per la seva responsabilitat, el responsable de comunicació d’AI cita el de la petroliera anglo-holandesa Shell, que va haver d'indemnitzar el poble Ogoni arran de l’abocament de cru el 2008 al Delta del Níger.\nI com ha de ser aquesta llei estatal? Les organitzacions de la Plataforma per les Empreses Responsables volen que inclogui cinc idees força La primera, obligar les empreses a desenvolupar i implementar plans de deguda diligència, és a dir, totes aquelles mesures preventives que les empreses prenen per evitar danys de la seva activitat, i sancionar l'incompliment d'aquesta obligació.\nEn segon lloc, que s’estableixi un sistema dissuasiu d'infraccions i sancions en el cas d'incompliment total o parcial d'aquesta obligació, de manera que s’actuï abans que es produeixen danys.\nTambé demanen que la llei prevegi aquells casos en què sí que s'ha produït vulneració dels drets i asseguri l'accés a la justícia i la reparació de les víctimes. Per això, també creuen que cal designar una autoritat pública independent, “que reti comptes i estigui dotada d'un mandat clar, així com de prou recursos financers i personal”.\ndrets humans i desigualtat, empreses, impacte ambiental, amnistia internacional


SCC té por del tsunami democràtic i amenaça amb una gran acció unionista a Barcelona La República\nSCC té por del tsunami democràtic i amenaça amb una gran acció unionista a Barcelona\nEl president de l’entitat compara Torra amb el primer ministre britànic, Boris Johnson\nDirigents de Societat Civil Catalana (SCC) han avisat aquest dimecres que l’entitat està “preparada” per organitzar una gran manifestació a Barcelona davant el “tsunami de ruptura” que denuncien impulsa l’independentisme, en relació al col·lectiu impulsat recentment per partits i entitats civils en un intent de recuperar la unitat estratègica per “canviar l’estat de les coses”.\nEl vicepresident de SCC, Álex Ramos, ha explicat que l’organització prefereix apostar per iniciatives més “constructives que reactives” però que si és necessari s’està planificant per concentrar-se per dir que els carrers “són de tothom”. El president de l’entitat unionista, Fernando Sánchez Costa, ha assegurat que el president de la Generalitat, Quim Torra, és responsable de la “confrontació” i l’ha comparat amb el primer ministre britànic, Boris Johnson, per defensar una “ruptura irresponsable d’esquenes al Parlament”. Ha lamentat la “paràlisi” de Catalunya i ha demanat “serenor” per davant de “tsunamis revolucionaris”.\nSánchez Costa ha denunciat que l’independentisme s’hagi “apropiat” de la Diada i ha dit que això és una conseqüència del “dèficit democràtic”. “Quan el poder s’apropia dels símbols això indica la clara deriva de dèficit democràtic”, ha afirmat.\nEn aquest sentit, ha advertit que si anys enrere dirigents polítics alertaven del creixement de la desafecció de molts catalans amb a l’estat espanyol, ara es produeix la situació contrària. “Constatem la desafecció de milions de catalans amb les institucions públiques catalanes i amb l’autogovern”, ha sentenciat. Per això, ha avisat del “risc” que suposa que la meitat de Catalunya “desconnecti” de les institucions per l’autogovern. Per tot plegat, SCC ha instat el Govern a prendre’s “seriosament” les institucions catalanes governant per a tota la ciutadania i sinó que es convoquin eleccions catalanes “quan abans millor”.\nImpulsen una plataforma “d’afectats pel procés”\nRamos també ha dit que en els propers mesos volen seguir treballant per la “convivència i un futur compartit” i, entre d’altres iniciatives, impulsaran una plataforma per atendre a les persones “afectades pel procés” sobiranista, orientat tant per catalans no independentistes com per independentistes. Aquesta plataforma es presentarà en un acte el proper 26 de setembre. Segons han explicat en roda de premsa, SCC vol fer visibles les conseqüències “negatives” del procés, els “danys colaterals”. Els dirigents han destacat problemes personals, familiars i laborals pels catalans i energies i inversions que el procés ha “robat”.\nProperament també volen impulsar una comissió de neutralitat a Catalunya, un observatori econòmic de Catalunya, observatori dels llibres de text, un diari digital, una exposició sobre la capitalitat de Barcelona durant la República Espanyola i participar de la Setmana del Llibre català entre d’altres mesures. També volen incidir en les organitzacions de pares i mares de les escoles públiques, fer programes de ràdio en emissores locals i comarcals i impulsar un acte sobre Cervantes com ja han fet en el passat.\nD’altra banda, aquest dissabte 7 de setembre, Societat Civil Catalana impulsa una jornada sobre la “convivència lingüística” a Catalunya al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB). L’activitat, amb la presentació de la secretaria d’estat d’España Global, Irene Lozano, i amb la participació de noms com Arcadi Espada, Carmen Leal o Gorka Maneiro, pretén ser un punt de trobada per debatre en profunditat al voltant de la immersió lingüística i les llengües per marcar el posicionament de SCC.


Villa Cassia Montefiascone Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVilla Cassia-, Montefiascone, Montefiascone, Itàlia, 1027 - Veure al mapaVilla CassiaVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 36 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Montefiascone, Villa Cassia és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Villa Cassia ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, plat de dutxa, rentadora a cada habitació. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Villa Cassia és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Montefiascone.


Cristina de Borbó, borratxa: filtren un dels seus episodis més vergonyosos\nCristina de Borbó, caçada pels fotògrafs - Europa Press\nPilar Eyre explica que la germana de Felip VI va beure molt d’alcohol després d’una forta discussió dels pares\nCristina de Borbó ha estat notícia aquests últims dies per l’escapada que ha fet a Barcelona amb Iñaki Urdangarin, la que feien per animar el seu fill en el debut amb l’equip del Barça d’handbol. Pilar Eyre aprofita que s’està parlant de la filla petita de Joan Carles per convertir-la en protagonista de la seva última columna a Lecturas. En ella, recorda un episodi seu molt controvertit, quan Cristina “va emborratxar-se” en el Club del Mar. Ho hauria fet després d’una forta discussió dels pares: “El rei va deixar clar a Sofia que es considerava un home separat i que no volia que fiqués el nas en les seves coses. Va parlar amb els fills i aquests van reaccionar malament. Elena i Felip van dir que no volien seguir vivint a casa i Cristina va emborratxar-se”. No dona més detalls sobre aquella nit, però sembla que el confident de Joan Carles a aquella època hauria confirmat la història.\nAquest confident, que per llavors era general, seria coneixedor dels problemes de faldilles de Joan Carles: “Ell sabia que les dones eren la perdició de Joan Carles i que sempre ho havien estat”. Han estat moltes les amants que han donat detalls sobre les relacions amb l’emèrit, com el cas de la comptessa Olghina de Robilant: “Joan Carles va tenir quatre anys de relacions discontínues amb ella abans de casar-se amb Sofia. La primera vegada que ho van fer va ser a la part de darrere del cotxe groc de Joan Carles. Ella tenia 18 anys però diu que era molt càlid, sabi i ardent i que es notava la seva experiència”.\nJoan Carles de Borbó, fotografiat a l’entrada d’un cotxe / Europa Press\nSobre ell s’ha dit que tenia una amant a cada port, com es diu. Un amic proper va arribar a quantificar quantes eres “unes 1.500 amants”, el que Pilar Eyre es creu completament. De fet, assegura que l’emèrit tenia una amant estable a cada ciutat espanyola: “En tenia una a Granada, una la Corunya, una a València, una a València, també una altra a Sevilla i a Madrid, on tenia el camp d’operacions més ampli amb madames amb books molt cars en els que hi havia models, actrius, presentadores de televisió i senyoretes”.


remeis tradicionals – Etnologia.cat\nEtiqueta: remeis tradicionals\nEl patrimoni etnològic de l’oli de ginebre\n20 gener 2020 Museu de les Terres de l'EbreDeixa un comentari\nLa conferència titulada “L’oli de ginebre. Un patrimoni etnològic de la Ribera d’Ebre”, que anirà a càrrec de Carles Viñes, Francesc Estevé, Ramon Puig, Antonio Castellví i Marc Jardí, donarà a conèixer els valors patrimonials d’aquest antic producte tradicional de Riba-roja d’Ebre, tant emblemàtic, que des d’aquesta població es comercialitzava per l’Ebre, riu avall fins a Tortosa i riu amunt fins a Saragossa; tot i que la seva principal ruta va ser fins al Pirineu, transportat sobre rècules de rucs, mules i cavalls. Els productors de Riba-roja arribaven fins a les grans zones de ramaderia del Pirineu per vendre als ramaders el seu preuat oli, remei per a diverses malalties humanes però, sobretot, animals, perquè és un extraordinari desinfectant i cicatritzant, entre moltes altres propietats. Encara actualment la producció d’oli de ginebre és viva, i s’usa sobretot en el sector de la indústria de productes cosmètics i d’higiene personal.\nOrganitzen: Societat Obrera de Tivissa i Amics de Riba-roja.\nData: dissabte 25 de gener de 2020\nLloc: Sala Valquíria de la Societat Obrera de Tivissa. Carrer Sant Blai, 14.\nMés informació: Tel. 977 41 75 53\nPresentació del llibre "Guarir amb plantes remeieres"\n14 desembre 2015 xarxesDeixa un comentari\nPresentació del llibre i demostració d’un remei, a càrrec de les Àvies Remeieres de La Garrotxa (Associació Pedra Tosca)\nData: dissabte 19 de desembre de 2015, a les 18.00h\nLloc: Espai de Congressos i Reunions Monestir de Sant Feliu de Guíxols (Plaça Monestir s/n)\nMés informació: Museu d’Història de Sant Feliu de Guíxols. Tel. 972821575, museuhistoria@guixols.cat


VILALTA: Hi ha vida més enllà de Barcelona?\nPublicat per Josep A. Vilalta a 8:52 p. m.\nTV3 és la Televisió de Barcelona.\nDes del Penedès, cada dia ens tribem més condicionats per la gran metròpoli, però tot i així encara es respira aquest sentiment que tan bé descrius, en què més enllà del peatge de Martorell tot ve a ser de segona categoria.\nCrec que això també es deu a la manca de poder polític que tenim a "comarques", ja que aquest es concentra a BCN. Crec que no deixem de ser un país centralista, fet a imatge del que ens oprimeix.


aprox...pel bosc negre\ntranquilitat d'un bon refu\ndiedrot cap al primer sostre a flanquejar\nprimer flanqueo entre sostres\nadalt disfrutant del relax\nSituacio: Es troba a Dolomiti del sud, sota el Monte Pelmo. S'arriba desdes Longarone pel sud i desde el coll de Staluanza ( o he escrit be?) desde el nord. Venint de Longarone, abans de Forno di Zoldo hi ha el panta Pontesei?, des d'on surt el cami (descampat per deixar el cotxe).\nDescens: Pos arribats a la vira de dalt..., o tireu cap al cim ( es veia cacho encara...potser tres llargs)o torneu per la vira. Naltros vem pirar a la vira, era la ultima via despres de dos setmanes i picu fent coses..., pel q la motivacio i el romanticisme alpino ja cotitzaven a la baixa...\nla vira es fa caminant ( alguna pas amb pati d'anar al lloro).A mitja vira us trobareu un rappel....pero seguint la vira arribareu a la canal. Baixar per aquesta fins a pillar el cami d'aprox. Ojo amb la canal...tartera tiessa que es mou tot. Tambe algun destrepe de fins a III per baixar de grans blocs empotrats que es van trobant (hi ha alguna corda fixa).


Què passaria si un enorme asteroide caigués a la Terra? | Meteorologia en Xarxa\nQuè passaria si un enorme asteroide caigués a la Terra?\nClaudi casals | | divulgació\nTeories, pel·lícules, grups de gent fins i tot alguna font de notícies. Alguna vegada s'ha esmentat sobre si un meteorit arribés a impactar al nostre planeta. No obstant això, com és un fet que mai hem viscut com a espècie i no hem pogut documentar, s'ha imaginat i especulat molt a l'respecte. Però ... Quines serien realment les conseqüències?\nAquest any, han passat alguns asteroides propers a la Terra. Fa pocs dies, l'asteroide Florence, amb una mida de 4,4km, va passar a prop del nostre planeta a una distància de 7 milions de km. Encara que no va tenir perill, ja que es trobava a una distància d'unes 18 vegades el que ens separa amb la Lluna, és molt possible que molts us preguntéssiu, que passaria si hagués tingut un desenllaç fatal. Per a més inri, aquest proper octubre, l'asteroide 2012 TC4 d'entre 15 i 30 metres de diàmetre, passarà a només 44.000 quilòmetres de distància.\n1 Intensitat de el dany segons la grandària\n2 Conseqüències climàtiques que es viurien al planeta\n3 Probabilitats reals que caigui un meteorit a la Terra\nIntensitat de el dany segons la grandària\nEn primer lloc, cal destacar que no és el mateix un impacte d'un meteorit petit que el d'un gran. només en els últims 20 anys, es calcula que han impactat prop de 500. A l'ésser petits, és possible que la majoria obviï aquestes dades perquè no van arribar a suposar un risc. Així que per les seves dimensions, podem començar a dir, el tipus de cràter que deixarien i els danys que ocasionarien al seu voltant. En cas que fossin meteorits grans, pitjors danys.\nUn meteorit petit, De 100 metres de longitud, provocaria un cràter de 3 km de diàmetre i afectaria un radi de 60km.\nSi el meteorit tingués 1km de diàmetre, Aquí ja ens trobaríem amb un cràter de 25 km amb una destrucció total de tot el que estigués en una perifèria de 400km.\namb els meteorits més grans, Com de 10km de llargada, tindríem ja seriosos problemes. El seu impacte ocasionaria un cràter de 200km amb una destrucció total de tot el que estigui a 3000km.\nConseqüències climàtiques que es viurien al planeta\nL'entrada en l'atmosfera d'un d'aquests enormes cossos a més de 100.000km / h provocaria d'entrada, una interrupció de senyals de ràdio i televisió. Després d'entrar, li seguirien vents huracanats en totes les regions properes. Depenent com hem dit, de la mida que aquest tingués. Un cop impactés, fora quina fora la zona, seguirien una sèrie de terratrèmols. Fins i tot en zones on no havien existit abans. Després, a partir d'aquí, podria caure en zones on l'escorça terrestre és més sensible i podrien provocar fins erupcions de volcans depenent del punt on caigués.\nDesprés de l'impacte de l'meteorit, un enorme núvol dens aniria cobrint parcialment o totalment el planeta. Una pluja de runa al seu torn, seria llançada al principi. Aquesta enorme núvol evitaria que el Sol fos visible durant mesos. El fred es marcaria en els termòmetres i en forma de gel. A poc a poc, moltes plantes anirien morint. Les zones més afectades per això, provocaria la mort dels animals herbívors. La mort d'aquests, acompanyaria al fet que els animals carnívors també fossin desapareixent.\nProbabilitats reals que caigui un meteorit a la Terra\nGràcies a la paleontologia i als paleoclimatòlegs, s'ha anat estudiant la possibilitat que un d'aquests successos passi de nou. Segons les troballes, trobem que l'impacte de meteorits de la mida d'1 km passa cada 2 milions d'anys. Per als més grans, els de 10km, la probabilitat disminueix a 1 cada 370 milions anys. Per sort, és una cosa que ens agafa molt lluny. Podem trobar aquí, una de les raons i teories que explicarien el perquè de l'extinció dels dinosaures.\nCom que no podem descartar d'el tot que un fenomen d'aquests pugui ocórrer un dia, la NASA ja ha pres cartes en l'assumpte. Fins i tot tenen pendents experiments per desviar meteorits que un dia puguin suposar-una amenaça real.\nEsperem que tot això quedi en pura teoria, i que mai hàgim de presenciar les nefastes conseqüències d'una gegantesca roca contra el planeta.\nRuta completa cap a l'article: Meteorologia en Xarxa » Meteorologia » divulgació » Què passaria si un enorme asteroide caigués a la Terra?\nSegons les profecies de Nostradamus en un futur impactarà un asteroide anomenat AN10 1999 a la Mediterrània.


Alella estrenarà el proper curs la segona escola pública d’infantil i primària | Diari Maresme\nAlella estrenarà el proper curs la segona escola pública d’infantil i primària\nEl proper curs 2010-2011 entrarà en funcionament el CEIP de la Serreta, la segona escola pública d’infantil i primària d’Alella.\nEl CEIP de la Serreta obrirà les seves portes el proper mes de setembre amb una classe per a cadascun dels cursos d’infantil (P3, P4 i P5) i de 1r i 2n de primària. En aquest sentit, per explicar el projecte educatiu de la nova escola i aclarir com es desenvoluparà el procés de preinscripció i matriculació, s’ha convocat a totes les famílies amb nens i nenes nascudes entre els anys 2003 i 2007 a una reunió informativa que se celebrarà el dimecres 20 de gener, a les 7 de la tarda, a la sala d’actes de l’IES Alella (avinguda del Bosquet, 9).\nA més, el consistori alellenc ha culminat els tràmits per l’execució de les obres d’ampliació del CEIP Fabra, amb l’adjudicació definitiva de les obres. Segons les previsions amb les que treballa l’Ajuntament, els treballs podrien començar al febrer i quedar enllestits la primavera de 2011.\nPer la seva banda, el Departament d’Educació de la Generalitat ha avançat del 3 a 16 de febrer el termini per tramitar les preinscripcions escolars als centres d’infantil i primària.


Oli Essencial de Pi - Marnys - 15 ml\n> Herbolari>Olis Essencials>Oli Essencial de Pi - Marnys - 15 ml\nOli essencial de pi obtingut per destil·lació per arrossegament de vapor de les agulles. Presentat en envàs de 15 ml.\nAromatitza a l'estil nòrdic\nQuè és l'Oli Essencial de Pi?\nL'Oli Essencial de Pi és 100% pur i quimiotipado, és a dir, té una composició definida i és 100% d'origen natural, el Pi s'ha obtingut per destil·lació per arrossegament de vapor d'aigua i no ha estat desnaturalitzat ni barrejat amb altres olis , el que assegura les propietats de l'oli essencial.\nConté els quimiotipos: α-pinene, β-pinene, δ3-Carène, el seu color i aparença és groc clar, amb sabor fresc, conífero i camforat, propietats que afavoreixen el gust alimentari.\nÉs de qualitat alimentària. L'oli essencial de pi és molt conegut en cultures nòrdiques, utilitzant-sovint en l'elaboració de pans. En la cultura mediterrània és menys conegut, però a poc a poc, el seu ús es va generalitzant.\nOli essencial de Pi (Pinus sylvestris leaf oil).\nCom es fa servir l'Oli Essencial de Pi?


Llicència per a pidolar - Salms\nPer Josep PorcarDijous, 25 març, 2010octubre 3rd, 2014Sense comentaris\nInici » Entrades » Llicència per a pidolar\nSevilla, 1877. Aquest llenç magnífic del pintor John Bagnold Burgess retrata una oficina estatal de concessió de llicències per a captaires, una autorització administrativa, d’origen medieval, estipulada per a l’exercici legal de l’ofici de pidolaire a l’Espanya del Dinou. El vaig poder contemplar en viu, a Castelló! –fenomen paranormal– el proppassat dissabte. Un magistrat apoltronat, acartronat i estirat com un fus, assistit per un escrivà, i custodiats tots dos per un mossèn malfiat, expedeixen o deneguen cèdules de captiri a vells, invàlids, famílies famolenques, orfes, desnonats, folls… Desesperats, desencantats, desarrelats, marginats. Són els expulsats de la societat. Ben salpebrada d’esperpento ibèric (fixeu-vos en l’acrobàcia del gosset), l’escena copsada és una encarnació formidable de la més negra Pell de Brau, vànova d’un Estat tolit i capdavanter en la producció de morralla i sangoneres, i alerta que no m’estic referint ara a la pobra gent que fa cua per a obtenir el cobejat i miserable permís d’acapte.\nAlguns espectadors també entrem al llenç fent cua. Als meus ulls, a més d’encarnació, hi ha al·legoria perquè hi ha fora de camp i el·lipsi, un assaig de les absències espacials i temporals: la cua que endevinem més enllà del llindar de la porta d’aquest despatx del segle XIX serpenteja, s’allarga immisericorde i, en un flash-forward, arriba inalterada fins a les nostres oficines de parats del XXI. Les lleis de dependència o de submissió, segons com, i també els àngels custodis, potser són avui una mica més sofisticats i aparents, però el corcó és el mateix. Llindar enllà, els patiments i les decepcions fan sempre una cua llarguíssima i immesurable. Fins a quin punt pot ser domesticada una anaconda famolenca? Proposta de tesi per a la Universidad de Sevilla: «Del Estado-Nación al Estado-Jaula». No cal que ara baixe a l’infern, perquè el foc comença a socarrar també els turmells dels qui les passem putes per a finançar-nos el luxe (?) d’Internet. Torne a l’al·legoria… Simplement, de la vostra nòmina digueu-ne llicència i, cas de no tenir-ne (perquè ja sou dependents/desesperats oficials), recordeu aquest llenç quan aneu a pidolar al banc l’almoina inajornable: crèdit. Cert: per demanar-lo no et claven a la presó, com passava al XIX. Una sort! Només et miren com un delinqüent. Certa premsa usa les mateixes ulleres. Tot un símptoma: parlen de «reinserció» dels treballadors parats, com si foren criminals, quan la deontologia periodística recomana dir-ne «recol·locació».\nUna història real. Em conta K. que el seu avi se’n va cinc dies a Canàries per només 500 euros –pensió completa– gràcies als ajuts de l’Imserso. La gent gran s’ho mereix, em dic. De sobte, K. m’amolla que el seu avi rep una pensió de 2.000 euros mensuals… Redell! S’ho mereix? No és una pensió completa…, això és una pensió pletòrica! Com encaixen aquests viatges socials amb la sistemàtica violació de la Llei de Dependència i el menyspreu del Govern de Camps? Espanya, un paradís per a vells –i rics.\nEscoltar «El desesperat», d’Ovidi Montllor\nEntrada anteriorManeres de dir amor\nEntrada següent«What the Thrush Said», de John Keats


Les tres victòries contra l'Araski - Empordà\nLes tres victòries contra l'Araski\nL´Spar Citylift Girona ha guanyat l´equip de Vitòria, el seu rival en les semifinals del «play-off», en tots els precedents d´aquesta temporada. Les dues victòries en lliga van ser còmodes, però a la Copa les basques van posar la por al cos fins al final a Fontajau\nGIRONA 10.04.2017 | 06:30\nUn equip novell a Lliga Femenina-1; un rival que va deixar marxar la seva jugadora més cara (Vanessa Gidden) quan el mes de novembre es va veure classificat per la Copa i amb la permanència a la butxaca; un equip amb una afició modèlica en una de les ciutats de l'estat on més bàsquet es respira (Vitòria); un rival al qual has guanyat els tres cops que hi has jugat en contra aquesta temporada; però també un adversari que et va fer patir molt en les semifinals de la Copa a Fontajau i que, dissabte vinent (20.00), tornarà a visitar el pavelló gironí sense absolutament res a perdre. Tot això, i més, és l'Araski que serà el rival de l'Spar Citylift Girona en les semifinals de la lliga en un play-off que començarà dissabte a Fontajau (18.30), continuarà el dimecres 16 al pavelló Mendizorrotza de Vitòria (21.00), i en cas que fos necessari, la sèrie tornaria a Girona dissabte 22 en el tercer partit (18.30).\nL'explosivitat de la base veneçolana Roselis Silva, que va ser un maldecap important per a Noemí Jordana en la semifinal de la Copa; les hores de vol de Marta Tudanca, decisiva en la sèrie de quarts de final contra el Gernika; el gran futur que té al davant la jove aler-pivot Irati Etxarri; els punts de la nord-americana Roundtree; el treball prop de la zona de l'exjugadora de l'Uni Gisela Vega... La plantilla de l'Araski té menys noms, i sobretot és molt més curta, que la de l'Uni però, de la mà de l'entrenadora Madelen Urieta, les basques acaben de deixar fora el Gernika i, anant més enrere, varen posar l'Uni contra les cordes en les semifinals de la Copa a Fontajau.\nEra el dissabte 11 de febrer, l'Spar Citylift Girona jugava contra l'Araski, un rival que havia guanyat fàcil en els dos enfrontaments de lliga, en la que semblava una semifinal de Copa ideal perquè l'amfitrió arribés sense grans problemes a la cita de l'endemà a lluitar pel títol. I així va ser. L'Uni es va classificar per la final de Copa, però no sense patir contra un Araski que va anar tota la primera part per davant en el marcador de la mà del talent de Roselis Silva. L'aparició d'Irati Etxarri en el tercer quart va servir per mitigar el brutal domini del rebot gironí (28 de diferència al final del partit) i permetre que les basques arribessin fins a gairebé al final amb opcions de fer saltar la banca. A manca de poc més d'un minut per acabar, però, un triple de Jordana i un parell de tirs lliures de Leo Rodríguez van obrir un marge de cinc punts per acabar donant una treballada victòria a l'Uni (78-71).\nEn canvi, unes setmanes abans, l´Uni havia guanyat bastant més fàcil a Vitòria (57-80 amb 16 punts de Haley Peters i 23 d´Ify Ibekwe). A Fontajau, en la primera volta, contra un Araski on encara hi havia Vanessa Gidden l´Uni també va guanyar sense gaires problemes (79-56, amb 25 punts de Peter).


Articles & Entrevistes | El Biblionauta\nAlguns perills dels viatges en el temps (11/26/2019) by M. Mercè Cuartiella - “Veredas” és un conte curt que forma part del recull La vida secreta de los bots y otros relatos, un petit volum promocional que va editar Gigamesh aquest Sant Jordi. Em va posar els pèls de punta, [...]\nLiteratura fantàstica en català. Dona i escriptora: en què es nota? [per Margarida Aritzeta*] (11/4/2019) by Autor convidat - La primera novel·la que vaig publicar va ser un relat juvenil de gènere fantàstic: Grafèmia (1982). La protagonista era una adolescent que s’enfrontava a la sobtada desaparició de les lletres de la vida quotidiana del [...]\nMés enllà de les costures (10/29/2019) by Joan Manuel Soldevilla - La relectura que he fet aquests dies de l’obra de Sanchis Sinisterra ¡Ay, Carmela!, una de les peces clau del teatre espanyol dels darrers decennis –va ser estrenada el 1987-, esdevé el germen d’aquest article. [...]\nEls dos ordres del fantàstic [per Emili Olcina*] (9/25/2019) by Autor convidat - Hi ha qui opina que gaudeix més d’un conte de fantasmes qui creu en els fantasmes. “La pota de mico” (1902) ho desmenteix: per gaudir o per patir l’esveradora aparició fantasmal que s’hi forma, n’hi [...]\nJacobs i la cientificció (9/2/2019) by Joan Manuel Soldevilla - La recent exposició a París sobre la sèrie de còmic Blake et Mortimer que es pot visitar durant uns mesos al Musée des Arts et Métieres ha suposat una excusa magnífica per rellegir la col·lecció [...]\nDones escriptores, dones protagonistes (8/21/2019) by M. Mercè Cuartiella - No fa gaire vaig tenir l’oportunitat de participar en la presentació, a la llibreria Gigamesh de Barcelona, de les dues primeres novetats de l’editorial Mai Més: Alba, d’Octavia Butler i El rastre del llamp, de [...]\nEntrevista a Tade Thompson: “Si vius a una societat opressiva el millor que pots fer és escriure ciència-ficció” (8/6/2019) by El Biblionauta - Ara fa uns mesos, vam publicar al blog l’entrevista a en Sergio Pérez i la Judit Terradelles, responsables de la nova editorial Mai Més Llibres, possiblement una de les iniciatives que més curiositat ha generat [...]\nEl bizarro com a estat mental (7/23/2019) by Hugo Camacho - Des que vaig començar a traduïr i publicar bizarro fa gairebé cinc anys, una de les coses que més he hagut de fer és explicar què és. Bé, en realitat el que més he hagut [...]\nEls 30 primers volums de «Ciència-ficció» de Pagès editors [per A. Munné-Jordà*] (6/26/2019) by Autor convidat - A la darreria dels anys noranta, potser el 1998, Ramon Badia, cap de producció de Pagès editors, em va citar per fer-me una proposta. Des de 1992 anaven publicant les obres guanyadores del premi Juli [...]\nPresentació de l’Editorial Chronos (5/27/2019) by El Biblionauta - Ara com ara el panorama editorial en català pel que fa a la literatura de gènere i especialitzada sembla més viu que mai. Ens trobem immersos en una mena de boom editorial, un moment d’eufòria [...]\nLa importància (o no) del prestigi (5/20/2019) by M. Mercè Cuartiella - Que no entenc gaire el món –el que m’envolta, però també el dels llibres- ja fa temps que ho penso. Miro el panorama literari i constato que tothom desitja coses que no té: els autors [...]\nVerne NO és el pare de la ciència-ficció (4/24/2019) by Joan Manuel Soldevilla - Sovint els escriptors queden recordats a la història de la literatura encadenats a una etiqueta que els identifica i classifica. I simplifica. Així, Dickens és un autor realista –quan és un gran creador, recordem el [...]\nCol·lisions postapocalíptiques ballardianes [per Joan Josep Camacho*] (4/19/2019) by Autor convidat - Des de fa uns mesos, els diumenges al matí, em dedico a remenar els llibres de segona mà de les parades d’andròmines sota les voltes de l’avinguda de Sant Francesc de Girona i del mercat [...]\nSobre les etiquetes i la seva necessitat: el fantàstic feréstec [per Víctor Martínez-Gil*] (4/8/2019) by Autor convidat - Deia Roman Jakobson que les etiquetes literàries havien de ser per als crítics com les agulles per als sastres: servien per muntar un vestit però, un cop tretes, el vestit s’havia d’aguantar tot sol. Certament, [...]\n“I això no es publicarà en castellà?”: Arriba Mai Més Llibres (3/13/2019) by Miquel Codony - Volem fer una literatura declarada obertament feminista, integradora, compromesa políticament, ecologista, queer. Aquesta és una de les declaracions amb les què ens dona la benvinguda el lloc web de Mai Més Llibres, una petita editorial [...]\nUna de robots! (2/27/2019) by M. Mercè Cuartiella - Aquest curs vaig decidir apuntar-me al Club de lectura de teatre de la Biblioteca de Figueres. Quan ho vaig fer, anava predisposada a llegir clàssics de la talla de Shakespeare, Brecht o Rusiñol però també [...]\nTintín, la millor ciència-ficció (1/23/2019) by Joan Manuel Soldevilla - Si els viatges per l’espai exterior esdevenen un dels senyals d’identitat de la ciència-ficció, el coet escacat i blanquivermell de Tintín és, sense cap mena de dubte, una de les icones més universals d’aquest gènere. [...]\nDubtes al voltant del feminisme: ‘Mecanoscrit del segon origen’ [per Sara Martín*] (1/14/2019) by Autor convidat - Una de les sorpreses més grans que me’n vaig endur en editar el volum col·lectiu Explorant Mecanoscrit del segon origen: noves lectures (Orciny Press, Octubre 2018) va ser descobrir que hi havia grans diferències entre [...]\nRamon Vinyes. La baula perduda del realisme màgic [per Ramon Mas*] (12/19/2018) by Autor convidat - No ens interessa el conte de fades, el que tenim és set d’aventures. Volem veure la vida més normal i quotidiana com un miracle aventurer, com un risc continu. Massimo Bontempelli, L’avventura novecentista Per a [...]\nQuan la distopia esdevé realitat (12/10/2018) by M. Mercè Cuartiella - Sovint, quan llegim obres de ficció que ens plantegen un món futur, injust i controlador, amb un aparell governamental ferri que no permet la divergència ideològica ni la possibilitat de crítica, ens esgarrifem per les [...]\nContra els frikis (11/21/2018) by Joan Manuel Soldevilla - Cal eliminar els frikis i el frikisme. He participat activament en convencions frikis, he estat titllat reiteradament de friki, he impartit xerrades el dia de l’orgull friki –i més d’una vegada, per cert- i he [...]\nRefer la història des de la literatura de gènere (11/7/2018) by Miquel Codony - Aquest estiu l’Hugo Camacho mirava de convèncer-nos de la necessitat de què la ciència-ficció, en sentit ampli, recuperi en el seu imaginari un futur al que valgui la pena aspirar. Certament, sovint sembla que la [...]\nEl cànon, també en el gènere (10/24/2018) by M. Mercè Cuartiella - Quan H. G. Wells concebia una màquina del temps com a transport perquè el seu protagonista pogués aventurar-se en segles futurs, molt més enllà del que li deparava la seva curta vida d’humà, probablement no [...]\nEspeculació negra [per Alícia Gili*] (9/19/2018) by Autor convidat - Molt probablement, un dels grans obstacles per entendre el continent negre és que l’Africa atrox sempre s’ha volgut contrarestar amb el seu oposat, una Africa felix igualment sectària. Així, tot un continent acaba reduït a [...]\nCiència-ficció i fantasia a les aules (III). La dignificació del gènere en els estudis postobligatoris (9/7/2018) by Daniel Genís - Fins ara, en aquesta sèrie d’articles, ens hem ocupat de la presència del fantàstic únicament en les aules de Primària (la importància dels valors intrínsecs a aquesta literatura lligats a la idoneïtat de fer llegir [...]\nCiència-ficció i fantasia a les aules (II). Gaudir llegint a Secundària (9/5/2018) by Daniel Genís - La història de la literatura catalana del segle XX és la història d’una literatura en permanent situació d’anormalitat. Fins a la Guerra Civil, segueix els camins de les demés literatures europees, però a partir del [...]\nCiència-ficció i fantasia a les aules (I). Els primers passos (9/3/2018) by Daniel Genís - El 30 de març de 2017 vaig tenir l’oportunitat de participar a la II Fira del llibre infantil i juvenil de Girona, amb la conferència “Gaudir llegint: La literatura fantàstica a les aules“, on aportava [...]\nUna lectura de Complot als Estats Units (7/25/2018) by M. Mercè Cuartiella - Res hi ha de tant fascinant i, alhora, inquietant com les ucronies. Aquesta és la impressió que, com a mínim, m’ha quedat després d’haver llegit Complot als Estats Units, de Philip Roth, un llibre que [...]\nEntrevista a Xavier Pàmies: “Un dels principals reptes de traduir ‘El conte de la serventa’ ha estat reflectir el punt de vista femení” (7/20/2018) by El Biblionauta - Xavier Pàmies (Barcelona, 1959) és un dels traductors més actius i de més renom de la literatura catalana. Tradueix des de l’anglès, el francès i el portuguès al català i al seu currículum s’hi compten [...]\nCal que la ciència-ficció torni a imaginar el futur (7/11/2018) by Hugo Camacho - Ja fa un temps que la ciència-ficció i, més concretament la literatura d’aquest gènere, no serveix per imaginar el futur i sembla que hi ha altres mitjans i disciplines que aporten més a la prospectiva. [...]\nDones, tebeos i pecat original (6/27/2018) by Joan Manuel Soldevilla - Una reflexió recurrent quan s’intenta analitzar el perfil del lector de còmic a casa nostra és aquella que adverteix com, fins fa ben poc, la presència de dones ha estat minoritària, gairebé testimonial. Aquesta constatació [...]\nCriatures científiques i homes artificials [per Ricard Ruiz Garzón*] (6/13/2018) by Autor convidat - Dies enrere, un prestigiós cap de cultura em comentava que havia intentat encarregar un article per al seu diari amb la intenció de commemorar el 200 aniversari del Frankenstein de Mary Shelley, que com tothom [...]\nLes traduccions perdudes de la ciència-ficció (i fantasia, terror…) en català (5/23/2018) by Miquel Codony - Parlem sovint, i no seré jo qui ho qüestioni, de la importància que té pels gèneres comptar amb una producció en llengua pròpia potent i variada —especialment quan aquesta llengua pròpia té un abast geogràfic [...]\nAprendre ciència i tecnologia llegint ciència-ficció [per Jordi de Manuel*] (5/9/2018) by Autor convidat - Començo l’escrit amb una confessió: soc biòleg, probablement, perquè quan tenia quinze anys vaig llegir El dia dels trífids (una novel·la de ciència-ficció postapocalíptica escrita per John Wyndham a principis dels anys 50). Quan m’han [...]\nSherlock Holmes, heroi racional (4/25/2018) by M. Mercè Cuartiella - Associem Sherlock Holmes a una racionalitat extrema; tots els misteris que ens plantegen les seves aventures, tots els enigmes incomprensibles a simple vista que fan que els diversos personatges dels relats corrin a cercar l’ajuda [...]\nManuel de Pedrolo, escriptor de ciència-ficció (1973-1987) [per A. Munné-Jordà*] (3/28/2018) by Autor convidat - Al llibre Pedrolo, perillós?, en què Jordi Coca recull un llarg diàleg mantingut de 1972 a 1973 amb l’autor del qual ara celebrem el centenari del naixement, Pedrolo explica: De la mateixa manera que he [...]\nLa gentrificació del frikisme (3/14/2018) by Hugo Camacho - Per molt que alguns encara vulguin anar d’alternatius deixant-se els calés en marxandatge d’Star Wars, el cert és que la cultura friki ja ha assolit el mainstream, s’ha convertit en acceptable i ha estat plenament [...]\nPer què els superherois no parlen català? (2/21/2018) by Joan Manuel Soldevilla - Aquest article neix de la constatació d’una evidència: els superherois no parlen català. El fenomen més universal del llenguatge del còmic no té translació a la nostra llengua. De fet, ni l’ha tingut ni sembla [...]\nVídeoentrevista a Guillem Terribas: “Vaig comprovar que els còmics irritaven a una sèrie de gent” (11/22/2017) by El Biblionauta - Entrevista realitzada per David “Callahan” Ruiz i Daniel Genís al llibreter Guillem Terribas per al web El Biblionauta a la Llibreria 22 de Girona.\nVerne i el mar (11/15/2017) by M. Mercè Cuartiella - Quan pensem en Jules Verne és fàcil que ens vinguin a la memòria algunes novel·les que llegíem a l’adolescència, aventures trepidants amb personatges que lluitaven contra els elements i s’enfrontaven a situacions difícils amb valentia, [...]\nRepàs a la #CiFiCAT en un any ple de celebracions [per Eloi Puig*] (11/8/2017) by Autor convidat - La ciència-ficció a casa nostra, està per una banda d’enhorabona i per l’altra segueix arrossegant els estigmes que li impedeixen créixer o almenys consolidar-se. Aquest és, almenys, el meu particular punt de vista com a [...]\nEntrevista a Jacint Casademont: “Quasi cada mes m’obsessiono (literalment) per un tema” (9/15/2017) by El Biblionauta - Jacint Casademont (Figueres, 1984) és un individu inquiet. Aficionat des de sempre a tots els vessants del fantàstic, es pot dir que és un autèntic home del Renaixement: membre de Factoria Corman, on ha protagonitzar [...]\nRepresentacions no normatives a la ciència-ficció: no ho faran per nosaltres (ni falta que ens fa) (9/6/2017) by Hugo Camacho - Començaré aquest article tot explicant una mica la meva vida. Però no patiu, serà breu i té una motivació: que veieu d’on vinc i a on vull arribar amb el que diré. Som-hi. Des de [...]\nDel lector activista i la literatura fantàstica (6/21/2017) by Miquel Codony - Per allò de riure d’un mateix, sovint m’he descrit com a lector “pesat”, però si sóc sincer amb mi mateix el que vull dir és que sóc un lector “activista”. Com jo n’hi ha a [...]\nVídeoentrevista a Marc Pastor: “Hi haurà una novel·la que serà Yojimbo a Madagascar” (4/25/2017) by El Biblionauta - Entrevista realitzada per David “Callahan” Ruiz i Daniel Genís a l’escriptor Marc Pastor per al web El Biblionauta en motiu de la presentació de la seva novel·la Farishta a Llibres Low Cost Figueres.\nEntrevista a Enric Bassegoda: “Sempre intento col·locar una lectura obligatòria de fantàstic als meus alumnes” (4/21/2017) by El Biblionauta - Enric Bassegoda (Espolla, 1977) és professor de secundària, redactor d’aquest web quasi des del començament i, des de fa un parell d’anys, es dedica també a escriure. De fet, el seu primer relat, “Llers, 1939” [...]\nPere Verdaguer, novel·lista català de ciència-ficció [per A. Munné-Jordà*] (4/5/2017) by Autor convidat - El passat 1 de febrer va morir a Perpinyà l’escriptor Pere Verdaguer. Havia nascut a Banyoles el 9 d’abril de 1929. El febrer de 1939, quan encara no havia complert deu anys, va travessar la [...]\nVíctor Mora i la ciència ficció (12/14/2016) by Joan Manuel Soldevilla - El recent traspàs de Víctor Mora (1931-2016) ha estat una trista notícia que ha servit per reivindicar i recordar un autor que va excel·lir com a guionista de tebeos, novel·lista i contista. De tots són [...]\nEntrevista a David Ruiz: “Després d’una websèrie, una novel·la i un festival, necessito descansar de Girona i els gironins” (11/23/2016) by El Biblionauta - La confiança fa fàstig. En David “Callahan” Ruiz (Figueres, 1976), director, escriptor, bastard (del blog de cinema i sèries), professor i també biblionauta, ho sap prou bé. Després d’un any particularment intens per a ell, [...]\nA propòsit dels altres mons de la literatura catalana (11/10/2016) by Daniel Genís - Fent balanç del meu pas per l’EuroCon 2016 Després d’Einstein, qualsevol Pedro Grullo s’atreveix a dir que el temps és relatiu, i es queda tan ample. Però és igualment cert. Deu minuts poden ser molt de temps, o [...]\nViatges en el temps, viatges enlloc (7/13/2016) by M. Mercè Cuartiella - El viatge en el temps ha estat sovint utilitzat com a motiu narratiu en la ficció, ja sigui en relats, novel·les, sèries, pel·lícules o vídeojocs. La idea dels desplaçaments d’aquesta mena parteix d’una concepció lineal [...]\nEntrevista a Joan Marcé: “No vaig triar, i de fet no n’era conscient, d’escriure ciència-ficció” (3/14/2016) by El Biblionauta - Joan Marcé (Viladecans, 1965) és arquitecte de professió i escriptor per vocació. Precisament va ser la seva feina que el va dur de Barcelona a Olot a Besalú i a Banyoles, on actualment desenvolupa la [...]


Terrassa mi ciudad ... Catalunya mi nación: La Veu de Catalunya, 9 de gener de 1.936, pàg.3\nEls obrers vaguistes de Terrassa es reuneixen i no accepten les bases aprovades a la Conselleria de Treball.\nL’ACABAMENT DE L’ASSEMBLEA DE DIMARTS.\nFins a tres quarts de set del vespre durà l’assemblea dels obrers del gènere de punt, celebrada al Cinema Doré, de Terrassa, la qual fou començada a dos quarts de cinc de la tarda.\nEl nombrós públic que emplenava el local seguí amb fort interès el seu desenrotllament, que principià amb la lectura del complement de bases que havien estat aprovades pels obrers en l’assemblea anterior, i foren signades el mateix matí a la Conselleria de Treball pels representants d’aquesta, dels patrons i dels obrers.\nLa qüestió que fou més àmpliament discutit és la que fa referència al problema dels ajudants i muntadors.\nLa proposició oferta a aquest per la solució del conflicte, fou considerada inacceptable i conseqüentment havia de decidir-se la posició a seguir.\nCal no oblidar que l’acceptació de les bases referents a la regularització de preus dels teixidors conté una clàusula final que diu que, solucionada aquesta qüestió, els obrers han de tornar al treball aquest matí.\nContinuar la vaga representava, amb seguretat, rebre la seva declaració d’il·legalitat, amb la consegüent clausura del sindicat i altres obstacles que no menarien enlloc.\nPer contra, anant avui al matí al treball i presentant ofici de vaga per dilluns que ve, representava continuar mantenint-la en la legalitat.\nProp d’una hora discutí l’assemblea, amb continues intervencions d’obrers i representants del comitè, la decisió de prendre.\nLa por que dilluns vinent declaressin igualment il·legal la vaga, feia expressar-se a alguns en el sentit de continuar la que es feia, i que en sortís el que volgués.\nParlà un representant dels ajudants i muntadors, i digué que el més convenient era reintegrar-se al treball i presentar nou ofici de vaga. El Comitè redactarà un manifest que serà repartit entre el públic, exposant els motius que impulsen els ajudants i muntadors a declarar novament la vaga total del ram el dilluns. Creu que tot el ram secundarà aquesta actitud, ajudant-los de la mateixa manera que ells han ajudat els teixidors.\nFinalment, es acceptada aquesta proposició unànimement; l’assemblea promet que dimarts tothom es reintegrarà al treball i que dilluns que ve l’atur en el ram del gènere de punt, serà novament complet, fins al solució de la qüestió dels ajudants i muntadors; per tant, és presentat ofici de vaga, per a l’esmentat dia.\nELS OBRERS, DE MOMENT ES REINTEGREN AL TREBALL.\nComplimentant l’acord pres a l’assemblea de dilluns, ahir els obrers es van reintegrar al treball.\nS’ha dit que en algunes cases no s’havia treballat i s’ha fantasiejat un xic, com sempre passa.\nEl que ha passat és que en algunes fàbriques no s’ha pogut començar treball de bon matí, perquè es trobaven mancades de diverses matèries primes, o no tenien el material amb prou bones condicions per a començar immediatament.\nMalgrat aquesta dificultat, que a la tarda s’ha arranjat gaire totalment, pot dir-se doncs, que el reingrés al treball s’ha fet amb tota normalitat i sense el mínim incident.\nA l’hora d’entrada i sortida de treballadors a les fàbriques, s’ha notat en general una major animació pels carrers.\nEs de suposar que, complimentant l’acord pres ahir per l’assemblea, el Sindicat haurà presentat el corresponent anunci de vaga per al propvinent dilluns.


El concurs llançadora FEM PowerUP Sant Feliu és un programa d'acceleració/incubació de projectes d'emprenedoria relacionats amb els videojocs i l'oci digital interactiu.\nFEM PowerUP Sant Feliu pretén ser un espai de trobada per al col·lectiu femení del sector de les tecnologies, on els equips puguin experimentar amb la creació i desenvolupament de videojocs sense por a l'error, i amb el suport tècnic i moral necessari per afavorir que brilli el talent preexistent.\nLes diferents fases de FEM PowerUP Sant Feliu seran en format virtual i en línia. Són:\nL'Ajuntament de Sant Feliu, mitjançant el programa municipal de validació de prototips d'innovació urbana "Social Urban Lab" de Sant Feliu Innova, promou FEM PowerUP Sant Feliu, juntament amb diferents actors locals i agents metropolitans i estatals que van co-crear el prototip d'aquesta acceleradora/incubadora, amb l'impuls de Tecnocampus (Universitat Pompeu Fabra) i l'organització i coordinació de l'associació Totes Som Futur i d'Alexandra Samper.\nFEM PowerUP també comptarà amb el suport de l'Asociación Española de Videojuegos (AEVI), l'Asociación Española de Empresas Productoras y Desarrolladoras de Videojuegos (DEV), "The videogame incubation program in Barcelona" GameBCN, Level UP (Game Dev HUB), Out of the Blue Games, Imagnosis, Stega Studio i Make Good Art Agency.\nUna gran part del finançament de FEM PowerUP Sant Feliu anirà a càrrec de l'AMB (Àrea Metropolitana de Barcelona), dins del Pla "ApropAMB" i del programa "Suport a les Xarxes d'Activitat econòmica del Municipi - Emprèn i innova en Femení".\nAixí doncs FEM PowerUP Sant Feliu, actua com a acceleradora pilot de projectes de videojocs desenvolupats en clau femenina, i com a potenciadora de la marca local de Sant Feliu «INNO-GAMING TALENT».\nFEM PowerUP Sant Feliu i PowerUP Sant Feliu són dos programes llançadora d'emprenedoria de base tecnològica, centrades en el sector econòmic del desenvolupament dels videojocs que, juntament, amb el Centre d'Alt Rendiment en esports electrònics HERON Sant Feliu, conformen el projecte "GaMedia". El projecte "GaMedia i el pol d'innovació digital" consisteix en l'impuls del sector d'activitat econòmica creativa digital local com a Digital Innovation Hub (DIH). S'orienta a una missió de transformació econòmica de la ciutat de Sant Feliu de Llobregat on, determinats àmbits d'especialització i investigació (videojocs i gamificació, eSports, audiovisual, RV/RA i continguts digitals i media, software, màrqueting digital, impressió 3D...), conformen un pol d'innovació i desenvolupament.\nEn breu tindreu més informació de FEM PowerUP Sant Feliu!


Intersindical Alternativa de Catalunya, Intersindical Valenciana i Sindicat de Treballadores i Treballadors – Intersindical de les Illes Balears signen un protocol d'actuació conjunta.\nHui, 10 de setembre, els sindicats Intersindical Alternativa de Catalunya (IAC), Intersindical Valenciana (IV) i el Sindicat de Treballadores i Treballadors – intersindical de les Illes Balears (STEI-i) s'han reunit, en Barcelona, per signar un protocol de treball unitari. IAC, IV i STEI-i fa anys que mantenen una relació preferent i estable en diversos assumptes sindicals, socials, culturals, lingüístics i de país que afecten les treballadores, els treballadors i la societat. D’altra banda som sindicats implantats en tres territoris- les Illes Balears, el País Valencià i el Principat de Catalunya- que compartim una història, una llengua i una cultura. A més la nostra realitat social i econòmica és força semblant. Tenim una mateixa llengua, la llengua catalana, una llengua per la qual els nostres sindicats treballen per a la plena normalització lingüística, cultural i nacional. Els tres sindicats, tot i mantenint la seua autonomia, han decidit treballar per estretar les nostres relacions en el treball sindical; en la defensa de la nostra llengua i cultura; en la defensa del dret d’autodeterminació dels pobles, i en la col·laboració amb els diferents moviments socials dels nostres territoris i els d’altres àmbits.\nEl document signat té com objectius, entre d'altres: afavorir les relacions i el treball en comú de les nostres organitzacions en els diferents àmbits sectorials i transversals (salut laboral, política lingüística, moviments socials, feminisme, medi ambient, cooperació internacional...) com a elements de dinamització, concreció de l’acció, elaboració de propostes i coneixement mutu.\nPer altra part, reclamen l'establiment de marcs de relacions laborals propis, amb l’assumpció de les competències en matèria laboral per part de la Generalitat de Catalunya, la Generalitat Valenciana i el Govern de les Illes Balears.\nIAC, IV i STEI - i, consideren que cal aturar l’actual dinàmica mercantilista, privatitzadora i d’externalització dels serveis públics, així com les contínues agressions que pateixen els seus treballadors i treballadores amb el tancament d'empreses o l'aprovació dels Expedients de Regulació d'Ocupació. També consideren innaceptable la proposta del govern espanyol de congelar les retribucions de les treballadores i treballadors del sector públic i del sector privat.\nTots tres sindicats donen suport a la campanya “Televisió sense fronteres” per aconseguir que les diferents televisions autonòmiques pugues ser vistes a tot arreu. En especial es reclama que la TV3 siga vista en el País Valencià i en Illes Balears. Barcelona, 10 de setembre de 2009\nUSTEC·STEs IAC, Actualitzat: 15/09/2009 14:43 (1)


GloBos.blog . Més de 1.000 poemes: "L'HOMENATGE A FRANÇOIS RABELAIS" de J.M. Llompart\nCarme Rosanas 29 de gener de 2013 a les 0:21\nQuan he llegit "Homenatge" em pensava que seria una cos a més seriosa i és ben divertit!\nGlo.Bos.blog 30 de gener de 2013 a les 0:33\nDe seriós res, Rabelais és mereix una rialla!\nQuadern de mots 29 de gener de 2013 a les 7:43\nGlo.Bos.blog 30 de gener de 2013 a les 0:34\nPS 29 de gener de 2013 a les 8:47\nMolt bona la ironia.Més val gaudir en vida, que al cementiri de res serviran els luxes i els encoixinaments.\nGlo.Bos.blog 30 de gener de 2013 a les 0:36\nUn banquet digne d'un gegant.\nI ja ho sabem a passar-ho bé, abans que arribi la dalla!\nXelo IProu 29 de gener de 2013 a les 12:19\nUn plaer entrar en aquest racó!\nGlo.Bos.blog 30 de gener de 2013 a les 0:37\nEl plaer són les teves visites.\nSílvia 29 de gener de 2013 a les 13:05\nSalut i molta força al canut! Quin riure, molt divertit:)\nGlo.Bos.blog 30 de gener de 2013 a les 0:38\nAixò, això, que són coses importants.\nSalut, força als canuts i riure!\nM. Roser 29 de gener de 2013 a les 20:08\nI què redimonis hi feia un àngel carafí, enmig de tantes viandes...\nM'ha fet pensar amb els poemes del rector de Vallfogona...\nGlo.Bos.blog 30 de gener de 2013 a les 0:40\nDevia de fer bonic, perquè altre cosa no.\nAi, no l'he llegit jo al rector. Me'l recomanes?\nM. Roser 30 de gener de 2013 a les 21:14\nNo te'l puc recomanar, perquè a mi no m'agrada gens ni mica...\nGlo.Bos.blog 30 de gener de 2013 a les 21:31\nVaja, doncs així em sembla que a mi tampoc m'agradaria.


Torra i Torrent exigeixen "llibertat i justícia" per als presos: "No ens conformarem amb menys"\nEl president de la Generalitat diu que el trasllat és una "obligació" i que no és part de cap "negociació"\n2 min. Barcelona 04/07/2018 13:50\n651x366 Pla general de la declaració institucional que s'ha fet aquest dimecres davant la façana del Parlament sobre l'acostament dels presos polítics / MANOLO GARCIA Pla general de la declaració institucional que s'ha fet aquest dimecres davant la façana del Parlament sobre l'acostament dels presos polítics / MANOLO GARCIA\nEl dia en què els primers presos polítics són traslladats a Catalunya, els presidents de la Generalitat i el Parlament, Quim Torra i Roger Torrent, avisen que no deixaran de treballar fins que tots ells siguin alliberats. En una declaració institucional aquest migdia al davant del Parlament, al costat dels membres del Govern i representants dels partits independentistes i dels comuns, han deixat clar que "avui és el dia de l'apropament, però no el del retorn a casa". "A prop no vol dir llibertat ni justícia completa", ha llegit Torrent, i ha afegit: "No ens conformarem amb menys".\nTorra ha volgut volgut destacar que els trasllats que han començat aquesta setmana no són més que "l'aplicació de la llei penitenciària", amb què "s'acaba un tracte discriminatori que mai hauria d'haver existit". "L'acostament és una obligació legal, no és cap concessió política. Aquest trasllat no és cap gest polític i en cap cas forma part d'una negociació", ha insistit Torra, que ha deixat molt clar que el seu "compromís vital" és que els independentistes empresonats "surtin de la presó i s'arxivi la seva causa penal". "Avui els tenim més a prop, però no són on han de ser: lliures i sense causes pendents", ha reblat.\nHi ha coincidit el president del Parlament, en un missatge que ha fet extensiu també als exiliats: "No descansarem fins que sigueu lliures i amb les vostres famílies". Torrent ha fet un repàs de la trajectòria de les preses i els presos polítics per recordar que ha sigut sempre una "expressió viva de la no-violència i el pacifisme", i ha posat de relleu que la majoria d'ells estan tancat per haver donat "veu i vot" a Catalunya. "És un motiu de vergonya per a tots els demòcrates catalans, espanyols i europeus", ha opinat Torra, que ha destacat que "cap ciutadà ni representant polític ha de ser perseguit per les seves idees i conviccions".


L'ERO temporal de la Nylstar afectarà una vintena de treballadors com a màxim - Diari de Girona\nL'ERO temporal de la Nylstar afectarà una vintena de treballadors com a màxim\nEl comitè d'empresa, sindicats, la direcció de l'empresa, la Generalitat i l'Ajuntament mantenen una reunió de treball sobre la viabilitat futura de la factoria. L'administració catalana es compromet a buscar recursos per impulsar els projectes\nImatge de la reunió d´ahir al consistori blanenc sobre la situació de Nylstar. ajuntament de blanes\nL'Ajuntament de Blanes va acollir ahir una reunió per tractar el futur de la històrica factoria Nylstar, coneguda popularment en aquesta població com l'antiga SAFA. Des de Blanes s'ha demanat a la Generalitat participar en el Pacte Nacional per a la Indústria de Catalunya perquè Nylstar pugui desenvolupar projectes de futur que garanteixin la seva continuïtat. Després de la trobada, que va allargar-se gairebé dues hores, les diferents parts que hi van prendre part la van valorar positivament, en major o menor mesura, depenent dels respectius punts de vista. En tot cas, van emplaçar-se per a una propera reunió que tindrà lloc com a màxim en dos mesos, i que aplegarà de nou representants de l'administració pública i de la factoria: l'Ajuntament de Blanes, i Generalitat de Catalunya, així com direcció i la part social de Nylstar, encapçalada pel Comitè d'Empresa, així com representants sindicals.\nUna de les qüestions que es va considerar més positiva és que finalment l'Expedient de Regulació de Treball Temporal (ERTE) no serà tan traumàtic com s'havia temut, i afectarà com a màxim una vintena de treballadors, van informar fonts municipals. Es tracta majoritàriament de personal de més de 61 anys a qui l'empresa donarà facilitats perquè accedeixin a una jubilació anticipada.\nD'altra banda, Nylstar va presentar un projecte industrial basat en tres principals millores: una texturadora per poder reduir costos, un laboratori de color i una central de cogeneració per garantir el subministrament elèctric propi i no dependre d'un d'extern. Quan s'hagin acabat d'ultimar tots els detalls, la direcció de la factoria presentarà aquest projecte quantificat econòmicament, i va avançar-se que es comptarà amb el suport de la Direcció General d'Indústria de la Generalitat perquè hi hagi el finançament necessari a través de l'ICF, l'Institut Català de Finances.\nTambé es va tractar abastament sobre els 135.000 metres quadrats de terrenys 100% industrial de què disposa Nylstar. L'objectiu, van informar les fonts municipals, seria poder ubicar-hi qualsevol tipus d'indústria –preferiblement tèxtil– mitjançant la reforma de les naus existents. En el cas que calgués fer noves edificacions, el Pla de Millora Urbana per construir-hi noves naus s'aprovaria mitjançant acord del plenari de l'Ajuntament de Blanes.\nEn aquest darrer sentit l'alcalde, Miquel Lupiáñez, va remarcar la necessitat de seguir treballant per sumar esforços de totes les parts implicades, reiterant el compromís de l'Ajuntament de Blanes d'apostar en aquest projecte que ha de garantir el futur econòmic i social de l'empresa. Per això, es confia en què l'ús dels espais industrials serviran per donar major estabilitat.\nFormar i reciclar el personal\nUna altra qüestió que es va tractar a la reunió és el compromís de la direcció de l'empresa que, en funció dels plans de futur que s'ha proposat endegar, es concreti quina mà d'obra específica necessitarà, comptant sempre amb l'actual plantilla. Per això, s'establiran Plans de Formació per reconvertir el personal que es necessiti i adaptar-lo a les noves necessitats. Es tractaria, en definitiva, de formar i reciclar el capital humà existent que faci falta per afrontar els nous projectes, mentre la resta continua en les seves actuals funcions.\nEn la trobada van participar l'alcalde de Blanes i la regidora de Promoció de la Ciutat, Dafne Galvany. En representació de la Generalitat, hi van assistir Marta Casacuberta, directora de Serveis Territorials de Treballs, Afers Socials i Famílies a Girona; Jordi Carbonell, sotsdirector general d'Indústria; i de Relacions Laborals i Qualitat de Treball, Enric Vinaixa, i Àngels Cuadrada, director general i subdirectora respectivament.\nPer part de la factoria blanenca, van ser-hi presents representants de la direcció i del comitè d'empresa. D'una banda, el gerent de Nylstar, Ivan Castillo, i la directora jurídica del grup Praedium –al qual pertany la factoria–, Marisa Terra. I de l'altra, el president i un representant del Comitè d'Empresa, Juanjo Rodríguez i Pedro Charles, respectivament. També van assistir diversos representants sindicals: Xavier Casas, secretari general de la UGT a les comarques gironines; Jesús Ribera, secretari de Política Industrial de la Federació d'Indústria de CCOO; Jordi Garrido, advocat de la UGT; i Gabriel Tejada, assessor de la UGT, entre d'altres.\nLa trobada era promoguda l'Ajuntament de Blanes amb l'objectiu de poder garantir la continuïtat de l'empresa, un pla de viabilitat que també pugui assegurar que el màxim nombre del personal hi segueix treballant.


Publicat per Fundació ECA Bureau Veritas a 7:18\nPRESENTACIÓ DE LA GUIA I DEL SÍMBOL\nc/ Ballesteries, 29\nConfirma la teva assistència enviant un e-mail a:\nCAMINADA POPULAR Diumenge, 7 de desembre\nVols participar a la caminada popular?\nContacta amb nosaltres i fes la teva inscripció:\nT. 93 253 53 73\nFundació ECA Bureau Veritas\nsaldelavida@fundacionecaglobal.org Telf.902 404 072\nEnllaços dels col·laboradors\nPatronat de Turisme Girona Costa Brava\nSecretaria de Comerç i Turisme de la Generalitat de Catalunya\nFotos del presstrip de presentació\nEl disseny de les alforges\nCom aconseguir els elements de la ruta?\nEnvia un e-mail a saldelavida@fundacionecaglobal.org i podràs adquirir la guia (en català o castellà) + les alforges + l'àmfora per 20€ més les despeses d'enviament. No t'ho pensis més i surt a fer la ruta aquest estiu, una bona manera de conèixer el territori al teu propi ritme!\nEls elements de la ruta\n20,00€ (més les despeses d'enviament)\nT'agradaria fer la ruta?\nVols fer la ruta de LA SAL DE LA VIDA?\nPer a fer la ruta només necessites ganes de fer-la ja que tu tries el ritme i els dies en que vols fer-la, on vols dormir, on vols menjar, on vols aturar-te, amb qui la vols fer, etc. Si la vols fer amb els elements que nosaltres et proposem:\n- guia de la ruta + mapa (tenim guies en CATALÀ i en CASTELLÀ)\n- àmfora per a dur-hi l'aigua\nnomés cal que l'adquireixis per un preu simbòlic de 20€ a les oficines de turisme o bé enviant un e-mail a saldelavida@fundacionecaglobal.org i t'ho farem arribar a casa per 20€ més despeses d'enviament.


Montoro diu que els comptes de 2014 "ens trauran de la crisi" i que les previsions són superables\nEl ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, ha assegurat aquest dimarts en el Ple del Congrés que els Pressupostos de 2014 seran els que "ens trauran de la crisi", que ja està en les seves "raneres", i ha defensat que les previsions recollides en el sostre de despesa per al proper exercici són prudents i superables.\nEn el primer debat de la tramitació parlamentària del projecte de llei de Pressupostos Generals de l'Estat (PGE) de 2014, que versa sobre els objectius d'estabilitat pressupostària i el sostre de despesa, el titular d'Hisenda ha repetit en diverses ocasions que "Espanya està en el llindar de la sortida de la crisi".\n"No caben alegries, gestos o alharacas, però aquestes són les xifres que ens trauran d'aquesta crisi, que és l'única cosa que importa. I ja està oberta la porta de sortida de la crisi. Trairíem la confiança dels espanyols portant una proposta (d'estabilitat pressupostària) diferent", opina el titular d'Hisenda.\nAl seu judici, la millora de la situació queda testificada per dades com el superàvit de la balança de pagaments per compte corrent, la millora en l'accés als mercats financers a un cost menor, i la "molt baixa inflació, que serà encara menor al llarg de l'any".\n"Aquestes tres coses ens permet afirmar amb tota seguretat que Espanya ha donat la volta a la cantonada de la crisi econòmica, que estem en una altra situació que no té gens que veure el viscut fins a fa pocs mesos amb el que tenim per davant. L'hi podem dir amb tota claredat i rotunditat als espanyols: hi ha un futur prometedor per davant i vénen etapes de creixement sempre que seguim apostant per l'estabilitat econòmica", ha proclamat.\nNO S'AFLUIXA EN LA LLUITA CONTRA EL DÈFICIT\nPerquè, segons Montoro, reduir el dèficit i contenir l'augment del deute públic són condicions 'sine qua non' per sortir de la recessió, per molt que es tracti d'una "cirurgia dolorosa". "No hi haurà mai creixement si no hi ha austeritat. No és correcte dir-ho d'una altra forma", ha arribat a afirmar, recordant que "el que ens passa és que ens hem endeutat a l'excés i això llastra l'evolució del país".\n"Si avui dobleguem la cantonada de la crisi és perquè hem fet reformes estructurals com la laboral o la financera, però també perquè hem reduït el dèficit públic. Per això, contraposar l'ajust pressupostari amb el creixement és equivocat i també és un error dir als espanyols que anem a una relaxació dels escenaris de dèficit", ha avisat.\nDe fet, segons les previsions del Gobierno el dèficit es reduirà en els seus components estructurals "en la mateixa proporció" que en 2012 i "no es planteja cap relaxació ni per a l'Administració General de l'Estat, ni per cap subsector, ni per a les comunitats autònomes ni per a les entitats locals". "Qui ho entengui així és que no ha entès com estem sortint de la crisi", ha postil·lat.\nAvançant-se a les crítiques pel que fa al repartiment del marge de reducció de dèficit amb la resta de nivells de l'administració --i particularment amb les comunitats autònomes--, Montoro ha defensat que s'ha plantejat una "distribució ponderada" i ha recordat que, per exemple, el pes de la Seguretat Social (que ha de tenir equilibri pressupostari en 2014) ha de repartir-se entre les diferents administracions perquè "no és una responsabilitat de les Corts ni del Govern" i cal "finançar-la correctament" per donar garanties a pensionistes i aturats.\nEn aquest sentit, també ha instat als responsables públics a fixar-se als ajuntaments, que han aconseguit mantenir amb caràcter general un dèficit zero en els últims exercicis i que, en alguns casos, fins i tot han acumulat superàvit que es podrà destinar a algunes inversions. "Aquesta és la lliçó que ens estan donant les corporacions locals i que hauria d'imbuir a totes les càmeres autonòmiques i al Congrés". "Haurien d'escoltar el ressò d'aquest plantejament: no volem més dèficit", ha insistit.\nPROPOSTA "CARREGADA DE RIGOR"\nPel que fa a les dades concretes en els quals es basen els objectius d'estabilitat, el ministre ha assegurat que estan "carregats de rigor" després de modificar les projeccions que es van remetre a Brussel·les el passat mes d'abril per recollir una "suau però constant recuperació de la demanda interna" i una "recuperació gradual del consum privat".\nAixí, es preveu que el PIB creixi mig punt l'any proper, una xifra que inferior a la qual de la majoria dels analistes nacionals. "Ara no podran poder que és un escenari optimista", ha dit a l'oposició, que en els últims dos exercicis ha acusat al Gobierno de plantejar previsions irreals i incumplibles en matèria de creixement i d'ingressos tributaris.\nEn qualsevol cas, els escenaris que preveu l'Executiu són "superables" i, a més, els afronta amb la intenció de "no conformar-se" amb les dades actuals que, "àdhuc sent positius, són clarament superables". "En la fase en què estem, l'objectiu del Gobierno és millorar els escenaris econòmics perquè és factible fer-ho. Estic convençut que anem a guanyar-li a aquests escenaris econòmic perquè estem ja pràcticament en les raneres de la recessió i estem vivint el procés en el qual hem d'aspirar, com en el passat, a millorar els escenaris", ha dit.\nPel que fa al sostre de despesa, el ministre ha reconegut que "torna a ser auster" com correspon a "un escenari econòmic de moderat creixement" i ha assenyalat que la major part del lleuger increment de capacitat de despesa s'anirà a la Seguretat Social mentre que les assignacions als ministeris "seguiran baixant". "Seguim en la política d'austeritat perquè és la que ens està traient de la crisi. Aquests escenaris marquen un horitzó pressupostari que no provocarà més recessió sinó que, abans al contrari, escurçarà la crisi", ha resolt.\nPel que fa a les exigències de la Unió Europea a Espanya en matèria pressupostària, Montoro ha defensat que complir les recomanacions comunitàries "fa més creïble i fiable nostra casa". "Som Europa, som euro i, una vegada superada la crisi d'identitat que va tenir l'any passat l'euro, podem dir que els espanyols encarem cada vegada amb més fiabilitat el nostre present i el nostre futur que, a no gaire llarg termini, ha de ser el del final de la crisi i tornar a aquest creixement econòmic creador d'ocupació", ha conclòs.