Far away: Mis historias\nLa Sandra no podia més. Tenia por, molta por. En aquella casa se sentien sorolls, veus, crits. Ella i els seus amics havien acordat passar-hi la nit per demostrar que els esperits no existien, que tot era producte de la imaginació; però la Sandra no es creia res d’això, sabia que els esperits eren reals i que els podien fer mal.\nJa a la casa, amb els llums apagats i una llanterna per persona, els “fantis” (així es deien la Sandra i els seus amics) es disposaven a dormir. Durant la tarda no havia passat res, no s’havien sentit veus ni crits, pensaven que podrien dormir tranquils. Quan l’últim “fanti” va haver tancat els ulls la Sandra es va despertar. No podia tornar a dormir, sentis com si algú la cridés. Llavors, va veure una llumeneta al final del corredor. Es va aixecar i va començar a avançar entre els seus amics, endinsant-se en una foscor absoluta i amb una petita llanterna a la mà. La casa era molt antiga, les parets estaven destrossades per la humitat i feia una olor molt estranya. La llum avançava davant seu i anava canviant de color: de groc a verd , de verd a blau, de blau a blanc. De sobte, es va tancar una porta darrere seu. Havia entrat en una habitació i ara no en podia sortir. La llum havia desaparegut. En els seu lloc es presentaven dos ulls vermells. La Sandra va cridar, va cridar com no ho havia fet mai. Després d’això ja no recordava res.\nQuan va tronar a obrir els ulls estava envoltada dels seus amics, a la mateixa habitació de la nit anterior. Tots els records es barrejaven en el seu cap, només quedaven uns ulls vermells i un crit. No va gosar explicar-ho a ningú, mai no la creurien.\nEls altres “fantis” deien que havien complert la seva missió, que els esperits no existien i que la seva teoria havia quedat demostrada. Però la Sandra mai no oblidaria aquells ulls vermells, mai no es podria treure del cap els pocs records que li quedaven d’aquella horrible nit.


Projecte Miller - Projecte Miller\nProjecte Miller s’inicia al món de les teràpies naturals al 2012. Des d’aquell moment s’inicia un nou camí que porta a investigar noves teràpies. Però no és fins al setembre del 2013 quan realment neix Projecte Miller, amb l’aparició de la consulta on per fi es podran atendre a totes aquelles persones que desitgin gaudir d’aquestes teràpies.\nDarrere de Projecte Miller hi ha el projecte personal i evolutiu de l’Elisenda Torres Calaf qui es forma en el món de les teràpies naturals després de descobrir-les personalment i veure que són una eina molt potent i de creixement emocional i personal cap a una harmonització de la ment, el cos i l’ànima.\nUna idea ràpida del que pots trobar a Projecte Miller:\nPer a persones:\nTeràpies Reiki, amb minerals i florals.\nCursos Reiki Usui Tibetà, tots els nivells.\nCursos i tallers varis (pèndol, txakres, meditació…).\nConstel·lacions Familiars grupals i individuals.\nMeditacions guiades setmanals.\nPràctiques de Reiki i de pèndol.\nTeràpies Reiki i florals.\nConsultes de comunicació animal, tot per ajudar a l’animal i al benestar de la família.\nConstel·lacions familiars per animals.\nCursos Reiki aplicats a animals.\nTallers i cursos varis orientats al benestar de l’animal i la persona.\nI també venta de productes de minerals.\nTerapeuta i Mestra de Reiki Usui Tibetà.\nTeràpies Holístiques, treballs per l’ànima


Units per Avançar vertebrant el centre catalanista\nMembre del comitè directiu d'Units per Avançar\nLa necessitat de reconfigurar espais polítics en la Catalunya post procés és quelcom indispensable per tornar a l’estabilitat política, econòmica i social que el nostre país necessita. Res no tornarà a ser com abans. Els eixos tradicionals en els quals es movia la política catalana han saltat pels aires. La tasca que cal fer és dura i difícil, però absolutament necessària.\nEns trobem, per una banda, un independentisme atrapat pel seu propi discurs que ha anat conreant en els últims cinc anys basats en grans proclames a favor de la república, la desobediència i la divisió interna de Catalunya. Els corrents avui més moderats de l’independentisme estan perdent la batalla de les idees i són els més propers al president Torra i a Puigdemont que, poc a poc, van agafant el relleu de la vella Convergència, i situen aquest espai en un radicalisme entre ERC i la CUP.\nD’altra banda, Ciutadans ha demostrat que és una força idònia per a la confrontació i la crispació política, amb zero ganes de governar. La seva filosofia és dividir i aportar bronca en el debat polític. La seva incapacitat per configurar majories de govern a Catalunya, tot havent guanyat les eleccions, els situa en una posició secundària i radical amb els que ningú vol pactar. Ha estat un artefacte pensat per a rebentar el procés, és l’únic que han aconseguit, però el post procés no està a les seves mans poder-lo gestionar. Es necessiten partits amb les llums llargues, que pensin que la política està feta amb i per als ciutadans, i no només amb campanyes de màrqueting i frases boniques.\nDit això, la reconstrucció del centre catalanista –centredreta i també centreesquerra- va agafant força. Units per Avançar, com a partit catalanista, proeuropeu, moderat i humanista va arrelant al territori, es va expandint arreu del país amb nous regidors com és el cas de ciutats tant importants com Tarragona, Lleida, Badalona, Sant Cugat -entre altres-, i en moltes d’elles com a peça clau i indispensable dels governs municipals. A poc a poc i amb bona lletra. Ja era hora que algú tornés a reivindicar temes sensibles com la defensa de l’escola concertada, el suport a les famílies, la seguretat, la defensa de l’economia productiva i un model de societat regit per valors humanistes.\nEnmig d’un debat públic monopolitzat pel processisme, Units per Avança va treballant. Davant de nous artefactes i “crides”, ens cal una opció seriosa del catalanisme que afronti els problemes amb responsabilitat i pensant amb tots els ciutadans, deixant de banda els discursos excloents i frontistes. Ens cal un mur de contenció davant d’aquesta onada de populisme que recorre el nostre país des de fa temps. Recordeu aquell eslògan de la candidatura del Front Català d’Ordre de l’any 1936 on es veia una persona aguantant una porta cridant “no passaran”? Doncs vindria a ser això.\nLa proposta de Pacte d’Estat que formula Units va calant en els sectors econòmics, empresarials, socials i en les principals forces parlamentàries de Catalunya i de Madrid. L’última ha estat la trobada a Bilbao entre les direccions d’Units i el PNB que permeten als centristes catalans anar buscant sinergies amb partits nacionalistes de la resta de l’Estat per treballar plegats. La defensa del reconeixement nacional de Catalunya, un model de finançament regit per principis d’objectivitat i d’ordinalitat i repensar el delicte de rebel·lió, són aspectes que el partit posa sobre la taula per anar cap a la normalització institucional i teixir grans aliances.\nEstem en un procés de reconfiguració d’un espai polític que avui va de la mà del PSC i en el que ambdues forces, una des del centreesquerra i l’altre des del centre i centredreta, aporten pau, estabilitat, rigor i propostes en un Parlament i uns ajuntaments que uns volen sotmetre al servei de la república de Torra i Puigdemont i altres a la Tabàrnia de Rivera. Només des del catalanisme podrem guanyar la batalla als dos blocs que avui tenen Catalunya bloquejada. Eus aquí la proposta d’Units per Avançar com un bon desllorigador.


Lectura de tesi doctoral sobre circovirus porcí\nEl proper dimarts 13 de juliol de 2010, Carolina Rodríguez Cariño, estudiant de doctorat del CReSA, defensarà el seu treball de tesi doctoral titulat “Ultrastructural studies on Porcine Circovirus type 2 (PCV2) infection” dirigit pel Dr. Joaquim Segalés i Coma.\nAquesta tesi inclou el primer estudi de morfogènesi de circovirus porcí tipus 2 (PCV2) en cultius cel·lulars, així com descripcions ultraestructurals detallades de limfonodes procedents de porcs amb síndrome multisistèmica d’aprimament post-deslletament o circovirosi porcina (CP).\nEls resultats obtinguts permeten complementar els treballs existents sobre el cicle de replicació del PCV2 en cultius cel·lulars i obtenir nous coneixements en la patogènia de la CP. Una de les majors contribucions de la present tesi és la descripció de l'íntima associació entre PCV2 i les mitocòndries.\nLa CP és una de les malalties mes importants que afecta al bestiar porcí a nivell mundial. Es caracteritza clínicament per un retard del creixement, pèrdua de pes, dificultat respiratòria, febre, diarrea i mort a les fases de transició i/o engreix. L'agent etiològic essencial de la CP és el PCV2, el virus més petit conegut que infecta a mamífers. Les característiques histopatològiques que defineixen la CP són la depleció limfocitària i infiltració histiocitària i/o de cèl·lules gegants multinucleades en els teixits limfoides; en alguns casos, s'acompanyen d'inclusions virals intranuclears i intracitoplàsmiques en macròfags. Ultraestructuralment, el PCV2 ha estat descrit com un virus sense embolcall, de 12 a 23 nm de diàmetre.\nL’acte es celebrarà el proper dimarts 13 de juliol de 2010, a la Sala d’Actes de la Facultat de Veterinària de la UAB, a les 12:00 h.\nCorreu electrònic: carolina.carino@cresa.uab.cat\nTelèfon: +34 93 581 45 87


Projectes - IES Les Foies\nLa iniciativa de creació d’un hort escolar a l’IES LES FOIES de Benigànim es va iniciar en el curs escolar 2016-2017 des del departament de Tecnologia.\nL’objectiu inicial era introduir, en un grup d’alumnes de 4t de Reforç, estratègies innovadores dins del procés d’ensenyament-aprenentatge. Pretenia implementar estratègies d’aprendre a aprendre, que l’alumnat es convertirà en agent, en gestor del seu propi aprenentatge.\nDescarregar mes informació\nAgenda escolar 21. Centre sostenible\nL'Agenda 21 Escolar es defineix com un programa d'educació ambiental destinat a fomentar la sostenibilitat en els centres educatius i es basa en la participació no només de tota la comunitat educativa sinó també de la localitat\nL’objectiu que preten ésa conseguir un necessari equilibri entre la conservació del medi ambient, dels recursos naturals i el model socioeconòmic. És un programa d’educació ambiental dirigit als escolars que busca la sostenibilitat i mostra a l’alumnat les conseqüències derivades d’un consum excessiu dels recursos. Per aconseguir-ho, es duen a terme activitats en què ells mateixos avaluen les condicions ambientals en què es troba el seu centre i proposen mesures de millora\nVideo Trash Tag\nLa Universitat Politècnica de València i la Reial Acadèmia d'Enginyeria, enceten el projecte Up!Steam amb la finalitat d'emprar la ciència, la tecnologia i les arts per a buscar solucions a problemes socials\nEn esta primera edició, els organitzadors han rebut més de 50 prototips, entre els quals es troba el que ha presentat el nostre institut……Vos l’ensenyem…..\nEl programa FCT Europa té com a finalitat, la realització, per part de l’alumnat de Formació Professional, del mòdul professional FCT en centres de treball ubicats en l’estranger.\nDues alumnes del 2n curs del Cicle Formatiu Grau Mitjà de Gestió Administrativa han realitzat el mòdul de FCT per mig d’este programa.\nL’alumna Rocio Orts en la empresa Kirwan McKeown James Solicitors (despatx d’advocats) a Dublín i l’alumna Aida Moscardó en una empresa de Londres.\nAmbdues han gaudit de l’experiència i han assolit coneixements d’anglès i de la gestió d’una empresa.\nUna empresa a l'aula (FP Bàsica)


Legislació - Guia de recursos d'Economia i Empresa - Guies i tutorials del CRAI at Universitat Rovira i Virgili\nBORME (Butlletí Oficial del Registre Mercantil)\nAranzadi inclou legislació, jurisprudència, projectes de llei, convenis col·lectius, ajuts i subvencions, formularis, diccionari jurídic i bibliografia.\nL’apartat de Legislació conté disposicions estatals, autonòmiques (ambdues a text complet a partir de 1978) i comunitàries (legislació europea des del 1952 fins a l’actualitat. Recull una selecció de disposicions del Diario Oficial de las Comunidades Europeas de les sèries L i C i documents COM).\nL’apartat de Jurisprudència conté totes les sentències del Tribunal Constitucional; del Tribunal Suprem a partir de l’any 1992 i una àmplia selecció dels anys anteriors; selecció de la jurisprudència dels Tribunals Superiors de Justícia, Audiències Provincials i Audiència Nacional i igualment del Tribunal Europeu dels Drets Humans i del Tribunal de Justícia de les Comunitats Europees.\nL’apartat de Bibliografia conté articles a text complet o referències bibliogràfiques.\nGuia d'ús elaborada pel CRAI\nGuia d'ús d'Aranzadi\nBORME (Butlletí Oficial del Registre Mercantil) publica les dades jurídiques i econòmiques de les societats i d'altres persones que s'hi inscriuen, de manera que puguin ser coneguts pels qui contracten amb elles; d'aquesta manera, es contribueix a la seguretat del tràfic jurídic mercantil.\nPublica les dades en dues seccions:\nLa Secció Primera que s’anomena “Empresaris”\nLa Secció Segona que s’anomena “Anuncis i avisos legals”\nEUR-LEX Ofereix accés gratuït a la legislació de la Unió Europea i a altres documents de la institució, considerats de caràcter públic.\nConté prop de tres milions de documents des de l’any 1951 i s’actualitza diàriament.\nEdicions diàries del DOUE (Diari Oficial de la Unió Europea) en línia.\nLegislació de la Ue (tractats, directives, reglaments, decisions, legislació consolidada, etc.)\nDocuments preparatoris (propostes legislatives, informes, llibres verds i blancs, etc.)\nJurisprudència de la UE (sentències, autors, etc.)\nDocuments de la AELC (Associació Europea del Lliure Comerç)\nSíntesi de la legislació de la UE (situen els actes jurídics en el seu context i els expliquen en un llenguatge senzill)\nAltres documents públics\nEs pot consultar en qualsevol de les 24 llengües oficial de la UE.\nGuia d'ús d'EUR-LEX\n<< Anterior: Dades estadístiques\nSegüent: Mercats financers >>


El comú no preveu canvis immediats al tram segons els veïns conflictiu de l’avinguda Santa Coloma - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl comú no preveu canvis immediats al tram segons els veïns conflictiu de l’avinguda Santa Coloma\nDes de la corporació s’assegura que els accidents no són habituals i que, en tot cas, es podria acabar determinant alguna actuació per fer reduir la velocitat dels vehicles a mitjà termini\n14/09/2021 (16:48 CET)\nEl tram de l'avinguda Santa Coloma que és conflictiu segons els veïns. A.B.\nEl comú d’Andorra la Vella no preveu a curt termini impulsar canvis en la circulació al tram de l’avinguda Santa Coloma més proper a la rotonda amb el carrer Gil Torres, malgrat els neguits dels veïns, que el consideren insegur. Des de la corporació es defensa que els accidents a la zona no són habituals i, per tant, no consideren necessari aplicar cap mesura. Tot i això, sí que apunten que de cara al futur es podrien fer accions, més dirigides a fer més agradable el desplaçament dels vianants.\nL’accident viscut ara fa una setmana entre un cotxe i una motocicleta ha acabat fent vessar el got de la paciència de molts veïns de la zona. Fa temps que alerten que el fet que es pugui accedir des del carril direcció als baixadors que donen accés a l’antic Camí Ral i a Prada Motxilla suposa una maniobra de risc i, sinistre a banda, ja s’han viscut altres situacions amb forts ensurts. Per això són molts els que demanen alguna millora que doni més seguretat.\nVeïns de l’avinguda Santa Coloma demanen un accés viari més segur a l’antic Camí Ral\nConsultades per Altaveu, però, fonts de la corporació han explicat que aquesta acció no es preveu, almenys a curt termini. De fet, asseguren que “els accidents no són, afortunadament, la tònica a la zona”. Per tant, “no es preveuen de manera immediata canvis”.\nUn ferit a un accident entre una moto i un turisme a Andorra la Vella\nTot i això, des del comú sí que es posa en relleu que “treballem des de fa temps en la implementació a tota la parròquia de mesures com la reducció de velocitat i la proliferaicó de zones amb circulació màxima permesa a 30 quilòmetres per hora”. Aquestes accions tenen com a objectiu “afavorir el passeig de vianants i millorar la seguretat tant per ells com per al trànsit”. I és, en aquest marc, en el qual “no es descarta estudiar la implantació de més mesures per seguir fomentant l'objectiu esmentat”.


Qui sentencia què (David Fernàndez)\n¿I si resulta que, un cop més i contra la nostra pitjor versió, som capaços de capgirar-ho?\n6 min. 12/07/2019 17:23\nQui sentencia què. / GETTY\nMassa sovint, la pregunta recurrent és què passarà –i val la pena rumiar-hi sempre, és clar–. Però la pregunta pertinent, la de debò, la més necessària i l'única que pot esbossar com modificar rumbs, excepcions i coces, és què farem i com podem respondre-hi. No què faran ells –prou sabut–, sinó què farem nosaltres. Panoràmica general, als despatxos on es planifica la repressió, que sempre és una guerra de desgast, poden assumir sense despentinar-se una setmana de protestes, de mobilitzacions i d’actes massius, vaga general inclosa. Si és el preu que han d’assumir, el pagaran de grat. Ja s’ho descompten des d’avui. Per això la pregunta és encara oberta i requereix respostes urgents, meditades, sospesades i compartides. Perquè, si la sentència pretén redefinir els límits de la llibertat, la resposta només pot entestar-se en ampliar-los.\nEn el regne de l’arbitrarietat kafkiana –com es pot definir, si no, el fet que obliguin Puigdemont i Comín a venir a jurar la Constitució mentre l'hi prohibeixen a Junqueras?; com s’entén que prohibeixin a un el que volen obligar a fer als altres?– caldrà tota la intel·ligència. I alguna evidència dràstica: tots, i tots som totes i tots, viurem –vivim ja– en un país ja pitjor si s’empresona el dissident, s’exilia l’opositor i es normalitza l’excepció, que matina cada dia. Un altre cop el duc d’Ahumada escorcollant la Generalitat. Com si res.\nJudici al judici, l’important sempre és saber, brúixoles i orografies, on som exactament. Nou intent precari de restauració –si sabem contrallegir, ¿per què Pedro Sánchez treu de nou aquesta setmana l’espantall del 155?– i opció del poder per allò que Gramsci anomenava revolució passiva –que tot canviï perquè no canviï res i tornem al mateix lloc–. Tot ve a dir exactament el mateix: torneu-vos-en a casa, que tancarem per dalt el que voleu obrir per baix. O dit a la inversa i planerament: sí, cal fer tot el contrari del que ens han previst. Memòria, camí i futur, plou una cita de Salvador Seguí del 1917, en temps diferents i contextos incomparables, que s’escola pel retrovisor com a divisa: "Sé que la ruta és infinita, però sé també dels deserts inhospitalaris i dels climes insuportables, i amb l'esforç de cadascú i de tots urgeix que els travessem al més aviat possible". Doncs això.\nQue allò anomenat estiu, que ja no és el que era en aquest estrany compàs d’espera, ens serveixi per deixar-nos les neurones esbossant què cal fer, i com, per fer capgirar tornes, fracassar repressions i obrir portes i finestres. El repte és majúscul i per ara només una pregunta enlaire. Caldrà aterrar la resposta. Perquè... ¿i si resulta que sí, que un cop més i contra la pitjor versió de nosaltres mateixos, som capaços de capgirar-ho? Per tant, fil a l’agulla i canvi de xip. ¿Com s’ordeix la remuntada? Com es tomba una sentència i es converteix en condemna ferma per a qui l’emet? Com es fa insostenible i insuportable la seva aplicació? Com es desmunta la raó d’estat? "Savi serà qui els frustri els plans", com diria Brecht. A veure si entre totes i tots trobem la resposta. Sobretot perquè és l'única manera coneguda, material i real, de sortir-nos-en. Junts. Alhora.


Jarmusch inaugura Canes amb una divertida sàtira del cinema de zombis - Diari de Girona\nJarmusch inaugura Canes amb una divertida sàtira del cinema de zombis\npaco vilallonga 15.05.2019 | 00:51\nJarmusch inaugura Canes amb una divertida sàtira del cinema de zombis Diari de Girona\nThe dead don't die, una divertida comèdia satírica del cinema de zombis dirigida pel nord-americà Jim Jarmusch, va inaugurar ahir la 72a edició del Festival de Cinema de Canes. Jarmusch, acompanyat de bona part del seu extens equip artístic encapçalat per Bill Murray, Tilda Swinton i Adam Driver, entre d'altres, ha estat el primer dels 21 directors que presentaran els seus films a competició.\nThe dead don't die està ambientada a Centerville, una petita localitat dels Estats Units on mai passa res però on de sobte comencen a succeir estranys esdeveniments: els morts prenen vida i els policies locals interpretats per Murray, Driver i Chloe Sevigny han d'enfrontar-s'hi en una batalla per la supervivència farcida d'humor negre i moments molt divertits. The dead don't die arribarà a finals de juny al mercat espanyol.\nEl jurat d'aquesta 72a edició, presidit pel director mexicà Alejandro González Iñárritu va comparèixer ahir davant els mitjans abans de la cerimònia d'inauguració amb la voluntat de fer un viatge emocional col·lectiu. «No li vull dir jutjar. No m'agrada jutjar les pel·lícules. M'agrada impregnar-me d'elles», va assegurar Iñárritu.\nPreguntat sobre com està canviant la forma de veure cinema, va diferenciar entre els conceptes de veure i mirar. «Mirar una pel·lícula és una experiència col·lectiva, que necessita unes determinades condicions, i en aquest sentit, el cinema gaudeix de molt bona salut. Però això pot coexistir amb altres hàbits associats a les noves plataformes tecnològiques. No són excloents», va dir. Amb Iñárritu, al jurat d'aquesta 72a edició de Canes hi ha entre altres Pawel Pawlikowski, Yorgos Lanthimos, Elle Fanning i Maimouna N'Diaye.


Sainte-Colombe (Charente Marítim) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSainte-Colombe (Charente Marítim)\n(S'ha redirigit des de: Sainte-Colombe (Charente-Maritime))\n45° 16′ 59″ N, 0° 16′ 50″ O / 45.283055555556°N,0.28055555555556°O / 45.283055555556; -0.28055555555556\nSainte-Colombe és un municipi francès, situat al departament del Charente Marítim i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 120 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Sainte-Colombe era de 120 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.\nEl 2007 hi havia 54 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 54 habitatges eren cases. Dels 47 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 6 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 41 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 72 persones, 58 eren actives i 14 eren inactives. De les 58 persones actives 56 estaven ocupades (27 homes i 29 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 14 persones inactives 4 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a "altres inactius".\nL'any 2000 a Sainte-Colombe hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 189 hectàrees.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sainte-Colombe_(Charente_Marítim)&oldid=22358761»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 nov 2019 a les 03:01.


MARATÓ PER LA MARATÓ DE TV3 | Atletisme Català\nInici General MARATÓ PER LA MARATÓ DE TV3\nDiumenge 16 de desembre de 2007 (coincidint amb la Marató de TV3) al Parc Central de Girona\nEl temps aproximat en que es correria la marató seria al voltant de 3 hores i 15 minuts. Inici: 9.30 h – Finalització: 13 h 2 Atletes del Atletisme Girona recorreran la distància de la Marató (42,195km) donant voltes a un circuit , fins a completar la distància.\nOBJECTIU DE LA ACTIVITAT: Mobilitzar tant a atletes populars com ocasionals, a caminants i als ciutadans que ho desitgin, fer una donació per la Marató de TV3, i realitzar 1 ó més voltes acompanyant als 2 atletes que realitzaran la totalitat del recorregut. Lúnica condició serà que no es vagui a un ritme més ràpid que el marcat per els 2 maratonians. ORGANITZADORS: Club Atletisme Girona i Ajuntament de Girona-Servei d\_’Esports


Escola Sant Martí - Cicle Mitjà: 2016\nBenvolgudes famílies! El passat dimarts dia 15 de novembre els alumnes de cicle inicial i cicle mitjà vam anar a Berga i vam participar en una activitat del Barça Kids. Els nens i nenes van realitzar diferents jocs on combinaven l'esport amb els valors. Es va potenciar molt el treball dels valors, com ara: el treball en equip, el respecte, compartir, etc. Va ser una sortida molt enriquidora pels nostres alumnes i van aprendre una frase molt important: "QUI TÉ VALORS, GUANYA!"\nBenvolgudes famílies! El passat divendres vam celebrar la festa de la castanyada a l'escola i els nens i nenes de cicle mitjà van ballar-nos la cançó dels boletaires. Pel tast de tardor van preparar un pastís de nous i caramel boníssim! Mireu quins boletaires tan autèntics i quina bona cara que fa el pastís!\nSortida a la muntanya de sal de Cardona\nBenvolgudes famílies! El divendres dia 7 d'octubre vàrem fer una sortida a la muntanya de sal de Cardona. Ens va agradar molt i ens ho vàrem passar molt bé. Vam entrar en una mina i ens van explicar coses molt interessants i curioses! Les estalactites i les estalagmites ens van deixar bocabadats! També vam veure que, antigament, les condicions de treball dels miners i les mesures de protecció eren molt precàries. Va ser una sortida molt enriquidora i us la recomanem per fer-la amb família!\nUna sessió de democràcia\nAquest trimestre els alumnes de quart han fet una activitat ficticia, en la qual havien d’escollir els delegats de la classe. Per fer-ho han fet 5 grups. Cada grup havia de presentar la seva proposta als alumnes de cinquè i donar bons arguments per tal que els votessim amb ells i no als altres grups. Durant la sessió hem anat debatint si era possible arribar a aconseguir totes les propostes que presentaven els delegats. Entre tots, hem reflexionat i ens hem adonat que hi ha coses que potser ens agradarien però no estan a les nostres mans i nosaltres no les podem canviar , com per exemple, no anar a l’escola els dilluns de tot el curs o bé fer una hora de pati cada dia. Aquí podeu veure algunes fotos de la sessió.\nI aquí teniu un petit recull d'imatges de totes les activitats realitzades aquest curs durant les jornades culturals.\nAquí teniu un vídeo que ha fet l'Elna amb les fotos que vam fer el divendres passat de carnestoltes dels i les alumnes de quart. Esperem que us agradi!\nAquí teniu algunes fotos de les activitats que es van fer el día de la corrida.


Com a casa en el Dios está bien Bed&Breakfast\nUn nom peculiar, una ubicació privilegiada i un tracte familiar són alguns dels punts que atrauen als visitants a allotjar-se en el Dios está bien de Peníscola.\nDios está bien Bed&Breakfast és un allotjament ubicat en el casc històric de Peníscola. Està situat en una casa de més de 500 anys que ha sigut renovada per complet. Té un disseny rústic i s'han conservat les seues parets de pedra originals, seguint l'arquitectura tradicional de la zona. Ofereix habitacions dobles, triples i un apartament en el mateix edifici.\nTotes les habitacions disposen de wifi, aire condicionat, bany privat i televisió de pantalla plana. Tingues en compte que admeten mascotes, per si eres dels que no se separen del seu animal de companyia. També compten amb un bar, en el qual pots prendre't tant un desdejuni a primera vesprada com una copa segons avança el dia.\nNo podem oblidar-nos de la terrassa del Dios está bien. Es tracta d'un racó amb molt d’encant situat en el terrat, amb taules i tumbones i amb unes vistes úniques sobre el Mediterrani. La ubicació de l'hostal és privilegiada. Es troba en la part alta del casc històric de Peníscola, a uns 50 metres del Castell del Papa Luna i a 300 metres de la platja.\nPeníscola és un dels municipis més visitats de tota la Costa Azahar. Forma part de la xarxa de Pobles més bonics d'Espanya i no és d'estranyar. En un mateix lloc es reuneixen els encants de la ciutat antiga i de les llegendes del seu Castell templer junt a unes platges espectaculars, el seu curiós Bufador i la naturalesa en estat pur de la Serra d’Irta.


Xina Customized Automoció de protecció contra pel·lícules de proveïdors de pel·lícules&Fabricants de&Fàbrica - Millor preu - Shengfa\nFilm de protecció contra catifes d'automoció\nFilm de protecció contra catifes d'automòbils de pel·lícules de protecció de la catifa ShengFa és fàcil d'aplicar i treure. S'adhereix, no deixa residus i es pot reposicionar i reutilitzar fàcilment. És molt flexible i, per tant, no s’esquinçarà a l’hora d’aplicar. Característiques de la pel·lícula de protecció contra la catifa d'automòbils ...\nLa pel·lícula de protecció de les catifes automòbils de ShengFa és fàcil d’aplicar i treure. S'adhereix, no deixa residus i es pot reposicionar i reutilitzar fàcilment. És molt flexible i, per tant, no s’esquinçarà a l’hora d’aplicar.\nProducte Film de protecció contra catifes d'automoció\nGruix 20mic-150mic o personalitzats\nLlargada 70-2000m o personalitzats\nCapacitat d'impressió Pot imprimir un logotip, nom o imatge en colors a la superfície\nsalut& Caixa forta;\nDurable a la temperatura calenta,\n4.Q: Pot fer altres mides i paquets per a aquest producte?\nR: Sí, podem fer altres mides segons el vostre requeriment, normalment la nostra oferta contindrà el paquet comú. Si necessiteu els vostres propis paquets, aconsellareu millor el vostre requeriment abans d'hora per obtenir una cotització precisa.\nHot Tags: film de protecció per a catifes d'automòbils, Xina, proveïdors, fabricants, fàbrica, personalitzada, comprar, preu, OEM, en venda\nUn parell de: Film de protecció de catifes automòbils\nSegüent: Film de protecció per a moquetes d'automòbils\nPE Fim de protecció per a sòl de ceràmica\nPel·lícula de protecció per a la premsa profunda d'a...


Comissió lingüística Xarc: 2017\nConcurs literari de Sant Jordi 2017\nT’agrada escriure? Tens històries per contar? Escrius poemes quan estàs trist o enamorat? Participa en el nostre concurs literari!\nPots fer-nos arribar una poesia o un conte curt. Aquí tens les bases del concurs:\n1. POESIA: Marià VILLANGÓMEZ\nCategoria A: alumnat de 1r, 2n, 3r d’ESO.\nCategoria B: alumnat de 4t d’ESO, Batxillerat i altres ensenyaments.\n*S’admetrà la diversitat formal (vers lliure, cal·ligrama) i temàtica, però, les composicions no podran superar l’espai d’un foli DIN-A4.\n2. CONTE CURT: Joan CASTELLÓ GUASCH\nCategoria B: alumnat de 4t d’ESO, Batxillerat, altres ensenyaments.\n*S’admetrà la diversitat temàtica i les narracions no podran sobrepassar l’espai de cinc folis DIN-A4.\n1. Pot participar-hi tot l'alumnat de l'IES Xarc.\n2. Els treballs han de ser originals i inèdits; s'han de lliurar en paper DIN-A4, en sobre tancat, on només constarà el títol. En un altre sobre, s’hi faran constar el títol i les dades personals.\n3. Es pot demanar suport al professorat de Llengua catalana. Així mateix, aquest orientarà en relació a la idea inicial.\n4. Fan part del jurat, tots els membres de la Comissió lingüística i el seu veredicte és inapel·lable.\n5. Un concurs o una categoria, pot ser considerat desert, si així ho consideren els membres del jurat. Així mateix, es pot concedir un accèssit (per valor de la meitat del premi) si la qualitat del treball no és la suficient.\n6. Els treballs premiats, poden ser publicats a la pàgina web del centre. En aquest cas, es pot demanar a l'autor/a que el passi a format digital.\n7. Els premis es faran efectius en llibres i material escolar i es lliuraran en acte públic el dia del centre.\n8. La data límit de lliurament és dia 24 de febrer de 2017.\nPublicat per Meritxell a 11:42 Cap comentari:


Canigó (2784m) per Merialles « www.lacolla.cat\n« ESTIU 2012\nEXCURSIÓ ALS BESBERRIS »\nCanigó (2784m) per Merialles\n17-juny-2012. Guia. Cristina\nA alguns de nosaltres quasi ens fa vergonya no haver fet aquest cim tan emblemàtic per a tots els catalans. Avui tenim l’oportunitat de deixar enrere aquesta mancança i fer realitat un desig. El massís del Canigó, a banda del seu interès natural, és també un paisatge humà. La història dels habitants d’aquestes terres es fa evident en els pobles i vilatges, en els conreus i espais ramaders, així com en els monuments civils i religiosos que s’alcen al llarg de la seva geografia… Qui no ha posat mai als seus llavis allò de:\nque les aigües són gelades,…\nEl Canigó és una muntanya que té un valor simbòlic important per als catalans. És amb la Renaixença (1830-1890), que revalora el català i funda el catalanisme o nacionalisme català, que passà a ser un dels més importants símbols nacionals. Els monestirs de Sant Martí del Canigó i Sant Miquel de Cuixà, al peu de la muntanya, es fundaren molt abans que la Catalunya del Nord passés a formar part de França; el primer alberga la tomba del comte català Guifré II de Cerdanya. El catalanisme situa al comtat de Rosselló l’origen de Catalunya com a nació. Tot això fa que el Canigó simbolitzi el naixement de la nació i la llengua catalana i aquestes tesis també serveixen per a la reivindicació de la catalanitat de la regió. Sens dubte, el fet que calgui creuar una frontera política per arribar-hi remarca per als catalans del sud la pèrdua històrica de les comarques de la Catalunya del Nord (Tractat dels Pirineus, 1659).\nSortim de Cassà aviat i ens ajuntem amb altres companys de Figueres al Perthus i ja tots junts ens dirigim cap a Vilafranca del Conflent, on ens desviarem cap a Vernet, Castell i deixant el Monestir de Sant Martí del Canigó a la nostra esquerra arribem a l’aparcament del refugi de Merialles (1720m). Sortim del collet sobre mateix del refugi en direcció a migdia, prenent el camí ben senyalitzat per un cartell i amb les marques del GR 10. En lleugera baixada ens endinsem dins d’una avetosa seguint pel marge esquerra del Rec de la Llipodera i, en arribar a la seva alçada, el creuem per un pont de fusta. El camí descriu una gran llaçada per a salvar la profunda vall i els salts d’aquest riu que ara seguim des de dalt, pel seu marge esquerra. A partir del pont, el camí s’enfila de forma continua però suaument per la falda del Puig dels Set Homes. Desprès travessem el torrent del mateix nom i abastem el coll Verd (1.860 m). En aquest tram haurem trobat diverses tanques pel bestiar que creuarem, tenint cura de deixar-les tancades. Aquí comencem a gaudir de l’única espècie de Rododendre autòctona als Països Catalans que és el “neret” (Rhododendron ferrugineum) que viu a l’alta muntanya i que ara esta en plena floració de color vermell rosat.\nPerdem ara una mica d’alçada per buscar la llera del riu. Ja fa estona que sentim la remor del torrent que s’escola davant nostre, baixant d’entremig del Puig dels Set Homes i el de Rojà. Passem el riu, fem una parada per esmorzar i ens tornem a enfilar, ara en direcció nord-oest. Aviat trobem una cruïlla: per l’esquerra, vers ponent, seguint el GR pel Coll de Segalers, arribaríem al refugi de Cortalets, a la cara nord del Canigó. Nosaltres prenem el corriol de la dreta, ara pel marge dret del riu i guiats per senyals de pintura groga i estaques que ens acompanyaran fins a la pica. Seguim guanyant alçada de forma progressiva i moderada i abastem la cabana/refugi Aragó. (2.125 m). Aquí hi ha una font. El bosc ha deixat pas a grans extensions de “bàlec”, ginesta borda o ginesta de muntanya que amb la seva flor groga tan intensa ens fa pensar una mica (als veterans) amb el Corpus d’aquell temps. Mes endavant arriben als prats. El camí marxa ara en direcció nord-est i va endinsant-se a l’ample vall pels Plans de Cadí.\nJa podem albirar la paret i la Pica del Canigó tancant la vall, amb el Gasamir a l’esquerra i el Barbet a la dreta. Quan s’acaba el prat, el camí comença a descriure amples llaçades per a salvar el desnivell. És un corriol ben conservat, amb contraforts de paret seca. És un camí “amable” que guanya alçada sense estridències. Trobem la font Nostra. Ens salvar algun tram de blocs de pedra i tartera, sense gaire complicació, abastem la Bretxa Durier (2.649 m). Aquesta esquerda a la roca obre el pas superior de la canal entre la cresta del Barbet i la del Canigó amb el Jofre que, a la part més baixa, acaba sobre el refugi de Cortalets. Sempre, a qualsevol època de l’any, hi ha congestes. He llegit que per facilitar l’accés al cim, la bretxa va ésser oberta amb càrregues de dinamita a instàncies del president del Club Alpí Francès, Sr. Durier el 1.886. Ara ens cal salvar uns 120 metres de desnivell restants, grimpant per una canal coneguda com “la Xemeneia”. És una grimpada fàcil, on les marques grogues ens ajuden a escollir els millors passos. Al començar, alts pilars de pedra “custodien” la canal. Hom els ha batejat amb el nom de “gendarmes”. La canal ens deixa directament al capdamunt de la pica (2.784 m) des de on s’albira un paisatge formidable, sobretot en dies clars. Mirant a migdia, per sobre la llarga cresta dels Puig de Set Homes, Rojà, Tretzevents.., s’albira la plana de l’Alt Empordà i el Golf de Roses. A ponent, la vall del Tet amb la plana de l’alta Cerdanya al capdamunt, entre el massís del Carlit i les alçades del Ripollès, amb les esquerdes de Rojà a primer terme i tota la munió de cims entre el Bastiments i el Puigmal. Una creu de forja corona el cim, erigida durant la Segona Guerra mundial pels escoltes de Perpinyà. Avui trobem la creu coberta de petits feixos de llenya lligats amb senyeres que hom a portat per el foc del solstici d’estiu.\nEl Canigó ha inspirat nombroses llegendes, cançons populars i recreacions literàries, entre les quals destaca el poema èpic Canigó (1886) escrit per Jacint Verdaguer. Aquest poema conté una descripció geogràfica dels Pirineus catalans que es desenvolupa a través de la figura mítica del compte Tallaferro, un valent i ferotge lluitador contra els sarraïns. El mite està basat en el personatge històric Bernat Tallaferro. Al voltant d’aquesta muntanya hi ha tot un univers simbòlic, vinculat a la identitat del poble català, fet que es concreta amb la tradició festiva de la Flama del Canigó, que te lloc cada any la vigília de Sant Joan, al solstici d’estiu. Cada 22 de juny, un grup d’excursionistes del Cercle de Joves de Perpinyà agafen el foc que des de 1965 resta encès al Castellet de Perpinyà i el pugen fins al cim del Canigó. A mitja nit, encenen una nova foguera i inicien el descens de la muntanya amb la Flama renovada. Moltes altres persones els acompanyen o els esperen al pla de Cortalets, des d’on inicien el recorregut cap a diferents indrets a peu, en bicicleta o en cotxe per fer possible que la Flama s’escampi per pobles i ciutats i arribi a temps d’encendre les fogueres de la nit de Sant Joan.\nL’any 1955, Francesc Pujades, vilatà d’Arles de Tec (Vallespir) portat pel seu entusiasme pel massís del Canigó i inspirat pel poema èpic de Jacint Verdaguer, va tenir la iniciativa d’encendre els focs de la Nit de Sant Joan al cim d’aquesta muntanya i, des d’allà, repartir la flama per totes les contrades dels Països Catalans. S’iniciava així la tradició de la Flama del Canigó, que entroncava amb la celebració mil·lenària del solstici d’estiu vinculada al foc i al seu significat col·lectiu. L’any 1966 el foc va creuar per primera vegada la frontera entre els estats francès i espanyol i va arribar a Vic. Malgrat la dictadura franquista, la tradició es va escampar pel Principat de Catalunya, sovint en la clandestinitat, com a símbol de la pervivència de la cultura catalana. A poc a poc la xarxa es va anar estenent, i el foc que baixa del Canigó també va arribar al País Valencià. No seria just acabar aquest escrit sense felicitar a la Cristina, que amb el seu sacrifici, voluntat i bon sentit, va fer possible que tothom, TOTHOM, pogués fer el cim. Cristina: no canviïs mai.


Què hi ha de postres?: Borratxos de crema sense lactosa\nAvui farem borratxos de crema cremada sense lactosa. Per fer-los hem de tenir dos preparats: la base de les Sares i la crema de cremar sense lactosa. Es diuen borratxos perquè, si es vol, es banyen amb conyac.\nMolta gent em diu que darrerament sempre faig postres sense lactosa. Però amb la mateixa tècnica i canviant els ingredients, podeu fer el que vulgueu.\nAmb les proporcions d'aquesta recepta sortirà un pes de borratxos de aproximadament de 570 g.\nAquí tenim la base de les Sares\nAmb un ganivet de serreta les tallem per la meitat.\nHe posat una mica de sucre a la part de sota i amb la pala ben calenta els he cremat, molt poc.\nHe voltat el borratxo. Aquest és el moment de, si es vol, posar-hi unes gotes de conyac.\nAmb la espàtula es posa la crema de cremar a sobre.\nAmb la mà s'ensucren i amb la pala ben calenta es cremen una mica, amb molt de compte.\nÉs millor tornar a posar-hi sucre i cremar-lo dues vegades.\nEn un cassó hi posem tres cullerades de melmelada d'albercoc, una cullerada d'aigua i una cullerada de sucre. Ho posem al foc remenant amb una cullera i ho deixem bullir un minut. Ho passem per un colador, apretant amb la cullera i quedarà un xarop. Amb un pinzell els pintem amb molt de compte.\nEls he posat cada un dintre una càpsula de paper i sobre una safata amb blonda.\nI tenim unes postres ben senzilles, bones i ràpides de fer!\nEtiquetes de comentaris: 1-Sense lactosa Borratxos de crema


Programa d'arranjaments a la llar | Ajuntament de Palau-solità i Plegamans\nPrograma d'arranjaments a la llar\nAdreçats a la protecció de les persones grans i discapacitats més vulnerables i, concretament a la promoció de l’autonomia personal en l’habitatge. La missió és afavorir que les persones grans i amb discapacitats puguin viure a casa seva el màxim de temps possible, garantitzar i millorar així les condicions de seguretat en l’accessibilitat a la higiene i amb unes condicions mínimes d’habitabilitat.\nFacilitar reformes bàsiques i d’adaptacions funcionals en l’habitatge:\n• Intervencions en cuines: pica, aixetes, campana extractora, substitució de cuina de gas per elèctrica....\n• Intervencions en banys: instal•lació de plats de dutxa, pica de lavabo, tassa de wàter, aixetes, agafadors i barana basculant. Instal•lació d’escalfadors elèctrics....\n• Instal•lacions elèctriques: actuacions de millora de la seguretat i l’accessibilitat...\n• Altres petites millores d’accessibilitat: adaptació de portes i manetes, petites rampes,...\nAquest programa, és cofinançat pel Departament de Treball de la Generalitat de Catalunya, a través del Servei d’Ocupació de Catalunya amb la col•laboració de la diputació de Barcelona. Es fomenta la inserció de persones en atur, preferentment professionals del sector de la construcció i persones en procés d’inserció sociolaboral.\nÀrea Benestar Social Diputació: Serveis Socials Municipals:\n1. Organització i coordinació 1. Detecció de necessitats\n2. Gestió, supervisió i avaluació 2. Gestió, supervisió i avaluació\nÀrea de Serveis Socials, Empreses prestadores del servei, Departament de Treball, Afers Socials i Família i la Diputació de Bacelona\nÀrea de Serveis Socials de l'Ajuntament\nPersones grans i persones amb discapacitat\nPersones amb dificultats economiques.\nPersones que tinguin acreditada la seva condicio de discapacitat i/o estiguin en situacio de dependencia.\nFotocòpia del DNI de tots els membres de la família majors de 16 anys.\nFotocòpia del Certificat de l'INEM indicant si es cobra o no quelcom tipus de prestació.\nCertificat de l'INSS si es cobra o no subsidis, prestacions, pensions...\nFotocòpia declaració de la renda i/o fotocòpia de la nómina o justificant actualitzat que acrediti els ingressos de cada membre de la unitat familiar.\nEn cas de separació o divorci, sentència i justificant de la pensió alimentària si s'escau.\nCertificat de bèns de tots els membres.\nRebut de la hipoteca o lloguer de la vivenda.\nDeclaració jurada d'ingressos no declarats, si s'escau.\nCertificat dels moviments bancaris dels últims sis mesos de tots els comptes bancaris de tots els membres de la família.\nCertificat de disminuació.\nResolució de dependència\nJunta de Govern de la Diputació de Barcelona, en sessió ordinària de data 10 de març de 2016, Bases de participació en el Programa d'Arranjament d'habitatges per a les persones grans de la província de Barcelona\nTambé intervé en la gestió d'aquest tràmit el Departament de Treball, Afers Socials i Familia de la Generalitat de Catalunya, a través del Servei d'Ocupació de Catalunya amb col·laboració de la Diputació de Barcelona.\nEls arrenjaments es realitzen en un període de temps determinat, segons convocatoria anual.\nCal concertar entrevista telemàticament amb la tècnica referent que farà una valoració de la situació i una visita domiciliària.


Temps d'execució All In One: instal·leu tots els temps d'execució necessaris alhora al Windows 10 - Guies\nTemps d'execució All In One: instal·leu tots els temps d'execució necessaris alhora al Windows 10\nEls temps d’execució i els marcs són un component important de qualsevol idioma. Les biblioteques d'execució són necessàries perquè un programa s'executi al sistema operatiu.\nPer exemple, si voleu executar una aplicació Java, necessitareu un entorn Java Runtime Environment (JRE) i, si voleu executar un programa VC ++, necessitareu un entorn Runtime VC ++ específic.\nEls temps d'execució més populars inclouen Redistribuïbles de Visual C ++ per executar programes integrats en VC ++, .NET Framework per a programes creats amb Visual Studio .NET Framework i Entorn d'execució de Java per executar programes integrats a Java.\nHi ha temps d'execució menys populars com Reproductor flash , Microsoft Silverlight (ara retirat), DirectX i Adobe Shockwave Player.\nAlguns temps d’execució es preinstal·len a Windows, mentre que d’altres s’han d’instal·lar. Hi ha dues maneres d’instal·lar tots els temps d’execució necessaris alhora a Windows. Aquí parlarem de les dues maneres. Resum ràpid amagar-se 1 Temps d'execució Tot en un 2 Temps d'execució de Ninite\nTemps d'execució Tot en un\nAll in One Runtimes (o AIO Runtimes) és un script executable per instal·lar runtimes i frameworks d'ús habitual a Windows.\nQuan s'executa la configuració Tot en un temps d'execució, comprova si hi ha temps d'execució instal·lats al Windows i mostrarà tots els temps d'execució i els marcs que falten al vostre PC.\nEl programa està en alemany, però podreu entendre amb força facilitat el procés de dos passos d’instal·lació en temps d’execució. El primer pas és seleccionar els temps d'execució que voleu instal·lar i, a continuació, feu clic a Instal·la per iniciar el procés d'instal·lació.\nWinPKG Tot en un temps d'execució\nPodeu consultar tots els temps d'execució a la pestanya Detalls (Detailliert). Els temps d'execució admesos inclouen:\nTemps d'execució general del sistema\n.NET Framework ( 2.0 - 3.5.1 - 4.8) [ Descarregueu tots els marcs .NET aquí ]\nTemps d'execució de Visual C ++ 2005, 2008, 2012, 2013 i 2019 [ Descarregueu tots els redistribuïbles de Visual C ++ aquí ]\nReproductor flash Adobe [ Descarregueu Flash Player des d’aquí ]\nA la versió anterior, també s’incloïen els temps d’execució de DirectX, però com que Windows 10 no requereix temps d’execució de DirectX antics, aquesta opció s’ha eliminat.\nLa meva opinió és que Microsoft Silverlight i Adobe Shockwave Player no s’han d’instal·lar ja que ja estan retirats. Instal·lar marcs i temps d’execució obsolets farà que el sistema sigui insegur.\nBaixeu All in One Runtimes\nTingueu en compte que All in One Runtimes és un fitxer gran d’uns 350 MB, però val la pena descarregar-lo si heu d’instal·lar diversos temps d’execució al vostre ordinador.\nTemps d'execució de Ninite\nUna altra forma de descarregar i instal·lar automàticament els temps d’execució necessaris és mitjançant Ninite.\nNinite és una meravellosa eina per instal·lar diversos programes automàticament i sense atenció. Només heu de seleccionar el programari que voleu instal·lar i Ninite farà la resta mentre espereu que finalitzi la instal·lació.\nDescàrrega de Ninite Runtimes\nNinite té una secció anomenada Runtime que inclou el següent:\nTot i que la llista no és tan llarga com Tot en un temps d’execució, la instal·lació és força senzilla i es fa sense problemes. Podeu anar a ninite.com i personalitzar la vostra selecció de programari per instal·lar-lo, o podeu descarregar el fitxer següent que inclou tots els temps d'execució enumerats anteriorment.\nDescarregueu Ninite Runtimes\nCom s'instal·len marcs d'execució i marcs comuns a l'ordinador?\nMuntar imatges de disc amb ImgDrive\nQuan els usuaris de Windows 10 podran actualitzar gratuïtament a Windows 11? Microsoft torna a confondre\nEvernote Web Clipper i, evidentment, arriben a l’ Operapera\nCerqueu pel·lícules i programes de televisió a totes les regions de Netflix\nHistorial d’actualitzacions de Windows publicat per Nirsoft\nMillor programari i eines IPAM per gestionar adreces IP, DNS i DHCP


Investiguen la presumpta violació a una nena de 4 anys en un hospital\nImatge d'arxiu d'un carrer de Calcuta.\nLa menor estava a l'UCI per tractar la picadura d'una serp\nActualitzada 06/11/2018 a les 18:00\nLa policia d'Uttar Pradesh, un estat situat al nord de l'Índia, està investigant la presumpta violació a una nena de 4 anys que es trobava hospitalitzada a l'UCI d'un hospital per la picadura d'una serp.\nSegons ha indicat el cap de la policia local de Mahesh Srivastava, la nena va dir a la seva àvia que un assistent de l'hospital, i 4 persones més, la van atacar durant la nit de dissabte quan estava sola a l'habitació.\nDe moment s'ha produït una detenció i la policia està buscant la resta d'implicats en el cas. S'ha sol·licitat l'accés a les càmeres de videovigilància i també s'està investigant els motius pels quals la nena estava sola a l'UCI.\nComenta el contingut : Investiguen la presumpta violació a una nena de 4 anys en un hospital


RACÓ VIATGER de Mariló: RESSENYA LITERÀRIA: EXPERIÈNCIES DE VIATGE\n51 relats de 44 viatgers\nSe’n veniu de viatge? Us assegure que serà un trajecte llarg però alhora serà còmode. Per començar, només heu de seguir llegint estes línies en les quals us vull convèncer per a que compreu el passatge.\nEl passatge és fàcil d’adquirir, simplement la lectura del llibre “Experiències de viatge” de Nova Casa Editorial, que us portarà al voltant del món acompanyats de diferents viatgers, 44, ni més ni menys. El llibre no és una guia de viatge, però en alguns relats podria ser-ho, és un conjunt d’aventures i desventures, d’angoixes i alegries escrites amb detalls personals i mirades peculiars, que les fan úniques i irrepetibles.\nUs animeu? Partint dels Pirineus on fem una caminada per un paratge natural preciós i seguint trajecte en el sentit de les agulles del rellotge, entrem a França per visitar Carcassona. Meravellats per veure tan gran fortalesa agafem un veler i creuem la Mediterrània per visitar les illes Balears. I per què no seguir navegant? Així que canviem de veler i anem fins a Sardenya, després agafem altre veler i parem a les illes Toscanes a prop de Còrsega. Canviem de mitjà de transport i entrem en terra ferma i visitem un Berlin tot nevat. Després fem viatge pel centre europeu: Budapest, Bratislava, Praga, Cracòvia i Varsòvia. De nou agafem veler i anem per la costa dàlmata, estem en Croàcia!. Ara entrem a Albània per passar unes hores.\nCanviem de continent i anem, a Tànger i després seguim a Marroc a endinsar-nos en l’Altas i la cultura berber. Continuem al continent africà i entrem a Mali per navegar pel riu Níger i també per assistir a un fals casament, després anem a Uganda, també a Kènia i després a Sudan a colp de pedal.\nDeixem Àfrica i entrem en Turquia. Després anem a la regió autònoma del Kurdistan (Irak), passem a Uzbekistan i a Kirguizistan. Després anem a Pakistan i passant pàgina, entrem en la India, una experiència ens fa un passeig i altra ens descriu un curs de meditació. Uff!! Que dur!!! Després de llegir el que fa el xicot cada dia, dic clarament que jo no podria! Prefereisc anar al Nepal, que és com continua el llibre. Després visitem Sry Lanka i també Borneo. I després de patir per culpa d’un autobús embarrancat anem de la mà d’un grup d’amics a descansar a un illa abandonada i quasi deserta a prop de Cambodja. Visitem les tribus del nord de Tailàndia i també la capital Bangkok, després anem a Myanmar i en els tres relats següents a Vietnam, cadascú mostrant una experiència diferent. Anem al llac Baikal siberià i entrem a la misteriosa Corea del Nord on les autoritats mostren el que volen mostrar. Millor seguim viatjant i visitem Japó i a continuació anem a una illa fora de les rutes turístiques anomenada Vanuatu.\nCanviem d’escenari i anem a Nova Zelanda. I després a Rapanui a l’illa de Pasqua. Seguim camí d’Argentina i parem a Buenos Aires i després entrem a Bolívia i després al Peru. I del continent americà acabem en Costa Rica.\nTornem de nou a Europa, la volta al món ja l’hem feta quasi sencera, i anem a Portugal on visitem les grans ciutats i després en la capital entrem a un museu peculiar. Passem a Espanya i parem al parc natural de Doñana i acabem en Catalunya, a uns paratges naturals.\nQue us sembla? Ja se n’haureu adonat que hem d’agafar de tot: vaixell, tren, avió, autobús...també es va amb bicicleta, a peu... i en cada lloc el mitjà local de locomoció. Divertit no? Hi ha històries perilloses, dures, amargues, altres que esgarrifen... hi ha de dolces, romàntiques, entranyables, divertides, relaxants... Totes són precioses i per un motiu o altre captivadores. I no negue que ho dic amb subjectivisme perquè sóc amant dels viatges i tots m’agraden.\nEste llibre és per a qui li agrada fer viatges però no és condició lectora el gust per conèixer món, també pot agradar a qui gaudeix llegint històries per altres viscudes. Hi ha relats simples, altres extraordinaris, hi ha d’insòlits... tots tenen en comú que són els escollits pels autors per a que formen part del llibre. I si s’han seleccionat és perquè dins del bagatge propi viatger han quedat de manera perenne i inesborrable.\nEstà clar que tothom no tenim les mateixes preferències però al llibre es mostren viatges per a tots els gustos, així que just eixa és la part positiva: que hi ha on escollir. Maneres d’escriure també hi ha diverses, unes en present i altres en passat, però totes expressen des del cor i a més a més són relats en primera persona que li dóna valor al relat.\nHo he passat molt bé llegint i posant-me en la pell dels protagonistes. M’han encisant alguns relats i no sabria explicar exactament el per què. Alguns tal volta, per donar-me a conèixer l’existència d’algun lloc que no sabia ni que existia al mapa, altres per sentir-me identificada en algun detall explicat... o per divertits, altres per inusuals o simplement perquè els he trobat molt ben escrits amb la capacitat de captar al lector només començar. I també m’han agradat altres per la informació que descriu i que pot servir per a altres futurs viatges. De fet hi ha un capítol en concret, que en breu rellegiré en més d’una ocasió perquè és la meua propera destinació viatgera i m’interessa per fer-me una idea d’on vaig i què veuré. En tornar del meu viatge agafaré de nou entre mans “Experiències de viatge” i tornare a llegir-lo per contrastar experiències.\nI és que el llibre es pot llegir tot d’una tirada o es pot anar escollint segons el país que es vulga visitar o recordar. En este apartat faig una critica constructiva que ja he expressat a l’editorial donat veu a un lector que m'ho ha comentat. No és res transcendental, simplement és, que estaria bé incloure un índex de països i altre d’autors per a facilitar la tria. L’índex que hi ha és per títols dels relats i no sempre diu el país visitat.\nEstic segura que en una segona edició l’editorial donarà solució i també es tindrà en compte si algun dia es fa una segona part. I és que experiències viatgeres de les que mostra este llibre, únic en llengua catalana, mai no en falten: de les reals, experiències que quan es viuen són moments màgics i irrepetibles i en llegir-les els lectors els entren ganes de deixar-ho tot aparcat i anar al país en qüestió que ha captat més l’atenció.\nI si he d’aconsellar algún relat... depèn dels gustos, cada situació viscuda per l'autor és especial i així es transmet, però... i de nou vaig a ser subjectiva, puc parlar del que més conec, els relats que jo he viscut en carn pròpia. I és que no us he dit encara, i ho dic per a qui no ho haja endevinat només començar, que sóc autora de quatre dels relats que formen part del llibre.\nDoncs si, meua és la història del parc de Doñana i la conversa a la platja amb el vellet “important” i també el relat a l’entranyable hospital-museu de les nines de Lisboa, meua és l’experiència viscuda mirant com un documental en directe les tortugues gegants de Costa Rica deixant els ous a la platja, així com el text on conte sobre les tribus dels nord de Tailàndia i els sentiments contraposats que suposa veure les dones girafa.\nVaig estar el dia de la presentació del llibre a Barcelona, el 22 d’abril d’este any 2016, i vaig veure la cara de satisfacció dels autors i dels editors. A l’ambient hi havia alegria i emoció per veure publicats molts retalls de vides, fraccions de temps que han quedat congelades entre paper formant un gran llibre ple de contingut i de sentiment, la combinació perfecta per a convèncer que això de viatjar és un bon pla sempre. Eixe és el mèrit de “Experiències de viatge”.\nI ara que ja heu llegit la ressenya... compreu el passatge i se’n veniu amb nosaltres? Els 44 autors fem de guies i us acompanyem en el trajecte.


Ajuntament d'Arenys de Mar - Recta final dels 'Espais de conversa ciutadana'\nRecta final dels 'Espais de conversa ciutadana'\nAVÍS: LA CONFERÈNCIA DE BRIGITTE VASALLO, PREVISTA PER DIMECRES 16 DE MAIG, QUEDA AJORNADA PER MALALTIA DE LA PONENT. AVISAREM DE LA NOVA DATA PELS CANALS HABITUALS.\nEl projecte dels 'Espais de Conversa sobre convivència ciutadana', iniciat el passat mes de març, entra en la seva setmana decisiva amb tot un seguit de propostes que acabaran de configurar una radiografia de les transformacions urbanes, socials i culturals que viu la nostra vila per poder pensar en clau de futur.\nAixí, aquest dimecres 16 de maig l'activista i escriptora Brigitte Vasallo realitzarà un breu seminari a les 6 de la tarda a la Sala de Plens de l'Ajuntament sota el títol d'Arenys en transformació. Cap a on mirem?, pensat especialment per als càrrecs electes i els tècnics de l'Ajuntament. L'acte, però, també serà obert al públic que vulgui acompanyar-nos.\nD'altra banda, de cara al dijous 17 i el dimarts 22 de maig, hem preparat uns tallers d'edició col·lectiva d'un fanzine. Amb el lema Arenys és..., debatrem sobre quins són els nostres racons preferits de la vila o què ens agrada fer a Arenys. Els tallers es faran a les 7 de la tarda a l'escola Joan Maragall.\nI com que aquest projecte vol fer-se extensiu a tots els sectors de la vila, el divendres 18 de maig farem el taller creatiu Arenys amb ulls d'infants, adreçat als infants i les seves famílies perquè petits i grans puguin pensar al voltant dels espais de joc a la vila. Aquest tindrà lloc a les 5 de la tarda al pati del C.C. Calisay.\nEls Espais de Conversa estant pensats per tal que siguin espais dinàmics, provocadors i significatius, de manera que s'activi el debat públic i de reflexió ciutadana sobre les polítiques públiques al voltant de qüestions com la convivència, l'apropiació dels espais públics i el bé comú.\nPublicat el 12 de maig de 2018


Fürstenhof Sassnitz Sassnitz Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Sassnitz, no busqui més enllà de Fürstenhof Sassnitz. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nFürstenhof Sassnitz ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, despertador, estació d'Ipod, aparell de televisió per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Sassnitz, el Fürstenhof Sassnitz és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nDescompte a Fürstenhof Sassnitz


Manifestació de Valeo pels carrers de Mollet - Vallès Visió\nMartorelles Mollet del Vallès Municipis\nManifestació de Valeo pels carrers de Mollet\n8 de setembre de 2015 9 de setembre de 2015\nEntre els compromisos que els treballadors de Valeo han arrencat del govern molletà en la reunió d’aquest matí hi ha el de col·laborar en el finançament de les despeses perquè 150 treballadors puguin viatjar fins a la fàbrica aragonesa.\nPel que fa a les negociacions amb la direcció, el comitè denuncia que estan en punt mort i asseguren que seguiran reclamant que Valeo no traslladi la producció a Saragossa. Insisteixen en què la planta de Martorelles és viable econòmicament.\nAvui, unes 350 persones s’han manifestat sota els lemes “Volem Viure i traballar a Catalunya” i “Valeo no es tanca”. La manifestació, que ha començat a les portes de la planta de Valeo a Martorelles\ni a la qual s’hi han sumat representants sindicals i polítics, com l’alcalde de Martorelles Marc Candela, ha recorregut bona part del polígon abans d’arribar a Mollet, on el comitè s’ha reunit amb l’alcalde de la ciutat.


Històries Manresanes: Joan Peramiquel i Sivila\nTERCERA PART: El passador de Súria\nFinalment arribem al tercer i últim capítol dedicat al passador de Súria, Joan Peremiquel i Sivila. En el capítol segon vam explicar com en Joan va començar a fer de passador i com se les empescava per fer arribar la gent des de la frontera andorrana fins a la nostra ciutat, seguint les rutes del contraban.\nEn un dels seus viatges Peramiquel va portar set aviadors i van anar a casa d'en Joan, a Manresa. Els va veure el sereno i els va dir que anéssim alerta. L'endemà van agafar el tren a l'estació del Nord, el popular "eléctrico" de Manresa a Barcelona. Els bitllets sempre els treien els guies i familiars o persones de màxima confiança dels passadors per dissimular. Que una única persona comprés molts bitllets aixecava sospites. En una ocasió, en Joan acompanya a un grup de militars belgues i dos no van pujar al tren i van tenir la pensada de tornar allà on estaven amagats, al Congost. Quan en Joan va tornar de Barcelona els va trobar, l'endemà al matí els va portar amb tren fins a Barcelona, ja que en els viatges dels passadors no se solia estar més d'una nit en un mateix lloc.\nEl company guia d'en Joan (durant molts viatges) es deia Salvador Calvet, era de Puigcerdà i després de la guerra es va establir a Andorra on feia de paleta i va arribar a tenir 60 paletes treballant per ell. Els seus fills viuen a Andorra; era germà del darrer alcalde de Puigcerdà durant la guerra. Quan eren a Barcelona anaven en petits grups, novament per evitar suspicàcies, i es dirigien cap al consolat anglès (els consolats dels països ocupats pels nazis hi havia substitut el personal per col·laboradors) que era a la cantonada del carrer de Consell de Cent i després anaven al carrer de Jonqueres, en una de les cases més altes de Barcelona, tenia 16 pisos. Al consolat els atenia Miss Corlin que era una secretaria i també feia d'intèrpret. Al consolat els donaven tres mil pessetes per cada persona que portaven. Cobraven una quantitat de diners elevada, però la feina era de màxim risc, no sols pels passadors sinó pels grups de persones evadits, ja que si eren descoberts i detinguts eren tornats a la frontera davant els nassos de la Gestapo. En la majoria de casos els passadors havien de repartir aquesta quantitat entre tots els que ajudaven, el que avui en dirien logística. Molts passadors no eren de fiar, i robaven als grups que ajudaven a escapar, la majoria solien ser ciutadans jueus, que duien quantitats elevades de diners i sobretot joies a sobre. Afortunadament en Joan mai va topar amb aquests estafadors. D'altres passadors eren infiltrats, que a canvi de diners o "favors", informaven la Guàrdia Civil i la Gestapo de la frontera, quins passos i rutes seguien.\nEn Joan Peramiquel calcula que va portar un total d'unes cent persones entre francesos, belgues i aviadors de diversos països, anglesos, canadencs, etc. La majoria eren militars que s'havien escapat dels nazis, un cop aquests havien ocupat el seu país, i ciutadans jueus que fugien de la Gestapo per evitar ser enviats en camps de concentració. En un dels viatges en Joan va portar a una persona que feia d'enllaç del Partit Comunista, i en un altre viatge va portar un que era l'enllaç directe entre París i el Comitè Central del Partit Comunista a Espanya, que li deien el "Comprendes"; era Luis Márquez Rosillo. Quan el va agafar la policia "va cantar" tot el que sabia. Ho va explicar tot, com havia vingut des de França, com havia passat la frontera amb el grup d'en Joan que operava des de l'hotel Palanques d'Andorra i les cases per on havien passat fins a arribar a Manresa.\nEl recorregut d'en Joan: Andorra - Manresa\nPassaven la frontera andorrana a la dreta del riu Valira i a la dreta de la Seu. Normalment passaven el riu Segre entre la Seu i Alàs, quasi sempre per dins l'aigua que els arribava fins a les cuixes. Una vegada, en Joan fins i tot va passar-lo amb una dona polonesa a coll. Després anaven cap a El Ges. Allà, a la vora de la serra del Cadí, descansaven i els feien menjar. Després anaven cap a la Vansa, després cap a Ossera i pujaven cap al Coll d'Ares. A l'altre cantó hi havia l'Alzina i Alinyà. Aquí reposaven i dormien en una fonda sense fer gens de soroll.\nL'endemà anaven en direcció cap a Solsona, cap a la serra de la Torregassa i fins a cal Rajolí, que era una casa de pagès, i allà paraven i passaven la nit. L'endemà continuaven cap a Castelltallat, fins a cal Pons on feien nit de nou. Allà hi passaven el dia i a entrada de fosc començaven a caminar fins a Manresa. Els portaven fins al Congost, molt a prop de l'estació del Nord. Després anaven a buscar bitllets i amb el primer tren del dia marxaven cap a Barcelona. En els viatges en Joan sempre portava unes espardenyes de recanvi lligades a la cintura. També portava un mocador de farcell amb la mica de menjar, que solia ser pa, xocolata i llonganissa. De beure no en portava perquè podia beure en fonts i rieres que trobava durant el trajecte.\nEn Joan va tenir sort i mai fou descobert. Encara que en alguna ocasió va estar en perill real. Una vegada a Cornellana els esperava la Guàrdia Civil perquè havien agafat a una persona que va xerrar per on passaven en Joan i els passadors. Però va resultar que un home de Cornellana els va avisar que havien mort un home. Es tractava d'un xicot de Fórnols que treballava de pagès i havia desertat. Aquest xicot sortia amb una noia de Cornellana i es va trobar la Guàrdia Civil, que li va demanar "l'alto". Espantat, va fugir, però la parella de Guàrdia Civil li van disparar i el van matar. Un veí de Cornellana que feia contraban va explicar als passadors l'ocorregut perquè canviessin de ruta.\n- SERRA, Jaume: "Entrevista a Joan Peramiquel i Sivila". Revista Dovella, núm. 66. Any 1999\nEls dos primers capítols: "Joan Pere Miquel, el passador de Súria"\n- Primer capítol: aquí\n- Segon capítol: aquí\nQuan caminaven sobre llambordes\nQue es faci la llum... i el negoci!\nEls viatgers de Manresa


L'Associació Cultural Univers Àgatha Autisme treballa des de la cultura per la conscienciació social sobre l'autisme, una síndrome que afecta a 1 de cada 100 naixements. Són diversos els i les músics que han contribut amb aquesta finalitat oferint concerts solidaris en benefici de la sensibilització i visibilització d'aquest transtorn: Roigé, el trio de guitarristes Max Sunyer, Amadeu Casas i Emili Baleriola; Mon Casino Casamor o Lenka Maresova, ente d'altres. De fet, són alguns dels artistes participants al disc "Notes blaves per l'autisme", publicat l'any passat.\nUna nova mostra d'art solidari es podrà gaudir el proper dissabte, 14 de gener, a les vuit del vespre, a la Sala Fizz (carrer Balmes, 83 Barcelona) al concert de blues solidari amb la banda inèdita formada pels guitarristes Emili Baleriola i Agustí Mas, acompanyats pel gran baixista Rafel Escoté i el bateria Pablo Posa.\nL'entrada és de 5 € de donatiu. També es pot fer una tranferència per a la Fila 0 al número de compte: 21000885690200317765.\nLletres blaves per a l'autisme\nD'altra banda, Univers Àgatha està a punt de treure del forn el llibre solidari "Lletres blaves per a l'autisme", en el que el col·lectiu ha estat treballant des de fa gairebé dues temporades. La seva presentació en públic serà a la Sala Luz de Gas de Barcelona, el dimarts 4 d’abril, a les 20:00 h.\nL’autisme és un trastorn del neurodesenvolupament, crònic i que habitualment es detecta durant els primers 30 mesos de vida. L’alteració de la comunicació, de les competències socials, de la imaginació i un patró d'interessos i activitats molt restringit i estereotipat són els símptomes fonamentals. A més, s'observen sovint conductes anormals, com a moviments de balanceig i obsessions insòlites cap a alguns objectes o esdeveniments. Una part important de les persones amb autisme (50%) presenten una deficiència mental associada de grau divers. La major part d'aquesta població requereix una gran ajuda durant tota la seva vida.\nRespecte de la prevalença dels TEA (trastorns de l'espectre de l'autisme) els estudis epidemiològics dels darrers temps mostren que actualment aquesta síndrome afecta, aproximadament, a 1 de cada 100 naixements i és molt més freqüent en homes que en dones, segons la Federació Autisme Catalunya.\nautisme, Associació Cultural Univers Àgatha Autisme, concert solidari, música, arts escèniques i audiovisuals, discapacitat, salut i discapacitat


Horòscop per a dimarts 3 de de gener – FÒRUM.ad\nHoròscop per a dimarts 3 de de gener\nel: 03/01/12 0:00\nTant les circumstàncies com el teu estat anímic i de salut són molt millors que en dies anteriors, i avui sí podràs tenir una estona per gaudir de la vida i del teu contacte amb la gent i amb el món. Quedaràs amb els teus amics o rebràs una trucada proposant una cosa que t’agradarà.\nTots els teus contactes socials i afectius flueixen avui amb harmonia, i permeten gaudir al màxim dels llaços que tens amb la gent que vols. Pots concretar un viatge de plaer amb la teva parella o amb els teus amics per jornades posteriors.\nNo prenguis decisions precipitades en els assumptes de l’amor, el que no sàpiga valorar-te és un perdedor, no t’aturis ni estranyis l’ ignorància d’altres persones. Dirigeix la teva vida davant d’una òptima bona voluntat, separa de la teva vida gent de mals pensaments.\nal 21 de juliol La teva imaginació i la teva fe s’han exaltat amb el trànsit dels planetes per el teu signe, sentir-se feliç perquè ara donaràs curs a la teva creativitat. Si estàs solter no et faltaran admiradors i éssers especials que tractaran de conquerir el teu cor.\nal 21 d’agost Els amics que abans estaven amb tu en tot moment, ara et donen l’esquena t’enfrontaràs a malentesos i baralles sense raó, evitar tots aquests conflictes, sigues flexible. Viu el dia d’avui al màxim i donat l’oportunitat de ser feliç em aquest nou any.\nLas teves relacions sentimentals i personals van passar ja per difícils proves, ara les aigües s’ anivellen al costat de éssers que t’estimen i us donen suport en tot. La teva ment exerceix un poder suprem sobre la teva salut, et trobaràs més fort, i realista.\nEl teu sector econòmic i professional estarà súper poderós avui, tindràs cura i invertiràs els teus diners sàviament, hi haurà majors guanys i major prestigi professional per a tu ara. Els amics seran ponts per èxits majors. Canvis d’actitud cap a la teva professió.\nT’ocuparàs més de tu i del que és realment important en la teva vida, surt, viatja, pren classes, expandeix el teu territori, no et quedis congelat en el temps. Tindràs oportunitats úniques de fer el que més t’agrada i regalar-te la felicitat que mereixes.\nAvui tot canvia al teu favor, entraran a la teva vida éssers creatius, poetes, músics, espiritualistes, vidents i administradors d’empreses, entre ells estaran els teus amics i tal vegada el teu amor. Tindràs la vitalitat i la suficient energia per recuperar-te de tot.\nL’energia torna a la seva normalitat, t’alliberes de tot el que et limita, persones del teu passat tornen completament transformats, però tu sabràs qui convé al teu costat. Hauràs de laborar al costat de éssers difícils i contradictoris però a tu no t’afectarà, rebràs elogis.\nTens la benedicció de tota l’energia planetària positiva, t’uniràs a personalitats fortes de caràcter, impulsius, dinàmics i molt actius per entretenir cada dia. Admiradors, enamorats no et faltaran, el Sol visita la teva casa d’unions i de matrimoni.\nLa teva autoestima s’eleva, et sents més còmoda i segur amb tu mateix, aconseguint més força perquè aconsegueixis ascensos o noves proposicions laborals, comptes amb amics molt bons que sempre t’acompanyen. Els teus estudis estan millorant.\nEntrada Anterior: La Seu d’Urgell tramita 47 llicències d’obertura de negocis durant el 2011\nEntrada següent: La mort de Cheeta i el seu significat


Edición del miércoles, 17 abril 2013, página 21 - Hemeroteca - Lavanguardia.es\nEdición del miércoles, 17 abril 2013, página 21\n21 Cultura|s La Vanguardia Dimecres, 17 abril 2013 ESCRIPTURES Unaestranya parella Elfill delpoli còleg criminal, ilaseva companya, Carol Jordan, s’embarquen en una recerca difícil. Carolina Solé Ulls de gel /Ojos de hielo EDICIONS 62 /PLANETA, 800 /696 PGS., 19,90 € El cadàver d’un terratinent, amb unabonaquantitatd’enemics,apa- reixenund’aquestspoblesplàcids iplens d’encant. La família rival i una possible sospitosa posen en moviment els fils d’aquesta intriga que es remunta al passat. La Gran Bretanya rural no cal que sigui l’únicescenaridelanovel·lanegra. Sebastià Bennasar El país dels crepuscles ALREVÉS,203 PGS., 17 € Un llop, com aquell llop solitari en unadelesnovel·lesdelasuecaAsa Larsson,deambulapelterritorine- vatprop de l’ermita de Sant Quirc. Un paisatge absorbent: el Pont de Suert,laVall de Boí... Bennasar, queestudialanovel·lanegraenre- lació amb la història de Catalunya, entrellaça aquesta forta atmosfera amb una investigació que desafia el comissari Jaume Fuster. Oriol Canals Fills de mala mare EDITORIAL BASE, 200 PGS., 17,90 € PiusXIV és coaccionat: algú amb molt de poder li dóna un breu terminiperacceptarl’eutanàsia.Si no ho fa, més de sis-cents mitjans de comunicació rebran un dossier secret que conté informació com- promesa sobre el Papa. L’autor d’aquest thriller té experiència en periodisme iencampanyes de premsa. Jane Harris La verdad de la señorita Harriet LUMEN, 624 PGS., 24,90 € ElsGillespiesónatractius,interes- sants itenen molt de talent.Lase- nyoreta Harriet els va conèixer quan era una jove solitària que va tenir la sort de topar-hi, aGlas- gow,el1888.Inovatrigaraconèi- xer moltes coses de cada un idels seus secrets. Anys després, vet aquí el seu relat enginyós (o tè- tric?)delatragèdiaquevacolpejar aquella família. Charlaine Harris Perdiendo la cabeza SUMA DE LETRAS, 265 PGS., 16,50 € “La meva guardaespatlles,vestida amb biquini rosa, tallava la gespa del jardí quan aquell home va cau- redel cel”.Larestadel llibresupe- ra aquest inici sorprenent.Larica herevaRoeGardentéagudesaica- pacitatdetrencarestereotipsalpe- tit món de la seva ciutat de Geòr- gia.Alanovel·lanegrasempreliva béuna quota de desimboltura, sín- tesi illeugeresa. Diego Doncel Amantes en el tiempo de la infamia SIRUELA,244 PGS., 16,95 € La Marie és primera ballarina de l’Òpera de París: bonica iintel·li- gent. Però al’Europa on ella brilla el nazisme s’expandeix amb els seusmètodesdepoderid’espionat- ge.La seva història d’amor amben Robert,uncientífic al servei del Tercer Reich, és el fil conductor d’aquesta immersió en un tema apassionant: la relació de l’art, la cultura iels seus artífexs, ilacor- rupció d’una ideologia espúria. Rosa Ribas iSabine Hofmann Don de lenguas SIRUELA,407 PGS., 19,95 € Dues dones unides per investigar el crim d’una dama de l’alta bur- gesia barcelonina, el 1952. Una d’ellesésl’Ana,joveperiodistaque no es conforma amb l’autoritària versiópolicial.L’ajudaràla intel·li- gentBeatriz,ambelsseusconeixe- mentsliterarisifilològics.Duesdo- nes en temps difícils. Franck Thilliez Atomka COLUMNA /DESTINO,600 /556 PGS., 21 € Meitat ciència-investigació imei- tat Stephen King. Aquest escriptor francès d’imaginació tempestuosa –vegeu La síndrome E o Gataca– torna amb un thriller protagonit- zat per la carismàtica parella aqui ha fet iencara fa patir. Un perio- dista de successos és assassinati tancat dins del seu congelador mentre arriben notícies estranyes sobredones trobades allacs gla- çats.Entre el desastre nuclear iles pèrduespersonalsdelsprotagonis- tes,Thilliezconrealaintrigacientí- ficafarcidadefantasiesesborrona- dores. Mariano Sánchez Soler El asesinato de los marqueses de Urbina ROCA EDITORIAL, 188 PGS., 14,90 € Una narració tensa que reconstru- eix un fet històric. L’autor aposta per una trama d’intriga, ambició i cobdícia. No va ser només un –l’exgendre, en la ficció anomenat Dani,en la realitat Rafi Escobedo– l’artífex d’aquell assassinat que va sacsejar tot Espanya el 1980, ique va aixecar força polseguera. | Gillian Flynn Perduda / Perdida RBA /ROJA & NEGRA 432 /567 PGS., 19 /17,9 € Comença com un diari engi- nyós d’Adam iEva,però ala intel·ligent història d’aquest matrimoni jove s’obre una esquerda una mica més te- nebrosa itètrica. Un cas policial iuna radiografia de les zones fosques de les re- lacions. L.N. Dennis Lehane Vivir de noche RBA 487 PÀG. 20 € Lehane és excel·lent, el millor. Només pel sopar amb el pare policia ilanoia “morta per dins” el lector s’enamora perdudament d’aquesta novel·la, fora de la sèrie dels investigadors Kenzie iGennaro. L.N.


El Consorci invertirà 113.00 euros en maquinària trituradora per a mantindre en bon estat els camins rurals | Castelló Extra\nEl Consorci invertirà 113.00 euros en maquinària trituradora per a mantindre en bon estat els camins rurals\nEl Consorci Provincial de Bombers ha donat llum verda definitiva hui a la modificació del seu pressupost de 2022 per la qual s’autoritza l’adquisició de maquinària destinada a millorar l’estat dels camins i pistes rurals perquè en cas d’incendi l’accés dels bombers i els seus equips materials resulte molt més ràpid i senzill.\nDesprés de l’acord de hui el Consorci procedirà a la compra d’una fresadora forestal i una fulla anivelladora. Es tracta de material que es connecta a un tractor per a triturar pedres de grans dimensions, terra i tot tipus de material que puga trobar-se en els camins rurals, i anivellar posteriorment el ferm.\nL’objectiu, assenyala el president Martí, «és dotar del material necessari als bombers perquè la resposta davant una situació de crisi siga ràpida i eficaç».\nEn el transcurs de l’Assemblea General el president també ha fet referència a l’incendi declarat divendres passat a Caudiel per a lloar «la professionalitat i eficàcia dels bombers de la Diputació i dels bombers forestals de la Generalitat Valenciana», que va permetre estabilitzar i controlar el foc en vint-i-quatre hores.\nEn la sessió de hui també s’ha aprovat el conveni de col·laboració entre el Consorci Provincial de Bombers i l’Agència Valenciana de Seguretat i Resposta enfront de les Emergències per a l’encàrrec de la gestió dels mitjans del Servei de Bombers Forestals de la Província de Castelló. Un conveni que segons Martí, «contribueix al fet que la coordinació entre la Diputació i el govern autonòmic siga la màxima possible» i que «redunda en benefici del conjunt de la ciutadania».\nAixí serà la Nit de Sant Joan a Orpesa 2022


JORDI SOLÉ : EL FILL DE CÈSAR I CLEOPATRA\n«El cas Gürtel ens vé dels romans»\nEl periodista i escriptor Jordi Solé Comas, 43, acaba de publicar la novel·la històrica sobre el fill de Juli Cèsar i Cleopatra, Hijo de Dioses (Ed. Pàmies).\nDirigeix la revista de l’entitat neurològica sabadellenca AVAN, és lector professional de guions cinematogràfics, escriu free lance en nombroses publicacions i ha venut 10.000 exemplars de Telemanía las 500 mejores series de TV.\nQuè vol dir que és lector de guions de cine?\nQue la distribuïdora DeAPlaneta em paga per llegir guions de pel·lícules americanes abans de comprar-les.\nÉs com comprar pis sobre planell. Si compres una pel·lícula abans que la facin, et surt més barata. Planeta em demana que em llegeixi el guió per saber si tindrà èxit a Espanya.\nI sempre l’encerta?\nNo. La vaig encertar amb Nine, però em vaig equivocar amb Bangkok Dangerous del Nicolas Cage. El guió em va agradar molt, però la pel·lícula era dolentíssima.\nÉs cert que no li han volgut publicar Hijo de Dioses en català?\nSí. Jo el vaig escriure en català, però només li ha agradat a un editor de Madrid, Pàmies. Em va demanar que el traduís i ho he fet.\nPot un no-historiador escriure novel·la històrica?\nM’he près llicències i em puc haver equivocat en alguna cosa, però m’he documentat de manera exhaustiva en centenars de fonts. És molt rigorós.\nEs produeixen errors sovint?\nA Cartago en Llamas es parla de les atzavares de Cartago i les atzavares van venir d’Amèrica.\nQuè l’ha sorprès del món egipci?\nLa Seguretat Social. Tots els egipcis tenien dret a curar-se gratis a les Cases de la Vida o hospitals dels temples. Cap metge cobrava.\nS’ha rendit a la seducció de la cultura egípcia?\nSí, però m’agrada més l’antiga Roma. Els romans són com nosaltres, però sense internet.\nQue tot ens ve de Roma. El Cas Gürtel és pura Roma. Per arribar a cònsul compraves els vots i ja està.\nRealment van tenir un fill Cleopatra i Juli Cèsar?\nSí, Cesarion. Va ser faraó d’Egipte. I Cèsar el reconeixia en un testament, cosa que lògicament no agradava al fill adoptiu de Cèsar, Octavi, que va provocar una guerra.\nI la conseqüent mort de Cesarion?\nDavant la derrota de Marc Antoni en la batalla naval d’Actium, Cleopatra va fer fugir el seu fill a la Índia amb només 17 anys, per no ser assassinat.\nSalva la vida?\nEn el meu llibre sí. Fins i tot hi ha un final obert a dos possibles llibres per Britània i Tarragona.\nJa té pensada tota una trilogia, vaja.\nSi hi ha sort i aquest llibre es ven, sí. I en clau cinematogràfica. Tinc una manera molt cinematogràfica de narrar Històries.\nGens estrany en un lector de guions.\nFins i tot m’imagino cada personatge com un actor.\nPer mi Cesarió es Hayden Christensen (l’Anakin Skywalker de la Guerra de les Galàxies). El seu legionari fidel és Russell Crow, la seva enamorada Megan Fox, la Cleopatra Monica Belucci, l’Octavi James Mason.\nAquest no és mort?\nI tant pobret (riu) de fa anys. Però jo els col·loco la cara que vull tant si són coetanis com si no. M’ajuda a desenvolupar el personatge. L’assessor de Cesarió per exemple, és el Ben Kingsley.\nEra Cleopatra tan guapa com diuen?\nLa meva sí, l’autèntica no. Però era una dona molt interessant que utilitzava el seu carisma com a arma política.\nAssassinats, caravanes, desert, traïcions, fugides... és una gran història d’aventures?\nTotal. Una aventura de molta acció amb una història d’amor molt bonica.\nDues escrites però cap publicada. Una sobre la guerra del Peloponès i una altra sobre Bufalo Bill a Barcelona.\nSí perquè Bufalo Bill va portar el seu espectacle de circ a Barcelona l’any 1889. Però no va tenir sort per culpa de la pluja i una epidèmia de grip. He inventat una trama policíaca al voltant d’això.\nEL DIJOUS 15 AL BADIA\nLa presentació oficial del llibre serà espectacular. Tindrà lloc el dijous, 15, a les 19’30h,, a la Biblioteca del Vapor Badia, i anirà a càrrec del seu amic, reporter de TV3 i responsable de l’Espai Internet, el també sabadellenc, Jordi Aguilera, qui ha preparat un vídeo de romans a l’estil Guardiola.\nPer si no n’hi hagués prou, l’entitat Arraona Romana ja ha promès un parell de legionaris amb faldilletes, casc, escut i llança.


Nom: FONT DE LA SALA\nNúm. Registre / Catàleg: 10191-I\nLa font de la Sala és una surgència natural situada a la vora del camí antic de Prats de Lluçanès o de Sant Feliu de Terrassola, a prop de la riera de l'Estany i la font dels Bous.\nLa font és anterior a 1819. Consisteix en un mur de paredat de contenció de terres fet de paredat, del qual sobresurten dos brocs de pedra tallada pels quals brolla l'aigua a un recipient de pedra. Damunt dels brocs es conserva una llosa de pedra amb inscripcions del segle XIX. En el mur baix hi ha una caseta d'obra de fàbrica de paredat i coberta amb biguetes de formigó i revoltons ceràmics, construïda l'any 1911 per acollir els equips d'impulsió de les aigües fins al poble, actualment en desús. La font de la Sala és una surgència natural situada a la vora del camí antic de Prats de Lluçanès o de Sant Feliu de Terrassola, a prop de la riera de l'Estany i la font dels Bous.\nLa font és anterior a 1819. Consisteix en un mur de paredat de contenció de terres fet de paredat, del qual sobresurten dos brocs de pedra tallada pels quals brolla l'aigua a un recipient de pedra. Damunt dels brocs es conserva una llosa de pedra amb inscripcions del segle XIX. En el mur baix hi ha una caseta d'obra de fàbrica de paredat i coberta amb biguetes de formigó i revoltons ceràmics, construïda l'any ...\nNo sabem exactament quan es va fer la font. Es conserva una llosa de pedra amb unes inscripcions actualment molt deteriorades on es podia llegir: "soy del señor Juan y la señora Francisca Maria Castell y Galí, 1819". Aquests eren els propietaris del Mas del Castell. La finca rebia el nom de la família de cognom Castell.\nDesprés d'una gran sequera, l'Ajuntament instal·là un sistema de bombeig d'aigües des d'aquesta font fins al nucli urbà segons el projecte de l'enginyer barceloní Cesar Molinas. D'aquesta instal·lació es conserva la caseta de la central d'elevació d'aigües, al costat de la font. No sabem exactament quan es va fer la font. Es conserva una llosa de pedra amb unes inscripcions actualment molt deteriorades on es podia llegir: "soy del señor Juan y la señora Francisca Maria Castell y Galí, 1819". Aquests eren els propietaris del Mas del Castell. La finca rebia el nom de la família de cognom Castell.\nDesprés d'una gran sequera, l'Ajuntament instal·là un sistema de bombeig d'aigües des d'aquesta font fins al nucli urbà segons el projecte de l'enginyer barceloní Cesar Molinas. D'aquesta instal·lació es conserva la caseta de la central d'elevació d'aigües, al costat de la ...


414696 resultat de la declaració\n\tresultat de la declaració\nresultat de la declaració, n m\nes resultado de la declaración\nImport que s'obté en calcular la declaració de la renda, després de deduir les retencions de la quota líquida, i que pot ser positiu o negatiu.\n414697 resultat negatiu\n\tresultat negatiu\nresultat negatiu, n m\nes resultado negativo\nResultat de la declaració de la renda inferior a zero, per la qual cosa se li retorna al declarant part dels impostos pagats.\n414695 resultat positiu\n\tresultat positiu\nresultat positiu, n m\nes resultado positivo\nResultat de la declaració de la renda superior a zero, per la qual cosa el declarant està obligat a pagar a la hisenda pública aquesta quantitat.\nretenció, n f\nDeducció que fa l'empresari sobre la retribució bruta d'un treballador i que correspon a la quantitat que s'ha de pagar en conceptes com la contribució a la seguretat social o l'impost sobre la renda de les persones físiques.\n414705 retribució dinerària\n\tretribució dinerària\nretribució dinerària, n f\nes retribución dineraria\nModalitat de pagament del salari dels treballadors en diners, els quals estan subjectes a la retenció que estableix la llei.\n414706 retribució en espècie\n\tretribució en espècie\nretribució en espècie, n f\nes retribución en especie\nModalitat de pagament del salari dels treballadors en forma d'obtenció, utilització o consum de béns, drets o serveis de manera gratuïta o a un preu inferior al de mercat.\nNota: Les retribucions en espècie poden ser, per exemple, el lliurament de cotxes a directius d'empresa o la concessió de beques d'estudi als fills dels treballadors.


Protagonistes de la Guerra de Successió a Terrassa | L'Acció\nEnguany a Catalunya es commemora el 300 aniversari de la caiguda de Barcelona l’11 de setembre de 1714 i de la fi de la Guerra de Successió, que va comportar que la nació catalana deixés de ser un estat sobirà per esdevenir una província espanyola. Un any abans, dels dies 3 al 6 de setembre les tropes de Felip V, ocupaven amb sang i foc Terrassa deixant un rastre d’una vintena de morts i una tercera part de les cases cremades i saquejades.\nEl protagonisme de la Guerra de Successió a Terrassa va ser molt més que aquells nefastos dies de setembre. Des del seu inici, Terrassa va ser una vila austriacista i lleial al govern de Catalunya, col·laborant amb soldats, cavalls, farratges, diners i provisions a Barcelona i als diferents fronts de lluita, tot i que aquest desgast durant tants anys va deixar una vila endeutada i pràcticament en la misèria.\nPerò tot i que Terrassa va ser austriacista, trobem que persones importants es van declarar partidàries de Felip V, ja fos per ideologia o supervivència. Així, entre el llistat de botiflers, trobem a Miquel Garriga, pare guàrdia del convent de Sant Francesc; els batlles Josep Mas i Pere Poal; els paraires Pau Busquets i el seu fill Valentí Busquets, que l’any 1715 va ser nomenat regidor per les autoritats borbòniques; els practicants de notari, Antoni Comelles i Francesc Verdaguer, que, durant tot el temps que va durar el setge de Barcelona, van servir als comandants borbònics en el despatx de papers i ordres; els rics hisendats Josep i Antoni de Bru, germans i propietaris del Mas de la Castlania, que van desertar de Barcelona disconformes amb la resistència i es van refugiar a Terrassa. Teresa Bru, filla de Josep, es va casar amb Antoni d’Alòs i de Rius, militar català al servei de Felip V i ajudant del duc de Berwick. També podem destacar que Caterina de Fizes, filla de Pere de Fizes, propietari del Castell-Palau, es va casar amb Francisco Vertharnon, un magistrat que va donar suport a Felip V. I un fill de tots dos, Jose Verthamon va esdevenir l’any 1720 jutge de les confiscacions de Felip V. En canvi, una altra filla de Pere de Fizes, Francesca, es va casar amb Francesc de Sola de Sant Esteve i d’Oriola, un noble militar que entre 1710 i 1713 va ser diputat militar de la Generalitat i un dels defensors més acèrrims de la causa austriacista.\nDins la nòmina de patriotes, hem de destacar a Pere Bricfeus i a Francesc Busquets i Mitjans. Tots dos van arribar a Terrassa després de casar-se amb dues pubilles i progressivament van destacar en els cercles polítics i econòmics de la vila. A partir de 1713, Bricfeus i Busquets esdevenen coronels de l’exèrcit català, tenint un paper destacat en la lluita contra Felip V. I al finalitzar la guerra, tots dos es van haver d’exiliar i van morir a Viena, servint a l’emperador Carles. També podem parlar de Miquel de Ramon i de Tord, que estava casat amb Maria Rovira, filla d’una família important de paraires, el qual va ser el màxim comandant de la cavalleria de l’exèrcit català i que, finalitzada la guerra, va ser empresonat durant 11 anys i exiliat posteriorment a Viena.\nObservem, doncs, que aquells que són fidels al govern català són represaliats, ja que amb la derrota de l’11 de setembre de 1714, s’instal·lava un règim d’ocupació castellana i de brutal repressió. A Terrassa, com a la resta de viles i ciutats, la nova monarquia borbònica va establir uns instruments de coacció per assegurar-se el sotmetiment i submissió de la població. Tots els aspectes de la vida quotidiana, des dels més vulgars als més transcendents van passar a estar severament reglats. Amb Felip V, Terrassa i la resta de Catalunya no van entrar a la suposada modernitat, sinó que va ser una època on van regnar l’obscurantisme, l’absolutisme, el centralisme i la repressió. I a Terrassa, la guerra va deixar una vila arruïnada i en la més absoluta misèria, perdent quasi la meitat de població.\nMalgrat que pot ser contraproduent comparar diferents èpoques històriques, el paral·lelisme dels fets posteriors a 1714 i a 1939 (fi de la guerra civil, victòria de Franco i instauració de la dictadura) és tan evident i colpidor que no es pot obviar. L’objectiu de 1714 i 1939 és el mateix: aniquilar Catalunya i dissoldre tot el que això suposava (autogovern, llengua, cultura, etc.) en un magma únic i centralitzador anomenat Espanya. I en l’àmbit terrassenc, els vencedors, o els que van saber adaptar al nou règim, van ser els protagonistes de la incipient indústria tèxtil. Una sèrie de cognoms, Busquets, Galí, Parés, relacionats amb el poder polític i econòmic, i també relacionats amb la producció tèxtil llanera, just després de la guerra van ser afavorits per la nova monarquia i això va beneficiar el seu progrés.\nDimarts 2 de setembre a 2/4 de 8 del vespre al Centre Cultural de Terrassa\nTaula rodona "Bricfeus i Busquets, coronels a la Terrassa de 1714" amb l'historiador Marc Ferrer i l'il·lustrador Francesc Riart.\nNascut a Terrassa el 1974. Llicenciat en Història a la UAB, i especialista en la Guerra de Successió i història de Bombers. Treballo a la Direcció General de Protecció Civil i sóc bomber voluntari.\nLatest posts by Marc Ferrer (see all)\nProtagonistes de la Guerra de Successió a Terrassa - 1 de setembre de 2014\nTagged on: Històries de Terrassa, Terrassa\nHem pres la modesta decisió d’existir →


Alliberat Slackware Linux 14.0 « CODI Ç\n« Article recomanat: Silicon Valley is stupid which is why it works\nArticle recomanat: Què vol ara juan carlos? »\n1.937 visualitzacions - versió en PDF\nAquesta entrada fou publicada el Dissabte, setembre 29th, 2012 a les 15:33\ti és arxivada a Càmeres, Discs durs SSD / SSD Hard disks, Linux, Programari Lliure, Software Servidor, USB Pendrive. Podeu seguir les respostes mitjançant el RSS 2.0 feed. Tan els comentaris com els pings són tancats.\nEstadístiques tècniques: 96 consultes. 0,129 segons.


La covardia del silenci | Laura Basagaña\nLa covardia del silenci\nA les cartelleres dels cinemes hi ha aquests dies un parell de pel·lícules que aborden un problema greu, des d’òptiques molt diferents. El tema en qüestió és la incomunicació (i la solitud davant l’adversitat) i em refereixo als films Monsieur Lazhar i Els nens salvatges. Els dos llargmetratges encaren com de dolorós pot ser parlar de vegades i, també, quins perills suposa no esforçar-se a intentar-ho.\nLes conseqüències d’instal·lar-nos en un còmode passar de puntetes pels temes més escabrosos i no parlar-ne, perquè potser posem el dit a la llaga, són nefastes. Allò tan gràfic d’amagar la pols sota l’estora i fer veure com si res no hagués passat. L’aixecament d’una barrera forta que encercli els temes tabú i no permeti que cap pregunta hi penetri. ¿És millor deixar que el silenci desdibuixi el drama? ¿És preferible que cadascú carregui amb la seva llosa a l’esquena sense parlar-ne, treure’n conclusions, analitzar els fets?\nDos dels protagonistes del film 'Monsieur Lazhar'.\nTotes dues pel·lícules parlen dels ciutadans dels futur i situen l’acció dins del sistema educatiu: la primera en una escola i la segona en un institut. Aparentment es parla i s’estableixen diàlegs. En el film Els nens salvatges, però, la comunicació entre pares i fills és mediocre. I potser és, en aquesta edat, quan –tant grans com petits- hem de preguntar més que mai. ¿Coneixem prou qui ens envolta? ¿Ens interessem suficient per aquells que veiem cada dia, més enllà de preguntes rutinàries? ¿Fem l’esforç de conèixer-los, indagar què pensen, els perquès de les seves accions i busquem què els preocupa?¿Som prou valents per preguntar quan bufen vents adversos i escoltar quan s’escau? Existeix la introspecció en els problemes propis, la mandra d’interessar-se per altri, la por al conflicte o al rebuig… i el camí més fàcil sempre és el silenci. Allò que no es diu, és com si no hi fos, no existeix, sembla que s’esfumi.\nEls nens salvatges.\nParadoxalment ens han ensenyat que preguntar massa o interessar-se per algú d’una manera molt directa és inapropiat, contraproduent o de mala educació. A Monsieur Lazhar succeeix un fet sorprenent i traumàtic i s’opta per no parlar-ne gaire per no remoure massa la tristor, el desconcert o la culpabilitat. Parlar pot fer mal, sí, però més corrosiu és el silenci, que porta a confusions, dubtes i suposicions de tota mena, inverificables. Hi ha fets inevitables, cert, però sovint és més fàcil saber com hem de moure’ns si coneixem el terreny.\nLa meva opinió és que cal parlar.


Un bomber ferit greu durant les tasques d'extinció de l'incendi d'una grua al moll de Castella de Tarragona | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nLa infraestructura s'ha incendiat quan operava cereals i farines del vaixell Geneva Star\n22 de Desembre de 2018, per ACN\nAspecte d'una grua del Port de Tarragona incendiada el 21 de desembre del 2018.\nUn bomber ha resultat ferit greu en caure de l'autoescala quan participava en l'operatiu per apagar un incendi en una grua que ha tingut lloc aquesta tarda al moll de Castella de Tarragona, segons han informat des del Port. Els Bombers han confirmat que l'agent dels Bombers ha estat ingressat a l'hospital Joan XXIII amb una lesió a l'esquena. El mateix cos ha informat que després de les primeres avaluacions mèdiques, no es tem per la seva mobilitat. El foc ha començat cap a un quart de set de la tarda quan la grua operava cereals i farines del vaixell Geneva Star. Cap a dos quarts de deu de la nit s'ha donat per extingit. El conductor de la grua ha resultat il·lès.\nDes del Centre de Control i Vigilància (CCV) s’ha dirigit l’emergència d’acord amb el Pla d’Autoprotecció del Port de Tarragona (PAU) que ha mobilitzat Bombers del Parc Químic, Bombers de la Generalitat, Activa Mutua, SEM i Policia Portuària.\nCapitania Marítima i Salvament Marítim (SASEMAR) també han intervingut en aquesta emergència, així com efectius de la Guàrdia Civil. En el transcurs de les tasques de salvament del gruista, el bomber, del Parc de Tarragona, ha resultat ferit en caure per l'autoescala fins al terra. Una ambulància del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) l'ha evacuat a l'hospital Joan XXIII.