Aquest es el guanyador de les dues nits al Chalet del Golf!\nEl Chalet del Golf està situat en un espai privilegiat FOTO: Cedida\nEl guanyador gaudirà de dues nits d'hotel amb esmorzar inclòs\nper Redacció 24 de maig de 2019 12:59\nJa sabem el nom del guanyador del sorteig per a una escapada de dues nits al Chalet del Golf, a la Cerdanya. El guanyador és l'Arnau Blasi Garcia. Enhorabona!\nEl Chalet del Golf va néixer el 1929 amb motiu de l'Exposició Universal de Barcelona. Des d'aleshores, l'hotel ofereix un ambient càlid, familiar i proper a les seves instal·lacions. El 2001, l'antic Xalet va patir un incendi que el va deixar reduït a cendres i el 2003 s'inaugurava el nou Chalet de Golf reconstruït.\nInterior del Restaurant Gastronòmic FOTO: Cedida\nEl Chalet compta a més amb un Restaurant Gastronòmic amb una impressionant vista de la muntanya i dels camps de golf dels voltants on podràs gaudir de cuina tradicional feta amb productes de primera qualitat. Cal destacar que el Restaurant també celebra les Nits del Raclette, una oportunitat per tastar aquest formatge amb tota mena d'ingredients d'origen local.\nEl Chalet del Golf compta també amb Bar-Cafereria, Sala de Convencions, Sala de Jocs, Sala de Massatges, Sala Bridge, Saló amb Xemeneia, piscina exterior, pistes de pàdel i una pista polivalent. Tot això envoltat del camp de golf del Reial Club de Golf Cerdanya.\nLes Nits del Raclette FOTO: Cedida


“Som com una família i qui ho prova queda meravellat”\nL’entitat solidària està commemorant els cinc anys de la creació. L’1 de febrer (20.30 hores), a l’Auditori Nacional d’Andorra, a Ordino, celebraran. l’esdeveniment ‘La muntanya per a tothom’ i faran balanç de la feina feta.\nCom va néixer Hi Arribarem?\nHem copiat una associació que existeix al cantó francès dels Pirineus des de fa 20 anys. Els guies de muntanya dedicaven un dia de la seva tasca professional a portar nens amb diversitat funcional d’excursió a l’alta muntanya. D’aquí va derivar una associació, amb el nom occità I arribarem, i nosaltres ens vam inspirar en aquesta per fer la d’Andorra. Amb l’impuls de membres del Rotary Club, que van posar els mitjans econòmics i jurídics, la vam crear aquí, al Principat.\nQuè fan a l’associació?\nEns hem concentrat en el que tenim aquí, a Andorra. Fem una gran


Les vendes de Seat cauen un 24% en deu dies després de l'escàndol Volkswagen\n14:29 14/10/2015 EFE\nLes vendes de Seat cauen un 24% en 10 dies després de l'escàndol Volkswagen\n540x303 Seat comença l'octubre amb una caiguda de vendes que confia a remuntar. FRANÇOIS RENOIR / REUTERS / FRANÇOIS RENOIR / REUTERS Seat comença l'octubre amb una caiguda de vendes que confia a remuntar. FRANÇOIS RENOIR / REUTERS / FRANÇOIS RENOIR / REUTERS\nLes vendes de Seat en l'arrencada del mes d'octubre han experimentat una caiguda de quasi el 24%. La marca ha perdut quasi una quarta part de les vendes entre l'1 i el 9 d'octubre, just després que esclatés l' escàndol pel trucatge de motors dièsel del grup Volkswagen. Fins al dia 13 d'octubre, la caiguda és del 28%, amb 1.404 unitats venudes.\nFonts de Seat han explicat a l'agència Efe que confien a tancar el mes d'octubre en positiu remuntant aquesta baixada que han desvinculat de la crisi que sacseja el grup alemany.\nEn canvi, la marca Volkswagen s'ha mantingut com a líder de matriculacions a Espanya en aquest període. Ha venut 2.233 unitats, un 4% mes que fa un any, entre l'1 i el 13 d'octubre. També Skoda i Audi han esgarrapat encara increments de vendes en aquest període, del 7% i de l'1,3% respectivament.


S’instal·la un mòdul al CAP d’Argentona per a tasques COVID | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nS’instal·la un mòdul al CAP d’Argentona per a tasques COVID\nComptarà amb dos punts per a realització de proves PCR, dues zones d’atenció al pacient i una consulta per atendre pacients respiratoris\nAquesta setmana s’està instal·lant un mòdul de suport al costat del CAP d’Argentona, que té com a objectiu facilitar el doble circuit covid i no covid en aquest centre de Primària. Entrarà en funcionament en els pròxims dies i s’utilitzarà per fer les proves PCR, tests ràpids, vacunacions covid, identificació de contactes, etc.\nLa COVID-19 ha suposat un important augment de feina als centres d’atenció primària, i molt d’ells no disposen d’espai suficient per fer un doble circuit per a pacients covid i no covid. Aquest mòdul permetrà separar aquests circuits i guanyar espais molt necessaris per treballar amb major seguretat, tant per als pacients com per als treballadors.\nEl mòdul, situat molt aprop de l’edifici principal, té 45 m2 i comptarà amb dos punts per a realització de proves PCR, dues zones d’atenció al pacient i una consulta per atendre pacients respiratoris.\nEl mòdul que s’està instal·lant a Argentona és un dels 120 que el Departament de Salut té previst col·locar repartits per tota Catalunya, una xifra que podria ampliar-se en funció de les necessitats de cada territori.\nEl desplegament d’aquestes estructures s’ha fet en espais propers als centres, en terrenys propis o cedits pels ajuntaments o altres institucions.


Tast de formatges i vins per la Raquel i les seves amigues - Tastaemocions\nBy admin Tast de formatges Tastos 28 desembre, 2019\nLa Raquel forma part d’un grup d’amigues que es va forjar a partir de la seva afició per la natació i que cada trimestre fan una activitat totes juntes, que organitza una d’elles sense que la resta tinguin cap pista del que faran. Cercant possibles activitats, la Raquel va descobrir els tastos de Tastaemocions i va pensar que seria una bona activitat per fer amb les seves amigues.\nAixí que les va convocar el dia dels Sants Innocents i el grup va poder gaudir del nostre tast de formatges artesans de Catalunya maridat amb vins. Alegres i divertides, s’ho van passar d’allò més bé amb els jocs organolèptics i amb els petits trucs de tast de vins que els vàrem ensenyar.\nAuria 2019 del celler Mas Llunes (DO Empordà)\nHoneymoon 2019 del celler Parés Baltà (DO Penedès)\nViladellops Xarel.lo 2019 del celler Viladellops (DO Penedès)\n3 Macabeus 2019 del celler Albet i Noya (DO Penedès)\nGarnatxa Blanca 2018 del celler Herencia Altès (DO Terra Alta)\nGarnatxa d’Empordà del celler Marià Pagès (DO Empordà)


Carlos Baute segon expulsat de MASTERCHEF. Bibiana Fernández desperta la ira dels seus companys\nDesprés de la primera expulsada del programa, Usun Yoon, els concursants segueixen demostrant la seva destresa amb les paelles. En la seva segona edició, Bibiana Fernández s'ha convertit, per mèrits propis en la protagonista indiscutible del programa. La seva falta d'interès a l'hora d'enfrontar-se a la prova d'exteriors va despertar la ira dels seus companys.\nDurant la primera prova a la qual es van enfrontar els futurs cuiners, van rebre la inesperada visita de Jefferson, concursant de la quarta edició de 'MASTERCHEF Junior'. Els famosos van haver de cuinar amb la seva parella en el concurs explicant els plats a elaborar a través de dibuixos. Prova habitual de l'edició Junior del talent show . Bibiana Fernández i Silvia Abril van resultar guanyadors després elaborar un plat amb espinacs, formatge i pinyons.\nEl segon repte de la nit es va afrontar en el madrileny parc del Turó de l'Oncle Pío .Bibiana i Silvia lideraven, per primera vegada, els dos equips que s'enfrontaven per aconseguir lliurar-se de la prova d'eliminació. L'equip de Silvia Abril estava format per Saúl Craviotto, Edu Soto, José Corbacho, Juan Betancourt i Patricia Montero. Mentre que en el de Fernández van militar Marina San José, Pepón Nieto, Carlos Baute i Anabel Alonso. Els dos grups havien de cuinar un menú format per cuit madrileny, mandonguilles a la madrilenya i rosquilles ximples i llistes.\n'Bibi' va mostrar una desgana que va molestar, de manera, a l' jurat i als seus propis companys, i va protagonitzar un enfrontament amb Marina, Anabel i Pepón Nieto, com asseguren des Libertad Digital .\n" Bibiana no has estat a l'alçada. Pepón, si no és per tu, els plats del teu equip no surten ", ha postil·lat Jordi Cruz.\n"Durant la prova d'exteriors teu treball ha deixat molt a desitjar. Semblava que estaves més interessada en menjar que a treure els plats endavant" , li va recriminar Eva González un cop a plató.\nL'equip de Silvia es va fer amb la victòria. No obstant això, el jurat va decidir que Edu i Juan (els encarregats de les postres) fossin directes a la prova d'eliminació per la seva malaptesa en la realització del mateix. Malgrat tot, l'organització va oferir la possibilitat de salvar a un dels seus companys. Abans de la prova d'eliminació, l'organització va oferir als concursants la possibilitat de salvar a un dels seus companys. Tots van triar a Pepón Nieto.\nEl repte va consistir a reconèixer el nombre màxim d'ingredients d'una sopa que es donava a provar els 'cuinetes'. Edu Soto va sortir vencedor. Bibiana va tornar a acaparar les ires del jurat durant el repte: " El que parles … Bibiana, és que no calles ", li deien.\nUna altra protagonista destacada va ser Anabel Alonso que va trencar a plorar, i no estava pelant cebes. L'actriu va patir la de Jordi Cruz en presentar el seu plat.\nPer la seva banda, Silvia Abril, en veure la seva amiga plorant com un nadó, es va contagiar de la seva pena i també va acabar amb llàgrimes als ulls: " Som humoristes però també tenim el nostre coret < / i> ", ha fet broma.\nFinalment, Samantha, Jordi i Pepe, conductors del reality, van decidir que el concursant que no havia estat a l'altura de la prova era Carlos Baute. Baute es convertia en el segon expulsat del programa.\n" És una pena que no hagi estat a l'altura de la resta dels meus companys. M'agrada el programa però, per cuinar aquí, cal tenir molt nivell ", va dir en el seu comiat.\nquant a audiència es refereix, en el seu segon episodi de la temporada, MASTERCHEF Celebrity va liderar la nit de dimarts després de créixer 5,5 punts d'audiència i congregar gairebé tres milions d'espectadors davant del televisor. El programa es va disparar fins a arribar al 24, 4% de share i es va imposar sense problemes a la competència.


L'Hospital celebra els 700 anys amb un llibre, un concert i un sorteig - Diari de Girona\nL'Hospital celebra els 700 anys amb un llibre, un concert i un sorteig\nEl centre commemorarà l'efemèride el proper 22 de novembre en un acte institucional a El Jardí\nfigueres | g.t 24.09.2013 | 00:00\nUna imatge del centre captada als anys 60. família ferrer\nUna imatge del centre captada als anys 60.\nLa Fundació Salut Empordà celebrarà el proper 22 de novembre un acte institucional obert per celebrar els 700 aniversari de l'entitat al Teatre Jardí. L'esdeveniment comptarà amb la presentació d'un llibre que repassa els set segles de trajectòria de l'equipament, des dels inicis de l'Hospital l'any 1313 fins a l'actualitat. El treball plasmarà la transformació que ha patit el centre fins a convertir-se en un hospital comarcal. A banda d'això, s'hi celebrarà un concert de jazz amb Andrea Motis i Joan Chamorro, en format trio.\nD'altra banda l'entitat, amb la col·laboració de la Galeria Dolors Ventós, ha organitzat un concurs per escollir una obra representativa de l'aniversari. D'entre els artistes participants, hi havia Carles Bros, Amelia Burke, Mònica Campdepadrós, Miquel Duran, Daniel Lieva, Daniel Lleixà, Juliette Murphy o Carme Sanglas. El jurat ha escollit d'entre totes les obres presentades l'anomenada Hospital camí pa d'or, de Carme Sanglas.\nD'altra banda i amb l'objectiu que siguin sortejades en benefici dels actes, el jurat també ha triat Oli i cubetes, de Daniel Lleixà i L'ombra del saurí, de Miquel Duran. Les butlletes per a participar al sorteig es podran adquirir als centres de la Fundació i en diferents punts de la ciutat a un preu de cinc euros. Els dos números premiats es coneixeran en el decurs de l'acte institucional del proper mes de novembre.\nUna cursa i passejada\nL'organització de la celebració també està treballant en una activitat resportiva. Es tracta d'una curs i passejada a l'entorn de l'Hospital i el Castell de Sant Ferran per al proper diumenge 10 de novembre. La iniciativa compta amb la col·laboració del Club d'Atletisme de Figueres.\nDes del centre recorden que es tracta d'un aniversari "marcat per la díficil situació econòmica" i que serà possible gràcies a les aportacions econòmiques que han fet patrocinadors i col·laboradors.


Primera visita de les dures per al Veinti\nDijous, 06 Setembre 2018 09:08\nEl Juventud 25 de Septiembre té un primer desplaçament que ha de servir per mesurar el nivell de l’equip en aquesta temporada. Primera visita a un conjunt que baixa de Segona Catalana com el Can Rull-Rómulo Tronchoni i que, per tant, se l’espera a la part alta de la classificació. El duel es disputarà diumenge a les 12:15 h.\nLa pressió habitual del públic serà també un condicionant que pot influir en el matx i que no ajudarà a l’equip del José Antonio Moreno. De totes formes, qui aspira a estar entre els millors d’aquest grup 6 de la Tercera Catalana necessita de victòries de prestigi per refermar-se. Els nostres miraran de fer bona la victòria en l’estrena de la temporada davant del Cerdanyola davant un rival que també va guanyar com és el sabadellenc.\nTots dos sumen 3 punts en l’arrencada de la competició. Els verd-i-blancs van guanyar a domicili l’Atlètic Prat B en una mostra de potencial golejador. Això sí, els 4 gols aconseguits tenen com a contrapartida els 3 rebuts per part d’un equip que estrenava categoria. Duel, doncs, per mesurar forces i dels que es poden considerar atractius al grup. Els nostres tenen les baixes d’Ángel Alcarria, lesionat, i Roger, sancionat a les quals es sumen Kevin, Mati i Adri per motius personals.\nMés en aquesta categoria: « El CEB Sant Jordi aposta per un futur pròxim L'Olímpic espera redreçar el camí en la primera visita »


Una màscara per a la normalitatColaboran\n“Tenir una vida com la de qualsevol altre”, aquesta és l”aspiració que la setmana passada va expressar en públic Isabelle Dinoire, la dona de 37 anys sotmesa a un trasplantament de cara, quan va comparèixer davant de la premsa per mostrar els resultats d”aquesta actuació mèdica pionera al món.\nL”expectació era gran. I no només per la complexitat tècnica, ni tan sols per les implicacions ètiques que es deriven del fet de manllevar d”un cadàver una cosa tan personal com és el rostre per collocar-lo sobre la faç d”algú que ja no en tenia. A dir de l”equip mèdic que va atendre la pacient, ha estat una vergonya el to sensacionalista que se li ha donat al cas.\nI fan bé. Siguin quines siguin les circumstàncies que hagin causat aquesta atroç desfiguració. Perquè aquí el problema de fons no rau el les causes, sinó en els resultats. Ho explicava la pròpia protagonista: “Cada dia, quan sortia de casa, m”havia d”enfrontar a les cares dels altres al veure la meva”.\nHeus aquí la gran contradicció: la dificultat en l”expressió oral i l”impediment per menjar i beure normalment s”acabaran resolent amb la pràctica, l”arrel del problema d”Isabelle són els altres, els que només es veuen afectats temporalment quan la casualitat els fa creuar-se amb un ser humà d”aparença diferent. I per comprovar-ho, no cal enfrontar-nos a una cara horripilantment desfigurada; n”hi ha prou amb sentir una veu que no parli com nosaltres, o veure algú que tingui un caminar estrany. Només això ja ens fa girar la cara seguint un instint de curiositat del tot lícit, però que, de vegades, hauríem d”aprendre a controlar.\nPerquè “normalitat” és un concepte molt difús quan es tracta d”aplicar-lo a aparences i comportaments. D”aquí vingui segurament l”interès antropològic per les màscares. Sembla ser que l”expressió anglesa “person” (persona) prové d”una paraula llatina usada per designar una màscara de teatre: per-sona = “per-so” (a través del so), és a dir, “allò que ve a través de la veu de l”actor”. La paraula del Grec antic prosopon = “cara” significava originalment “davant de la cara”, això és, “màscara de teatre”.\nÉs veritat que en totes les cultures la màscara ha tingut i té diverses funcions rituals, socials i religioses. Durant molt de temps es van usar per representar les figures espirituals o llegendàries. Fins hi tot, hi ha qui creu que l”ús d”una màscara permet que el portador agafi les qualitats de l”animal o ésser que aquesta representa (per exemple, la cara d”un lleopard transferirà al seu portador les qualitats d”aquest animal, a convertir-se o actuar com a tal).\nPerò fins ara, la tècnica més que les prevencions socials, impedien reconstruir la cara d”una persona per tal que pogués continuar sent la que era abans que un desgracia la catapultés a l”altra banda de la normalitat per convertir-la en monstre. És molt probable que, amb el temps, la gestualitat innata d”Isabelle Dinoire aconsegueixi domar els teixits prestats fins a assimilar-los bastant a la personalitat que irradiava abans de patir l”accident. És molt improbable que els familiars de la malaurada donant aconsegueixin mirar-la a la cara sense pensar que un tros d”ella continua pertanyent a algú a qui tan van estimar en vida i que ja no hi és. Però, tard o aviat, Isabelle Dinoire haurà de començar a viure la seva vida “normal”, encara que sigui a costa de l”oblit dels altres.\nUn any més Carnaval pica a la nostra casa per donar-nos l”oportunitat de sortir de nosaltres mateixos ni que sigui amagats darrera una màscara que no se”ns assembla. A Isabelle Dinoire li han cosit de per vida una careta prestada. Però ella no vol ser una altra persona. L”únic que vol Isabelle Dinoire és ser ella mateixa sense haver de demanar permís.


La Diputació d'Alacant amplia el període d'inscripció de la lliga de llargues\nInicio Deportes Alicante La Diputació d’Alacant amplia el període d’inscripció de la lliga de llargues\nLes lligues de llargues i de palma de l’any 2019 tancaven hui el termini d’inscripció. S’ampliaran fins el pròxim dia 27 de desembre per tal de donar un poc més de cobertura a tots els clubs interessats en participar.\nLes dues competicions, que patrocina la Diputació d’Alacant, arrancaran a mitjans de febrer per allargar-se fins principis de juliol, com és habitual.\nDefensarà títol en la màxima categoria de llargues l’equip de Benidorm, campió de les edicions de 2017 i 2018, en finals celebrades en Pedreguer i Benitatxell, respectivament, guanyant-les, en les dues ocasions, contra el mateix equip, El Campello, formacions que ademés, disputaran el pròxim diumenge la final del III Circuit La Bolata. Pel que fa a la lliga de palma, l’equip que s’enduia el títol del mateix era el d’Orba, equip qui guanyava davant Benidorm.\nArtículo anteriorXàtiva erigirà un monument als veïns víctimes de l’Holocaust dins la commemoració dels 80 anys del bombardeig\nArtículo siguienteOntinyent dota de fons els pressupostos de 2019 per desenvolupar els 5 milions d’inversions del programa EDUSI\nEl carnaval tomó las calles de Benidorm\nLos alumnos de Primaria del CEIP Sant Vicent Ferrer de Teulada aprenden jugando en las olimpiadas financieras


Cayetana Álvarez de Toledo (PP) titlla Torra de "totalitari" i amenaça amb tancar TV3\nRespon a les declaracions del president amb els CDR: "Només els caudillos diuen «Jo soc el poble»"\n3 min. Sabadell 24/03/2019 16:42\nACN / ARA\n651x366 Cayetana Álvarez de Toledo (PP) titlla Torra de "totalitari" i amenaça amb tancar TV3 / ACN Cayetana Álvarez de Toledo (PP) titlla Torra de "totalitari" i amenaça amb tancar TV3 / ACN\nLa candidata del PP a les eleccions del 28-A a la circumscripció de Barcelona, Cayetana Álvarez de Toledo, ha assegurat aquest diumenge que la resposta de Quim Torra als CDR és digne de "dictador". “Només els ‘caudillos’ totalitaris diuen «Jo soc el poble »”, ha dit la candidata al Congrés de Diputats en referència a les declaracions que va fer el president de la Generalitat després de l'encontre amb una concentració independentista a les portes d'un acte electoral de JxCat a Sabadell. Álvarez ha defensat que “el poble no és ell, sinó la suma de ciutadans lliures i iguals d’una nació democràtica”.\nSeguidament, la dirigent popular ha amenaçat amb tancar TV3 si no reflecteix la "pluralitat". “O TV3 és de tots o no és de ningú, en el sentit que això s’ha de tancar”, ha resumit la candidata del PP, que ha assegurat i criticat que hi ha presentadors i col·laboradors “estrella” que es “passegen amb llaços grocs”. “Volem una televisió que sigui de tots”, ha remarcat.\nFront constitucionalista a Catalunya i Espanya\nD’altra banda, Álvarez de Toledo ha remarcat insistentment que el seu objectiu és “ampliar la base constitucionalista”. A nivell del Parlament, la nova líder dels populars ha retret a la cap de l’oposició, Inés Arrimadas, que no es postulés fa més d’un any per ser investida presidenta tot i que Ciutadans va ser la força més votada el 21 de desembre del 2017.\n“Era una oportunitat extraordinària per demostrar que existeix una Catalunya oberta, cosmopolita, tolerant i que no penja llaços com a símbols opressius cap a l’altra meitat dels catalans”, ha assegurat, malgrat que Cs només tenia el suport dels quatre diputats del PP.\nPel que fa a l’estat espanyol, i preguntada sobre una entrevista en què José Luis Ábalos (PSOE) es mostra partidari d’un pacte amb Cs abans que amb l’independentisme, Álvarez de Toledo ha instat Pedro Sánchez a sumar-se a aquestes declaracions. A parer de la candidata popular, l’opinió d’Ábalos es contradiu amb l’entesa del PSOE amb ERC i el PDECat per guanyar la moció de censura, i ha reivindicat la importància de traçar un pacte constitucionalista.\n“El més lògic és que els partits constitucionalistes s’uneixin per evitar que una ideologia reaccionària, tribalista i que segrega no pugui liquidar l’estat constitucional”, ha defensat. Alhora, ha lamentat que “el PSOE té un greu problema”, ja que considera que el partit de Sánchez “s'entossudeix en sortir del bloc constitucionalista” i li ha retret les converses iniciades a finals de desembre amb el govern de Catalunya sobre l’autodeterminació.\nEn aquesta línia, ha acusat el president del govern espanyol d’haver aconseguit arribar a la Moncloa amb la complicitat d’un “pròfug de la justícia” i d’un “xenòfob”, en referència a Carles Puigdemont i Quim Torra. Segons Cayetana Álvarez de Toledo, Sánchez està “avivant” el projecte de la Generalitat, el qual considera que es basa en “convertir els veïns en estrangers entre ells”.\nTorra, als CDR: "No estem en dos llocs diferents"\nÁbalos veu "preferible" un acord amb Cs que amb els independentistes\nEl PSIB reclama la flexibilització de la regla de despesa dels ajuntaments sanejats\nMÉS demana investigar "l’ús no autoritzat per part de l’Estat" de les dades de renda dels residents\nMÉS es vol tornar a presentar a les eleccions generals en coalició


Els problemes de salut dels bulldogs francesos: otitis, diarrees i conjuntivitis – Guia de Roses\nHome MAGAZINE MASCOTES Els problemes de salut dels bulldogs francesos: otitis, diarrees i conjuntivitis\nÉs una de les races de gossos més populars. Malgrat la seva fama, el bulldog francès, protagonista de #Cienciaalobestia, és propens a patir diverses malalties. Un nou estudi realitzat a Regne Unit revela les seves malalties més freqüents, així com problemes respiratoris i cutanis associats al seu físic. A més, els mascles són més delicats que les femelles.\nDe musell camús i fosc, grans ulls, orelles de ratapinyada i cos compacte, els bulldogs francesos s’han posat de moda i s’han convertit en una de les races de gos preferides en països com Espanya o Regne Unit. No obstant això, fins ara pocs estudis han analitzat el seu estat de salut.\nUn equip de científics del Royal Veterinary College a Regne Unit, que va estudiar les dades veterinàries de 2.228 bulldogs francesos en 304 clíniques durant 2013, demostra que aquests petits molosos són susceptibles de sofrir una sèrie de malalties. Els resultats es publiquen en la revista Canine Genetics and Epidemiology.\nSegons els científics, en un període d’un any, els problemes més comuns en els bulldogs francesos van ser les infeccions d’oïda, la diarrea i la conjuntivitis. A més, les seves característiques físiques –musell camús i cara plana– també poden incrementar el risc de patir problemes respiratoris (observat en un 12,7% dels gossos en aquest estudi) o de pell.\nL’increment de la demanda del bulldog francès pot ser perjudicial per al benestar d’aquests gossos\n“Un de les troballes més interessants de la nostra recerca és que els bulldogs francesos mascle semblen menys saludables que les femelles, ja que tenen una major probabilitat de sofrir vuit dels 26 problemes de salut més comunes”, informa Donen O’Neill, catedràtic al centre britànic i l’autor principal del treball.\nMés popularitat, més problemes\nLa recerca destaca també l’augment de la popularitat del bulldog francès. En 2003 el 0,02% dels cadells que van néixer a Anglaterra pertanyien a aquesta raça, mentre que en 2013 la xifra ascendia a 1,46%. “És un nivell de creixement de població sense precedents en una sola raça de gos”, indica O’Neill.\nPerò, per als investigadors, l’increment de la demanda del bulldog francès pot ser perjudicial per al benestar d’aquests gossos a causa dels riscos de salut associats amb les seves característiques físiques extremes.\nEls autors adverteixen a més que l’estudi pot fins i tot subestimar la veritable quantitat de gossos amb problemes de salut, ja que les dades poden incloure animals que requereixen major atenció veterinària.\nD’altra banda, a causa de la seva recentment popularitat a Regne Unit, la informació recopilada era sobretot de gossos joves, i els problemes de salut generalment s’augmenten amb l’edat.\ntags: bulldogs francesos Gossos magazine mascotes natura\nprevious Creen el mapa més complet de l'evolució de les races de gossos


Charm Suites Pera Istanbul Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Charm Suites Pera\nConvenientment situat a Istanbul, Charm Suites Pera és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCharm Suites Pera ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, neteja en sec, s'admeten animals de companyia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, insonorització, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Charm Suites Pera.


Secció esportiva de bàsquet SAFA Claror\nEl teu club de Bàsquet de la Sagrada Família\nSafa Claror és el nom de la secció de bàsquet creada la temporada 1977-1978 per la Fundació Claror i l’Escola Sagrada Família, per a la formació de nois i noies de totes les edats en el món del bàsquet.\nEl Bàsquet Safa Claror té la seva seu a les instal·lacions del CEM Claror-Claror Sardenya, al carrer Sardenya 333 de Barcelona, on té totes les pistes tant d’entrenament com de joc. Les instal·lacions compten amb pistes exteriors i un pavelló cobert\nLa secció aglutina més de 300 nois i noies de totes les edats que, juntament amb el seu entorn familiar i el cos tècnic de l’entitat, suposen una massa social de prop de 1.000 persones que diàriament entrenen i juguen vivint al màxim el món del bàsquet.\nTreballem en 4 etapes bàsiques per al desenvolupament dels infants i joves.\nEls infants tenen un primer contacte amb el bàsquet i, per tant, és de vital importància que es diverteixin quan entrenen o competeixen.\nAssolir un bagatge tècnic important i que el jugador aprengui a pensar i decidir amb rapidesa segons la situació del joc.\nAugmentar progressivament la tàctica col·lectiva i incrementar la intensitat. Els jugadors i jugadores han de pensar més ja que a part de les decisions individuals en cada acció han d’estar pendents de la tàctica col·lectiva.\nAconseguir el màxim rendiment del jugador/a i de l’equip. Cadascú ha de guanyar-se els minuts de joc en els entrenaments i en els partits.\nA més de ser els participants en l’activitat, assumeixen els compromisos de:\nAssistir puntualment a tots els entrenaments i partits.\nActuar sempre amb el màxim de motivació i interès.\nAcceptar el rol i protagonisme que té en l’equip.\nAprendre dels encerts i dels errors.\nCol·laborar per tal d’assolir els objectius d’equip.\nCol·laborar quan sigui necessari amb la secció i l’entitat.\nEn l’etapa infantil i cadet és obligatori ajudar a fer les taules dels partits\nRespectar les persones: els companys, els adversaris, els tècnics, els àrbitres, el públic i els altres usuaris i treballadors de les instal·lacions.\nAssolir el millor resultat, guanyar si és possible, però sense oblidar mai cap dels punts anteriors.\nDissenyar, ensenyar, divertir i educar mitjançant els continguts dels diferents programes.\nUtilitzar l’activitat física i l’esport com a vehicle d’integració social, sense discriminacions.\nContribuir a la formació integral del jugador.\nDesenvolupar una programació per a l’aprenentatge del màxim de destreses i habilitats fins al perfeccionament, garantint la continuïtat i homogeneïtat del procés.\nPotenciar les vivències personals i el respecte pels companys, adversaris, jutges, normes, hàbits, espais i material.\nFer-se responsable de l’equip des que s’inicia l’activitat fins al final, vetllant per a l’actitud i el comportament dels seus alumnes.\nVetllar per a que les sessions es desenvolupin en unes condicions de seguretat òptimes.\nAvaluar l’evolució dels alumnes i de la pròpia activitat.\nEl Bàsquet Safa Claror té la seva seu a les instal·lacions del CEM Claror – Claror Sardenya, al carrer Sardenya 333 de Barcelona, on té totes les pistes tant d’entrenament com de joc.\nLes instal·lacions compten amb pistes exteriors i un pavelló cobert.\nEls equips de bàsquet participen en la competició que organitza la Federació Catalana de Bàsquet. Hi ha dos nivells de competició: el preferent i promoció.\nEls responsables tècnics són qui decideixen tant la formació dels equips com la categoria on s’inscriu cadascun d’acord amb les seves possibilitats. Els partits es juguen els caps de setmana. En el cas de preferent gairebé no hi ha caps de setmana de descans i els desplaçaments poden ser a qualsevol lloc de Catalunya i d’Andorra.\nRevisió mèdica i mutualitat\nA principi de curs i a cada etapa, els entrenadors, de manera consensuada amb els responsables tècnics de la secció de bàsquet, fan els diferents equips en funció de criteris de nivell esportiu i d’aptituds. Es tracta d’afavorir la progressió dels alumnes i que juguin sempre en un equip on els companys i la competició siguin d’un nivell similar al seu. Cada temporada es produeixen canvis de jugadors i jugadores cap a equips de nivell més alt i més baix.\nTambé és una pràctica comú durant el curs el doblatge de jugadors/es, és a dir, jugadors/es que a part d’entrenar i jugar amb el seu equip; ho fan amb d’altres. Ho considerem fonamental per la progressió d’alguns jugadors/es i també en compromís amb l’entitat quan es donen casos de necessitats per falta de jugadors. El doblatge es decisió dels responsables tècnics en consens amb els entrenadors i les famílies.\nAquests canvis es fan sempre per a una millor progressió de l’alumne i per tal que jugui amb companys i adversaris del seu mateix nivell. En aquest procés és molt important la tasca de pares, mares i tècnics per tal de minimitzar l’efecte negatiu i fer veure a l’alumne els aspectes positius del canvi.\nA les etapes de base, mini i infantil, es fan tants equips com jugadors i jugadores pugen i es distribueixen els nens i nenes per nivells segons els criteris anteriors. A partir de la categoria cadet no es pot garantir plaça a tots els jugadors i jugadores i únicament es garanteix un equip masculí i un de femení per categoria\nFins a la categoria infantil es garanteix plaça a tots els jugadors i jugadores de la secció de Bàsquet i únicament es fan fitxatges per completar els equips. Aquests nous jugadors i jugadores tenen els mateixos drets i deures que la resta.\nPre-Mini 3 Mixte\nNivell B-2 (grup 2)\nNivell D-1 (grup 1)\nNivell B-1 (grup 6)\nNivell B (grup 4)\nNivell B-2 (grup 4)\nNivell C-2 (grup 1)\nNivell B-2 (grup 1)\nNivell D-1 (grup 6)\nInterterritorial (grup 3)\nNivell B-2 (grup 8)\nNivell C-1 (grup 5)\nNivell B-1 (grup 2)\nNivell C-1 (grup 8)\nNivell D (grup 2)\nNivell B-1 (grup 3)\nL’equipament de la secció de bàsquet Safa Claror disposa de primer i segon equipament en un sol conjunt de roba ja que tant samarreta com pantalons són reversibles:\nEl primer equipament és de color taronja, franja gris fosc i ribets blancs.\nEl segon equipament és de color gris fosc, franja taronja i ribets blancs.\nL’equipament bàsic costa 56,85 euros i es pot adquirir al mateix club, al depatx de la secció de bàsquet, a la planta -3. L’equipament bàsic consta de samarreta i pantalons reversibles. L’estampació va a part i recomanem fer-la a la botiga REPLAY (C/Sant Antoni Maria Claret 133)\nCampus Olímpia Bàsquet Estiu Sardenya\nSi t’agrada el bàsquet, vine a aprendre la tècnica I la tàctica acompanyat de tècnics professionals del bàsquet amb titulació en aquesta disciplina I amb experiència! Farem una sortida setmanal relacionada amb el món del bàsquet.\nVols jugar al safa claror?\nSi vols ser un jugador o jugadora del Bàsquet Safa-Claror emplena les dades del següent formulari i tant aviat com rebem la teva sol·licitud ens posarem en contacte amb tu.\nEn el cas de les categories dels més petits (masculina i femenina) tenen prioritat d’inscripció els alumnes del CEIP Sagrada Família. Tot i això, si vols formar part dels nostres equips posa’t en contacte amb nosaltres i en cas que quedin places lliures t’avisarem. En el cas de les categories a partir d’ESO hi ha més places lliures.\nTambé t’avisarem quan hi hagi jornades de portes obertes i proves de nivell.\nAltres adreces d’interés


“Un somriure de pallasso desarma” | Mercè Miralles | Entrevista | La República\n“Un somriure de pallasso desarma” “Un somriure de pallasso desarma” “Un somriure de pallasso desarma” “Un somriure de pallasso desarma” + “Un somriure de pallasso desarma” E-mail\nPepa Plana és de Valls i la seva parella, des de fa més de vint anys, de Reus. Ell va deixar la feina per unir-se al projecte d’ella. S’ocupa de la part tècnica i de la gestió. “Soc la dona més feliç del món!” JUANMA RAMOS.\n“Un somriure de pallasso desarma” “Un somriure de pallasso desarma” “Un somriure de pallasso desarma” “Un somriure de pallasso desarma” “Un somriure de pallasso desarma” E-mail\nLa pallassa Pepa Plana viu a Sant Jaume d’Enveja, però aprofitem per quedar un dia que ha d’anar a Barcelona. Ens trobem al restaurant del Cercle Artístic, al Gòtic, amb el tallat d’havent dinat al davant. En un primer moment, obre els ulls –molt clars–, rodons com taronges. Mira al seu voltant fascinada: “Com ha canviat tot!” Fa més de vint anys, quan estava a l’Institut del Teatre, ella rentava, estenia i planxava les estovalles i els tovallons d’aquest restaurant, precisament. “Era una de les moltes feines que tenia... [somriu] Era un lloc de menús, molt familiar...” Segueix passejant la mirada. “Gairebé sempre hi venien les mateixes persones, artistes.” Ara mira i només hi veu turistes. Hi ha sorpresa, i també una certa melangia, a la mirada. Quan era ben joveneta es delia per marxar a Barcelona i al cap dels anys es va delir per marxar de Barcelona, i ho va aconseguir. Del Raval de Barcelona, d’una urbs que resultava feixuga, a la natura, per anar-hi fent un projecte de centre de creació. N’ha fet molts, de canvis de rumb. Però ha mantingut l’amor per l’actuació i la crida a ser pallassa. Pallassa de teatre, i pallassa per a públic adult. Ens vam conèixer fa gairebé vint anys, quan va estrenar Giulietta. Una història hilarant i tràgica, tendra i punyent alhora, al voltant d’un dels clàssics més clàssics sobre l’amor romàntic. Des de l’espectacle Giulietta i De Pe a Pa –anterior (1998)–, ha plogut molt.\nSí és una paraula que la defineix. Ha anat dient que sí a allò que la vida li ha presentat. “Hem d’aprendre a dir que sí! Hem de viure al país del sí!” El 2012 va dir sí a treballar al Cirque du Soleil, en el projecte Amaluna. Va decidir marxar-ne abans d’acabar el contracte. “Estic molt contenta d’haver anat al Cirque du Soleil, i també d’haver-ne marxat, perquè ho vaig fer sense tenir un pla B!” “Un cop après el que havia d’aprendre, i veient que em quedava com un ratolí dins d’una gàbia, fent deu funcions per setmana, sense poder canviar res... vaig dir: «Me’n vaig!» Quan els ho vaig dir em van sortir ales: «Ja està, ja ho he fet: volo!»” Després d’aquesta experiència, de la llibertat i la por a sortir de l’espai de confort, va néixer el muntatge Paradís pintat.\nNAS DE PAU\nQuan arriba el fotògraf, la Pepa regira la bossa. S’ha deixat el nas de pallassa! Sempre el du a les fotografies. Recordem que al pallasso –i polític– Jordi Pesarrodona li han estat buscant les pessigolles per un simple nas vermell. Nas de pallasso i policies espanyols no mariden gaire bé. Els temps que corren semblen faltats de sentit de l’humor. “És com el món al revés! Un sense sentit!... Com a figura, el pallasso, o la pallassa, és un dels éssers més innocents del món, més amables. El conec, en Pesarrodona, és de Pallassos sense Fronteres, com jo. Moltes vegades, a Pallassos sense Fronteres, davant d’una situació conflictiva, o amb hostilitat, no hi ha res que obri més portes que un nas de pallasso, i donar un globus, una flor, fer un petó... Desarmes qui tens al davant. Un somriure de pallasso desarma. El que ha passat amb en Pesarrodona és surrealista... No va dir res, no va fer res! Delicte d’odi?” L’humor té una altra cara que, en cap cas, però, és violenta. La pallassa reflexiona: “Quan veus que ric, que estic molt bé, que canto, i que tu no estàs així, et fa molt mal.” El pallasso provoca, remou.\nEn tot cas, seguim parlant, tot plegat podria ser, potser, més fàcil. “Sempre! Quan treballo un espectacle busco les essències.” I l’essència és el més pur, el més senzill. La pallassa, que afegeix al clown la seva mirada de dona, canta les veritats, desmitifica, posa el dit a la nafra, sense ferir. “Ets un adult, no un nen o una nena. Però tens la capacitat de dir les coses com les diria un nen de menys de 4 anys, que no té maldat, però que té molta veritat. És allò de les seves preguntes impertinents, que en realitat són molt pertinents.”\nPALLASSA? AU, VA\nHi ha una vocació, la d’actriu, que la sent des que té memòria, quan tenia 6 anys i muntava festivals. Qui anava als seus espectacles tenia el berenar assegurat. Contra vent i marea –contra l’oposició dels pares, que entén perfectament–, va seguir la carrera d’artista. Contra tot pronòstic, va aconseguir anar a l’Institut del Teatre. Fins i tot enmig d’una maternitat molt primerenca, als 17 anys, que la va deixar aclaparada. El seu fill ja en té 36. Mig acluca els ulls per expressar un desig: “Vull ser àvia!”\nAquest procés de maternitat i carrera professional va tenir molt a veure amb la voluntat d’anar dient que sí a la vida, explica, i també amb una xerrada amb el seu avi, un militant anarquista exiliat a França. Quan la Pepa va tenir el seu fill –havia marxat de casa dels pares–, el va anar a visitar, per presentar-li el besnet. Van parlar de la guerra, de la vida. “Em va fer un regal. Em va dir que no carregués les culpes de res, que el que no feia era la meva por. «Què volia fer?», em va preguntar el meu avi. Volia fer teatre! El més fàcil era dir «no puc per culpa de...», però em vaig dir: «He tingut la gran sort de ser mare i he de resoldre com aconseguir el que vull.» L’avi em va aconsellar que em mengés l’orgull i demanés ajuda als pares.” Va tornar a casa, i no sense dificultats i discussions, va aconseguir ser actriu. “Ara els pares són els meus fans número u!”\nVan passar anys fins que es va adonar que volia ser pallassa, i pallassa per a públic adult. Va haver de topar amb tres dones, sentir tres campanades, per saber que aquell era el seu camí. La primera va ser l’Ariane Mnouchkine, fundadora del Théâtre du Soleil (1964), amb qui va fer una estada a París. La segona campanada va ser veure actuar la pallassa suïssa Gardi Hutter. “Era tan bo, el que vaig veure, que em sabia greu dir-ne «pallassa». No tenia res a veure amb algú vestit de manera estrafolària ni amb les festes infantils!” I la tercera i definitiva, la Virgínia Imaz, basca. La va conèixer en els vuitanta, a La Vakeria, a l’Hospitalet. La Pepa, en aquells moments, estava vinculada a les cases ocupades i autogestionades. “Fèiem jocs de pallasso desobedient, rebel... La vaig anar seguint, fins que em va dir: «Prou!» Ja no hi havia marxa enrere.” Una frase seva ho diu tot: “La primera vegada que em vaig posar el nas, vaig pensar: «Què bèstia!»”\nAra treballa en un muntatge de duos, basat en les entrades clàssiques dels pallassos al circ. Però ara fet per dones. I té al tinter una peça de Samuel Beckett, Oh, els bons dies, amb nas de pallassa. Una dona parla, perquè hi ha un home que l’escolta. Encara que ell no obre boca, Pepa Plana s’ho planteja com una obra de dos personatges. Quan va pensar en aquest home que l’havia d’acompanyar a l’escenari, va pensar en Carles Santos. “Li vaig proposar... i em va dir que sí! Em vaig posar a plorar. Era la bomba! Però saps què? No va interessar ningú... Vaig pensar: «Bé, no tinguem pressa.» Doncs si hagués tingut pressa, hauria treballat amb en Carles Santos. I me n’he quedat amb les ganes, perquè és mort. Després tot són homenatges i reconeixements... Massa tard, massa tard! Per tant, tot allò que vulgui fer, ho faré. Faré Oh, els bons dies, amb en Carles Santos, només que ell no hi serà. Ara, però, hi ha massa dolor, estic massa enrabiada.”\nPALLASSO VS. POLICIA\n“No hi ha res que obri més portes que un nas de pallasso, i donar un globus, una flor, fer un petó... De cop i volta desarmes qui tens al davant. El que ha passat amb en Pesarrodona és surrealista!”\n“«Què volia fer?», em va preguntar el meu avi. Volia fer teatre! El més fàcil era dir «no puc per culpa de...», però em vaig dir: «He tingut la gran sort de ser mare i he de resoldre com aconseguir el que vull»”\nBUSCAR LA LLIBERTAT\n“Estic molt contenta d’haver anat al Cirque du Soleil, i també d’haver-ne marxat, perquè ho faig fer sense tenir un pla B! Un cop après el que havia d’aprendre, i veient que em quedava com un ratolí dins d’una gàbia, fent deu funcions per setmana... vaig dir: «Me’n vaig!»”\nAixò de ser pallasso per a adults és més conegut ara que fa vint anys, no li sembla?\nCrec que es portava més quan vaig començar que no pas ara. Sento que m’he quedat sola com a pallassa teatral per a adults. Vam aconseguir tenir un circuit! Caroline Dream, Leandre, Los Excéntricos, Marcel Gros... S’ha passat a fer espectacles per a públic infantil o familiar. En Marcel Gros, que és molt amic, tenia espectacles fantàstics per a adults, però no tenia bolos.\nAls pallassos se’ns ha ficat en un sac que es diu circ. Els promotors han fet com parcel·les i quotes. Resulta que el circ és considerat familiar, per tant... Però jo no vull ser una quota! Jo faig teatre!\nTot això té a veure amb la proliferació de l’humorista de “club de comèdia”?\nL’humor ha derivat cap a aquí. Però l’humorista no és un pallasso. L’humorista fa humor local i actual, que amb el temps caduca. El millor humorista d’Anglaterra aquí no l’entendríem, perquè no entendríem els seus codis. És un altre gènere. L’humor del pallasso és universal, i no caduca. Mira una pel·lícula de Chaplin, parla d’allò que és essencial en l’ésser humà: té gana, té fred, té amor, treballa... I això no ha caducat.\nEn el seu cas, s’hi ha de sumar la perspectiva femenina en un món dominat pels homes.\nLa història de l’humor és masculina. Les coses canvien quan les dones comencem a emetre des dels nostres satèl·lits. Les dones, per no quedar excloses, hem rigut de l’humor masculí. I quan les dones jugàvem, érem l’objecte del riure, perquè qui escrivia era l’home. Es reia de la gorda, la lletja, la ximple... Quan les dones comencem a escriure els nostres espectacles i expliquem les nostres èpiques, els nostres deliris, les coses canvien.\nLa República 23-06-2018, Pàgina 30


Diferència entre muntanya i altiplà | 2020\nDiferència entre muntanya i altiplà\nMuntanya i altiplà\nSi hom mira la superfície de la terra, queda clar que no és uniforme i que hi ha moltes formes terrestres com muntanyes, altiplans i planes per fer-lo semblar molt interessant. Tanmateix, la majoria de nosaltres sabem quines muntanyes són, però no molts coneixen les característiques d’un altiplà que també és una forma terrestre important creada per la Mare Natura. Tot i que tant les muntanyes com els altiplans són formes terrestres elevades, les seves similituds s’acaben amb aquest punt i comencen les diferències. Aquestes diferències es posaran de manifest en aquest article en benefici dels lectors.\nA partir de l’elevació i del pendent que es forma, diferents formes terrestres es classifiquen en muntanyes, altiplans o planes. La muntanya és qualsevol elevació natural de la superfície de la terra. Les muntanyes són grans i petites i poden tenir cims molt alts o potser no són altes. Però una cosa és comuna a totes les muntanyes i és que totes són considerablement superiors a les zones circumdants. Hi ha muntanyes fins i tot més altes que els núvols. A mesura que un puja muntanyes, el clima es torna més fresc. Algunes muntanyes han congelat rius sobre ells coneguts com a glaceres. Algunes muntanyes estan sota el mar, de manera que romanen amagades i no les podem veure. Però alguns d'aquests són fins i tot superiors als més alts de la Terra, cosa que és realment sorprenent. Les muntanyes tenen pendents escarpats i presenten terres molt escasses per a l'agricultura. El clima també és dur pel que no estan densament poblats.\nUn altiplà és un terreny pla que ha obtingut una elevació i està separat de les planes que envolten aquesta forma. Un altiplà sembla una gran taula feta per la natura en un terreny pla. Al món hi ha planetes petites i molt altes, la seva alçada puja fins a milers de metres. L’altiplà de Deccan a l’Índia es considera l’altiplà més antic del món. Hi ha molts altres altiplans famosos com els de Kenya, Tibet, Austràlia i molts altres països. L’altiplà del Tibet és el més alt i l’altura oscil·la entre els 4.000 i els 6.000 metres. Els altiplans són molt útils per a la humanitat ja que són rics en dipòsits minerals. Els altiplans també tenen cascades ocasionalment. La majoria dels altiplans del món es coneixen com a paratges pintorescs i estan plens de turistes durant tot l'any.\nmanything vs alfredciutat vs vida al campbatman vs bane Knightfalltemps central vs temps indiacoeficient de transferència de calor davant conductivitat tèrmicacolor vermell verd vermell i normalcricket vs gòfonnavegador de seda vs crom\nDiferència entre Flash Drive i Pen DriveDiferència entre isòtops i isòbarsDiferència entre el cel i l’infernDiferència entre llenguatge de màquina i llenguatge de muntatgeDiferència entre filtració i centrifugacióDiferència entre conservació i conservacióDiferència entre estudi de casos i investigació científicaDiferència entre hinduisme i sikhisme


Record de Praga\nEn un altre capítol hem parlat de les influències de la poesia de la resistència castellana, basca, gallega i catalana en els dotze poemaris que, fins al moment d'escriure aquest article, han sortit publicats a diferents editorials dels Països Catalans. Aquestes reflexions les he anat fent en relació amb la publicació de Record de Praga (Capaltard, 2000). Evidentment les notes que, referents a la poesia catalana contemporània, hem anat escrivint també es podrien haver fet en qualsevol moment. Són trenta anys d'escriure poesia! I no sempre amb la sort de l'eco d'un guardó, una publicació, un comentari encoratjador. Els comentaris malintencionats del gasetiller de torn i el silenci més insultant i intencionat han estat sovint -com no podria ser d'altra manera en aquesta terra d'enveges permanents- el "premi" a la feina feta.\nEn diversos treballs he parlat extensament de la implicació de les poesies catalana i espanyola contemporànies en la lluita antifeixista, en la creació d'una cultura lliure progressista, lluny del simplisme i dogmatisme -tant apreciat per reaccionaris de tota mena- que sempre estan amb la història, ja avorrida de massa coneguda, de l'"art per l'art" (pansit Wilde passat per aigua; simple dannunzisme que a l'hora de veritat només serveix per a amagar els horrors de la burgesia, l'explotació de les colònies i del poble treballador a les metròpolis; fulla de parra, tot plegat, que amaga l'explotació quan no l'embelleix i l'exalta.\nNo és el nostre món, evidentment. Ni el de Pere Quart, Palau i Fabre, Joaquim Horta, Brecht, Vicent Andrés Estellés, Salvador Espriu, Neruda, Maiakovski o Walt Whitman. No en parlem com estan d'allunyades aquestes endarrerides concepcions -el simple conreu de la forma, l'eterna recerca de no se sap quina mena de "bellesa" pura- de la pràctica poètica i vital d'un Salvat Papasseit, un Alomar o un Bartomeu Rosselló-Pòrcel, per posar-ne uns exemples clars i llampants.\nEn el poema "Amb una estudiada calma" hi ha el record de les epopeies de les quals han estat protagonistes els nostres herois. L'autor, des de la misèria (cultural, política) del present vol deixar constància de l'existència, en una època pretèrita, quasi perduda en els llims de la memòria, d'un temps (la guerra i la revolució, el maquis, la resistència antifeixista...) en que les figures del nostre poble (escriptors, combatents...) tenien un caràcter mític, sobrehumà, essers fantàstics movent-se, ferms, en un món d'idees titàniques (l'esperança, la llibertat...). El paradís perdut és el record? Per servar aquest món potser cal un realisme reconcentrat i, sense que sigui cap contradicció, L'Atlàntida de Verdaguer ens pot indicar d'on surten exemples d'autèntica grandesa, els veritables protagonistes que poblen, vitals, les pàgines de Record de Praga.\nDiu el poeta en "Amb una estudiada calma": "però són ells / retornant de l'oblit dels segles / enorme horitzó curull d'erectes veus cisellant rostres bruns / ells novament traspuant serenors i esperances / dominadors d'altes marjades i gèlides clarors / hereus de les més obertes esferes / escumejants rellotges sense buits / de nou contra l'esquerda de les hores / profund bategar del pols / sobtada primavera vegetal / retornant d'averanys ignots / a la recerca del blat gronxat pel vent / rels que obrin solcs dins les venes / ells / talment escriure / caliu / pròdiga veu / perfecte esguard esmolat / abissal territori inconegut / s'acomiadaven amb una mirada / just poder tocar els cabells de la dona / darrer viatge vers el no-res / pujant al camió amb una estudiada calma".\n"Ells", és a dir "els nostres", el poble, els lluitadors, els que, anònims, generació rere generació, ens han servat -sovint amb el sacrifici de llur vida- la llengua, les idees d'igualtat i de justícia social. Són els que, a través dels segles, lluitaren perquè no haguéssim d'arribar mai a Un món feliç de Huxley, al 1984 d'Orwell o a El cinquè toc de trompeta de Touraine. Ells són LA POESIA (així, amb majúscula), el poema escrit amb la sang de les millors vides de la humanitat, poesia concreta, més real que la del llibre, contra la humiliació del present burgès, deshumanitzat, materialista, en el sentit més vulgar del terme. Ahir era la brutalitat de la bèstia feixista, la manca de llibertat, els forns crematoris, la destrucció de pobles i cultures senceres, l'extermini de l'esquerra, del socialisme, de qualsevol mena de crítica que s'oposàs a la bogeria imperial de la burgesia hitleriana. Avui la poesia (una manifestació, un llibre, una obra de teatre, una cançó, l'ocupació d'un institut o d'una fàbrica, l'enfrontament amb la policia, amb l'exèrcit -recordau Txetxènia!-) és aquest combat diari contra la humiliació de viure sotmès al bestial ritme de consum que mana el "Gran Germà" (recordeu Orwell!) des dels alienanadors sistemes de desinformació de masses (la televisió, essencialment). A les societats desenvolupades (el Primer Món), ric mercès a l'explotació i saqueig del Tercer Món, la lluita per no morir de fam del segle XIX o començaments del XX ha estat substituïda per la lluita per no morir d'avorriment, aïllat, dins d'un pis hipotecat, a pagar a terminis, envoltat de múltiples -i sovint- inútils electrodomèstics. "Tenir" com a falsa fórmula substitutòria de "ésser". "Ets" perquè "tens". Qui no té això i allò, no "és"; no existeix: ombra d'home o de dona. Els altres em reconeixen en tant que puc mostrar les meves propietats (títols, cotxe, xalets, aparells...). El reialme de la vida ha estat substituït per la dictadura dels objectes. I aquesta és l'existència que hem de defensar, el món "feliç" on ja no hi cal la protesta, la lliure subjectivitat revolucionària, cap possibilitat de revolta dels oprimits, dels humiliats? Ens negam que la cendra sigui la norma del foc! Rebutjam la poesia -si se li pot així- dels servils.La mort de fam ha estat substituïda per l'asfíxia d'una vida sense sentit, per l'absurd que significa el treball repetitiu per a poder consumir dia a dia més i més aparells que, al cap i a la fi, no ens fan més lliures, sino més i més dependents de directrius que ja no controlam.\nLa participació política en les democràcies riques significa exercir el dret al vot durant quinze segons cada quatre anys. S'ha vist misèria més clara! Mentrestant, quan el poble abandona l'espectacle miserable que ens ofereixen els polítics oficials i fa política pel seu compte (una vaga, una manifestació, una ocupació de l'espai de l'opressió -el lloc de treball-, un enfrontament amb les forces repressives del sistema...), aleshores es criminalitza el poble i es parla de "violents", de "radicals". Mai no es diu -mai!- de qui és en realitat la màxima violència organitzada. I aquesta màxima violència l'exerceix l'Estat, l'exèrcit, tota la burocràcia institucional amb els seus exèrcits de repressors "legals" (les diverses policies). Mercenaris per a portar a la presó els dissidents, els insubmissos, els que per diversos motius no s'han pogut integrar en aquesta societat de consum. O els que la rebutgen i, sobretot, els que la combaten.\nEn el poema "Derrota", el poeta descriu l'efecte brutal que li produeixen els mostradors d'aquesta societat de consum que funciona damunt els rius de sang del Tercer Món (o ben a prop, a El Ejido, en els suburbis sense equipaments, on campa cada vegada més la marginació i l'obligada delinqüència dels que no tenen res). Es diu en el poema: "davant el semàfor en roig / dempeus / en l'hora més difícil de la supervivència / l'autor provava de guardar una mica de compostura / advertia el silenci glacial que pujava / a poc a poc per les avingudes / els relluents cristalls dels mostradors / brillaven com esmolades guillotines /".\nLa televisió, les mil i una possibilitats de pseudocomunicació que ofereixen les tecnologies de la informació (televisió via satèl× lit, per cable, ordinadors, el món de la informàtica...) són per a anestesiar més el ciutadà d'aquesta nova societat hipnòtica, privada de memòria. Allà on no és necessària la intervenció dels violents (l'exèrcit, la policia, el sistema judicial...) intervé l'anestèsia televisiva. Un programa televisiu pot servir al sistema molt més que cinc-cents agents de policia apallissant manifestants! I el poeta, a Record de Praga, és ben conscient d'aquest món tipus 1984 d'Orwell, del desert on prova de sobreviure. En "Textures inimaginables" l'autor, defugint qualsevol estudiada ornamentació formal, simplificant i, molt sovint, havent de renunciar a molts dels trucs de llenguatge apresos en tants d'anys d'ofici, escriu: "la programada en les pantalles d'alta definició / prometia una infinita varietat de registres / els cadàvers de Sarajevo / llampegant multicolors / obrien amples possibilitats a l'experimentació / el poeta podia anar mesclant d'una forma magistral / la seva acadèmica cultura literària / amb la sang que ja tacava moqueta i prestatges /".El poeta sap que el llenguatge no és neutral, que tota paraula provinent del poder resta corrompuda i amaga la veritat. La veu dels dominadors s'aferma, es consolida amb cada campanya electoral, amb cada nova traïda comesa per dirigents sindicals més propicis als pactes amb la patronal i l'Estat que no pas amb la tasca de finir amb la societat de la humiliació. És la falsedat d'una vida programada per interessos aliens a l'home, als pobles. La ideologia, la cultura, dels ` intel× lectuals, dels periodistes i escriptors al servei de la castració de totes les possibilitats de revolta, de creació d'una subjectivitat lliure. La història ha estat anihilada, és mentida que en un temps els pobles i els homes lluitaren per aconseguir el seu alliberament personal, nacional i social. A "Gebre sobre l'arena", l'autor escriu, parlant d'aquest "món de felicitat perpètua" -i de control absolut- a l'estil dels mons descrits per Orwell, Zamiatin i Huxley: "no és veritat el que vostè està veient / no existeix l'al× lota amb els peus en flames / mentida la guerra i l'exili / les efímeres abraçades abans de la partida / falsa la voluptuositat de la revolta / les atxes de foc / simple aparença els canelobres encesos / la densa claror de gemmes / el sacrifici dels que caigueren en la clariana del bosc/ ".\nHem dit una mica més amunt que en un món dominat per la violència diària dels opressors (mitjans de desinformació, treball esclau i alienat, consum de masses, policia, exèrcits, grans despeses militars...), la poesia, la creativitat popular, l'espontaneïtat, són les formes de lluita més subversives de l'actualitat. Partits i sindicats (en la seva major part) formen part ja de l'estructura del poder. Els quinze segons que cada quatre anys ens són permesos per a participar políticament només són útils per a mudar d'amo durant una curta temporada. Els discursos de dreta i d'autodessignada "esquerra" són idèntics, perfectament intercanviables: tots defensen l'OTAN, el sistema de lliure mercat, la divisió burgesa del treball, la violència dels pobles rics damunt els pobles espoliats, la "sagrada unidad de España"... Per això en molts poemes hi ha, bategant a fons, oferint "programes" per a la supervivència de l'home i la dona del present -del futur!-, signes, indicacions que van en aquesta direcció. Record de Praga podria ser un salvavides per al supervivent, per a l'home aïllat dins la societat de consum, l'home que es recolza en la seva subjectivitat lliure per fer front a l'alienació permanent (i a la mentida i la violència del sistema). Per això, en el poemari, per aquí i per allà, es poden trobar indicis dels vessants nocturns de l'ànima del poeta, alguns sons misteriosos, viatges a les tenebres del passat, somnis actuals, càntics, profecies, els paisatges del subconscient més amagats, els ritmes ocults de la revolta futura que ha de commoure -altre pic!- els fonaments de l'opressió actual. En el poema "Pluja de naufragis" es troben alguns indicis d'aquests camins ocults vers el misteri, la música abstracta de la revolta amagada en el cor de cada persona i on avui s'encarna la poesia. Per això: "en entrar al poema hi trobareu / tot l'encens de la nostàlgia / guspires de foc en els ulls llargament tancats / la fascinació més apassionada i mil luxúries destil× lant combats / fent camí cap als forats de l'alba / pluja de naufragis solcant xarxes de misteri /". La poesia és per a l'autor la porta oberta a tots els misteris, la darrera trinxera en la lluita contra la mort programada, l'avorriment permanent que ens produeix el soporífer espectacle de l'enemic (les multinacionals, l'imperialisme, l'execució camuflada d'alt nivell de vida, de felicitat permanent, ornat tot amb el fals discurs de "la fi de les contradiccions socials, el final de la història"). En un món on regna la inautenticitat, on tot té un preu i res es fa espontàniament, pel plaer de crear, de ser lliure, la poesia és l'expressió perfecta de la rebel× lió més total contra la pseudocultura oficial (la lloança permanent dels botxins i llurs masacres, que és el que, sovint, amaga el dantesc espectacle cultural que en encercla). Poesia és la reconquesta del subconscient, l'enlairament de la creativitat, una moderna teoria de l'alliberament personal, nacional i social. I el poeta, el darrer resistent enmig dels violents i radicals de l'Estat (policia, exèrcit i altres servents del Moloc que fa possible la desinformació generalitzada, la indiferència davant el sofriment massiu de la humanitat).\nL'autor ens descriu en el poema "Unglejant en l'asfalt" com un guerriller de la supervivència enmig de les grans ciutats deshabitades (deshabitades de revolta, de poesia, de possibilitats de realització) on habitam: "jo mateix unglejant en l'asfalt / dissenyant somnis en la sorra aferrissada / inventariant els signes dels vençuts / grafiats a les façanes /... / jo mateix aixecant les llambordes del carrer / provant de trobar llargs eclipsis circulars / els primers colors inaugurals / el desig i llurs amples perspectives violentes dolces i excitants /".\nAra ja sabem -i fa segles que ho sabem, però potser no n'havíem tret les conclusions adients- que la societat burgesa, la societat de consum, redueix tots els aspectes de l'art a la trista realitat d'un producte per al consum. Arriba el moment del final de l'art especialitzat. Potser hauríem d'imaginar una nova humanitat on tots seran artistes, novel× listes, poetes de la revolta i de la imaginació. ¿O la vida del vell a la residència, de l'antic militant, la novel× la que interiorment basteix l'obrer d'aquella fàbrica, el pagès del meu poble, els amors i patiments del funcionari del banc, de la mestressa de casa... no són tan importants, tan "genials", no poden ser "alta cultura" i representar tant per a la humanitat com la més important novel× la publicada per l'autor de moda?\nÉs el moment d'aprendre a pensar d'una altra manera. De seguir algunes de les propostes de Record de Praga, practicar l'esport subversiu de la imaginació i cercar, també, la poesia fora dels llibres, en els fets, en cada esdeveniment que el poble, la humanitat, crea amb la seva lluita contra la banalitat i l'estupiditització quotidianes. Per això pensam que ja no es tracta de cercar l'alliberament fora de nosaltres mateixos, confiant en estranyes fórmules (la cultura oficial, la política de l'espectacle, les religions que segrega el poder), sinó d'aprofundir en l'arma que significa la poesia.\nUna arma que cada u ha d'aprendre a emprar per si mateix, sense ajut de ningú, deslliurat de totes les crosses que puguin venir del poder. La revolta del futur serà mitjançant la poesia o no serà. En el poema "Com un diluvi", llegim: "la matinada arribarà sobresaltada / com els llangardaixos de cossos nus i tacte ansiós / proclamant la bellesa d'un nou dia / serà un sobtat orgíac sacrilegi / un descordar parpelles clausurades / carreram de fantàstiques ocasions pretèrites / arribant com un diluvi arcaic".\nCom digué el poeta Vicenç Calonge i Gustà en la presentació del poemari: "Record de Praga? No serà eixa ciutat sols una excusa que l'autor utilitza per fer còmplice el lector, per crear un referent, abstracte o no, pel qual l'ésser de qualsevol ciutat o poble pot veure's identificat? Per què no Record de Palma, o de Girona, o de sa Pobla?\n'I començ fent aquesta dissertació sobre el títol del llibre ja que aquest està construït des del somiejar, des d'una incerta realitat que frega amb el deliri. Aquesta combinació provoca la creació d'un edifici prou complex i colpidor, una atmosfera que barreja el cos físic de la pluja amb una mena de teranyina que podria ser la boira.\n'Record de Praga no és una col× lecció de poemes, sinó que és un llibre de poemes, car té unitat d'estil i de veu, també coherència i, a més, respon a un projecte determinat, és a dir, apunta a un objectiu o objectius concrets.\n'La unitat d'estil i de veu és evident. La figura retòrica per excel× lència és la metàfora. Aquesta domina la major part dels poemes, són metàfores dures, que fan mal, sense concessions.\n'D'altra banda, la construcció de l'edifici, llevat dels quatre o cinc darrers poemes, es fonamenta, majoritàriament, en la utilització de dos camps semàntics prou definits. El poema titulat Hereu del dolor n'és un clar exemple, on sintagmes com torres, arcs de pedra, catedral gòtica, absis, portal, conviuen amb una presència del nucli familiar: home, fills, dona, pare, espòs. Aquesta comunió provoca grandesa i tendresa alhora, fet que esbucant-se, ens deixa nafrats de cos i fins i tot d'ànima.\n'Una altra característica del llibre és l'aparició gairebé constant d'un vocabulari musical: arpegis, danses, instruments en general, es donen la mà en molts dels poemes. Aquests referents musicals, contrastats amb el sentiment de derrota que impregna tot el llibre, creen uns sons devastadors, uns sons que l'autor, encara que conscientment vençut, transforma alquímicament en la veu del poble, d'una gent, la seva, que calla. El poeta sap que l´única cosa que pot fer i fa és donar testimoni del temps que li ha tocat viure. I denuncia, i s'enfada, i enyora aquells temps d'infantesa i d'amor. Així els poemes pul× lulen entre la ràbia per tanta injustícia, fins i tot la televisió és utilitzada com a mèdium, i aquests records d'infantesa que, en comptagotes, es vessen melangiosament. La preocupació pels éssers estimats, pels éssers oprimits en tot temps i circumstància, fa que el poeta se sàpiga germà, i per això mor també amb l'home que cau enmig de la plaça, amb l'home que és catedral gòtica, amb l'home amb robins de sang en el pit.\n'Endevín, a Record de Praga, imatges esgarrifoses: presoners pujant als camions que són cambres mortuòries; presoners dirigint-se als camps de concentració; cançons de guerra; morts estimats que produeixen camps deshabitats; esclaus en temps dels faraons i, per què no, en l'aigua de l'ara, etc.\n'Record de Praga és un llibre madur d'un poeta que ha fet de la paraula el seu ofici, d'un poeta que confon, es confon, i deixa confondre's, entre el somiejar i la terra. Tal vegada la idea que circula pel llibre sigui quelcom semblant a la de Calderón de la Barca en la seva obra de teatre La vida es sueño. Quina és la realitat? Jo, o el jo del mirall? Somiar en el dormir o caminar en el viure?\n'Miquel López Crespí ho té clar, claríssim. És una veu que lluita per ser escoltada, una veu que desitja despertar-nos, un home que si no tingués veu i escriptura se les inventaria. Miquel López Crespí sap quin és el seu camí, quina és la seva aportació, i això, en uns moments en què la desorientació ocupa el primer lloc a les nostres vides, és la seva virtut principal. Tots hauríem de saber trobar l'espai, petit o gran, que ens pertoca ocupar amb el nostre esforç. Seríem més feliços".


Les policies local i nacional coordinen un dispositiu especial per a la tradicional Nit de les Figues i l'actuació de l'Orquestra Montecarlo\nREDACCIÓ - 05/09/2019\nCartell informatiu. EPDA\nXirivella s'acosta als dies més assenyalats de les seues Festes Majors reforçant el dispositiu de seguretat. En compliment d'allò pactat en la darrera Junta Local de Seguretat amb l'assistència del subdelegat del Govern, les policies local i nacional han preparat un desplegament especial d'efectius per a "garantir que tot funcione correctament durant els actes més sensibles de les festes", segons paraules del regidor de Policia i Seguretat Ciutadana, Vicent Sandoval.\nConcretament, per a la Nit de les Figues del 7 de setembre que sol allargar-se fins a les sis de la matinada, s'ha acordat una presència "important" d'agents antiavalots que treballaran colze a colze amb els agents de la Policia Local. Es pretén impedir la repetició dels incidents que, durant este estiu, s'han viscut a altres localitats de l'Horta Sud. Eixa nit l'Ajuntament de Xirivella ha organitzat una sessió de Djs com a colofó a les paelles i torrades que s'escampen per tota la població. La festa nocturna es concentrarà a la Plaça Gerardo Garcés.\nL'altra cita "sensible" de les festes locals de Xirivella és l'actuació de l'Orquestra Montecarlo, famosa pel seu gran nombre de seguidors. Aquest espectacle està previst per al diumenge 8 de setembre, vespra del Dia del Crist de la Llum, també a la Plaça Gerardo Garcés. Per a potenciar la festivitat de l'acte s'ha programat un descans, durant el qual es dispararà el Gran Castell de focs artificials.\nAmb motiu de les Festes majors de Xirivella 2019, l'alcalde de la localitat, Michel Montaner, ha cridat en diverses ocasions "a participar amb respecte i civisme". Durant el Pregó Institucional, celebrat el 31 d'agost, Montaner va fer menció especial al necessari respecte cap a les dones, i demanà a la població que Xirivella "no siga notícia per cap capítol d'agressió masclista."\nEn este sentit, i per segon any consecutiu, l'Ajuntament instal·larà un Punt Violeta durant la Nit de les Figues per a "conscienciar, prevenir i sensibilitzar de la importància d'unes festes respectuoses i en igualtat", segons paraules de Francisca Martínez, regidora d'Igualtat. El Punt Violeta, operatiu durant la nit i matinada del 7 al 8 de setembre al Parc Clara Campoamor, estarà atès per un equip del CAVAS (Centre d'Assistència a Víctimes d'Agressions Sexuals), i servirà tant per a informar-se com per a atendre qualsevol cas d'agressió sexual.\nEn paral·lel, la Casa de la Dona de Xirivella ha editat un decàleg on es detallen drets i obligacions de cadascú. Entre altres coses, es recorda que les festes o el consum d'alcohol no garanteixen cap tipus d'impunitat, i que la forma de vestir o de ballar de cada dona no autoritza cap home a tocar-la o assetjar-la si ella no dóna un consentiment explícit. "En festes no val tot. El NO seguix sent NO", sentencia el document.


La Novel·la - TDB Actualitat\nLa soledat dels miralls (31) l Els morts no parlen, però miren\nEl nínxol de la família del meu amic està ubicat a la filera de tombes de la dreta, mirant de front la figura de l’àngel que custodia el lloc sagrat. Quedava poc perquè el sol arribés al punt més alt. Per això, els xiprers projectaven la seva ombra amb força gairebé vertical, com volent amagar-la a l’interior de la terra.\nLA SOLEDAT DELS MIRALLS (29) I L’enterrament (I)\nLa Frisca duia una minifaldilla de rombes blancs i negres, unes mitges gruixudes també negres i unes sabates vermelles de mig taló ample. Una brusa blanca i caçadora vermella acabaven de vestir el seu cos exuberant. El cabell amb un tall tipus cabaret. Com gairebé sempre, prenia la paraula com si fos la representant del Comitè d’empresa:\n-Quina merda, tio, quina merda – va dir.\nFou un moment còmic, encaixat en el drama per l’assassinat del nostre amic. D’això no hi havia cap dubte. A en Toño l’han pelat i ara cal saber qui, per què i altres qüestions pròpies dels assassinats. Mentre en Luisma es refeia de la caiguda, la Mia mantenia un rictus seriós, perdut, com si estigués alienada del moment present.\nLa soledat dels miralls (24): Cadires\nSabia que alguna cosa així passaria. Toño era el més feble, carn de canó. Un imbècil. Darrerament es movia cada cop més amb gent de poc fiar. Li ho dèiem, però no ens feia cas. Quan jugàvem a aquell joc de fer voltes al voltant de les cadires ell sempre perdia, sempre es quedava sense cadira. Ara, definitivament, s’ha quedat sense cadira.\nJ.A. NIEVES Recordo que teníem un piano negre. Recordo també que m’agradava molt pintar, des de ben petit. És a dir, fer gargots a totes les superfícies, ja us podeu imaginar. El piano negre, lluent, era molt atractiu. I, és clar, vaig guixar al lateral amb una...\nLa soledat dels miralls (19): La pell seca\nJ.A. NIEVES Ho diré ben clar: visc amb un maltractador. La vida de mamà ja era morta abans d’aquell penós accident. Arribà n moment que la veia fent-se preguntes i respostes sense més. Peticions inútils. Arrossegava el seu cos nu, bell, sense esguard i s’abandonava a...\nJ.A. NIEVES El meu pla estava concebut en quatre fases. La primera era la gestació de la idea, la ràbia promotora, la incontinent necessitat de rescabalar el nom de la mare. El cuc solitari. La segona, sempre una fase necessària, consistia a informar els meus amics de...\nJ.A. NIEVES De vegades, guardem coses que causen un dolor immens. Per què? No tinc la resposta. Però és aleshores quan penso que l’amor i l’odi pertanyen a un mateix continu. Un continu on el més terrible és la facilitat amb què s’intercanvien. No he trobat al diari...


Òrgans universitaris | UManresa\nÉs el consell de direcció que assisteix al Director/a general en el desenvolupament de les seves competències, i està constituït pel director/a general, adjunt/a a direcció general, gerent, degans/es, director/a del CIFC, director/a de la Clínica universitària, Responsable de comunicació i màrqueting i secretària de direcció general.\nComitè de Qualitat de Centre\nEl Comitè de Qualitat de Centre és l’òrgan responsable dels processos de qualitat relatius a les titulacions del centre. Vetlla per la qualitat en el plantejament i desplegament dels processos de verificació, seguiment, modificació i acreditació dels estudis oficials de grau i de màster impartits en el centre i dels programes de doctorat, així com també dels processos del SGIQ a nivell de centre docent.\nEl CQC està format pels següents membres:\na) Degà/na de centre, que la presidirà\nb) Directors/res i coordinadors/es de titulacions\nc) Responsables de departament (opcional centre)\nd) Coordinador/a de qualitat\nEn la composició del CQC es contemplen un comitè especial per a l’Informe de Seguiment de Qualitat (ISQ), on s’amplia la composició amb el/la Vicerector/a d’Ordenació Acadèmica; el/la Delegat/da per a la Política de Qualitat, el/la Adjunt/a al Vicerector/a per a Afers Acadèmics, el/la Director/a de l’AdQ i el/s Tècnic/s de l’OTVOA; i un comitè executiu de titulació format per el/la Degà/na del Centre, el/la Director/a o Coordinador/a de la titulació implicada, el/s Tècnic/s en qualitat de la secretària de centre i el/s Tècnic/s de l’OTVOA.\nLa Comissió de Formació contínua és responsable de definir l’oferta formativa del Centre Internacional de Formació contínua i de gestionar i vetllar per la qualitat dels programes formatius. Està formada per el director/a del CIFC, el/la responsable del CIFC, el coordinador/a del CIFC, el director/a de qualitat, degans/es, directors/es dels estudis i secretari/ària del CIFC.\nLa Comissió d’intercanvis és responsable d’impulsar i dinamitzar la mobilitat entre la comunitat universitària, i de gestionar els diferents programes de mobilitat tant a nivell estatal com internacional. En formen part el responsable d’intercanvis, els coordinadors/es d’intercanvis de cada titulació i el secretari/ària d’intercanvis.\nEls alumnes del Campus Manresa formen part del Consell d’estudiants de la UVic-UCC. És l’òrgan de màxima representació dels estudiants. Treballa per millorar la qualitat d’estudis i serveis de la universitat i vetlla pels drets i deures dels estudiants.\nLa Sindicatura de Greuges de la UVic-UCC és l'òrgan encarregat de vetllar pels drets i les llibertats de l'alumnat, el professorat, el personal investigador i el personal d'administració i serveis davant les actuacions dels diferents òrgans i serveis universitaris, i d'exercir una activitat informativa permanent sobre el funcionament de la Universitat.\nEl Consell assessor assessora les Facultats en el desplegament d’accions estratègiques i fomenta la vinculació dels estudis amb l’àmbit professional, social i de transferència de coneixement. Està presidit pel regidor/a de l’Ajuntament de Manresa, designat per l’alcalde o alcaldessa, i en formen part el degà/na (secretari/ària), les direccions de les titulacions, el responsable del Centre Internacional de Formació Contínua, la direcció d’innovació docent i recerca i les persones externes que es cregui convenients.\nEl Consell de Facultat delibera, assessora i realitza propostes d’actuació a l’àmbit propi de la Facultat. Està presidit pel director general de la Fundació Universitària del Bages i en formen part el degà/na (secretari/ària), els directors de les titulacions, dos representants de la Facultat, dos representants dels estudiants i un representant del PAS.\nLa Junta de Facultat estableix els objectius anuals de la Facultat a partir de les directrius estratègiques de la FUB i la Universitat; aprova la proposta de noves titulacions o de modificacions de titulacions existents; unifica criteris organitzatius, procedimentals i de gestió per als diferents estudis; debat i analitza les dades i els indicadors dels graus, i fa propostes de millora; vetlla per la qualitat dels programes formatius d’acord amb les directrius del centre i tracta tots aquells temes que siguin d’interès per a la Facultat. Està presidida pel degà/na i en formen part les direccions dels estudis i la direcció de la Clínica universitària.\nCada estudi de grau compta amb una Junta d’estudis que té com a funcions principals informar sobre les decisions preses pels òrgans de govern; tractar els temes d’interès per al funcionament i la gestió diària dels estudis; coordinar els diferents cursos del grau, el sistema de pràctiques i de treball final de grau; debatre i analitzar les dades d’avaluació de la docència dels estudis i el rendiment acadèmic de l’alumnat; vetllar per la qualitat de la titulació i fer les propostes de millora que correspongui. Presideix la Junta d’estudis el director/a dels estudis i en forma part l’equip docent de la titulació.\nCada estudi de grau compta amb una Junta de professorat de la titulació que avalua el desenvolupament del semestre que finalitza; debat i analitza els resultats acadèmics de l’alumnat; tracta aspectes organitzatius i de funcionament i gestió diària dels estudis; i vetlla per la qualitat de la docència que s’imparteix. La presideix la direcció dels estudis, i en formen part els adjunts a càrrecs, si escau, els coordinadors i el professorat que imparteix docència.\nCada estudi de grau compta amb una Junta de delegats de la titulació formada pel degà/na, la direcció d’estudis, els adjunts a càrrec, si escau, i els delegats de cada curs de la titulació. En aquestes reunions, l’equip de direcció dels estudis informa els delegats dels diferents aspectes dels estudis, de la Facultat, de la Fundació Universitària del Bages i de la Universitat, en general. Per la seva part, els delegats exposen a la direcció de la titulació el seu punt de vista sobre el funcionament dels estudis, resolen dubtes i informen de possibles incidències o queixes tant pròpies com dels companys de curs.


Serveis - Parlament de Catalunya\n© Parlament de Catalunya2003 - 2013Parc de la Ciutadella, s/n 08003 BarcelonaTel. 93 304 65 00 Fax 93 304 65 46Av�s legal Subscripci� i sindicaci� Servei d'enviament autom�tic de titulars de not�cies i altres continguts per correu electr�nic, RSS o podcast. Blogs dels diputats/ades Hi trobareu els blogs dels membres del Parlament.\nEl servei d'atenci� de consultes dels ciutadans �s un canal d'atenci� de les consultes relacionades amb les funcions del Parlament. D�na resposta a les q�estions plantejades amb un missatge de correu electr�nic que el ciutad� o ciutadana rebr� tan bon punt s'hagi gestionat la seva consulta.\nEl web del Parlament �s un portal multiling�e, que es pot consultar en totes les lleng�es oficials de l'Estat espanyol, i tamb� en angl�s. Si algun dels continguts no �s disponible en l'idioma seleccionat, es mostra en catal�.\nAccessibilitat Per tal de donar a con�ixer la tasca parlament�ria a tots els ciutadans i de potenciar-ne la pres�ncia des dels nous sistemes de comunicaci�, el Parlament de Catalunya treballa en la l�nia que planteja la iniciativa de l'Any Europeu de les Persones amb Discapacitat i assumeix el repte que aix� implica, amb la convicci� que l'accessibilitat constitueix un objectiu per a la integraci� i la cohesi� socials.\n�s un espai creat amb la finalitat d'aprofitar totes les iniciatives de comunicaci� o de pres�ncia a la xarxa social que siguin �tils per a millorar i potenciar, amb les tecnologies i els recursos que ofereix l'entorn 2.0, el coneixement de la tasca parlament�ria.\nA partir d'una �nica p�gina, el mapa d�na acc�s directe a tots els continguts del web, estructurats per seccions.\n�s una llista dels termes i els conceptes parlamentaris m�s usuals.\nHi podeu trobar la llista d'adreces dels espais web de parlaments i d'altres organismes i institucions relacionats amb la tasca parlament�ria, classificats per tipologies i per situaci� geogr�fica.\nD�na informaci� legal sobre els continguts i la utilitzaci� del web del Parlament.\nAplicacions m�bils Descarregueu-vos les aplicacions gratu�tes per a dispositius m�bils\nParlament 2.0 Amb l'objectiu de potenciar la participaci� dels ciutadans en l'activitat parlament�ria, el Parlament ha obert espais a diverses plataformes. Consultes dels ciutadans Canal d'atenci� a les consultes relacionades amb les diferents funcions del Parlament. Botiga Hi trobareu una oferta variada d'articles personalitzats amb el logotip del Parlament, i les publicacions de la instituci�.


FESTES DE SANT MATIES | Ball de bastons de Montblanc\n19/05/2008 Temporada 2008instalnove\nEl passat cap de setmana es va celebrar les Festes de Sant Maties a Montblanc, la Festa Major petita de la Vila Ducal. El tret de sortida de les Festes fou el divendres 14 de maig amb la presentació a l’Ajuntament de Montblanc de la XXXV Trobada Nacional de Bastoners de Catalunya que se celebrarà a Montblanc el proper 3 de juliol. Acte seguit, els bastoners van acompanyar les Autoritats a la Salve Solemne a l’església de Santa Maria, per acabar amb una breu actuació a la plaça Major. El primer dia de les Festes va acabar amb el ja tradicional sopar de Fires, una vetllada de germanor amb moltes sorpreses i molt bon ambient.\nL’endemà dissabte, els més matiners van trobar-se amb un estand a la Plaça Major on podien apuntar-se voluntaris per a la Trobada Nacional de Bastoners de Catalunya. Després de la Missa solemne en honor a Sant Maties, començava l’esperada actuació del Seguici popular montblanquí a la Plaça Major. Com mana la tradició, després del Bestiari fou el torn dels bastoners. La Colla Infantil va mostrar els avenços fets durant els assajos i, és per això, que els petits de l’Entitat van rebre un càlid aplaudiment del públic present. La Colla Gran, al seu torn, va executar el solemne “Vila-salva”, la nerviosa “Tralara”, el tècnic “Tres Tambors” i va acabar fent el Tomb a la Plaça tot picant la “Marxa Llarga”.\n← Els orígens llegendaris\tTornem A La Trobada Nacional →


Adigsa inicia obres de rehabilitació d'edificis a Manresa - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nAdigsa inicia obres de rehabilitació d'edificis a Manresa\nL’empresa pública Adigsa inicia demà divendres, 4 de juliol, obres de rehabilitació en edificis dels grups d’habitatges del Xup i la Font dels Capellans, a Manresa (Bages), per un import de 342.239 € i 296.428 €, respectivament.\nAl barri del Xup es repararà l’aïllament de les façanes dels blocs 34, 35, 36, 38, 39, 40, 41, 42 i 43. L’actuació s’ha adjudicat a l’empresa Natur System, SL, i millorarà un total de 72 habitatges. Es preveu que tingui una durada de vuit mesos. Les obres solucionaran els problemes de fongs de les façanes. Aprofitant que s’hi han de col·locar bastides, es repararan els elements malmesos dels balcons.\nA la Font dels Capellans, es repararan els balcons del bloc 3 i el bloc 13. L’obra al bloc 3, la farà l’empresa Cervera S. Pinturas, SL, i millorarà 44 habitatges, la porteria i dos locals comercials. Les obres del bloc 13 s’han adjudicat a l’empresa Construccions Beravi, SL, i beneficiaran 48 pisos i 16 locals comercials. També es repararan els balcons i es pintaran les façanes exteriors dels blocs octogonals, atès que les interiors ja estan fetes. Ambdues obres duraran sis mesos.\nA l’acte d’inici d’obres assistiran el director tècnic d’Adigsa, José Linares, representants de les empreses constructores i els presidents de l’AV del Xup, Francisco Álvarez, i de l’AV de la Font dels Capellans, Josep Rueda.\nInici d'obres de rehabilitació al Xup\nHabitatges Pare Ignasi Puig, locals comercials, 16. Manresa\nInici d'obres de rehabilitació a la Font dels Capellans\nAssociació de Veïns de la Font dels Capellas\nGrup d'Habitatges de la Font dels Capellans, bloc 14, local 75. Manresa\n13:30|.Habitatges Pare Ignasi Puig, locals comercials, 16|Manresa (El Bages)\nAdigsa inicia obres de rehabilitació d’edificis a Manresa


Fragments personals: Indignació\nM'ha agradat molt llegir la teva visió acurada i assenyada, lluny de crítiques acerades -sovint sense arguments- i a l'altra banda, lluny de triomfalismes\nLa protesta també ha trobat un difícil "adversari" més enllà del món polític: la por al canvi, mostrada per una gran part de la població\n15 de juny de 2011 a les 9:33\nSi bé també em va sorprendre aquest moviment, i vaig pensar que ja era hora que la gent sortís al carrer, no sé si tindrà continuïtat o si serà la llabor d'alguna cosa. El que crec que està clar és que des dels poders i també des dels mitjans, faran el que calgui perquè tot això vagi quedant diluït, fins que ja no en quedi ni una engruna del seu rastre.\nTambé tinc curiositat per saber qui ha batejat a aquest moviment amb el nom dels "indignats", suposo que té a veure amb el títol del llibre "indigneu-vos", però cada vegada que sento aquest nom per algun mitjà, la sensació que em provoca és negativa i potser aquesta sigui també una forma ben estudiada que té el sistema, per classificar i agrupar sóta aquest nom a aquells que participen de les manifestacions per demanar una societat més justa.\nHe sentit opinions en to despectiu vers als manifestants, provinents d'algú que no hauria d'estar gaire satisfet de la seva situació actual. Per això la meva reflexió de com s'està "gestionant" tot això des de les "altes esferes".\nA veure com continua tot plegat, però ja es comença dibuixar el nou paradigma polaritzat, on són molts els endeutats fins al coll que cada han de deixar de pagar, i els altres que ténen molt. Però aquest forat negre acabarà per absorbir a tota la classe mitjana, fins i tot als que no s'han endeutat?\nEn definitiva, tot plegat és molt cruel, molt cruel.\n15 de juny de 2011 a les 10:04\nXeviX i Luigi, a mi aquest moviment em va agafar per total sorpresa. Vaig estar tota una setmana de colònies aïllat del món i de les notícies i quan retorno a casa les primeres notícies que llegeixo són sobre el moviment.\nPrimer del tot em va il·lusionar: al menys es bellugava quelcom en una societat que tot semblava aturat i on tothom semblava conformat i instal·lat i s'intenta cercar la forma de passar de la simple queixa a la acció.\nCal vigilar que el moviment no sigui instrumentalitzat. Caldrà seguir de a prop com evoluciona tot plegat.\n17 de juny de 2011 a les 7:11


Holiday home Højdedraget H- 1804 Bryrup Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAl visitar Bryrup, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Højdedraget H- 1804, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Bryrup. L'hotel ofereix aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Holiday home Højdedraget H- 1804 es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, renta vaixelles, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday home Højdedraget H- 1804 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Bryrup.


La justícia interroga l’expresident de l’associació USAP - La Clau\nLa justícia interroga l’expresident de l’associació USAP\nBernard Llaona hauria desviat 70.000 euros\nDijous, 21 de novembre de 2019. 14:29h\nLa justícia sospita que l'expresident de l'associació USAP, Bernard Llaona, s'ha aprofitat de diners mitjançant despeses i missions fictícies, en nom de les activitats amateur del club.\nL'expresident de l'associació USAP, Bernard Llaona, ha estat posat en guarda a vista aquest dijous 21 de novembre al matí. Se sospita que l'exdirectiu, de 63 anys d'edat, de "desviament de fons". Llaona, que és interrogat als locals de la Policia Judicial de Perpinyà, podria haver tingut un rol en la prevaricació d'un import de 70.000 euros, segons una investigació que va ser revelada al setembre. L'abús s'hauria organitzat a través de falses compres i missions fictícies, que han estat detectades en factures estranyes, per part del departament "Tracfin" del ministeri d'Acció i Comptes públics.\nEl sospitós ha deixat els seus càrrecs a l'USAP\nBernard Llaona, antic cap de la secció aficionada dels sang i or, és qüestionat per la justícia en el marc d'una enquesta preliminar engegada el 2017 per la fiscalia de Perpinyà. L'home, que ja va ser convocat un primer cop al setembre, ha abandonat els seus càrrecs al si del club.


15 idees per comprar o construir el vostre taulell de suport perfecte\nUna vegada que hàgiu intentat fer servir un escriptori permanent i hagueu decidit que voleu una cosa més permanent, la vostra següent opció és construir un escriptori propi o comprar alguna cosa que pugueu utilitzar a temps complet.\nJa us hem mostrat com podeu modificar el vostre escriptori existent per convertir-lo en un escriptori de peu, però si voleu més opcions o preferiu alguna cosa que sembli més professional, aquí teniu algunes opcions per construir o comprar un escriptori permanent.\nCrea un escriptori des de Scratch\nConstruir un escriptori és una opció més barata que comprar-ne un que sigui fet professionalment. També us pot oferir més opcions de restriccions d’espai i us permet incloure els calaixos, prestatges o opcions que vulgueu.\nA continuació, es mostren algunes idees per començar a construir des del zero el vostre propi escriptori. Feu clic a la imatge per obtenir un enllaç amb més informació.\nEl nostre propi Jason Fitzpatrick va construir el seu escriptori amb dos armaris, quatre caixes de llet i una porta. L’escriptori sencer costa una fracció d’un pre-construït i ha servit bé durant força temps. Feu clic a la imatge per obtenir un primer detall de com mantenia les caixes juntes.\nPer un import de 200 dòlars, aquest escriptori modificat en IKEA té un aspecte excel·lent i té un munt d’emmagatzematge integrat. Feu clic a la imatge de la llista de peces i construïu les instruccions.\nAquest és el meu banc de treball al meu garatge, però també funciona com un gran escriptori. Es tracta d'una peça de fusta reciclada per a la part superior i quatre pals de 4 × 4 tallats a 36 "cadascun. Les potes estan subjectades a la part superior amb brackets de prestatge. El banc costava uns 60 dòlars per a les cames, els brackets i els cargols, i el banc de banc que vaig recuperar de la paperera. Feu clic a la imatge per obtenir un altre aspecte.\nAquest pirateig IKEA utilitza un armari i unes cames de taula. Sembla excel·lent i inclou un portàtil i ocupa una superfície mínima. Feu clic a la imatge per obtenir la informació completa de creació.\nAquest despatx de 40 dòlars és un dels més fàcils de construir. Això et proporciona l’avantatge de tenir molt espai a l’escriptori i no ocupar cap habitació al terra.\nAquesta construcció costa una mica més, però sembla fantàstica en una oficina moderna. Chris també té uns vídeos fantàstics que expliquen com ho combina tot.\nIgual que el primer taulell, aquest penja a la paret. Els avantatges són múltiples nivells i alçada regulable. Pot trigar una mica de feina, però es pot convertir fàcilment per a diversos equips i diverses altures i un cost aproximat de 50 dòlars.\nAmb uns quants articles d 'IKEA, aquest escriptori està molt net i té un cost aproximat de 200 dòlars. És una idea fantàstica si no podeu posar forats a la paret o, com aquesta imatge, si voleu que l’escriptori estigui davant d’una finestra.\nAquesta unitat d’emmagatzematge de DVD IKEA a la paret fa un gran escriptori que pot amagar els vostres cables a la vista. Només costa configurar uns 100 dòlars i una tarda.\nOn comprar un escriptori\nQuan no teniu temps per construir alguna cosa i disposeu de diners per gastar, aquí teniu algunes opcions fantàstiques per comprar un escriptori.\nEl FREDRIK de IKEA és pràcticament l’estàndard d’or quan es tracta d’escriptoris de peu. És senzill, s’ajusta i disposa d’una gran quantitat d’accessoris per anar-hi. Comença a partir de 150 dòlars, cosa que el converteix en un dels escriptoris més barats que trobareu a qualsevol lloc.\nAquest és el meu escriptori actual de Ergotron. S'adhereix a un escriptori normal i el converteix en un escriptori de peu o de taula. Hi ha uns quants accessoris diferents (muntadors de monitors, safata de teclat gran, prestatge) i el preu es pot augmentar quan el model base comenci a 380 dòlars.\nEl GeekDesk és una opció ideal per comprar un escriptori. No només té una gran superfície de treball, sinó que també s’ajusta a l’alçada asseguda amb només un botó. Es presenta en dues mides diferents, així com els colors de la taula i l'escriptori. A 800 dòlars, el preu pot ser una mica pronunciat. Feu clic a la imatge per obtenir més informació.\nUTBY és una altra solució IKEA que té un aspecte senzill i costa menys. Aquest està disponible en dues altures diferents i és ideal per comprar un escriptori en una petita quantitat d’espai. A partir de 140 dòlars, tampoc no trencaràs el banc.\nSi voleu un parador situat amb vostès, podeu consultar la Tabletote. Es pot utilitzar com a escriptori de seient o de peu i és autònom de manera que pugueu posar-lo a la bossa i endur-vos-el. A partir de 40 dòlars, és una excel·lent opció d’escriptori portàtil.\nSi necessiteu un taulell que us permeti posar-vos en peu, Ergodepot us ha cobert. No és barat, a partir de 1200 dòlars, però us donaria molt d’espai d’escriptori i l’opció de seure o posar-vos a peu.\nCom actualitzar el vostre ChromebookCom canviar la mida de la lletra utilitzada a la llista de missatges a l'Outlook 2013Què és Spotify Kids? (i com utilitzar els seus controls parentals)Com configurar un servidor intermediari en un ChromebookCom configurar un Smarthome sense el núvol


DURANT EL MES DE FEBRER, MENTORES DEL PROGRAMA INSPIRA STEAM FARAN TALLERS ADREÇATS A ALUMNES DE CINQUÈ DE PRIMÀRIA I PRIMER D’ESO\nA l’activitat #STEAMaLH, alumnes dels instituts Mercè Rodoreda, Santa Eulàlia, Eugeni d’Ors, Bellvitge, Jaume Botey, Torras i Bages, Rubió i Ors, Margarida Xirgu, Apel·les Mestres i Bisbe Berenguer han preparat vídeos amb continguts Steam —ciència, tecnologia, enginyeria, art i matemàtiques— i de l’Agenda de Desenvolupament Sostenible (ODS), adreçats als alumnes de cinquè de primària de 24 escoles. L’11 de febrer, els grups de les escoles experimentaran l’activitat a l’aula i enregistraran el resultat. En total hi participaran 1.138 alumnes amb el suport del Centre de Recursos Pedagògics i Pessics de Ciència.\nDurant el mes de febrer, mentores del programa Inspira Steam faran tallers adreçats a alumnes de cinquè de primària i primer d’ESO de les escoles Pau Sans i Santa Marta i als instituts Margarida Xirgu i Pere Lliscart. Inspira Steam té el repte de crear interès en les carreres de ciències i tècniques i augmentar la presència femenina en aquests perfils laborals. El programa es desenvolupa en col·aboració amb la Universitat de Deusto.\nTambé al llarg d'aquest mes, en el canal d’Instagram @lhinnovaciósocial de Torre Barrina dedicada les sessions SpoilerLHive a persones que contribueixen a fer visible la presència femenina en el món de la ciència. Toni Martínez parlarà de les accions que s’impulsen des del programa L’Hospitalet Escoles Sostenibles (4 de febrer, a les 17 hores). Rosa Arías, CEO de la start-up Sciencia For Change, parlarà del lideratge femení en el món de la ciència ciutadana (11 de febrer, 17 hores). Ferran Farré, responsable del programa Pessics de Ciència, recordarà els orígens de Pessics i la seva evolució i del Pla estratègic en comunicació científica de la ciutat (18 de febrer, 17 hores). Una investigadora de l’IDIBELL explicarà el treball de recerca que desenvolupa i parlarà de l’important paper que les dones han tingut en el món de la ciència i que molt sovint ha estat invisibilitzat (25 de febrer, 17 hores).\nFinalment, el 20 de febrer, tindrà lloc el IV sLHam de dones científiques a l’Auditori Barradas. Breus monòlegs d’investigadores de l’DIBELL per explicar la seva tasca de recerca i investigació. Al final de l’acte, una votació popular escollirà la millor presentació. Amb la col·laboració del projecte PECT i Pessics de Ciència. Els monòlegs es gravaran en vídeo i es penjaran al canal de Youtube de l’IDIBELL i al web sinergia.l-h.cat. Serà a partir de les 19 hores, per assistir presencialment a l’Auditori Barradas caldrà reservar entrades en aquest enllaç cutt.ly/slhamIDIBELL