Estudi Mirador — Home Copy\nSom un col·lectiu de recerca i experimentació cultural, conformat per una sociòloga, un dissenyador i un historiador.\nEls nostres projectes giren al voltant del patrimoni i les memòries col·lectives.\nEns mou l’interès per conéixer i donar a conéixer el nostre entorn des d’una mirada multidisciplinària i compromesa amb el present.\nEl nostre projecte València Immaterial ha estat financiat per Las Naves com una iniciativa que aposta pels comuns urbans de València. Ens inserim en la estratègia de Ciutat Compartida que s’alinea amb les Missions2030 de València.\n«El patrimoni és un lloc comú per a l'aprenentatge ciutadà».\nValència Immaterial es proposa fer un gir en la concepció i valoració del patrimoni immaterial de la ciutat de València, tot reivindicant la seua vessant més humana i socialment compromesa. Aquest gir passa per visibilitzar, d’una banda, l’entramat social que manté viu el patrimoni (associacions, societats, federacions) i, d’altra banda, la capacitat transformadora que aquests col·lectius tenen, a través de la fórmula patrimonial, en el seu entorn.\nPer a fer-ho, es portarà a terme un treball i diàleg amb els agents patrimonials emanats de la societat civil, i es crearà una plataforma online que servisca d’espai intermediari on connectar aquests col·lectius amb la ciutadania, i on es donen a conéixer no només les particularitats dels col·lectius i els patrimonis amb què s’impliquen, sinó, sobretot, els compromisos (igualtat, medi ambient, interculturalitat, etc.) que el complex patrimonial contrau amb les realitats on s’insereix.\nSerà un espai de referència per a descobrir el patrimoni immaterial des d’una perspectiva territorialitzada i socialment implicada.\nEl barri que vam imaginar.\nEl barri que vam imaginar és un llibre-guia per conéixer el barri de Sant Marcel·lí de València a través de les experiències de la seua Associació de Veïnes i Veïns.\nL’any 2016, l’AVV de Sant Marcel·lí va complir quaranta anys de trajectòria. Amb motiu de la celebració, el col·lectiu ens va encomanar una tasca: explicar la seua dilatada experiència de lluita veïnal en un format atractiu i amb un to divulgatiu.\nLa nostra proposta va ser un llibre-guia interactiu que servira com a carta de presentació del moviment veïnal, però també del barri.\nPer a fer-ho, vam treballar amb materials molt diversos (fotografies, actes d’assemblees, cartells i marxandatge, premsa, publicacions), vam entrevistar tant membres de l’AVV com veïns i veïnes, i vam recórrer pam a pam els carrers de Sant Marcel·lí.\nEl resultat és un llibre de disset capítols i de lectura no estructurada, en els qual abordem les lluites més emblemàtiques, com el soterrament de les vies de l'AVE, la reivindicació del Parc de la Rambleta i l’Espai Rambleta, o l'ampliació del Cementeri General. Però també els valors i els compromisos socials que els habitants del barri han contret amb la democràcia, la igualtat o la cultura valenciana.\nEl barri que vam imaginar recapitula el passat i el present de l'acció d'un dels barris més particulars i combatius de la ciutat.\nAssociació de Veïnes i Veïns ‘Barri Sant Marcel·lí’\nRegidoria de Participació Ciutadana i Acció Veïnal de l’Ajuntament de València\n#EnVeuAlta del Museu Valencià d'Etnologia\nHistòries al voltant de la taula\nReceptari extraviat és un estudi etnogràfic sobre la cultura gastronòmica oblidada de l’Horta Nord de València, en concret del poble de Bonrepòs i Mirambell.\nLa iniciativa naix de la preocupació per la pèrdua progressiva i irreversible de la cuina tradicional i de les pràctiques culturals que s’han generat al seu voltant, que en molts casos no han resistit l’embranzida dels nous temps.\nPartint d’aquesta realitat, ens proposàrem portar a terme un projecte de recuperació de tots aquests sabers tradicionals a través d’entrevistes a la gent major del poble.\nDurant el treball de camp, no solament vam fer una recopilació de les vivències personals i col·lectives en relació amb la cuina, sinó que vam documentar el procés d’elaboració dels plats in situ, seguint els passos i els trucs de tota la vida. La paella de fetge de bou, la bossa de bou, l’arròs al forn d’abadejo, els ous crescuts o la sopa de granota són alguns dels plats protagonistes del llibre, i serveixen d’excusa per a relatar de manera amena i divulgativa les formes de vida característiques dels pobles de l’Horta fins ben entrat el segle XX.\nEl propòsit del llibre és, en definitiva, deixar constància d’una cultura gastronòmica gairebé esvaïda, difondre-la entre la gent jove i homenatjar els majors de l’Horta, especialment les dones, gràcies a les quals encara podem gaudir d’eixos plats.\nEl projecte ha comptat amb el suport de l’Ajuntament de Bonrepòs i Mirambell, la Diputació de València i del Grupo Aguas de Valencia.\nLa Imprenta C.G.\nPiedra és un projecte divulgatiu online que pretén posar en relació l’arqueologia i la cultura de masses. És a dir, mostrar com està present el passat en la nostra vida quotidiana i explicar la història a través de referents contemporanis.\nRECERCA I CONTINGUTS\nAida Vizcaíno Estevan. Sociòloga i politòloga especialitzada en gestió de projectes, anàlisi sociopolític i temes de gènere.\nCREATIVITAT I VISUALS\nCarles Rodrigo Monzó. Dissenyador i fotògraf especialitzat en direcció creativa, identitat, disseny editorial i web.\nTono Vizcaíno Estevan. Historiador i arqueòleg especialitzat en gestió del patrimoni cultural i difusió científica.\nTreballem des de València. Si t’interessa el nostre treball o vols contactar-nos per a fer una proposta, escriu-nos a hola@estudimirador.org


l'estranger - De paraules per Context\nAquesta era la veu de l'estranger; l'estranger de la casa on sortia por. Una mortal esgarrifança traspass\nVingué el senyor, a sopar. Era català, però havia estat molt de temps a l'estranger, i professava idees socialistes. Així com abans la senyora, creient-la susceptible d'algun esperit mund


Tautavel | Indrets d'escalada\nNo és un lloc massa conegut, suposo que perquè queda una mica lluny, però això no fa que tingui desperdici.\nEn Jordi, en Ramon i jo vam marxar de bcn-Terrassa direcció Tautavel. En Jordi em sembla que havia estat per aquella zona, potser a Vingrau.\nArribem i ens posem a trepar, el lloc escollit és Les gorges du Gouleyrous. Es una gorga on per el mig passa un riu d’aigua molt clara, és un lloc molt maco, i els nens s’ho poden passar teta. El riu depèn a quins trams te fundaria.\nComencem per el sector Initiation, que esta a l’entrada de la gorga. Ens posem a fer vies fàcils, algun V o V+, jo primer provo de segona, és una pedra nova, fora de Catalunya… i no se com hi escalaré. En Ramon i en Jordi es van posar de primers. Jo desprès de provar la via no em vaig veure motivada per fer alguna de primera, era una escalada diferent, la pedra no em va agradar massa, estava força sobada.\nEn Jordi muntant un V+. En Ramon assegurant-lo\nPassem a l’altra cantó del riu, aquí ja no hi han vies fàcils. El sector es diu La grotte techno.\nEn Ramon, en Jordi i jo\nVam provar unes quantes vies, aquí ja eren mes xules però tampoc és que fossin la bomba. Hi havia un 6a, que deu ni do amb el 6a, diria que allà el grau estava més apretat. Millor per avui ja hem fet prou, i anem a fer una mica de panching. Ens trobem amb la Rosa, que havia vingut amb uns amics seus i que marxàven aquella mateixa nit, la Rosa es quedava amb nosaltres per escalar al dia següent.\nAquella nit també va pujar l’Anna de Girona amb la seva parella, en Quim. I el diumenge ens vam trobar amb uns amics de l’Anna i la Rosa, que ara no recordo el nom, ho sento v_v\nDecidim canviar de sector. Anem a l’Alzine. Comencem per el cantó esquerra. Ens posem a fer les primeres vies, 6a, 6a+, Vb/c, Vc. Els V van ser molt disfrutons, aquí la roca ja era diferent, era mes adherent i tenia bones regletes.\nLa Rosa en un dels V\nCom que els V han anat tant bé passem els 6a, inclús ens posem de primeres (la Rosa, l’Anna, jo…, que disfrutons!!! diria que el 6a és més dificil que el 6a+. Recordo que tenia un passet ben finet. l’escalada que vaig provar de Tautavel era una escalada fina, res de tibar-li fort, almenys en els graus que vaig provar (de V a 6a+).\nFoto Ramon. Jo en el 6a+\nAl final del dia, en Jordi i en Ramon van muntar un 6b, diria que la via era The first. Per el que van dir i vaig poder comprovar jo pujant de segona, era una via super fina! una placa ben llisa en alguns trams, en altres hi havia mes preses.\nLa Rosa en el 6b\nLa Rosa, en Ramon, en Jordi i jo\nConclusió: és un lloc que em va agradar, i que si no hi heu estat mai hi podeu anar que no crec que sortiu decepcionats. Això si, ull amb el sector que trieu, en general l’inici de la gorga esta molt sobada. El llibre de ressenyes el podeu comprar en un bar de Vingrau, val uns 14 euros.\nEtiquetes: deportiva, Escalada (blocs), Escalada en roca. Esportiva, frança, tautavel, vingrau


BORGES TRAIL: 12/04/2010\n▼ d’abr. 12 (1)\nMOLT BON PAPER DEL BORGES TRAIL A LA III TRAVESSA ...\nMOLT BON PAPER DEL BORGES TRAIL A LA III TRAVESSA DE MOLINS DE REI – VILAFRANCA\nEl passat 11 d’abril, es va celebrar la III Travessa de Molins de Rei – Vilafranca del Penedès de 45 km i 2000 m de desnivell.\nI el BORGES TRAIL hi era present amb la figura de Joan Iniesta com a representant.\nCal dir que el Joan, aquesta temporada s'ha proposat principalment realitzar la totalitat de Marxes de Resistència de la FEEC, formada per 20 proves, i acumulant l'impresionant volum en competició de més de 1300 quilòmetres.\nNou-centes persones van sortir del Pavelló “La Sínia” de Molins de Rei a les 7 del matí. Joan Iniesta va despuntar col•locant-se en el grup capdavanter fins el km 5. Les sensacions eren molt bones, però pensant en la dura temporada que encara queda en cada cap de setmana, va decidir guardar forces per poder acabar-la bé físicament.\nA partir del km 9 el desnivell es va endurir molt: senders verticals amb cordes per agafar-se,....\nLes vistes immillorables: per una banda Montserrat i per l’altra el mar. Això feia més amè el sol de justícia que queia.\nEls kms anaven passant tranquils per Joan Iniesta, que va arribar a meta amb 5 hores i 25 minuts, classificant-se en 48ena posició. Així doncs, ja té 7 punts més per la classificació general.\nEl pròxim 18 d’abril continua la temporada, participant així en la marxa “Pels Camins dels Matxos’10” de 62’5 km i 6100m de desnivell, una de les més dures de la Copa Catalana de Marxes de Resistència.


Càstig excessiu en un partit massa descontrolat | Sabadell - Web Oficial\nCàstig excessiu en un partit massa descontrolat\nEl Centre d’Esports Sabadell perd per 4 a 2 a la ciutat esportiva Dani Jarque amb gols d'Edgar i Boris\nEl Centre d’Esports Sabadell ha encaixat una dura derrota fora de casa davant el filial de l’Espanyol. Amb l’afició acompanyant a l’equip i tot i avançar-se al marcador amb gols d’Edgar i Boris, el conjunt arlequinat, no ha pogut batre als blanc-i-blaus que portaven una ratxa de set partits sense guanyar. Antonio Hidalgo ha fet canvis respecte l’11 respecte al partit davant el Llagostera. Aquest cop, Aleix Coch, Heber Pena i Adri Cuevas tornaven a la titularitat arlequinada.\nEn els primers minuts, de molta intensitat, el Sabadell ha intentat dominar estirant línies lluny de la porteria de Mackay. Al minut 7 ha arribat el gol matiner per al Centre d’Esports Sabadell. Gairebé en la primera arribada clara dels arlequinats, Adri López ha fet caure Edgar Hernández dins l’àrea i l’àrbitre ha assenyalat la pena màxima. Aquest cop el de Gavà no ha perdonat i amb un bon xut col·locat ha pogut batre al porter i encetava el marcador. El pitxitxi arlequinat suma ja un total de 9 gols aquesta temporada. El Sabadell, amb el marcador favorable, ha continuat buscant perill a camp rival amb un gran domini de joc i una pressió alta. Mentre que el filial de l’espanyol esperava a camp propi. Els d’Antonio Hidalgo han buscat ampliar l’avantatge al marcador. Una bona combinació entre Heber Pena i Adri Cuevas al minut 18, ha acabat amb una centrada molt perillosa a l’àrea petita que acaba refusant Nacho. L’espanyol ‘B’, al contraatac, ho intentava de la mà de Nico. També ho ha intentat a pilota aturada, sense èxit, amb vàries faltes des de la frontal dreta de l’àrea arlequinada. Però finalment ha arribat el gol de Kevin Soni per a l’espanyol al minut 33. El davanter s’ha quedat sol davant la porteria després del refús de Mackay en una gran estirada per evitar el llançament de falta de Moha. El Sabadell volia refer-se del gol provant-ho a pilota aturada. Al minut 38, una bona centrada d’Adri Cuevas arribava a Edgar que no ha pogut controlar i la pilota ha marxat per sobre de la porteria de Adri López. Però pocs minuts més tard, aprofitant un error del porter blanc-i-blau, Boris Garros, no ha perdonat de sotana el segon gol arlequinat que pujava al marcador al minut 40. És el sisè gol del davanter.\nA la represa, el conjunt arlequinat ha continuat buscant un avantatge més gran al marcador i dominar per complet el partit. L’espanyol, en una ocasió de molt perill, ho ha provat amb un u contra u de Jutglà davant Mackay. El porter arlequinat amb una gran aturada ha evitat l’empat blanc-i-blau. El Sabadell ha intentat guanyant metres i intenta calmar el partit amb la possessió de la pilota, però no ho ha aconseguit. Heber Pena amb una bona arribada per banda esquerra al minut 56, l’ha posat a l’àrea per a Boris. La pilota ha acabat directe a les mans del porter Adri López. L’espanyol, a pilota aturada, ha posat l’empat al marcador amb un remat de Iago que ha acabat al fons de la xarxa de Mackay. El gol ha donat ales al conjunt blanc-i-blau amb un joc molt vertical. El Sabadell seguia intenta-ho. Al Minut 64, Heber ha centrat després d’una falta al lateral de l’àrea rival. La jugada ha acabat invalidada per l’àrbitre que ha assenyalat fora de joc. Antonio Hidalgo, en busca de l’empat, ha fet entrar a Manuel Lanzarote per Aarón Rey per reforçar l’atac arlequinat al minut 67. Manu Lanzarote, al 71, amb un servei ràpid de falta, ha deixat sol en un u contra u a Edgar Hernández davant d’Adri Lopez. La jugada ha acabat, per molt poc, en fora de joc. En els últims minuts, d’autèntica bogeria, l’espanyol amb un xut creuat de Moha des de fora l’àrea, ha pogut avançar-se en el marcador. El Sabadell llençat a l’atac i amb l’entrada de Pascual i Jurgui, ha buscat l’empat en els últims instants de partit. Però en un contraatac, amb el conjunt arlequinat descol·locat, ha arribat la sentència de l’Espanyol de la mà de Jutglà, en un dos contra dos que ha suposat el quart gol en el marcador. El descontrol del partit en els ultims instants i la qualitat del filial blanc-i-blau han traït a un Sabadell que ho ha intentat fins al final.\nEl Centre d’Esports Sabadell segueix segon amb 49 punts a falta de la jornada de diumenge del grup 3 de la segona divisió B. La setmana vinent, a la Nova Creu Alta, rebrà el filial del FC Barcelona, ara mateix tercer classificat. El partit es disputarà diumenge 15 de març a les 19 hores.


7ª SANT SILVESTRE ONDARA 28-12-2018\nEscrita per ondaracorre - de desembre 29, 2017\nEls M&M's d'Ondara i companys d'entrenament! Ahir 28 de desembre es va celebrar a Ondara la 7ª Sant Silvestre de la localitat, en un ambient festiu immillorable! La prova, amb quasi 500 assistents i en un recorregut molt ràpid i pla de quasi 4kms, va ser òptim per als més ràpids, que volien provar-se, però també, evidentment, per fer festa a tothom que va disfressat i preparat per gaudir aquestes curses que omplen els carrers de tots els pobles de la comarca en aquestes dates tan assenyalades. Premis a les millors disfresses! Fotos La Veu d'Ondara Enllaç inscrits La prova va contar amb la col·laboració de moltíssimes entitats locals, com l'Ondara Custom Club, Màxima Bikes, C.C. Segària, Escoles Esportives, Ondara Tri-Esport, etc... També, com sempre, l'Ajuntament d'Ondara, Policia Local i Protecció Civil es volcaren en l'esdeveniment! Salut i enhorabona a tots!\nI Lliga de Curses x Muntanya Marina Alta 2018\nEscrita per ondaracorre - de desembre 14, 2017\nJa estan obertes les inscripcions de les 100 places per a la "I Lliga". Anem a donar-vos unes pinzellades del reglament i explicar-vos el càlcul de les puntuacions... 1- Les proves que computen per a la Lliga són les proves més llargues de cada població: en Pedreguer la de 21kms i en Ondara la de 19kms. 2- Les inscripcions, com ja hem recalcat en altres ocasions, seran de 20€ i limitades a 100 places! 3- Les categories sols seran "Absoluta Femenina" i "Absoluta Masculina", obtenint trofeus els 3 primers de cadascuna. 4- Classificacions: a banda de les classificacions generals de cada prova (on també s'opta als trofeus), els 100 inscrits, participaran de les "Classificacions per Coeficient" de "La Lliga", d'on es trauran els guanyadors finals. Distribució dels punts: 1r classificat: 100 punts + coeficient dificultat. 2n classificat: 99 punts + coeficient dificultat. 3r classificat: 98 punts + coeficient di\nIV Volta a Peu Beniflà i XIV Quarta i Mitja Marató Dénia 03-12-2017\nEscrita per ondaracorre - de desembre 05, 2017\nEl diumenge teníem dos esdeveniments, el primer d'ells la IV Volta a Peu a Beniflà , que li serví a Félix Pont, l'actual campió del Circuit a Peu Marina Alta, per aconseguir la victòria final al Circuit de La Safor-Valldigna, acabant la prova en 2ª posició dels quasi 600 participants! Entre tots aquests estava Emili Pérez , qui finalitzant en la posició 42 de la general, aconseguia ser 1r de categoria Veterans "E" , aturant el crono en 27:16 a 3:48 de mitja, apurant les seves opcions per guanyar la categoria del Circuit. Classificació Beniflà ------------------------------------------------------------------------------------------------------------ El mateix dia, però al costat de casa, en Dénia , tenia lloc la XIV Quarta i Mitja Marató de la localitat, reunint 13 membres del C.A. Ondara i 5 de l'Ondara Tri-Esport entre les dos distàncies, d'entre els quasi 600 participants, amb una organització molt bona i amb un clima fresquet, però ideal per a córr\n1ª Lliga de Curses per Muntanya Marina Alta 2018\nEscrita per ondaracorre - de desembre 01, 2017\nEn breu obrirem inscripcions conjuntes de la LLIGA DE CURSES PER MUNTANYA MARINA ALTA 2018 . 1ª Lliga de Curses per Muntanya Marina Alta 2018 Amb, tan sols, 20€ estaràs inscrit a les 2 proves (Ocaive 21k i GDP 19k). Les inscripcions estaran limitades a 100 participants ! I es faran puntuacions per buscar els guanyadors de la 1ª LCxMMA! No perdeu detall i seguiu atents!!! http://www.somesport.com/index.html Salut a tots.\nLlicència Federativa Muntanya 2018\nEscrita per ondaracorre - de novembre 28, 2017\nUn any més ens disposem a tramitar les Llicències Federatives de Muntanya . El preu que ens marca enguany la Federació és de 69,10€ per a la Bàsica . Si algú està interessat en agafar l'Europea o la Mundial, pot consultar totes les TARIFES ACÍ . Recordem la importància d'estar assegurat si vols anar a caminar i/o a córrer per la muntanya, ja que qualsevol accident es magnifica si estàs en una zona on no es pot aplegar amb vehicles. El proper dimecres 13 de desembre procedirem a la tramitació de tots aquells que es mostren interessats. Salut a tots.\nLa Marató de València, els 3 Tossals i Marató de Gata per muntanya, VII Cursa Beniarjó i Fontilles 19 i 26-11-2016\nEscrita per ondaracorre - de novembre 27, 2017\nEl diumenge 19 de novembre tenia lloc la Marató de València, on s'aconseguí el rècord de la prova amb un estratosfèric temps de 2h 05min i 15 segons en homes i 2h 26min. i 17 segons en dones. Raül en un moment de la Marató Els nostres representants foren Raül Lara, Ferran Server i Pascual Seser . Raül aconseguí aplegar a meta fregant les 3 hores: 3h 3min i 24 segons, a 4:21 min/km, en la posició 1499 dels quasi 16.000 participants! Ferran aplegava en 3h 25min i 57 segons, a 4,56 i en la posició 4.127. Pascual creuà la línia de meta en 4h 13min i 37 segons, a 6:01 i en la posició 11.960. Classificacions Marató ------------------------------------------------------------------------------------------------ Aquest diumenge 26 a Gata es celebrava la Mitja dels Tres Tossals i la Marató, on teníem bona representació entre els 400 participants! En la Mitja estaven els següents: Els nostres participants de la Mitja i Marató. Destaquem, de la Mitja, la 4ª posició de Bla\nVI GRAN FONS D'ONDARA 12-11-2017 i Mitja Gandia, Costa Blanca Trails, Behobia-Sant Sebasità, Ròtova...\nEscrita per ondaracorre - de novembre 13, 2017\nDiumenge 12 de novembre era el dia assenyalat per celebrar el VI Gran Fons d'Ondara, amb 320 inscrits, la prova es presentava divertida. El sol feia acte de presència, deixant un matí rodó per córrer i gaudir de l'esport. Finalment foren 301 els finishers de la prova, qui aconseguiren lluitar contra els 15 kms i els puja-baixa del recorregut. La prova la guanyà, com l'any passat, Youssef Ahatach del C.A. Diànium , amb total autoritat i fou acompanyat fins passar Beniarbeig pels ondarencs del Tri-Esport , Jorge Llàcer i Sergio Torres , qui foren, a les postres, 2n i 3r de la general. Youssef aturà el crono en 54:03, mentre Jorge i Sergio aplegaren junts a sols un minut i mig. En fèmines, Mª Isabel Ferrer, del Llebeig de Xàbia , tornà a coronar-se i guanyar amb autoritat la prova, aconseguint guanyar en tots els Grans Fons d'Ondara en que ha participat. Aquesta vegada aconseguí baixar de l'hora, aturant el crono en 59 minuts i 39 segons, aplegant la 12 de la ge\nAlmoines 24-08, Alqueria 02-09, Bellreguard 09-09, Orba 16-09, Villalonga, La Xara i Ultra-Pirineu 23-09-2017\nEscrita per ondaracorre - de setembre 27, 2017\nEl 24 d'agost va tindre lloc la XXIII Correguda Popular Almoines , dins el Circuit Safor-Valldigna. Amb quasi 1.000 participants, pogueren acostar-se 6 ondarencs, per deixar el pavelló ben amunt: Raül, Emili, Ferran, Sergi Mallol, Juanito i Mª José . Clas. General Almoines --------------------------------------------------------------------------------------------- La X Volta a Peu l’Alqueria de la Comtessa comptà el dissabte 02 de setembre , amb 815 finishers, d'ells, Raül, Emili, Juanito i Mª José , que repetien cursa del Circuit Safor-Valldigna. D'ells, Emili , pujà al podi com a 3r Veterà . Clas. General Alqueria --------------------------------------------------------------------------------------------- Emili repetia podi al següent dissabte, com a 3r Veterà "E", el 09 de setembre a Bellreguard, on tenia lloc la IV Cursa Popular Bellreguard . Entre els 707 finishers, els nostres 4 valents Emili, Ferran, Esteban i Mª José aconseguien uns m\nGran Fons Set Aigües i XVII C.P. Platja de Piles 19-08-2017\nEscrita per ondaracorre - d’agost 21, 2017\nAlmu, Javi i Ana abans de la prova. 2.100 fou el número de finishers en el passat Gran Fons de Set Aigües , disputat aquest dissabte 19 d'agost a la localitat valenciana. Aquesta clàssica competició de Gran Fons (15kms) sempre compta amb gran número de corredors d'elit, però qui fa grans aquestes proves, som nosaltres, els corredors populars!!! Fins Set Aigües es desplaçaren els nostres 3 representants, Almu, Javi i Ana , per participar de la festa de l'esport i omplir els carrers de la localitat amb els nostres colors! Fantàstica prova la que realitzaren tots tres! Ja sabem que el recorregut no és gens fàcil, amb constants pujades i baixades, amb molta pendent, per acabar amb una pujada de quasi 1,5 kms, que dóna pas als últims 500 metres cara a meta. Almu i Javi realitzaren la prova junts, a 5:22 min/km, un grandíssim crono, si tenim en consideració les característiques que acabem de resumir! Tardaren un total d' 01h 19 minuts i 14segs en creuar la meta, e\nEscrita per ondaracorre - d’agost 16, 2017\nAquest passat dissabte 12 d'agost es celebrava un clàssic de l'estiu! La X Volta-Cross de Barx , de 9,2 kms, amb tot tipus de terreny, aconseguint fer una volta molt divertida i, alhora, ràpida! 713 fou el número de participants que creuaren la meta en aquesta bonica i exigent prova, emmarcada dins el Circuit Safor-Valldigna . Però com sempre, buscarem els nostres participants i els destacarem: Núria, Josep, Emili, Juan i Mª Jose. Emili i Ferran entraren junts a meta en la posició 89 i 90, respectivament, corrent acompanyats els darrers quilòmetres i aturant el crono en 39:28, Emili finalitzà el 4rt de la categoria Veterans "D" i Ferran el 22 de Veterans "B". Tots dos aconseguiren una mitja de 4:16 min/km, el que deixa clar la duresa de la prova! Juan Ginestar , entrava en la posició 561, amb un temps de 53:25, a 5:49 min/km. Mª Jose Català aplegava en la posició 654, aturant el crono en 58:06, a 6:19 min/km. També esmenar la bona cursa, del n\nEscrita per ondaracorre - d’agost 11, 2017\nMª Jose, Juanito, Núria, Paco i Josep. L'estiu està sent intens, malgrat la calor que ens va fer a juliol. I és que fins a Simat de la Valldigna , a més de 35º, els nostres valents corredors aconseguiren finalitzar la dura prova de 7.250 metres de llargada. Fou el passat 25 de juliol, dia de Sant Jaume! Emili quedà 4rt d'entre els Veterans "E", a una mitja de 3.58, en la posició 128 de la general. Juanito i Mª Jose , a 5,57 de mitja, aconseguiren finalitzar en les posicions 939 i 941 de la general, d'entre els quasi 1.100 corredors! També participà Jorge Llàcer , de l'Ondara Tri-Esport, qui finalitzà el 15 de la general, 12 d'entre els Sènior a 3,28 de mitja. Classificacions Simat de la Valldigna Ja acabant juliol, el diumenge 30, Carol i Pep s'acostaven fins el Pirineu per buscar un poc la frescor, on es deixaren caure per participar a la Mitja Marató de les Valls d'Àneu . Pep en un moment de la prova! Carol en un moment de\nVI Volta a Peu Ador 15-07-2017\nEscrita per ondaracorre - de juliol 18, 2017\nEl passat dissabte 15 de juliol va tindre lloc la VI Volta a Peu d'Ador , dins el Circuit Safor-Valldigna . D'entre els quasi 800 participants, que tingueren que lluitar contra la calor i un recorregut molt exigent, hem de destacar els nostres tres participants: Ferran Server - 91 general - 35:15 a 4:18 Juan Ginestar - 657 general - 50:01 a 6:13 M. Jose Català - 693 general - 51:33 a 6:24 Classificacions prova ACÍ ! Eixida de la prova. El proper dimarts 25 de juliol tindrà lloc la següent prova del Circuit, amb la XXVII VOLTA A PEU A SIMAT . Salut a tots.\nXIV Volta a Peu a Xeresa i Dia del Club 01 i 02 de juliol 2017\nEscrita per ondaracorre - de juliol 03, 2017\nAquest passat dissabte, s'encetava mes, juliol, i s'encetava Circuit , el de La Safor-Valldigna i l'honor i la responsabilitat el tenia Xeresa , una localitat veterana en aquest món de l'organització de curses. Evidentment, tot va anar sobre rodes i la prova fou tot un èxit en la seva XIV edició ! El recorregut de 9kms fou menys dur que en edicions anteriors, degut al bon clima que hem gaudit el cap de setmana. Més de 800 corredors finalitzaren la prova de Xeresa, entre ells els nostres 3 participants: Esteban , quedà en la posició 139 i el 41 de la categoria Sènior, empleant un temps de 38:30 minuts a una mitja de 4:14 min/km. Maria José Català i Juan Ginestar corregueren junts la prova, quedant els 703 i 705, els 22 i 75 de les seves categories, respectivament. 53:10 foren els minuts que tardaren en finalitzar la prova, a un ritme mig de 5:53. Classificacions Xeresa -----------------------------------------------------------------------------------\nIV Volta a Peu Beniflà i XIV Quarta i Mitja Marató...\nLa Marató de València, els 3 Tossals i Marató de G...\nVI GRAN FONS D'ONDARA 12-11-2017 i Mitja Gandia, C...\nAlmoines 24-08, Alqueria 02-09, Bellreguard 09-09,...\nXIV Volta a Peu a Xeresa i Dia del Club 01 i 02 de...


La qüestió comarcal | Alfons el Magnànim\nInici >> LLIBRES >> La qüestió comarcal\nNúm. 6 de la col·lecció Descobrim el País Valencià\nL'avui i el demà de les comarques al País Valencià són presentats ací des d'una perspectiva autonòmica, és a dir, progressista. Una de les maneres de servir el nostre país és aprofundir en el seu coneixement, i fer-ho de tal manera que la visió més completa de les seues realitats i de les seues possibilitats òbriga el camí a una acció de progrés i promoció. Això no serà possible si ens limitem a estudiar les nostres realitats lluny i a l'engròs. En aquest sentit, "La qüestió comarcal" insisteix en el paper molt important que les comarques juguen i han de jugar al nostre país.


divendres 14 de març de 2008 |\nDeclaració d’Espai Alternatiu\nLliçons del 9-M: No hi ha esquerra... Cal construir-la!!\nMalgrat la victòria del PSOE, les eleccions generals del 9-M han mostrat un escenari de dretanització i de bipolarització al conjunt de l’Estat espanyol. La intensa mobilització de la dreta durant tota la legislatura passada, juntament amb la desaparició de l’esquerra del carrer, ha permès al PP millorar els seus resultats del 2004 en nombre de vots, percentatge i nombre de diputats. El PSOE per la seua banda s’ha aprofitat del "vot útil" i de la por de l’electorat d’esquerres davant una possible victòria del PP, per a tornar a guanyar les eleccions, arreplegant vots que en altres circumstàncies hagueren anat a altres formacions d’esquerres. La pèrdua d’espai parlamentari d’IU-ICV i d’ERC marca tanmateix una involució de la institució parlamentaria cap a la dreta, al donar major protagonisme al PSOE.\nAquests resultats electorals són molt propicis a donar continuïtat a les polítiques que han desenvolupat PSOE i PP durant l’última legislatura. Per banda del PP es pot preveure el manteniment d’una oposició agressiva i ultramontana, amb poques rectificacions respecte de la mantinguda fins ara. Per part del PSOE, nous avanços cap a la dretanització i noves cessions als xantatges de la dreta política, social i eclesiàstica. Si bé és cert que l’agressivitat del PP ha demostrat ser capaç de rescatar de l’abstenció una part de l’electorat del PSOE i per tant ha tornat a donar-li la victòria, també ho és que, més enllà dels resultats electorals, ha tingut l’efecte d’impedir qualsevol avanç progressista substancial del govern socialista: el procés de pau negociada a Euskadi ha fracassat, els nous estatuts- començant pel català -tornen a ser reedicions dels anteriors que tanquen el pas a la sobirania nacional dels pobles, la memòria històrica es sepulta, l’educació pública continua en retrocés davant la privada i fins i tot drets de les dones que pareixien consolidats, com el de l’avortament, són qüestionats per l’Esglèsia i l’integrisme catòlic.\nAl País Valencià el PP ha obtingut els millors resultats de la seua història, circumstància que té el seu origen en diverses causes. La primera d’elles és la profunda dretanització social que ha provocat un model econòmic basat en la depredació del territori, la construcció, l’especulació immobiliària i els serveis de tipus festiu i turístic. Una bona part de la ciutadania valenciana es troba plenament integrada dins d’aquest model de desenvolupament i interpreta que la seua subsistència i benestar depenen d’ell i que el PP és el seu millor defensor. Aquest tipus d’estructura econòmica té moltes febleses i ja comença a ser colpejat per la crisi, però mentre els efectes negatius no es deixen sentir, molta gent es troba satisfeta.\nDes del punt de vista de l’acció política, el PP ha sabut treure-li bon partit al creixement econòmic depredador, presentant-se davant la ciutadania com l’artífex d’una economia en ple desenvolupament, al temps que escenificava el "victimisme" respecte del govern central del PSOE aprofitant qüestions com el transvasament de l’Ebre i l’aigua, l’AVE o el finançament. Espectacles com la Copa Amèrica o el circuït de fórmula 1 han vingut a completar el "panem et circenses" del govern de Francisco Camps.\nDavant seu, però, el PP s’ha trobat amb un PSPV-PSOE que s’ha mostrat incapaç de realitzar qualsevol tipus d’oposició. Un partit que ha segut servil al govern de Madrid fins al punt de pactar amb el PP un nou Estatut amb l’únic objectiu que aquest fora "model" de referència per a impedir que l’estatut català anara més enllà del límits constitucionals o que, a la inversa, aquest últim pogués contaminar-lo amb un excés de sobirania. La dimissió forçada del seu secretari general Joan Ignasi Pla, al veure’s involucrat en un escàndol de corrupció, acabà d’enfonsar la imatge del partit socialista valencià.\nEUPV tampoc ha pogut jugar el paper que li pertocava ha causa de la continuïtat de la seua crisi interna. Si bé és cert que l’actual majoria d’aquesta organització ha intentat recuperar l’esperit crític i de lluita, s’ha vist assetjada per l’influent corrent Esquerra i País i pels sectors més moderats del PCE, alineats amb les posicions pactistes i claudicants amb el PSOE de la majoria federal de Gaspar Llamazares. En aquestes circumstàncies molts esforços s’han dilapidat en lluites internes i EUPV no ha pogut aparèixer públicament amb una intervenció sòlida.\nPer altra banda, el procés de constitució de "Compromís pel País Valencià" per a les eleccions autonòmiques i municipals va acabar realitzant-se de manera cupular, accelerada, contradictòria i amb molt escassa participació del moviments socials. Un sector del teixit social d’esquerres havia concebut il·lusions respecte d’una entesa de les forces polítiques a l’esquerra del PSOE, com a eina per a afavorir la derrota del PP i pressionar al PSOE cap a posicions més progressistes. La pressió social, juntament amb interessos electorals evidents en el cas del Bloc, forçaren a un acord "in extremis", malgrat les reticències internes existents en sectors importants d’EUPV i del Bloc. Però la feblesa de la coalició es va fer palesa immediatament després de les eleccions, quan la gent diputada d’Esquerra i País (IPV) amb el suport del Bloc, començà a desenvolupar una sèrie d’accions dins del grup parlamentari, deixant la direcció d’EUPV sense eixida política. Tals pràctiques forçaren el trencament d’EUPV i tingueren continuïtat en la posterior pugna per a aconseguir el cap de llista per València a les eleccions generals i en la formació de la candidatura IPV-Bloc-ICV. Resultava evident que en una situació preelectoral que afavoria el "vot útil" al PSOE, la batalla primer interna i després externa d’EUPV i d’IPV-Bloc-ICV, deixava ambdues formacions amb poques expectatives, com els resultats han demostrat de manera sobrada.\nUn últim element a considerar com a molt determinant dels resultats electorals, que també ha tingut el seu efecte al conjunt de l’Estat, ha segut el reflux del moviments socials que s’ha produït al llarg de tota la passada legislatura. Davant una dreta embravida que ha ocupat els carrers amb mobilitzacions de masses i que ha dut a terme un vertader bombardeig mediàtic, els moviments progressistes, llevat de resistències puntuals i locals, han desaparegut. La seua reaparició és imprescindible per a un canvi en positiu de l’actual panorama polític.\nLa situació de l’esquerra és ara més difícil al País Valencià, ja que el PP ha tornat a guanyar les eleccions de manera aclaparadora, els moviments socials es troben semiparalitzats i les diferents forces polítiques d’esquerres s’han demostrat incapaces de desenvolupar una política pròpia i fer front al PP. En aquestes circumstàncies, el procés de reconstrucció d’una esquerra anticapitalista resulta de peremptòria necessitat a casa nostra, com també ho és al conjunt de l’Estat.\nPerò aquesta reconstrucció necessària, si vol assolir l’èxit, s’haurà de desenvolupar aprofitant les passades experiències i amb criteris estratègics i organitzatius clars. En primer lloc, una vertadera organització d’esquerres no pot supeditar-se de cap manera a les polítiques neoliberals, ni aspirar a formar part de governs que les executen, encara que siguen governs encapçalats pel PSOE. Ha de dur endavant una política independent, que defense els interessos de la classe treballadora, els drets de les dones i de la gent immigrant, els drets socials i democràtics de la ciutadania i els drets nacionals dels pobles.\nUna organització d’esquerra anticapitalista ha d’estar arrelada als moviments socials i a les lluites, afavorint-los i impulsant-los, sense perdre’ls mai de vista i fent de l’acció institucional només una palanca per a aconseguir els seus objectius i no un fi en si mateix. La gent que forme part d’aquesta organització ha de ser en gran part gent que treballe als moviments socials i que no tinga la política com a forma ordinària de subsistència.\nPer a poder construir una organització de tals característiques no es pot comptar només ni fonamentalment amb les persones que a hores d’ara ja s’enquadren en partits i formacions existents. Molta gent independent, activistes de moviments socials i col.lectius sense afiliació hi han de tenir cabuda. Fer això possible implica un procés que no pot ser curt. Implica també un reviscolament de les lluites i del moviments socials al caliu de les quals l’agrupament vaja prenent forma. Per això, l’impuls de les resistències i dels moviments és una tasca de vital importància en aquesta reconstrucció.\nEls partits i les organitzacions polítiques d’esquerres, començant per la mateixa EUPV, haurien d’obrir fòrums de debat que permeteren avançar en aquesta direcció, però sense aspirar a convertir aquests fòrums en la pròpia organització reconstruïda. El treball que les diferents organitzacions d’esquerres desenvolupen al si dels moviment socials també serà un bon punt de trobada per a anar coincidint en una pràctica comuna. Finalment, el procés concret de constitució de la nova organització només serà possible quan s’haja avançat en l’impuls dels moviments socials, s’haja experimentat el treball en comú en les lluites i els moviments i s’hagen creat les condicions per a un vertader reagrupament de la gent d’esquerres sobre bases sòlides. Intentar l’anterior amb acords de tipus cupular o entre organitzacions no ens pot proporcionar bons resultats, com passades experiències ens demostren. Espai Alternatiu treballara amb totes les seues forces per a fer possible la reconstrucció d’una esquerra anticapitalista, seguint els criteris abans exposats.


Nenes i nens - Recomanació teatral - David Elfa Novoa - Teatre Barcelona\nNenes i nens: La realitat sense floritures\nDennis Kelly és un autor britànic contemporani d’èxit que ha portat a escena diverses de les seves obres amb actors i directors de renom a Londres, tot i que també ha treballat per a la televisió i el cinema. Per exemple, ha coescrit un musical d’èxit al West End com és Matilda, en cartellera de forma ininterrompuda des de fa diverses temporades, i l’any passat Carey Mulligan va protagonitzar el monòleg que ens ocupa.\nA casa nostra, també s’han encarregat de l’obra dos dels grans del nostre panorama teatral. Així, Joel Joan signa la direcció cedint tot el protagonisme a l’actriu, despullant l’escenari i centrant tots els recursos en la interpretació i el text. D’aquesta forma, aquest minimalisme juga a favor de la funció, no només demostrant humilitat per part del director ja que no ens omple l’escena de recursos per fer més visible el seu treball, sinó que també al confiar en la força del text i dotar-lo de ritme, fent molt àgil el seu visionat. A més, el director executa perfectament el pas de la comèdia al drama present en el text, sense forçar la situació i fusionant tots dos gèneres encertadament. Naturalment, tot això és possible també gràcies a la magnífica interpretació de l’Anna Sahun que en tot moment aconsegueix transmetre les diferents emocions que viu el seu personatge amb tanta força com delicadesa requereix el text, captant la nostra atenció en tot moment.\nAixí doncs, ens trobem davant d’un text tan sincer com directe, però també tan divertit com dur, el qual ens arriba en estat pur gràcies al bon treball de la seva actriu i el seu director.


Les claus de l'Spar Girona 64-73 Valencia Basket - esmaixada.cat\nRepassem les claus de l’Spar Girona 64-73 Valencia Basket.\nL’Spar Girona surt perdedor del partit d’anada de les semifinals de la Liga Femenina Endesa davant el Valencia Basket (64-73).\nUns plens d’eufòria i altres amb massa temps de descans. Així han afrontat el partit d’avui jugat a Fontajau tant Valencia com l’Uni Girona. El conjunt dirigit per Rubén Burgos venia de guanyar l’EuroCup contra el Reyer Venezia (82-81) amb dos tirs lliures plens de suspens i tensió de Raquel Carrera. Per l’altra banda, l’Spar Girona portava dues setmanes i mitja sense ritme competitiu degut a les bombolles finals europees que van obligar a posar una pausa -potser massa llarga- al Play off de lliga.\nLa Final Four d’EuroCup i el partit de tornada dels quarts de final contra el Lugo van fer que l’estat físic de Laura Gil i Queralt Casas fos una incògnita. L’ex del Perfumerías Avenida, Laura Gil, es va lesionar pocs dies abans de l’històric esdeveniment europeu i Queralt Casas portava una lleugera sobrecàrrega física que la va obligar a descansar davant l’Ensino Lugo.\nA Fontajau, el panorama físic tampoc era el més adient per afrontar unes semifinals. La lesió de llarga durada de María Araújo, la jugadora amb més valoració per partit de l’Spar Girona, va arribar en el pitjor moment de la temporada. No obstant, la feina feta prèviament de la direcció tècnica del club al tancar el fitxatge de Laia Flores va fer que la mateixa base s’oferís a incorporar-se de forma inmediata. Primer detall positiu de la jove jugadora que, avui, ha començat la seva primera aventura a un gran de la lliga.\nSegona part taronja\nDesprés d’uns primers 20 minuts notables de l’Spar Girona on havien aconseguit treure profit de la qualitat de Julia Reisingerová sota la cistella, el tercer període no ha començat amb el mateix equip dominant el partit. El Valencia Basket ha endurit la defensa, sobretot a la zona restringida, i ha aconseguit sortir en transicions ràpides i, en estàtic, poder moure amb millor fluïdesa la pilota.\nAl tercer quart, Alfred Julbe ha provat a Laia Palau, Chelsea Gray i Frida Eldebrink a la posició de base per retrobar-se amb el camí que els hi havia portat a fer una gran primera part, sense molt d’èxit. Amb Queralt Casas i Cristina Ouviña al parquet, el València ha viscut els millors moments que l’han portat a deixar mig sentenciat el partit. En els darrers cinc minuts, dues pilotes robades consecutives de Raquel Carrera han posat una diferència de catorze punts (50-64).\nEl que podia semblar la sentència del partit i, pràcticament, l’eliminatòria, ha acabat sent un petit raig d’esperança per l’Spar Girona en busca d’aconseguir la remuntada a La Fonteta. Uns darrers tres minuts on ha reaparegut l’encert que tant ha trobat a faltar el conjunt gironí en els altres disset minuts ha servit perquè l’Uni Girona tingui certes opcions a poder jugar la final del Play off.\nNegats des de la línia exterior\nNo és habitual veure partits com el d’avui on tiradores d’elit de la lliga com Pao Ferrari han acabat un pèssim 0/6 en triples. Els dos equips s’han mostrat al llarg de la temporada entre els millors equips en percentatge de triples; convetint-se, així, en una de les seves grans amenaces pels seus rivals.\nTot i això, avui no ha estat el dia per lluir des de la línia de tres. Ni molt menys. L’Spar Girona ha acabat amb un 27% en triples mentre que el Valencia ha acabat amb unes sensacions més correctes (33%). Si parlava del trist percentatge de la jugadora paraguaiana, Rebecca Allen tampoc es queda curta. L’altre principal referent del Valencia des de més enllà de la línia de 6,75 només ha anotat un dels cinc triples.\nPer la remuntada que ha de fer el conjunt català el pròxim dissabte haurà d’afinar el canell si vol tenir opcions a aixecar el segon títol de la temporada. Un resultat com l’aconseguit el passat 7 de març (62-72) en la final de la Copa de la Reina seria suficient per no acomiadar la temporada sense haver arribat a l’objectiu desitjat.


La Costera registra 75 nous casos de coronavirus, 25 d’ells a Xàtiva - Portal de Xàtiva\nInicio Municipios Barxeta La Costera registra 75 nous casos de coronavirus, 25 d’ells a Xàtiva\nLa Costera registra 75 nous casos de coronavirus, 25 d’ells a Xàtiva\nDades del dia 16 de novembre\nTal com podem observar a la següent taula, onze municipis de La Costera han registrat nous casos de coronavirus, amb un total de 75 casos.\nXàtiva és el municipi que més casos ha registrat – vint i cinc -, i la seua incidència acumulada, segons les dades de les PCR dels darrers 14 dies, és de 420,79.\nVallada és el següent municipi que més casos ha registrat, 14. El segueixen Canals i Moixent amb nou i set casos respectivament; l’Alcúdia de Crespins, Barxeta i Montesa registren quatre contagis en cada municipi; la Llosa de Ranes registra tres i La Font de la Figuera i Llanera de Ranes sols han registrat dos casos als seus respectius municipis.\nl’Alcúdia de Crespins 5157 99 22 (+4) 0\nBarxeta 1601 16 6 (+4) 0\nCanals 13587 175 23 (+9) 3\nla Font de la Figuera 2038 24 10 (+2) 0\nel Genovés 2842 26 6 (+1) 0\nLlanera de Ranes 1055 18 7 (+2) 0\nLlocnou d’en Fenollet 916 22 6 1\nla Llosa de Ranes 3575 55 19 (+3) 1\nMoixent 4302 94 20 (+7) 0\nMontesa 1164 15 5 (+4) 0\nRotglà i Corberà 1138 4 2 0\nVallada 3039 72 54 (+14) 3\nXàtiva 29231 497 123 (+25) 12


Via Verda Sant Llorenç-Collserola – Matí de Plogging al bosc de Castellarnau – ADENC\nVia Verda Sant Llorenç-Collserola – Matí de Plogging al bosc de Castellarnau\n29/01/2022 @ 10:30 - 13:30 - Saps què és el Plogging? És una activitat que combina passejar i/o fer esport a la natura mentre es recull brossa. El dia 29 de gener passejarem i retirarem escombraries i residus del bosc de Castellarnau de Sabadell, juntament amb alguns alumnes de 4t d’ESO de l’Institut Arraona. Quedarem a les 10:30 a la porta [...]\nDates - 29/01/2022\nSaps què és el Plogging? És una activitat que combina passejar i/o fer esport a la natura mentre es recull brossa. El dia 29 de gener passejarem i retirarem escombraries i residus del bosc de Castellarnau de Sabadell, juntament amb alguns alumnes de 4t d’ESO de l’Institut Arraona.\nQuedarem a les 10:30 a la porta de l’Institut Arraona, a Sabadell i acabarem a dos quarts de dues.\nAnterior Nit amfíbia al Riu Ripoll\tSegüent Sortida d’ornitologia: Torre Marimon, Caldes de Montbui


Holiday home Svahova 1 Svahova República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Svahova 1Svahova, Svahova, República Txeca - Veure al mapaHoliday home Svahova 1Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaire condicionatpiscina privadabalcó/terrassaaccés a la sala executiva piscina [exterior]\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Svahova 1 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Svahova. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Holiday home Svahova 1 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Svahova, el Holiday home Svahova 1 és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Coses a fer, maneres de relaxar-sepiscina [exterior] Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaccés a la sala executiva empolles d'aigua de cortesiarenta vaixellesaire condicionatescriptorireproductor de DVD/CDaparell de televisióestris de cuinasala d'estararticles de tocadorforn microonessecadoraassecador de cabellhabitacions interconnectades disponiblesservei de despertadorbalcó/terrassainsonoritzacióservei de planxabany compartitmosquitertelèfonbanyeraneveraTV satèl•lit/cablebanyera hidromassatgepiscina privadaventiladorcaixa de seguretat per a portàtilsplat de dutxaVideoconsolacuina americanarentadora Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interholiday t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.Mostrar més\nAllotjaments a Svahova


> CINE > propostes didàctiques > fragments de pel.lícules > La bicicleta verde / Wadjda\nFragment: explicació del casament de Salma\nPaís: Aràbia Saudita.\nArgument: Wadjda és una nena de deu anys que viu als suburbis de Riad, a l'Aràbia Saudita. La seva il.lusió és tenir una bicicleta, cosa que està molt mal vista perquè és una nena. El seu pare es vol separar de la seva mare perquè no han tingut un fill mascle. La seva mare, com totes les dones, pel carrer ha d'anar tapada amb el nicab (que només deixa descoberts els ulls), per tal que els homes no li vegin la cara. La directora de la pel.lícula diu que moltes escenes estan basades en la seva pròpia experiència. És la primera dona de l'Aràbia Saudita que escriu i dirigeix una pel.lícula.\nDurada de l'activitat: 30 minuts.\nDurada aproximada de l'escena: 6 minuts.\nInici del fragment: L'amic de Wadjda instal.la els llums al terrat i ella va en bici (minut 59 aprox.)\nFinal del fragment: Final de la classe de l'Alcorà (minut 65 aprox.)\nExplicació de l'escena\nMentre va en bici, Wadjda cau i la seva mare es preocupa per si això li pot fer perdre la virginitat. Després la mare de Wadjda prepara el menjar pel seu marit i els seus amics. Finalment, durant la classe de l'Alcorà, una altra nena, Salma, explica que l'han casat amb un home.\nFer un debat sobre els casaments de nenes.\nFer un debat sobre la situació de les dones i les nenes a l'Aràbia Saudita.\nReflexionar sobre la condició de la dona i el tracte que rep en les diferents cultures.\n-Per què la professora i les altres nenes no s'escandalitzen del casament de la Salma?\n-Per què la principal activitat de les nenes a l'escola és l'estudi de l'Alcorà?\n-Per què la mare de Wadjda deixa el menjar a la porta, sense entrar?\n-Per què es preocupa tant la mare de Wadjda per la possible pèrdua de la virginitat de la seva filla a causa de la caiguda?\n-Al llarg de la pel.lícula, totes les persones adultes que surten, començant per la mare de Wadjda volen que sigui obedient i devota. Què li pot passar a Wadjda si no ho és, vivint en la societat en què viu?\n-Nosaltres podem jutjar la conducta de les dones que viuen en societats tant diferents de la nostra?\n-Seria desitjable que tinguessin més llibertats? Es pot fer alguna cosa per tal de millorar la condició de les nenes y dones en aquestes societats?\n- I en la nostra? A quines pressions, o restriccions, es veuen sotmeses les dones en el nostre país? Què es pot fer per tal de millorar la seva situació?


Cinema culturista a casa. Primera entrega | El Culturista\nCinema culturista a casa. Primera entrega\nThe nightmare before Christmas / Malson abans de Nadal\nLes criatures de casa encara no l’han vista? Produïda per Tim Burton fa més de vint anys, aquest musical d’animació ja forma part del paisatge nadalenc de moltes llars. Quan el senyor de Halloween Jack Skellington, avorrit d’organitzar cada any la mateixa festa de la carbassa, topa amb el poble del Nadal, se li obra tot un món nou. Jack és tot bona intenció, però les seves idees una mica macabres a l’hora de recrear el Nadal no acaben d’encaixar amb el que estem acostumats. Exemple de com la transgressió tendra, si està feta amb justa mesura, resulta irresistible.\nMolt més malvats que Jack Skellington, els Gremlins de Joe Dante no tenen cap mena de mala consciència a l’hora de fer la vida impossible als membres d’un petit poble ianqui de postal. Neu, Santa Claus, riures aguts trapelles i liquadores i microones com a armes defensives contra els bitxos dolents: la iconologia creada per aquest film ha marcat unes quantes generacions i, com que mal ens pesi som criatures nostàlgiques, segur que passarem el llegat als nostres fills. PS: Diríem que de la mateixa fornada, però de preu una mica més baix, també podem trobar un Scrooged (la mítica adaptació del Conte de Nadal de Dickens amb Bill Murray coneguda com a Los fantasmas atacan el jefe, 1988) o un Home Alone (1990) de tota la vida.\nToy Story That Time Forgot / Toy Story: El tiempo perdido\nApple iTunes, GooglePlay\nEl món de l’animació per ordinador el va marcar el primer film important de Pixar, el Toy Story de John Lasseter (1995). Qualsevol de les pel·lícules que des de llavors s’han fet sota el títol de la franquícia són d’un amor pel cinema clàssic tan engrescador que les recomanem per a una marató familiar cineadicta per un, posem per cas, u de gener mandrós. El 2014 en van treure un especial de Nadal en forma de curtmetratge de títol proustià que pot ser la cirereta a tota la saga.\nKhane-ye Doust Kodjast / ¿On és la casa del meu amic?\nCom que el món no s’acaba als Estats Units, de tant en tant va bé obrir-nos a altres cinemes. És ben sabut que Kiarostami és el cineasta iranià per excel·lència, però és menys conegut que la seva trajectòria va començar, precisament, amb pel·lícules educatives per a infants. Us recomanem especialment aquest llargmetratge perquè, a banda que obre un joc prolífic de correspondències amb els films posteriors del director, és una oportunitat per fer descobrir als petits de la casa un tipus de cinema diferent que viu d’un ritme pausat i d’unes interpretacions gairebé miraculoses. ¿Com no posar-se a la pell del protagonista, aquest nen que vol tornar el quadern de deures al company de classe despistat perquè si no aquest rebrà de valent?


Crec que no descobreixo res de nou si poso de manifest que complir amb la normativa d’auditoria de manera rigorosa i adaptar-nos als canvis cada cop més freqüents que hi ha en la nostra professió, és més costós en aquells despatxos on, per la seva dimensió, l’estructura és més limitada.\nEn compliment de la normativa vigent, publiquem el nostre informe de transparència corresponent a l'exercici 2018.\nEn el marc de l'activitat docent que desenvolupen els profesionales de Marca Cardinal, Eva Aldeguer -socia d'auditoria de la nostra firma- impartí una clase pràctica d'auditoria als alumnes de Greu d'Administració d'Empreses del Tecnocampus de Mataró.\nJosé Luis Martinez, padrí de la promoció ADE 2.017 del Tecnocampus\nEl soci de la nostra firma i professor del Tecnocampus José Luis Martínez ha estat designat per parte dels seus alumnes padrí de la promoció d'Administració d'Empreses i Gestió de la Innovació que s'ha graduat aquest mes de juny. Adjuntem un extracte del seu discurs, en el que reflexionà sobre la importància de gaudir del treball, d'emprendre, la millora continua y les relacions humanes com a eixos de l'èxit professional i personal.\nPer segon any consecutiu, José Luis Martínez -soci fundador de Marca Cardinal- coordina el Postgrau en Comptabilitat Financera que es du a terme al Tecnocampus de Mataró, Universitat Pompeu Fabra. Adjuntem l'entrevista concedida recentment a La Vanguardia.


CASA TOMADA – Konvent Agenda\nEXPOSICIÓ SETEMBRE 2017\nDel 2 setembre a l’1 d’octubre\nPot ser l’art furtiu ? Pot oferir un espai art que defuig de les mirades ?\nAquest setembre Konvent obre les portes a quatre artistes que entren i el transformen, com una ocupació. Una programació que anirà sumant-se dia rera dia, com un gest automàtic i deixant total llibertat artística i creativa. Un experiment que ens posa a prova i que sorgirà de manera espontània. Sense avís previ. D’aquesta manera, hi haurà propostes esporàdiques fruit de la casualitat i dels artistes que vagin passant o residint. Tot això s’anirà documentant i una vegada acabada l’exposició, s’editarà i s’escamparà per boscos i paisatges de la nostra comarca.\nCasa Tomada és el títol d’un conte que va aparèixer al primer llibre de contes de l’escriptor argentí Julio Cortázar, Bestiario, l’any 1951. Any en què perfectament sis dones religioses podien haver habitat les estances d’una gran casa, la de Cal Rosal a la comarca del Berguedà, de la mateixa manera que els dos germans del conte ho feien a la gran mansió espaiosa i antiga de la ciutat de Buenos Aires. Els intrusos són els quatre artistes, que de mica en mica, es van apoderant de les diferents estances de la gran casa amb els seus treballs artístics (i les seves obsessions) en diferents àmbits de creació com la fotografia (Ricardo Portero) la pintura i l’escultura (Nathalie Rey), les instal·lacions i objets trouvés (DeGalingo) i la pintura (José Luis Tercero).\nSegons paraules del propi Cortázar, aquests contes entre els quals es troba Casa Tomada, van ser escrits com una mena d’auto-teràpia per sentir símptomes neuròtics que els molestaven i alliberar-se’n… Obsessions, manies, pors, somnis, records, etc., d’aquesta mena de matèria estan formats els seus treballs, com els de tants i tants artistes que a través de les seves obres i les seves paraules es resisteixen a ser expulsats del “paradís” si més no, sense haver fet sentir la seva veu, la seva crítica, la seva sensibilitat inconformista.\nIntrusos a la gran mansió com espectres del passat. Sorolls imprecisos, remors que es poden sentir i imaginar entre les parets de l’impressionant i vell edifici d’habitacions de les noies que treballaven a la fàbrica dels germans Rosal i Cortina, residència de les monges i de les noies solteres que treballaven a la fàbrica, a l’antiga i primera colònia tèxtil que aparegué a Catalunya l’any 1858.\nL’atmosfera de religiositat pertorbada per l’ocupació d’éssers estranys encara que quotidians; secrets inconfessables… Objectes, escultures, imatges inquietants i contrastos casi obscens en forma de fotografies i pintures de gran format envaeixen els espais i parets abans ocupats per paraules, llàgrimes, riures i silencis, per les vides dels treballadors i treballadores d’una de les ex-colònies tèxtils més importants de Catalunya.\nVa ser durant una de les primeres visites al Konvent (antic convent de Cal Rosal) que els quatre artistes es van adonar de la grandiositat del lloc, per la pròpia història de l’edifici, com a antiga colònia tèxtil però també per la història generada com a centre artístic i cultural poc temps després del seu abandonament l’any 1992 per part de les darreres monges que l’habitaven.\nEmpremtes de tantes i tantes vides que des de la seva construcció cap a l’any 1858 han anat omplint amb records cadascú dels espais que el conformen: habitacions, despatxos, menjador, capella, lavabos, estretes escales irregulars, salons, passadissos, jardins… Un autèntic laberint de misteri i possibilitats que els va obligar a posar en marxa la imaginació per triar un tema a partir del qual abordar l’exposició que ara es presenta.\nVa ser l’escultora, pintora i dibuixant Nathalie Rey (París, 1976) qui proposa als altres artistes, el conte de Cortázar, Casa Tomada, en part per la intimidació que li suposava el lloc ii com a declaració d’intencions, en el sentit de “prendre possessió” dels espais amb les seves obres.\nAixí, ella mateixa presenta algunes de les seves pintures iniciàtiques sobre una història publicada als diaris del vessament al mar de petits ànecs de goma i com aquests van recórrer milles i milles apareixen escampats a platges i costes. I acumulacions de materials de rebuig, ja siguin cadàvers de vaques (boges), runes o joguines mutilades… Altres pintures que bé podrien ser escultures de joguines de peluix transformats en petits “monstres” o simplement taques de colors i cosits a la tela amb precisió de cirurgià. Míssils que són pingüins de fusta o soldats de plom. I més peluixos reconvertits en “monstruitos” -segons les seves paraules- penjats del sostre…\nDeGalindo (Barcelona, 1972) artista multidisciplinar, fidel com sempre al seu esperit d’investigador -i d’experimentador- de les deixalles urbanes (i icones dels mass media), ens presenta una gran instal·lació a la capella amb tants materials rescatats del carrer com de la seva pròpia vida i memòria. Fusta, tela, plàstic, goma, metall, pintura, … “Materiales eternos, transformados de nuevo” segons les seves paraules. Una instal·lació plena de referents també a la imatgeria infantil (pingüins i personatges de ficció com l’inefable Bud Simpson al costat d’un “toro de Osborne” i petites peces de fusta multicolor del seu estimat fill petit, Riu) en què tampoc no falten les seves eternes teles reciclades presentades com a veritables rajoles estampades. I cortines amb transparències esquitxades amb elements pictòrics i reconvertides en làmpades imaginàries… “Artefactes” escultòrics de materials de rebuig a terra, com a estructures arquitectòniques o penjant del sostre provocant la gravidesa, producte de la imaginació inquietant d’un artista, d’un “alquimista del bricolatge” que no deixa de tenir la mirada del nen que una vagada va ser i que no deixa de “jugar” amb tot allò que li cau a les mans, aportant no obstant, la seva crítica àcida sobre el present i el consumisme i un passat recent del nostre país convuls políticament i socialment.\nEl fotògraf i pintor Ricardo Portero (Barcelona, 1966) ens presenta un seguit de fotografies de mitjà format en paper fotogràfic muntat damunt cartró ploma del que perfectament podria ser la pròpia història de decadència del lloc físic en que ara s’exposen: restes de parets d’antigues fàbriques; esquerdes; racons maltractats i oblidats; restes d’artefactes a terra,… Imatges de parts d’edificis en ruïnes que ens posen en contacte amb les vivències i costums de les persones que els habitaven (i de les que encara ho fan o han tingut relació amb ells). De la mateixa manera que una mirada acurada de les habitacions del convent així com de les seves parets exteriors, balcons i finestres ens diuen moltes coses de tot allò, bo o dolent que ha pogut passar al llarg de la seva història, a vegades fràgil i vulnerable…\nEl pintor i dibuixant José Luis Tercero (Barcelona, 1967) busca clarament la provocació visual -i mental- amb les seves pintures a partir del contrast entre elements orgànics i animals aparentment poc relacionables entre si, si més no, amb una imaginació convencional… A la gran sala dels pilars, ens presenta una sèrie de pintures de gran format damunt tela i d’altres damunt paper disposades en forma d’instal·lació penjant del sostre amb cadenes, entre cortines de plàstic translúcid proposant un recorregut entre obscè, visceral i sensual amb la temàtica ja recurrent en ell des de fa un cert temps, d’aparador de grans peces de carn d’escorxador obertes en canal però en aquesta ocasió, posades en relació amb un altre tipus de carn, la de noies i nois despullats en actituds a vegades provocatives i sensuals… Allò orgànic i físic, allò morbós i poderós enfrontat a la nostra -a vegades- perversa imaginació. Una mena de “boutique” d’allò fosc que a voltes no ens atrevim a pensar, però que com autèntics voyeurs mirem encara que sigui amb un ull cluc…\nVídeo: Climent Vilella\nPrev JOAN FERRER (Premsa)\nNext CONCERT FLAMENC


Porc ecològic - La Catxaruda\nLes canals ecològiques de porc de La Catxaruda provenen de petits productors del Bages i Solsonès, i des del nostre obrador situat a Gallifa, servim setmanalment la carn fresca de porc i embotits als nostre clients.\nLa cultura del porc a Catalunya, és molt extensa, i des de La Catxaruda vam decidir ja fa temps impulsar les antigues tradicions d’elaboració d’embotits de caràcter local. Aquests són alguns dels nostres tradicionals embotits:\nLa catalana de veritat: sense additius, només sal i pebre i una selecció de carns acurada que proposen un embotit melós i saborós per a qualsevol paladar.\nLa botifarra negra vallesana: la nostra botifarra negra incorpora un detall ben vallesà, els rostillons; parts o peces del porc que aporten una melositat a la botifarra deliciosa.\nEl ventre d’ossos, un embotit recuperat: el Vallès té un embotit característic, el ventre d’ossos. Elaborat amb la punta de la costella, careta, carn i el ventre del porc, ha estat tradicionalment un embotit de guarda per a cuinar estofat o guisat.\nEl nostre bull, una rica casualitat: tot dinant a casa d’en Josep i la Catalina del Salí, a Cambrils de la Muntanya, vam tastar el bull de la seva pròpia matança, ens va emocionar el seu gust i des d’aquell dia, a La Catxaruda, elaborem el bull segons la recepta de la casa del Salí. Compost per carn de porc, ronyó, fetge, morro i parts de la careta.


El jugador de futbol Rakitich Ivan: biografia, carrera i família | Notícies digerir\nEl jugador de futbol Rakitich Ivan: biografia, carrera i família\nIvan Rakitic és un futbolista famós i titulat. Actualment, fa 4 anys que defensa els colors de la Barcelona catalana, un dels clubs europeus més prestigiosos. Com va començar la seva carrera? Com va arribar a tenir èxit? Això es parlarà ara.\nCal destacar que el futbolista Rakitic, actualment conegut, pot no haver estat arrelat a la seva selecció nacional. Al cap i a la fi, els seus pares es van mudar de Croàcia a causa de la guerra abans del seu naixement. Per tant, un jove va néixer a Suïssa. Va passar el 10 de març del 1988.\nCuriosament, el pare del jove jove, Luka Rakitić, va jugar al FC Bosni Celik Zenica en la seva joventut. Però a Iugoslàvia en aquell moment hi havia una situació econòmica molt difícil. Luke somiava a traslladar-se a l’estranger. I el seu germà gran vivia a Suïssa.\nUna vegada, visitant el seu germà, Luke va rebre una oferta per jugar per a un equip d’una petita ciutat anomenada Melin. Sí, el club va jugar a la 4a divisió, però l’home va estar d’acord. A canvi, van prometre trobar feina i ajudar-se amb els tràmits.\nPoc després del naixement d’Ivan a la família, van arribar moments difícils. El meu pare va anar a treballar en un lloc de construcció, va deixar de jugar a futbol, i la meva mare va anar a la fàbrica. El noi tenia només un conjunt de roba esportiva. Per aconseguir les botes d’Ivan, la família es va estalviar en menjar.\nIvan Rakitic es va convertir en futbolista a l’edat de 4 anys. Va estudiar els fonaments de l’esportivitat al club “Melin-Riburg”. Quan tenia 7 anys, va entrar a l’escola infantil del FC Basilea.\nDurant 10 anys es va entrenar dur, va jugar a la plantilla juvenil. I el 2005 va ser declarat a l’equip principal. El partit de debut va tenir lloc el 29 d’agost. Va ser un partit contra el FC Shiroki Brijeg, que va acabar amb la victòria de Basilea per 1-0.\nLa temporada següent, el jove migcampista es va convertir en un jugador de l’estructura bàsica. El futbolista prometedor Rakitic va jugar 33 partits i va marcar 11 gols. Això el va convertir en el segon golejador de l’equip (el primer va ser Mladen Petrich), així com el millor jugador jove del campionat suís.\nContinuant parlant de la biografia d’Ivan Rakitich, cal assenyalar que clubs europeus eminents es van interessar ràpidament per ell. El 22 de juny del 2007 va signar un contracte amb Schalke 04. El club alemany el va comprar per 5.000.000 d’euros.\nEl 10 d’agost va tenir lloc el seu debut. En substitució, Rakitic va marcar un gol només 5 minuts després. El segon gol de la seva carrera per Schalke el va enviar a la porteria del Bayern. Va ser ell qui va ajudar el seu nou club per primera vegada a la història a entrar a la ¼ final de la Lliga de Campions.\nPer a Schalke, el futbolista Rakitic va jugar fins al 2011. Va passar 97 partits, va marcar 12 gols. I aleshores Sevilla el va comprar per 2,5 milions. El preu del jugador ha baixat, possiblement a causa d’una lesió al turmell de la seva primera temporada, cosa que va fer que perdés 7 partits.\nA Sevilla, la carrera es va desenvolupar de forma controvertida. Només en el seu segon partit va marcar un gol propi. Després va rebre una fractura del peu, recuperant-se durant 4 mesos. Però a la temporada 2013/14 va aconseguir demostrar-se, marcant 2 gols al Reial Madrid. Fins i tot es va convertir en l’amo de la brita del capità i va portar l’equip a la victòria a la Copa d’Espanya.\nI de nou, clubs famosos es van interessar per Ivan. Del 2011 al 2014, va jugar 117 partits per al Sevilla i va marcar 25 gols. I després per 18 (!) Milions d’euros, el va comprar Barcelona.\nCarreres a Catalunya\n“Barcelona” és on Ivan Rakitić toca des de fa 4 anys. El seu contracte està dissenyat per 5 anys. Arribant a l’equip, el jove va agafar el número 4, que anteriorment pertanyia al famós Cesc Fabregas. El primer partit es va celebrar al cap d’1,5 mesos i va marcar un gol el 21 de setembre contra el Llevant.\nJuntament amb aquest equip, es va convertir en tres vegades campió d’Espanya, va guanyar quatre Copes i dues Super Bowls del país, va guanyar la Lliga de Campions, així com la Copa del Món de Clubs 2015.\nFinalment, unes paraules sobre això. La vida personal d’Ivan Rakitich és interessant per a molts. Té una dona: Raquel Mauri. La va conèixer els primers dies de la seva estada a Espanya. Després, Ivan va anar amb el seu germà al bar de l’hotel.\nVa ser allà on Raquel treballava: una senzilla cambrera d’una família pobra. En veure-la, Ivan es va enamorar de les orelles i va dir al seu germà: “Serà la meva dona”. Només de totes les paraules en castellà, només coneixia Hola, i ella no parlava cap dels sis idiomes que tenia Rakitic.\nDurant 7 mesos, Ivan va estudiar intensament l’idioma i va intentar obtenir el favor de la noia. Ella va rebutjar les seves ofertes d’una reunió dotzenes de vegades, però no va dir directament que no. Com a resultat, va deixar escapar que no volia entrar en una relació, ja que era jugador de futbol i podia marxar cap a un altre país en qualsevol moment.\nUn cop Ivan va rebre un SMS: “Vés al bar. Raquel no funciona, ella i la seva germana hi són. ” I va caure allà. Després d’haver-se assegut a les noies, va anunciar que sabia del dia lliure de Raquel i, per tant, no la deixaria fins que ella sopés amb ell. Ivan va convidar la seva germana. Com a resultat, Raquel va estar d’acord.\nDes de llavors, la parella no se n’ha partit. El 2013 van tenir una filla i el 2015 es van casar. Després va néixer una altra noia. Una història d’amor tan difícil va acabar feliçment, i fins i tot es pot fer una pel·lícula basada en ella.\nOlga Zabelinskaya: biografia, èxits esportius, vida personal\nCom canviar els pedals en bicicleta


Notícia històrica - PREMSA - El Govern estudia ampliar el parc natural dels Ports - Federació Catalana de Caça\nEL GOVERN ESTUDIA AMPLIAR EL PARC NATURAL DELS PORTS\nEs convertiria en el segon parc nacional de Catalunya després del d'Aigüestortes i l'Estany de Sant Maurici\nEl Govern estudia ampliar el parc natural dels Ports i convertir-lo en un futur en el segon parc nacional de Catalunya. Segons una proposta redactada per Territori i Sostenibilitat, que encara no ha estat traslladada als alcaldes ni propietaris, la declaració hauria de ser votada al Parlament i aprovada pel Govern espanyol en un procés d'uns dos anys. En el document, el Govern preveu que les inversions estatals i l'impuls del turisme generarien 600 llocs de treball i 40 milions d'euros anuals al territori. Per contra, la creació del parc, inicialment limitat a la part catalana del massís, suposaria restringir activitats tradicionals com la caça, la ramaderia o la silvicultura.\nAmb data del passat mes de maig, la proposta ha estat ja avaluada pel Departament de Territori i Sostenibilitat amb els responsables del parc natural dels Ports. Si, finalment, prospera, el dels Ports seria el segon parc nacional de Catalunya, després del d'Aigüestortes i l'Estany de Sant Maurici -creat l'any 1955-, i el primer al Sistema Ibèric. Aquest últim argument, juntament amb la recent declaració de les Terres de l'Ebre com a reserva de la biosfera per part de la Unesco, és una de les principals bases que el Govern català vol emprar a l'hora de defensar la idea davant el Govern espanyol que és qui, en última instància, l'hauria d'aprovar i, especialment, dotar de recursos.\nLa delimitació proposada per al parc nacional s'adapta en bona mesura al contorn de l'actual parc natural dels Ports -que abasta unes 35.000 hectàrees de nou municipis de les terres de l'Ebre.