La nova edició del Concurs d’Iniciatives Ambientals inclou un premi especial en consum sostenible - Altaveu el diari digital d'Andorra\nLa nova edició del Concurs d’Iniciatives Ambientals inclou un premi especial en consum sostenible\nÉs la setzena i té l’objectiu de reconèixer i donar visibilitat als projectes i accions que es porten a terme al país\n09/06/2022 (18:36 CET)\nLa tècnica del departament de Medi Ambient del Govern, Laura Coll i la consellera de Medi Ambient d'Escaldes-Engordany, Cèlia Vendrell. COMÚ ESCALDES-ENGORDANY\nTorna el Concurs d’Iniciatives Ambientals i ho fa amb més empenta. El certamen, que està organitzat conjuntament entre el comú d’Escaldes-Engordany i el departament de Medi Ambient del Govern a través de l’impuls d’Andorra Sostenible, arriba a la 16a edició.\nEnguany les tres categories de premis del concurs són les següents: ciutadania, empreses, escoles i, com a novetat d’enguany, un premi especial basat en el consum sostenible. Així, poden participar en el concurs tots els ciutadans, les escoles, els organismes públics, les empreses i les entitats sense ànim de lucre que desenvolupin iniciatives sostenibles.\nEl concurs té l’objectiu de reconèixer i donar visibilitat als projectes i accions que es porten a terme al país, premiant les millors propostes ambientals desenvolupades o en curs de realització durant l’any 2022. Els àmbits del concurs es centren en: consum i desenvolupament sostenible, sensibilització i educació ambiental, millora del medi ambient i reducció dels impactes negatius, millora de la mobilitatsostenible, millora de gestió dels residus i del consum d’energia.


Colt's Manufacturing Company - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa Colt's Manufacturing Company (CMC) és una empresa fabricant d'armes de foc dels Estats Units. La seva primera fàbrica va ser fundada en 1836 per Samuel Colt. Colt és el més fabricant d'armes més conegut en l'enginyeria, producció i comercialització de les armes de foc durant la segona meitat del segle xix i la major part del segle xx. Els primers dissenys de Colt van tenir un paper important en la popularització del revòlver i en el canvi de les pistoles anteriors d'un sol tir. Mentre que Sam Colt no va inventar el concepte de revòlver, els seus primers dissenys van resultar ser un gran èxit. Els productes de Colt més famosos van ser el Colt Walker, el Colt Single Action Army o el Peacemaker (Pacificador), i el Colt Python. John Browning va treballar per Colt per un temps, i fou el primer responsable del disseny d'una pistola semiautomàtica que va debutar com la pistola Colt M1900, i que va evolucionar amb el temps fins a arribar a la pistola Colt M1911. Malgrat que no la van desenvolupar, durant molt de temps, Colt va ser el principal responsable de la producció dels fusells AR-15 i M16, així com molts derivats d'aquestes armes de foc. El més reeixit i famós d'ells són nombrosos fusells de la família M16, inclòs el CAR-15 i el fusell d'assaltM4.\n1847 , Hartford\nEn el 2002 Colt Defense es va separar de l'empresa Colt's Manufacturing Company. Colt ven ara al mercat civil, mentre que Colt Defense serveix als militars i als mercats privats de seguretat de tot el món i a les agències d'aplicació de la llei.\n1.1.1 Anys 1830–1850\n1.1.2 Anys 1860–1865: Guerra de Secessió\n1.1.3 Anys 1865–1880: Postguerra Civil\n1.1.4 Anys 1890\n1.2.1 Anys 1900–1920\n1.2.2 Anys 1930s: La Gran Depressió\n1.2.3 Anys 1939–1945: Segona Guerra Mundial\n1.2.4 Anys 1945–1950\n1.2.5 Anys 1960-1970\n1.2.6 Anys 1980-1990\n1.3.2 2015: Acolliment al capítol 11 de la Llei de Fallides\n2 Presidents de Colt\n3 Armes curtes\n4 Armes llargues\n5 Selecció de la col·lecció en el Museu Metropolità d'Art, Nova York\n7.2 La influència de Colt en la tecnologia del armament\nSamuel Colt va rebre una patent britànica del seu millorat disseny d'un revòlver en 1835, i dues patents dels EUA en 1836. Aquest mateix any va fundar la seva primera empresa de fabricació, la Patent Arms Manufacturing Company of Paterson New Jersey Colt's Patent. Aquesta empresa va patir problemes de qualitat en la producció. Fabricar les armes de foc amb peces intercanviables era quelcom encara bastant nou (que havia aconseguit la viabilitat comercial només una dècada abans) i encara no era fàcil de reproduir en diferents fàbriques. La intercambiabilidad no era completa en la fabricació de la pistola Paterson, i les tècniques tradicionals de fabricació d'armes no omplien del tot la bretxa existent. El revòlver Colt Paterson es va trobar amb un èxit i un fracàs irregulars, alguns funcionaven bé, mentre que uns altres tenien problemes. El Cos de Marines dels Estats Units i l'Exèrcit dels Estats Units, van informar de problemes de qualitat amb aquests primers revòlvers Colt. En 1842 la producció s'havia detingut en la corporació New Jersey.\nColt va fer un altre intent en la producció del revòlver en 1846 i va presentar un prototip per al govern dels EUA. Durant la Intervenció nord-americana a Mèxic (1846-1848), aquest prototip va ser vist pel capità Samuel Hamilton Walker, qui va fer alguns suggeriments sobre com fer un Colt amb un major calibre. En no tenir la fàbrica, o la maquinària per produir les pistoles, Samuel Colt col·labora amb l'armeria d'Eli Whitney en Whitneyville, Connecticut. Aquest arsenal estava dirigit per la família d'Eli Whitney. Eli Whitney Jr. (nascut l'any 1820), el fill del patriarca de la màquina per desgranar el cotó, era el cap de l'armeria de la família i un fabricant d'armes d'èxit i innovació de l'època. Colt va utilitzar una combinació llogant les instal·lacions de l'empresa de Whitney i de la subcontractació en la fabricació de peces de l'empresa per continuar la seva cerca en la fabricació revòlver.\nEls nous revòlvers nous Colt van aconseguir l'aprovació gràcies dels voluntaris de Texas (els progenitors dels futurs grups de cavalleria dels Rangers de Texas), els quals i van fer una comanda d'1.000 revòlvers que van arribar a ser coneguts com el Colt Walker, la qual cosa garantia a Colt la continuïtat en la fabricació dels revòlvers. L'any 1848 Colt va ser capaç de començar de nou amb una nova corporació seva. Va fundar la Colt's Patent Firearms Manufacturing Company a Hartford, Connecticut.\nColt va comprar una gran extensió de terra al costat del Riu Connecticut, on va construir la seva primera fàbrica en 1848, una fàbrica més gran anomenada Armeria Colt en 1855, una casa que va anomenar Armsmear en 1856 i habitatges per l'allotjament dels empleats. Colt va establir una jornada de deu hores per als empleats, va instal·lar un centre de rentat a la fàbrica, va ordenar una pausa per a l'esmorzar d'una hora i va construir el Charter Oak Hall, un club on els empleats podien gaudir de jocs, periòdics i sales de lleure. Colt va engegar la planta amb una disciplina de tipus militar, en la qual els treballadors podien ser acomiadats per arribar tard, rendir en el seu treball per sota de l'exigit, o fins i tot, per suggerir millores en els seus dissenys.\nEn un intent per atreure a treballadors qualificats alemanys a la seva planta, Colt va construir un llogaret prop de la fàbrica lluny dels habitatges dels treballadors, un indret que va anomenar Coltsville i a on les cases estaven inspirades en les del poble de Pottsdam Alemanya. En un esforç per contenir la inundació del Riu Connecticut, va plantar un tipus d'arbre de la família Salicàcia, va fer construir un dic de dues milles de llarg (una mica més de tres quilòmetres). Posteriorment es va construir una fàbrica per la fabricació de mobles fabricats amb la fusta d'aquests arbres.\nThe Crystal Palace en Hyde Park que va albergar la Gran Exposició de 1851.\nEls anys 1850 van ser una dècada de gran èxit per a la nova empresa Colt. Colt va ser el primer a comercialitzar àmpliament l'ús total de peces intercanviables a través d'un producte. Va ser un líder en la pràctica de la producció en cadena. Va ser un gran innovador i basi camp del desenvolupament en aquesta tecnologia de fabricació d'aquesta dècada (i diverses després). Poc després d'establir la seva fàbrica en Hartford Colt es va proposar establir una fàbrica a Europa i va triar Londres, Anglaterra. Va organitzar una gran presentació de les seves armes de foc en la Gran Exposició de l'any 1851 en Hyde Park i es congració amb la presentació en estoigs de revòlvers Colt gravats a funcionaris tan competents com el Britain's Master General of the Ordnance (Mestre General d'Artilleria de Gran Bretanya). En una exhibició Colt va desmuntar i tornat a muntar deu canons de deu armes de foc que utilitzaven diferents parts de diferents armes. Com un dels principals defensors al món de les tècniques de producció en massa, Colt va ser convidat a donar una conferència sobre el tema en l'Institut d'Enginyers Civils a Londres. Els membres van recompensar els seus esforços atorgant-li la Medalla Telford d'Or.\nLa presència de Colt al mercat britànic va causar anys d'acritud i plets entre els fabricants d'armes britànics, que dubtaven de la validesa de la patent britànica de Colt i la importància del sistema americà de manufactura. Va prendre molts anys més i una comissió del govern del Regne Unit abans que aquest punt es convertís a ser acceptat universalment i que aquesta fabricació era possible i econòmica. Colt va obrir la seva planta de Londres a la vora del Tàmesi i va començar la producció l'1 de gener de l'any 1853. Molts anglesos van veure en l'avançada maquinària a vapor de Colt maquinària com a prova de la creixent posició dels Estats Units com a líder en la producció industrial moderna. En un recorregut per la fàbrica Charles Dickens va quedar tan impressionat amb les instal·lacions que va deixar constància dels seus comentaris favorables dels revòlvers Colt en una edició de l'any 1852 de la revista Household Words. Més significatives, a la fàbrica de Colt, van ser les màquines de producció massiva de peces intercanviables que podien ser fàcils i de baix cost col·locar-les juntes en les línies de muntatge usant mà d'obra no qualificada amb patrons i mesuradors estandarditzats, en comparació dels millors fabricants d'armes d'Anglaterra.\nVista d'una màquina Pratt & Whitney mostrada en l'Exposició Universal de Viena (1873).\nL'any 1854 l'Almirallat britànic va ordenar per a Armada l'adquisició de 4.000 revòlvers Colt Model. L'any 1855 l'Exèrcit britànic va fer una comanda de 5.000 d'aquests revòlvers per a la distribució en el seu exèrcit. Malgrat una ordre a la fi d'any per un període addicional de 9.000 revòlvers, Colt no va aconseguir convèncer els britànics a adoptar el revòlver com a arma principal per al seu exèrcit. Colt va començar a adonar-se que les vendes britàniques no complien amb les seves expectatives. No podent justificar les despeses de la fàbrica londinenca, va tancar la fàbrica Colt a Londres l'any 1856. Durant els mesos següents els seus obrers van embalar i van enviar de la maquinària i les armes de foc sense muntar de nou a Amèrica.\nEncara que els EUA no van estar involucrats directament en la Guerra de Crimea (1854-1856), les armes Colt van ser utilitzades per tots dos costats. L'any 1855 Colt va donar a conèixer noves i modernes tècniques de les armeries a les fàbriques de Hartford i Londres assortides amb les últimes màquines (algunes de les quals eren concepció de Colt), moltes construïdes per Francis A. Pratt i Amos Whitney, que havien fundat la empresa Pratt & Whitney uns pocs anys més tard. Per exemple, la fresadora Lincoln va debutar en la indústria d'aquestes armeries.\nColt havia creat biblioteques i programes educatius dins de les plantes per als seus empleats. En les armeries de Colt en Hartford hi havia capatizaciones seminals de formació de para les diferents generacions de fabricants d'eines i altres maquinistes (operadors de màquines herraminta), que van tenir una gran influència en els esforços de fabricació durant el proper mig segle. Cal destacar exemples com els de F Pratt & Whitney R (com es va esmentar anteriorment); Henry Leland (que acabaria fabricant els automòbils de luxe de les marques Cadillac i Lincoln); Edward Bullard Sr de l'empresa Bullard; i, a través de Pratt & Whitney, Worcester R. Warner i Ambrose Swasey (de Warner & Swasey). L'any 1860 Colt va produir un nou model de revòlver per a l'Exèrcit dels Estats Units. Aquest Colt Army Model 1860 va aparèixer just a temps per a la Guerra Civil dels Estats Units.\nAnys 1860–1865: Guerra de SecessióModifica\nLa Guerra de Secessió va ser una benedicció per als fabricants d'armes de foc, com Colt, i la companyia va prosperar durant el conflicte. Samuel Colt havia desenvolupat acuradament els contactes dins del Departament d'Artilleria per a la signatura d'un primer contracte amb el govern per al subministrament de 25.000 fusells. La fàbrica de Colt va ser descrita com "un palau industrial coronat per una cúpula blava" i alimentat per uns 250 cavalls de força produïts per les màquines de vapor.\nDestrucció de l'armeria original pel foc, 1864\nDurant la Guerra de Secessió Colt tenia 1.500 empleats que produïen 150.000 fusells i pistoles a l'any. Entre els anys 1861 i 1863 la companyia va vendre 107.000 Colt Model Army 1860, solament, amb la producció d'arribar a 200.500 a la fi de la guerra en 1865. En 1852 a un empleat de Colt, Rollin White, se li va ocórrer la idea que les càmeres del tambor del revòlver anessin perforades en tota la seva longitud, per d'aquesta manera poder allotjar cartutxos metàl·lics carregats des de darrere. Malgrat els advertiments d'altres empleats sobre que no s'apropés a Colt suggerint millores en els dissenys dels seus revòlvers, ja que, com ja es va explicar anteriorment, podia exposar-se a l'acomiadament, est va portar la seva idea a Colt, que ho va rebutjar de plànol. Colt va acabar per acomiadar a White al cap d'uns pocs anys. L'historiador de Colt, R.L. Wilson, ha descrit aquest episodi com la gran ficada de pota de Sam Colt en la seva vida professional.\nLa Guerra de Secessió va suposar una gran fortuna per a la companyia, permetent que Sam Colt es convertís en el primer magnat de les fàbriques dels Estats Units, però no va viure per veure el final de la mateixa. Ell va morir de la febre reumática el 10 de gener de 1862 i el seu íntim amic, i enginyer d'armes de foc, Eliseo K. Root, va assumir el càrrec de president de la companyia Colt. El 4 de febrer de l'any 1864 un incendi va destruir la major part de la fàbrica, incloent les armes, màquines, plànols, i els registres de fàbrica. L'1 de setembre de 1865 Root va morir deixant a l'empresa en mans del cunyat de Samuel Colt, Richard Jarvis. El vicepresident de l'empresa va ser William B. Franklin, qui recentment hi havia va deixar l'Exèrcit al final de la Guerra Civil. Amb la Guerra de Secessió finalitzada, i per tant, sense nous contractes militars, la fàbrica de Colt va haver d'acomiadar a més de 800 empleats.\nLa companyia es trobava en una situació precària, les patents originals del revòlver havien expirat i altres empreses podien produir còpies dels seus dissenys. A més els cartutxos metàl·lics dels revòlvers havia anat guanyant en popularitat, però Colt no podia fabricar qualsevol d'ells a causa de la patent de Rollin White en mans del seu rival, Smith & Wesson. De la mateixa manera Colt havia estat tan protector de les seves pròpies patents que altres companyies no van poder fabricar revòlvers similars al seu disseny. Com la patent de Rollin White era a punt de caducar, Colt es va implicar cap al desenvolupament d'un revòlver de cartutxos metàl·lics.\nAnys 1865–1880: Postguerra CivilModifica\nFactoria de Smith & Wesson en Springfield, Massachusetts, al voltant de 1908.\nAl novembre de l'any 1865 Franklin va tractar de comprar una llicència de la patent de Rollin White en mans de la seva competidora Smith & Wesson. White i la Smith & Wesson volien prendre no menys d'1,1 milions de dòlars, però Franklin i els directors de Colt van decidir que era una inversió massa gran en una patent que expirava l'any 1868. Mentrestant Colt va centrar la seva atenció en la fabricació de béns que no eren armes de foc, tals com a rellotges, màquines de cosir, màquines d'escriure i bicicletes.\nColt va fer primer esforç cap a la fabricació d'un revòlver de cartutxos metàl·lics mitjançant la conversió dels revòlvers de percussió existents. La primera d'aquestes conversions va ser patentat el 15 de setembre de l'any 1868 per l'enginyer de Colt, F. Alexander Thuer, amb el nombre de patent 82258. La conversió Thuer va ser feta per fresat de la part posterior del receptor i la seva substitució per una recambra contenint sis percutores interns. Els cartutxos es carregaven a través de les boques de les càmeres. Colt va fabricar 5.000 unitats d'ells, però no van ser ben acceptats. Colt havia trobat el mecanisme tan complex que incloïa un tambor de percussió de recanvi amb cada pistola.\nColt va posar a treballar al seu superintendent d'enginyeria, Charles Brinckerhoff Richards, per trobar una solució al problema. La modificació de Richards es va realitzar en el revòlver Colt Army Model 1860. El calibre era .44 Colt i la palanca de càrrega es va substituir per una vareta d'ejecció. En aquesta conversió es va agregar una recambra amb un percutor i una mira posterior muntada en la placa de la recambra. Els cartutxos eren carregats en el tambor un a un a través de la porta de càrrega. Colt va fabricar 9.000 unitats d'aquests revòlvers entre els anys 1873 i 1878. L'any 1873 Colt va realitzar la mateixa conversió en els revòlvers Colt 1851 Navy i Colt M1861 Navy, que utilitzaven cartutxos del calibre.38 de foc anul·lar, per a la Marina dels EUA. Un altre dels enginyers de Colt, William Mason, va millorar aquesta conversió col·locant l'alça en el martell i, al costat de Richards, se'ls va concedir la patent l'any 1871 per convertir els revòlvers de percussió en revolvéres amb càrrega dels cartutxos per la part posterior. Aquests revòlvers convertits es van identificar com la "conversió de Richards-Mason".\nAproximadament 2.100 conversions Richards-Mason M1860 van ser realitzades per a l'Exèrcit des de 1877 fins 1878 en una sèrie numerada del 5.800 al 7.900. Després de treballar en aquestes conversions, Mason va començar a treballar en el primer regirar Colt amb cartutx metàl·lic l'any 1871: el revòlver Colt Open Top. Est va ser un disseny completament nou i les peces no eren intercanviables amb les pistoles de percussió anteriors. Mason va traslladar el punt de mira posterior a la part posterior del canó en contraposició al martell o el forrellat dels esforços anteriors. El calibre.44 era anul·lar i es va presentar a l'Exèrcit dels EUA per a la seva prova l'any 1872. L'Exèrcit va rebutjar la pistola i va demanar un calibre més potent amb una muntura més forta. Mason va redissenyar el cos per incorporar un topstrap (pont de metall que recorre la part superior del bastidor principal), igual que els revòlvers Remington, i va posar la mira posterior en la part posterior del bastidor, consultat amb Richards algunes altres millores. El primer prototip tenia una recambra de.44 anul·lar, però el primer model incorporava l'últim calibre conegut com el .45 Colt. El revòlver va ser triat per l'Exèrcit l'any 1872, amb una primera comanda de 8.000 revòlvers, enviats en l'estiu de l'any 1873. El Colt Single Action Army, o "Pacificador", va ser una de les armes de foc més freqüents en l'Oest americà durant finals del segle xix. Colt segueix produint aquesta arma de foc, en sis diferents calibres, dos acabats i tres longituds de canó.\nL'any 1870, Colt havia comprat la National Arms Company a una companyia de Brooklyn, Nova York, coneguda per la fabricació del Derringer i per eludir la patent de Rollin White mitjançant la utilització d'un cartutx únic. Colt va continuar produint els cartutxos .41 Rimfire per la Derringer després de l'adquisició en un esforç per ajudar a endinsar-se al mercat d'armes dels cartutxos metàl·lics. A més de la Derringer Colt va donar a conèixer un disseny posterior al que va denominar "New Line", models de revòlver basats en les patents de William Mason, que van debutar en 1873.\nBatalla de Fallin Timbers. Observi's el tret de fusell realitzat per un nadiu indi.\nDesprés de l'èxit del Colt Single Action Army i la conversió dels revòlvers Colt de percussió existents a les conversions de Richards-Mason, Mason va passar a dissenyar primer el revòlver Colt de doble acció, el Colt M1877. Després d'això, una vegada més, es va associar amb Richards per produir una versió més gran enmaracada en el Colt M1878 Frontier. Va ser el primer Colt de gran estructura i un revòlver de doble acció. Va combinar la part davantera del Single Action Army amb un revòlver de doble acció i mecanisme de bastidor per a sis catuchos. Estava disponible comercialment en nombrosos calibres.\nLes dècada de 1870 i 1880 van brindar l'oportunitat de vendes per a la companyia Colt a través de la propagació d'Europa i de la societat nord-americana cada vegada més lluny cap a l'oest, al llarg del continent, i la demanda d'armes de foc que la van engendrar de diverses maneres. Mentre que els americans blancs van desplaçar als indígenes dels territoris indis, tots dos costats estaven ansiosos per posseir armes de foc. En el costat blanc, tant l'exèrcit dels EUA com els civils, eren clients de Colt. L'Exèrcit va portar revòlvers Colt a través de l'última de les seves Guerres Índies. En el costat indi les armes Colt van ser capturades quan va ser possible, o es compraven a qualsevol que les vengués. Fins i tot entre els blancs de les ciutats, on els indis havien estat vençuts, existia una demanda florent de les armes, tant pels criminals, la policia i per a l'acte-defensa dels civils. Memòries dels nord-americans, incloent Walter Chrysler i Jack Black parlen del que va ser créixer a les ciutats occidentals, on la majoria de les persones tenien armes de foc i el open carry (terme utilitzat als EUA per a definir els qui porten armes obertament) que era alguna cosa comuna (per exemple, a Kansas i Missouri, que van ser considerades "l'Oest" en el seu moment i ara es consideren del Far West).\nColt finalment va deixar enrere el concepte de "portilla de recarrega" per un tambor oscilante en els seus revòlvers amb el revòlver Colt M1889 Navy, que s'assemblava al Colt M1878 i es va basar en un altre disseny de Mason. El model va ser produït durant tres anys entre 1889 i 1892 i eclipsat pel Colt M1892 que emprava el cartutx .38 Long Colt. El M1892 va ser substituït pel revòlver New Service de doble acció l'any 1899. El Colt New Service en .45 Colt va ser acceptat per l'Exèrcit dels Estats Units amb la designació Revòlver .45 Model 1909. El revòlver New Service estava disponible en altres calibres com el.38 Special i més tard, al segle xx, el.45 ACP (com en el M1917 regirar) i el .357 Magnum.\nEn virtut d'un contracte amb l'Exèrcit dels EUA Colt Arms fabrica la metralladora rotativa Colt-Browning M1895 de deu canons, variant de la metralladora Gatling, amb una cadència de 800-900 trets/munto i que emprava el cartutx .30 Army, sent utilitzada amb gran efectivitat en la Batalla dels Pujols de Sant Joan. La metralladora Colt-Browning M1895, o "Potato Digger", va ser fabricada per Colt. La Colt-Browning va ser una de les primeres metralladores a emprar el sistema de recarrega accionada per gas, originalment inventat per John Browning. Es va convertir en la primera metralladora automàtica adoptada pels Estats Units i va tenir un ús limitat pel Cos de Marines dels EUA en la Batalla de la Badia de Guantánamo i pels 1.er Regiment de Cavalleria Voluntària dels Estats Units en la campanya de Santiago durant la Guerra hispà-nord-americana. L'any 1901 Elizabeth Jarvis Colt va vendre la companyia a un grup d'inversors externs amb seu a Nova York i Boston.\nDurant la Primera Guerra Mundial, Colt va superar tots els assoliments anteriors de producció. Abans de l'entrada d'Amèrica en la guerra les comandes procedents del Canadà i el Regne Unit van augmentar la cartera de comandes per tres anys. Colt va contractar a 4.000 treballadors més, sumant un total de 10.000 empleats i el preu de les seves accions es va incrementar en un 400%.\nSoldats britànics disparant una Vickers, usant màscares antigás, en la Batalla del Somme durant la Primera Guerra Mundial.\nL'any 1918, Colt havia produït i venut 425.500 unitats de la pistola M1911 dissenyada per John Browning. A causa que la fàbrica no podia seguir el ritme de la demanda d'aquesta pistola l'Exèrcit dels EUA va decidir acceptar el revòlver Colt New Service en .45 ACP, l'anomenat Revòlver M1917, com arma substituta. El fabricant de la competència, Smith & Wesson, va fabricar revòlvers de doble acció que empraven el cartutx .45 ACP, que van ser acceptats i subministrats pels militars nord-americans sota el mateix nom. Colt va produir 151.700 revòlvers durant la guerra, així com 13.000 metralladores Maxim-Vickers i 10.000 metralladores Browning amb un addicional de 100.000 més baix subcontracte d'altres empreses. Des que l'empresa Acte Ordnance no disposava de les eines per a la producció, Colt va adquirir la llicència per fabricar el subfusell Thompson 1921 fabricant 15.000 unitats en el primer any de producció.\nEl crash borsari de l'any 1929, i la posterior Gran Depressió, van donar pas a una desacceleració de la producció per Colt. En previsió d'això els presidents de la companyia, William Skinner i Samuel Stone, van engegar un programa de diversificació similar al realitzat quan va acabar la Guerra de Secessió. Colt va adquirir contractes per a equips d'oficina, calculadores, rentavaixelles, motocicletes i automòbils; tots comercialitzats sota un nom diferent al de Colt. Samuel Stone va adquirir una empresa que fabricava plàstics i li va canviar el nom de "Colt Rock", així com una empresa que fabricava productes elèctrics. Colt va resistir les crisis financeres de l'època mitjançant la reducció de la setmana de treball, la reducció dels salaris i mantenint més emprats en la nòmina del que necessitaven. Aquestes mesures van mantenir a l'empresa en el negoci, però es van menjar el superàvit de caixa que havia adquirit durant els anys de la Primera Guerra Mundial.\nAnys 1930s: La Gran DepressióModifica\nL'àguila blava (Blue Eagle), símbol de les empreses adherides a la National Recovery Administration (NRA), creada per la National Industrial Recovery Act (NIRA).\nL'any 1935, després que els empleats van votar a favor de dissoldre un Sindicat de treball, 1.000 treballadors es van declarar en vaga durant tretze setmanes. Els vaguistes es van tornar violents, atacant als treballadors i la detonació d'una bomba davant de la casa del president de la companyia Samuel M. Stone. L'empresa va establir una caserna, un menjador i una sala d'esbarjo per als treballadors dins de l'Armeria Colt durant la vaga. El 3 de juny de l'any 1935, la National Recovery Administration (traduïda com (Administració Nacional de Recuperació) va dictaminar que l'empresa estava en el seu dret de no tractar amb el sindicat i la vaga va acabar. L'any següent a la vaga la fàbrica va ser afectada per un huracà i les inundacions. Com a resultat molts registres d'enviament de l'empresa i documents històrics es van perdre.\nUn Marine disparant una Browning M1917 contra els japonesos en la Batalla de Iwo Jima.\nAnys 1939–1945: Segona Guerra MundialModifica\nAl començament de la Segona Guerra Mundial Colt va finalitzar la producció del Single Action Army per dedicar més temps a atendre les comandes per a la guerra. Durant la guerra Colt va fabricar més de 629.000 pistoles M1911A1, així com un gran nombre de metralladores M1917 refredades per aigua. La companyia tenia una plantilla de 15.000 homes i dones en tres fàbriques i la producció es realitzava en tres torns, les 24 hores del dia, i va guanyar la classificació "I" d'Excel·lència de l'Exèrcit i de l'Armada. No obstant això, l'empresa estava perdent diners cada any a causa de la mala gestió, una mà d'obra amargada que havia estat esforçada fins als seus límits i en la fabricació amb mètodes que s'estaven tornant obsolets.\nQuan la guerra va acabar i la demanda d'armes d'ús militar es va detenir la producció, literalment, va cessar. Molts treballadors de l'empresa des de feia molt temps i enginyers es van retirar de l'empresa i gens es va fabricar des de l'any 1945 fins a l'any 1947. El mal maneig de fons durant la guerra va tenir un seriós impacte en l'empresa de 105 anys, enfrontada a una possible fallida. Al setembre de l'any 1955 la junta directiva va votar a favor de fusionar Colt amb un conglomerat nou anomenat Penn-Texas, que havia adquirit la Pratt & Whitney Machine Tool aquell mateix any. En 1958, Penn-Texas, es va fusionar amb Fairbanks-Morse per formar la Fairbanks-Whitney Corporation i l'any 1964 el conglomerat va ser reorganitzat com Colt Industries. L'any 1956 Colt va reprendre la producció del revòlver Single Action Army i l'any 1961 va començar a fer versions commemoratives dels seus models clàssics.\nEls anys 1960 van ser anys de creixement per Colt amb l'escalada de la Guerra de Vietnam, el tancament de la Springfield Armory per Robert McNamara i la posterior adopció per part de l'Exèrcit dels Estats Units del fusell d'assalt M16, del qual Colt tenia els drets de producció i del que es van vendre més de 5 milions d'unitats a tot el món. Colt podria aprofitar això amb una sèrie de fusells AR-15 derivats. Ells van desenvolupar el AR-15 com a base d'armes automàtiques del Squad Automatic Weapons i el Colt SCAMP, un dels primers dissenys PDW. El lanzagranadas Colt XM148 va ser creat per un enginyer de Colt, el dissenyador d'armes Karl R. Lewis. Al maig de l'any 1967 el butlletí de notícies "Colt's Ink" va anunciar que havia guanyat un concurs nacional per la seva selecció i tractament de materials en el disseny. El butlletí indica, en part, "En només 47 dies ell va escriure les especificacions, va dissenyar el llançador, va treure totes les còpies originals i havia construït un model per treballar en ell". A la fi de la dècada de 1970, va haver-hi un programa dirigit per la Força Aèria per reemplaçar la M1911A1. La pistola Beretta 92 va guanyar, però això va ser impugnat per l'Exèrcit. L'Exèrcit va realitzar els seus propis assajos, la qual cosa porta finalment al fet que la Beretta 92F anés seleccionada com la M9.\nPavelló de la Fabrique Nationale Herstal en una fira comercial de 1929.\nLa dècada de 1980 van ser anys molt bons per la Colt, però l'arribada del final de la Guerra Freda anava a canviar tot això. Colt havia deixat la innovació en el camp de les armes de foc civils en mans dels seus competidors, amb la sensació de que el negoci de les armes de foc podria sobreviure amb el seu revòlver tradicional i els dissenys del M1911, centrant-se en el mercat militar, a on Colt va aconseguir els principals contractes per a la producció de fusells per als militars dels EUA Aquesta estratègia va fracassar espectacularment per Colt a través d'una sèrie d'esdeveniments en la dècada de 1980.\nL'any 1984 els militars dels EUA van estandarditzar la pistola Beretta 92F. Això no va ser una gran pèrdua per al negoci actual de Colt, ja que la producció de la pistola M1911A1 s'havia detingut l'any 1945. Mentrestant el negoci del fusell militar va ser creixent perquè els militars dels EUA van demandar fusells M-16 més actualitzats, com el model M16A2 que s'acabava d'aprovar i que va tenir una demanda important per part de les Forces Armades necessitats de centenars de milers d'ells.\nL'any 1985 treballadors de Colt, membres de la United Acte Workers (UAW), es van declarar en vaga per salaris més alts. Aquesta vaga, en última instància, va tenir una durada de cinc anys, sent una de les vagues més llargues de treball que es van dur a terme en la història d'Amèrica. Amb els treballadors de reemplaçament funcionant la producció i la qualitat de les armes de foc Colt van començar a declinar. Insatisfet amb la producció de Colt els militars dels EUA van adjudicar el contracte per a la producció del futur fusell M16 en la Fabrique Nationale belga en 1988.\nBob King, actual president de la United Acte Workers.\nLa nova Colt va intentar per primera vegada fer front a algunes de les demandes del mercat amb la producció l'any 1989 de la Double Eagle, una pistola de doble acció basada en gran manera en el disseny de la M1911, que va ser vist com un intent de "modernitzar" el disseny clàssic de la Browning. Colt va seguir en aquesta línia amb el Colt All American 2000 en 1992, que es diferenciava de qualsevol altra arma de foc que Colt havia produït abans -amb estructura de polímer, forrellat rotatiu, una arma de foc de 9x19mm amb una capacitat del carregador de 15 rondes. Va ser dissenyada per Reed Knight, amb peces fabricades per proveïdors externs i muntat per Colt i els seus començaments van ser desastrosos. Els primers models estaven plagats d'imprecisió i de falta de fiabilitat, sofrint una mala publicitat a causa de la retirada del producte. El llançament del producte i la producció de la All American 2000 va acabar l'any 1994. Aquesta sèrie d'esdeveniments van portar a la companyia a acollir-se al Capítol 11 de la Llei de Fallides dels Estats Units en 1992.\nLa dècada de 1990 va suposar el final de la Guerra Freda, que es va traduir en una gran caiguda per a la indústria de la defensa. Colt es va veure afectada per aquesta crisi, que s'agreujaria més endavant en la dècada de 1990 per un boicot degut als tirotejos en públic en els Estats Units. El 1994 els actius de Colt van ser comprats per Zilkha & Co, un grup financer propietat de Donald Zilkha. Es va especular que el respatller financer de l'empresa de Zilkha a Colt s'havia habilitat per començar a recuperar els contractes militars. De fet, durant aquest període només va aconseguir un contracte per al fusell Carabina M4. No obstant això l'Exèrcit dels EUA havia realitzat la compra de carabinas Colt en els últims 30 anys (veure Colt Comando). Durant una entrevista del Washington Post, l'any 1998, el Director executiu Ron Stewart va dir que estaria a favor d'un sistema de permisos federals amb entrenament i proves per a la possessió d'armes. Això va conduir a un massiu boicot per part de les organitzacions basi dels productes de Colt per tendes d'armes de foc i pels propietaris d'armes dels Estats Units.\nZilkha va reemplaçar a Stewart amb Steven Sliwa i va centrar la resta dels seus esforços en el disseny de Colt en una arma de foc "intel·ligent", un concepte políticament afavorit, però que tenien poc interès o suport entre els propietaris d'armes curtes o entre els Departaments de Policia. Aquesta recerca no va produir resultats significatius a causa de la limitada tecnologia de l'època.\nEl boicot a Colt es va esvair gradualment després que William M. Keys, un jubilat dels Marines dels EUA, Tinent General de la Marina, prengués el timó de la companyia el 2002. Keys va ser clau a salvar la reputació de Colt i portar a la companyia des de la vora de la fallida a ser un líder internacional en la producció de Defensa. L'any 2010 Gerald R. Dinkel va reemplaçar a Keys com a Director executiu, mentre que Keys es va mantenir en el Consell d'Administració de la Colt Defense.\nEmblema del Cos de Marines dels EUA\nColt ha de competir amb altres empreses que fabriquen pistoles de l'estil de la M1911, com Kimber i dels fusells AR-15 de Bushmaster. Bushmaster ha superat posteriorment a Colt en el nombre d'AR-15 que es venen al mercat civil. Colt va sofrir una derrota legal en la cort quan va demandar a Bushmaster per una suposada infracció de marca afirmant que "M4" era una marca registrada que ells posseïen. El jutge va dictaminar que el terme "M4" era una designació genèrica de Colt que no es referia específicament a una pròpiament dita. Colt va haver de realitzar un reemborsament monetari a favor de Bushmaster per abonar els honoraris legals dels advocats de Bushmaster. La designació "M4" es ve desenvolupant des del sistema de designació militar dels EUA, els termes del qual es troben en el domini públic.\nColt ha entrat en diversos contractes dels Estats Units amb resultats mixts. Per exemple, Colt tenia una entrada al programa Advanced Combat Rifle (ACR) en la dècada de 1980, però juntament amb altres concursants van fracassar per reemplaçar el M16A2. Els responsables de Colt, i molts altres, van entrar en els assajos dels Estats Units per a una nova pistola en la dècada de 1980, no obstant això l'entrada de la Beretta anava a guanyar la partida i convertir-se en la Pistola M9. La pistola Colt OHWS va ser derrotada per la qual es convertiria en la MK23 SOCOM d'H&K, malgrat que en les proves va demostrar ser més lleugera que la MK23 SOCOM, però va perdre en rendiment. Colt no va arribar a competir pel fusell XM8, ja que no era un concurs obert. Colt és un participant factible en qualsevol concurs per a un nou fusell estàndard de les Forces Armades nord-americanes. Els fusells M16 actuals s'han fabricat principalment per a FN dels EUA des de l'any 1988. No obstant això, Colt segueix sent l'única font de carabinas M4 per als militars dels EUA. En virtut del seu acord de llicència amb Colt, els militars dels EUA no podien legalment concedir una segona font dels contractes pel M4 fins a l'1 de juliol de 2009.\n2015: Acolliment al capítol 11 de la Llei de FallidesModifica\nEn 2013 el contracte de subministrament a l'exèrcit dels Estats Units va finalitzar i 2014 turó balanç amb perdudes del 30% el que ha complicat la situació financera de l'empresa. En aquest any Colt va demanar O$S 70 milions de préstec al grup Morgan Stanley per pagar interessos dels seus bons. Al febrer de 2015 va advertir que potser no seria capaç de retornar aquesta quantitat al venciment sol·licitant al juny de 2015 a una nova comanda de protecció per fallida davant un tribunal del districte de Delaware. Segons el comunicat del principal finançador de l'empresa, Sciens, accepta comprar tots els actius de Colt i s'ha compromès a continuar amb normalitat les actuals operacions de Colt i a mantenir les condicions laborals dels treballadors per un període d'entre 60 i 90 dies. En aquest comunicat Sciens aclareix "El pla que anunciem i que hem arxivat avui permetrà a Colt reestructurar els seus comptes al mateix temps que complir amb totes les seves obligacions amb els clients, venedors, proveïdors i treballadors i proveint la màxima continuïtat en les actuals i futures operacions de negoci de la companyia", va dir Keith Maib, responsable de re-estructuració de Colt Defense LLC. Els finançadors de Colt han acordat proveir 20 milions addicionals perquè l'empresa pugui seguir les seves activitats amb normalitat durant el procés de suspensió de pagaments, en el qual seguirà al comandament l'actual president, Dennis Veilleux, i que esperen que es completi en els propers tres mesos.\nPresidents de ColtModifica\nEls anys entre parèntesis indiquen l'any en què va començar la producció, no l'any de la patent del model.\nRevòlver Colt Paterson (1836)\nRevòlver Colt Walker (1847)\nRevòlver Colt Dragoon (1848)\nRevòlver Colt 1851 Navy (1851)\nRevòlver Colt Army (1860)\nRevòlver Colt 1861 Navy (1861)\nRevòlver Colt Model 1862 (1862)\nRevòlver Colt Single Action Army "Peacemaker" (1872)\nRevòlvers Colt Lightning, Thunderer i Rainmaker (1877)\nRevòlver Colt Model 1878 Frontier (1878)\nRevòlver Colt New Army/Navy (1882 a 1903)\nPistola semiautomàtica Colt M1900 (1900)\nPistola semiautomàtica Colt M1902 (1902)\nPistola semiautomàtica Colt 1903 Pocket Hammerless (Model M, 1903)\nPistola semiautomàtica Colt 1908 Vest Pocket (Modelo N, 1908)\nPistola semiautomàtica Colt M1911; també coneguda com la Government Model (Model O, 1911)\nRevòlver Colt M1917 / New Service / M1909 / Colt Shooting Master\nPistola semiautomàtica Colt 2000 de 9 mm\nRevòlver Colt Anaconda (armadura AA)\nPistola semiautomàtica Colt Mustang\nColt Delta Elite, una Colt M1911A1 recalibrada per disparar el cartutx 10 mm Acte\nRevòlvers Colt Detectiu Special / Cobra / Agent (armadura D)\nRevòlver Colt Diamondback\nPistola semiautomàtica Colt Double Eagle\nRevòlver Colt King Cobra revòlver\nPistola semiautomàtica Colt New Agent\nRevòlver Colt Official Police / Models Oficials (Match, Target & Special) / New Army & Navy (armadures I/I) / Colt.357 (armadura I)\nPistola semiautomàtica Colt Officer's ACP\nRevòlver Colt Police Positive revòlver\nRevòlver Colt Police Positive Special / Viper (armadura D)\nRevòlver Colt Python (armadura I)\nRevòlver Colt Trooper (armadura I), Trooper Mk III (armadura J), i trooper Mk V (armadura V)\nPistola semiautomàtica Woodsman/Woodsman Match Target/Huntsman/Targetsman (Model S)\nMetralladora Colt-Browning M1895\nCarrabina Colt Lightning\nFusell AR-15, Fusell M16, Fusell d'assalt M4 i el Colt Commando\nFusell Doble Colt\nColt va fabricar diferents armes llargues militars sota contracte, inclòs el fusell Fusell automàtic Browning i el subfusell Thompson.\nSelecció de la col·lecció en el Museu Metropolità d'Art, Nova YorkModifica\nColt Paterson No. 3, serie núm. 156 (ca. 1838)\nColt Paterson No. 5, (ca. 1840)\nColt Dragoon, model 3, serie núm. 12403 (1852)\nColt Dragoon, model 3, serie núm. 12406 (ca. 1853)\nColt Model 1855 zakpercussierevolver, serie núm. 4460 (1855)\nColt Model Navy 1861, serie núm. 12240 (1863)\nPeacemaker (single action Army), serie núm. 4519 (1874)\n↑ Thompson, Leroy Thompson. The Colt 1911 Pistol. Osprey Publishing, 2011, p. 43. ISBN 9781849084338.\n↑ Grant, Ellsworth S. «The Takeover». A: The Colt legacy: the Colt Armory in Hartford, 1855-1980. Mowbray Co., 1982, p. 177–179. ISBN 9780917218170.\n↑ Ayoob, Massad. The Gun Digest Book of Combat Handgunnery. 6. Iola: Gun Digest Books, 2007, p. 218–220. ISBN 9780896895256.\nFlayderman, Norm (2001). Krause Publications.\nParker, John H. (Lt.) (1898). . Hudson-Kimberly Publishing Co.\nParsons, John I.; du Mont, John S. (1953).\nSmith, W.H.B. (Walter Harold Black) (Ed.) (1968).\nLa influència de Colt en la tecnologia del armamentModifica\nLehto, Mark R.; Buck, James R (2008). Taylor & Francis. ISBN 9780805853087.\nLendler, Marc (1997). Yale University Press. ISBN 9780300067460.\nThe Colt Regirar in the American West Arxivat 2011-11-14 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Colt%27s_Manufacturing_Company&oldid=28175626»\nDarrera modificació: 3 set 2021 a les 08:59\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 3 set 2021 a les 08:59.


Anti-Aging expert i investigador de la Salut Holística\nEn els últims anys noranta, vaig decidir dedicar la meva vida a estudiar i descobrir les lleis universals de la vida, especialment la possibilitat de lliure de malaltia i la vida eterna. La meva connexió amb els mestres espirituals i científics holístics em va inspirar a la pràctica regular del ioga i la meditació i per al desenvolupament d'un estil de vida de vida sense edat. Em vaig adonar que la clau de la lluita contra l'envelliment i viure una vida lliure de malaltia no és que es troben en el món de la ciència contemporània, però en la realització diària de la santedat de la vida mateixa.\nDuring the past 10 years this way of living and the study of ancient and modern literature led me to a detailed comprehension about how the human body works, Per què envellim i com podem revertir el procés d'envelliment. Aquesta idea va ser reforçada a gran detall per la investigació bio-físic i bio-energètic que vaig dur a terme durant aquest període.\nOfereixo els meus coneixements en negociacions, cursos de cap de setmana i en el meu nou llibre "Processos de la vida - La Ciència de la Salut i la Longevitat". En el meu consultes privades Dono consells sobre nutrició i sobre els factors que poden impedir la curació en el sentit més profund. This knowledge can help you to develop a lifestyle in tune with the energies of nature and being free of the fear of diseases – donant lloc a un procés de sanació profunda.\nFeng Shui Consultes i Enquestes de cases i estrès electromagnètic i Geopático\nFeng Shui per a mi és més que només l'estudi i la pràctica d'un sistema holístic xinès sobre l'energia en les cases. Per a mi, representa la meva pròpia visió i experiència en la gran varietat de les energies subtils i l'essència espiritual – perjudicial o beneficiós en la naturalesa – que es pot trobar en un espai de vida. He desenvolupat la meva pràctica a través de la meva percepció creixent d'aquestes realitats i la meva habilitat per comunicar-se amb els nivells i “curar” els.\nOfereixo Feng Shui consultes a tot Europa. Els diferents tipus de consultes estan disponibles, depenent de les seves necessitats.\nUna part important de cada consulta de Feng Shui és l'anàlisi detallada d'estrès geopathic i electromagnètica en un edifici. la Casa examen per l'estrès geopàtic i electromagnètiques es poden reservar per separat o en combinació amb el seu Feng Shui Consulta.\nJo crec en la fraternitat de la humanitat i tota la vida. En el meu enfocament com consultor que sóc mans, oberta i positiva. Mantenir guiat per la meva intuïció per descobrir les necessitats individuals m'ajuda i el client per rebre la millor sortida possible del temps que passem junts.


La “tornada a l’escola” en procés de digitalització\nTendències · 2 de setembre del 2016\nL’entorn digital cada vegada evoluciona més ràpidament i això implica canvis en l’actitud i el comportament de les persones. En aquest cas parlem concretament de la coneguda “tornada a l’escola”, fenomen que vivim cada any durant les primeres setmanes de setembre i que fa referència a la preparació de tot el necessari perquè els nens es tornin a incorporar a la vida escolar.\nSegons un estudi realitzat per Amazon, el 51% de les famílies espanyoles afirma comprar els llibres de text de l’escola mitjançant Internet. Si comparem aquesta dada (que fa referència a l’any en curs) amb el percentatge que es va obtenir l’any anterior (el 39% de les famílies) observem un considerable augment, que és una de les causes directes de la falta de temps dels pares del nostre país.\nMitjançant el mateix estudi es detecta que la raó principal per la qual molts pares opten per les botigues en línia a l’hora de comprar els llibres de l’escola és el descompte en el preu. En segon lloc, l’altre factor que potencia la venda en línia dels llibres escolars és la comoditat, així com el fet que en un mateix espai puguin trobar tot el material que busquen. I a part de tot això, l'estudi també conclou que el 55,9% dels pares enquestats confirmen que desitjarien que els seus fills utilitzessin llibres digitals, bàsicament per tal que aquests no hagin de carregar el pes dels llibres a la seva esquena alhora que també creuen que el format digital reduiria el preu total de la despesa en material escolar.\nEstudis amb resultats com aquests fan que ens adonem de la importància que té la presència digital de les empreses.


Manual d'usuari Elica Elite 26 Cooker Hood - descarregar Elica Elite 26 Cooker Hood manual d'usuari - ManualsZoom.com\nHome > Manuals > Household appliances > Cooker hoods > Elica Elite 26 Cooker Hood\nManual d'usuari Elica Elite 26 Cooker Hood\nManual d'usuari pel dispositiu Elica Elite 26 Cooker Hood\nDispositiu: Elica Elite 26 Cooker Hood\nDescarregueu els manuals d'usuari de Elica Elite 26 Cooker Hood! Descàrrega gratuïta de PDF per a l'Elica Elite 26 Cooker Hood: manuals de propietari, guies d'usuari.\nSi aquest fitxer coincideix amb les guies de l'usuari, manuals d'instruccions o manuals d'ús, els conjunts de funcions que cerqueu, simplement descarregueu-los. ManualsZoom us proporciona un accés ràpid i senzill al manual d'usuari Elica Elite 26 Cooker Hood. Esperem que aquesta guia d'usuari de l'Elica Elite 26 Cooker Hood us sigui útil. Descarregar les instruccions Elica Elite 26 Cooker Hood o el fullet Elica Elite 26 Cooker Hood.\nFeu clic a "Descarregar manual" a la dreta d'aquesta pàgina, començarà la descàrrega del manual Elica Elite 26 Cooker Hood User Manual.


el Vironer: de juny 2009\nEn general no m’agrada veure sofrir. Només hi ha un sofriment derivat d’un tràgic desenllaç que em reconforta, el que pateixen els seguidors del Real Madrid; també xalo amb el sofriment dels sociates, per què no dir-ho (les derrotes del PP, en canvi, m’entristeixen, perquè -PP = -independentistes). Agonitzar i morir, en particular, en el sentit menys metafòric dels termes, són dues coses que detesto profundament. Sé que hi ha subnormals que pensen el contrari, i a ells vull dedicar aquestes subtils i delicades ratlles. Pel món hi ha molta merda, massa, segurament. A mi me n’ha tocat viure dues, de merdes: formar part –administrativament- de l’estat espanyol, i formar part –culturalment- d’un estat que empara i fomenta pràctiques maltractadores i assassines contra animals (que jo sàpigal). És un continu de tot l’any, però el binomi “bon temps” “estat espanyol” és especialment tràgic si tens la puta desgràcia de tenir quatre potes (si només en tens dues, però a sobre tens ales, calça’t, també). Un estat és subnormal quan el componen tants subnormals que empara pràctiques subnormals. Els subnormals es caracteritzen per gaudir veient sang, patir, agonitzar i morir. Però no cal anar tan lluny, també pots ser subnormal corrent o veient corre subnormals davant d’animals, encara que quan els pelin davant de més subnormals tu no te n’adonis perquè estàs inconscient o follant-te alguna gavatxa fastigosa. Va por ustedes! Subnormals!\nPublicat per Vironer a 12:05 6 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nNo tinc temps per posts "currats" (vaig prometre que algun dia parlaria d'aquesta puta merda de currar i currar-s'ho). Com que a dia d'avui vaig de putu cul, tenia dues opcions: la que veureu a continuació o la que parla de les cançons amb missatge social/protesta/denuncia, a l'estil "Macaco y sus amigos". Opto per la primera perquè m'ocupa 3 minuts, els mateixos que hauríeu de tardar vosaltres en endevinar la senzilla pregunta. Fins i tot el típic subnormal que avui ha sabut que ha suspès la selectivitat i els pares del qual en culpen el sistema educatiu ho endevinarà si els darrers mesos ha mirat TV3 [*pista].\nQui i per a què fa servir aquesta foto?\n1. El rei d'espanya per amenaçar que les repúbliques porten a presidents negres.\n2. Sarkozy per ensenyar a la quilla del solàrium el to de morè que desitja.\n3. Berlusconi per demostrar que ell no té berrugues al costat del nas.\n4. Antoni Bassas per cascar-se-la.\n1. Àngela Merkel per demostrar que són pastadetes però que, a diferència de la morena, no té risc de patir càncer de pell.\n2. Carmen Franco per mostrar que ha heretat collarets amb perles més gruixudes.\n3. Berlusconi al seu proveïdor per ensenyar-li què no desitja.\n4. Antoni Bassas per foradar amb dards a la seva habitació de motel.\nPublicat per Vironer a 16:41 4 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nÉs molt fàcil fer un anunci que sigui una merda; posa-hi una veu en off argentina, posa-hi un argentí, quatre obeses ballant, un Bosé o un Nadal i la seva mapfre, la utilització obscena de discapacitats, la música del jarabe que malo, i un llarg etcètera. I què dir de la publicitat que no sembla publicitat, aquests modernillos d'agència que busquen impactes i la sorpresa, aquests que els empalaria amb el pirulo del Chrysler Building. És molt fàcil fer tot això, i per això la publicitat està farcida d'inútils especialistes en dir "deixa'm a mi que sé de què parlo", o millor dit, "dejame que sé de qué hablo". Tu ets un subnormal i ells els reis del mambo. Tu ets un subnormal i ells foten anuncis de Caja Madrid.\nEls anuncis han d'explicar, la merda conceptual és pels ionquis mancats da cavall.\nPublicat per Vironer a 16:48 12 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nAmics, avui és un dia trist per als éssers lliures: ha mort la petita llagosta en acte de servei, amb un cordill de niló a les pilotes i un altre al coll, ni més ni menys que en un hotelot de Bangkok, als 72 anys (!). Des d'aquí el meu reconeixement a la petita llagosta.\nL'altre home lliure que la turba falsa de benpensants i els garants de la doble moral es volen carregar és en Berlusconi, per fotre festes a la seva puta mansió de Sardenya amb nenes de 18 anys sortides d'un catàleg de models. No només no el critico, sinó que critico els envejosos que donarien un colló i part de l'altre per estar en el seu lloc o ser un dels seus amics per passar una amena jornada gaudint d'idíl·lics paisatges...El meu reconeixement per ell i pel seu col·lega que estava a punt d'embocar el primer forat. L'edat no perdona, però devia tenir un bon putt.\nPublicat per Vironer a 10:02 7 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Vironer a 11:27 1 comentari: Enllaços a aquest missatge


Nairod restaurant. Una novetat ben interessant - Els meus restaurants\nrestaurantscat.cat > Restaurants Eixample Esquerra > Nairod restaurant. Una novetat ben interessant\nNairod restaurant, és una interessants novetat a BCN, que ara per ara ofereix bones sensacions. Ocupa el local on havia estat Alvart i fa uns anys Le Petit Bergerac.\nDe nou trobada dels 3(o+)aTaula, en la que en realitat vam ser un 2aTaula. Amb proposta de l’Esther i la crònica conjunta, ha estat redactada pel Jordi, en consens amb tot el grup.\nNairod restaurant, ocupa l’espai on havia estat recentment Alvart i just abans, Le Petit Bergerac. Alvart va ser un lloc amb bona cuina, però al meu parer el servei no estava a l’alçada. Va ser el lloc del meu «incident» amb la sommelier, que per valorar un Montsant, em va dir «le gustarà porqué parece un Rioja».\nEn canvi Le Petit Bergerac, era un restaurant francès, que de manera modesta, representava dignament la cuina de base del país veí. Oferien migdia i vespre un menú ben interessant, del que encara recordo el plat de ronyons, que havia demanat en més d’una ocasió.\nLa visita a Nairod restaurant\nNairod restaurant, sembla sumar-se a la moda dels llocs petits amb la cuina a càrrec d’un sol cuiner. Recordeu que fa no massa he escrit sobre Direkte a la Boqueria i Bisavis al carrer Tavern. Sé que no són equivalents, doncs aquests dos darrers són barres, però és curiosa la tendència. Podria donar per filosofar una mica.\nCom és lògic, la carta de Nairod restaurant és curta, però amb opcions ben pensades. O al menys coincidents amb els nostres gustos, perquè no existeix el concepte «carta curta canònica».\nVan estar molt amables i puc donar fe de que no ens coneixien de res. I en canvi vam rebre detalls, suposo que degut a la novetat. Invitació a copes de cava i una truita de patata i ceba a la minute amb tòfona, que no havíem demanat i que va ser un dels plats a destacar.\nEns va sobtar i agraïm la generositat a Nairod restaurant. Vam entendre que era cosa dels «primers dies» una mica com si fos una promoció. Però ens va estranyar quan al llegir la crònica d’en Regol, en que ell mateix diu que hi va anar a la pre-estrena, a portes tancades, mostra el tiquet, sense cap descompte. I això que es dedueix que es coneixen amb el cuiner.\nFins i tot en un moment de mals pensaments, ens va passar pel cap que no fos un tiquet simulat. Però ràpidament ens va marxar aquesta idea, doncs amb la nostra candidesa, no imaginem que puguin fer-se tiquets simulats. Oi que no?\nQue ofereix la carta de Nairod i també quins vins.\nAl post comú escrit pel Jordi del que teniu enllaç al final, veureu els plats i el cost total. Però reitero que a la carta hi ha oferta prou interessant. A més dels que vam demanar, ens vam quedar amb ganes de tastar l’ensaladilla, el guisat de carxofes i pèsols amb suc de bacallà. I també les rilletes de perdiu escabetxada. Ja tindrem més ocasions.\nLa carta de vins a Nairod restaurant, prou bé i amb referències properes. I sense les modernes restriccions de que cal beure si o si, vins naturals. Vam escollir un que ja coneixem del celler de Vins del Tros. El Ay de mi. Fet a base de garnatxa, complementat amb sirà. Un vi agradable i ben equilibrat.\nConclusions a Nairod restaurant\nLa primera visita va ser molt prometedora. El xef, aporta un bon currículum (vist al post del Regol, que ja sabeu jo mai m’assabento d’aquestes coses). Per tant un lloc que sembla tenir futur i en una ubicació cèntrica. Tot i que això té la seva contrapartida, al ser també una zona amb molta competència en restauració.\nEl servei de sala a Nairod restaurant, reduït a una sola persona també, molt atent i agradable. I els plats ben elaborats cuidant molt les matèries primeres.\nEl risc d’aquests projectes unipersonals, pot ser el cansament. El treball en solitari és dur i en aquest món més. Però si hi ha perseverança, li augurem l’èxit que mereix.\nLink al post conjunt de 3(o+)aTaula\nSi voleu veure les fotos dels plats, el tiquet i el punt de vista, global, feu clic a tresomesataula.cat,\nI si voleu veure altres restaurants que tinc publicar per la zona, feu clic a,\nBy Ricard Sampere|2019-03-10T08:44:02+00:0010 de març de 2019|14 Comments\nTomàs Cortés 10 de març de 2019 en 13:39 - Respondre\nPenso que quan un invita a la preestrena del local ningú paga, però no diràs que queda molt ver anar d, imparcial per la vida. Local per cert que portava tancat més d,un any. Ja havia llegit la crònica de l’esmentat… currículum té el noi però també el tenía Albart Ayuso…i va acabar tancant portes i el noi prometia. Està a una zona amb massa oferta. Salut\nRicard Sampere Moner 10 de març de 2019 en 14:24 - Respondre\nTinc clar que a una pre-estrena, no es paga. No he anat mai a cap pre-estrena, però em sembla de pura lògica….\nEl que llavors és ridícul, és penjar un tiquet com si haguessis pagat tot…. I el tiquet el té penjat 🤥🤥🤥\nEntre aquest i l’Alvart hi han importants diferències… Aquest té experiència, mentre que l’altre tenia vint i pocs anys…. A l’altre li van fer creure que es menjaria el món, i el tiquet resultava car i no adient amb la senzillesa del local… I per últim, l’Alvart no donava valor al servei de sala i aquest (al menys ara per ara), si….\nUn dia que vaig anar a Alvart, amb una persona amb criteri en el món del màrqueting, em va dir sense dubtar: «hem menjat bé, però això no té futur}…. Em va donar els seus raonaments i el temps em va demostrar que tenia raó…\nJordi Castaño 10 de març de 2019 en 19:40 - Respondre\nVes que lo de publicar el tiquet no sigui un tema relativament recent (màxim de fa tres anyets) com a conseqüència de pressions alienes… I saps que no sóc gens malpensat…\nBona la truita i excel·lents les croquetes d’aquest nou lloc.\nRicard Sampere Moner 10 de març de 2019 en 19:44 - Respondre\nLa meva crueltat, només queda superada per la de qui tu i jo sabem\nesther 11 de març de 2019 en 09:10 - Respondre\nuiiii, a qui us referiu???????? 🙂\nRicard Sampere Moner 11 de març de 2019 en 09:26 - Respondre\nesther 12 de març de 2019 en 10:17\njajaja… us he pillat!!!! 😉\nJordi Castaño 12 de març de 2019 en 10:27 - Respondre\nNo treguis conclusions precipitades… 😅\nSam 10 de març de 2019 en 23:37 - Respondre\nRicard. Ja he vist la factura… però…. la carta està també en català?\nRicard Sampere Moner 11 de març de 2019 en 09:25 - Respondre\nAra he buscat la foto, que m’has fet dubtar i si està en catalá.\nPepa Lázaro 12 de març de 2019 en 14:22 - Respondre\nÉs un bon plat de cortesia, no unes olivetes :-DDD\nA mi em faria por ocupar aquest local, ja n’han passat dos… encara que com que ha estat tant de temps tancat, els clients de la zona pot ser ja han oblidat el que hi havia.\nMolt sort doncs!\nRicard Sampere 12 de març de 2019 en 17:51 - Respondre\nHi han locals que sembla estiguin destinats al canvi continuat 😅\nEsperem que aquest sigui allò de a la 3a va la vençuda i tingui llarga vida.\nAlbert Pellissa 19 de maig de 2019 en 10:22 - Respondre\nBon dia, restaurant petit i de un sol cuiner, obert recentment a Barna, AFLAMAS, carta petita pero crec interessant, si hi vas ja en parlarem, jo vaig menjar molt a gust\nRicard Sampere 19 de maig de 2019 en 10:32 - Respondre\nPrenc nota de Aflamas. No em sonava no de nom.\nCruix Restaurant. Continua a bon nivell\nDe Tarragona al Delta. Restaurants recomanats\nSun Taka. De promesa a realitat


Quina és la definició de aprovisionament en comptabilitat? | FP OnlineQuina és la definició de aprovisionament en comptabilitat? | FP Online\nL'aprovisionament és l'adquisició dels recursos que necessita una empresa. Descobreix la definició de aprovisionament i per què és tan important.\nTotes les empreses necessiten tenir una sèrie de mitjans materials i humans per poder dur a terme la seva activitat. L’aprovisionament és el procés d’adquisició i supervisió d’aquests recursos. A continuació t’expliquem com es defineix el terme aprovisionament en comptabilitat i per què és imprescindible per al funcionament òptim d’una companyia.\nLa definició de aprovisionament fa referència al subministrament i al control dels recursos que necessita una empresa per poder funcionar. Aquests recursos poden ser matèries primeres, mitjans tècnics o recursos humans.\nL’objectiu principal de l’aprovisionament és proveir la producció de tots els mitjans necessaris. Ara bé, aquest subministrament s’ha de fer amb el cost més baix possible per poder maximitzar les inversions.\nAspectes que cal tenir en compte per a un bon aprovisionament\nPer garantir un bon aprovisionament, hi ha tres factors fonamentals que s’han de controlar:\nLa compra de materials. El preu i la qualitat dels materials s’han d’ajustar a les condicions financeres de l’empresa. De la mateixa manera, els contractes amb els proveïdors han de vetllar per un benefici mutu. Avui dia hi ha alternatives de finançament, com el factoring, que ajuden a agilitar els mecanismes de cobrament.\nL’emmagatzematge de la mercaderia. La companyia ha de disposar d’espais ben condicionats per emmagatzemar i mantenir les existències en un estat òptim.\nLa gestió de les existències disponibles. Qualsevol error que es produeixi en aquest punt pot generar una manca d’oportunitats de negoci i fins i tot la pèrdua de clients.\nAra que ja saps com es defineix el terme aprovisionament, entendràs que la gestió dels recursos és un procés fonamental per a l’èxit de qualsevol empresa. Si et vols dedicar professionalment a la gestió comptable, cursa el cicle formatiu de grau superior d’Admistració i Finances. Aprendràs a controlar els processos administratius i financers de tota mena de companyies.\nQuins són els règims de la Seguretat Social?


Malgrat l'alcaldessa Colau el Hermitage continuarà amb el projecte del museu al costat del Port i al Liceu\nHermitage Barcelona ha assegurat que "seguirà endavant" amb el projecte del museu al costat del Port i al Liceu malgrat la negativa de l'Ajuntament, i ha afegit textualment que el projecte s'ha desenvolupat en estricte compliment de la llei.\n"Tot l'anterior, sense renunciar a exercir les accions que siguin necessàries en defensa dels nostres drets i legítims interessos", ha advertit en un comunicat aquest dissabte, l'endemà que el Govern municipal denegués --sense el suport del PSC-- el conveni que el Port vol establir amb el museu.\nEl museu al·lega que el projecte "ha superat tots els tràmits, especialment el de pública concurrència, i s'ajusta a tots els requeriments tècnics i urbanístics".\nPRESENTAR UNA PROPOSTA A L'AJUNTAMENT\nPer això treballa amb el Port de Barcelona i el Liceu per "presentar una proposta a l'Ajuntament" que permeti avançar en una aliança entre les dues entitats, de conformitat amb l'acord de dimecres del consell d'administració de l'Autoritat Portuària.\nConstata que té el suport d'aquestes dues entitats, però també "de la societat civil i una part de l'equip de Govern municipal" i de la majoria dels regidors, destaca.\nLa seva voluntat és "generar els màxims consensos possibles i sempre dins del marge del procés administratiu que fa anys que es tramita".\nL'Ajuntament va decidir aquest divendres, en Comissió de Govern extraordinària, denegar el conveni que el Port volia establir amb el projecte de l'Hermitage a la Nova Bocana, tot i que el PSC es va abstenir i va demanar ajornar aquesta decisió per no "desincentivar" futures negociacions.\nLa Torre de les Aigües del Besòs celebra la seva rehabilitació i...


Comencen les actuacions a platges i piscines descobertes - Dipsalut\nImatge de les actuacions de desinfecció de dutxes i rentapeus del programa de salubritat de platges. Municipi: Platja d'Aro\nComencen les actuacions a platges i piscines descobertes\nEl programa de salubritat de les platges s’ha endegat a mitjan juny, amb la desinfecció inicial de dutxes i rentapeus, i els primers controls sanitaris de les sorres. Els de piscines es desenvolupen al llarg de l’any, però el gruix d’accions es concentra a l’estiu, amb les descobertes.\nDes de Dipsalut analitzem les condicions sanitàries de les piscines d’ús públic que sol·licita cada ajuntament a través de dos programes: el de Suport a la Gestió de la Salubritat de les Piscines d’Ús públic de Titularitat i/o de Gestió Municipal i el d’Avaluació de la Salubritat de les Piscines d’Ús Públic.\nAls controls habituals pel que fa a la qualitat de l’aigua, la neteja i manteniment de les instal·lacions, l’emmagatzematge de productes químics, el servei de socorrisme i altres qüestions, des del 2020 s’hi ha sumat el suport als ajuntaments pel que fa a les mesures de prevenció de contagis de la Covid-19, així com la revisió del compliment d’aquests requisits. Entre aquests requeriments, hi ha el control d’accés i aforament, informar adequadament els usuaris de les pautes de prevenció, que es disposi d’un protocol de neteja que respongui a la situació del moment, i que es facin els controls de desinfectant a l’aigua amb la freqüència marcada.\nCal recordar que en el cas de les piscines municipals (a més d’analitzar-ne les condicions i recomanar accions correctores) donem suport continu per al seu bon manteniment. Dissenyem els plans de gestió i autocontrol adaptats a les peculiaritats de cada equipament i en fem el seguiment.\nPel que fa a les platges, desenvolupem el Programa de Suport a la Gestió de la Salubritat de les Platges. Es realitzen les accions de prevenció del bacteri legionel·la tant a dutxes com a rentapeus i s’avalua l’estat sanitari de les sorres (a través de la presa de mostres i controls microbiològics en diferents zones).\nSi es detecten riscos per a la salut de les persones, se n’informa urgentment l’ajuntament i es recomanen mesures correctores. Aquest programa també ha incorporat canvis des que es va declarar la pandèmia, com l’assessorament als ajuntaments en relació a les recomanacions per a la prevenció de contagis.\nEls programes també inclouen el lliurament de cartells i altres materials divulgatius adreçats als usuaris. També es troben disponibles al nostre directori de recursos i serveis enfront la COVID-19, a l'apartat "platges" i "piscines".\nA més d'aquests serveis, Dipsalut ofereix suport econòmic als ajuntaments per als dispositius de socorrisme tant de les platges com de les piscines municipals.


Inici > Acords de Govern> 17 d'abril de 2007 > Renovació del parc escolar\nEl Govern dóna un nou impuls a la renovació del parc escolar de Catalunya, aprovant millores a 18 centres educatius i la construcció de quatre noves escoles i dos instituts de secundària\nLes inversions aprovades avui estan valorades en 72,9 milions d'euros. Es construiran quatre noves escoles a l'Hospitalet de Llobregat, La Llagosta, a Sant Boi Llobregat i Cunit, i dos Instituts, un a Cerdanyola del Vallès i un altre a Begues. El Departament d'Educació també ha impulsat la construcció d'un pavelló poliesportiu a Collbató\nEl Govern ha donat avui un nou impuls a la imprescindible renovació del parc escolar de Catalunya. D'acord amb els objectius de garantir el recursos necessaris per a una educació pública de qualitat, el Govern ha aprovat un paquet d'inversions destinat a la construcció de sis nous centres escolars i l'ampliació o reforma de 18 d'escoles i instituts ja existents. La inversió total és de 72,9 milions d'euros.\nNous centres a Cerdanyola, Hospitalet de Llobregat i Sant Boi de Llobregat\nConcretament, el Govern ha aprovat la construcció de tres noves escoles d'infantil i primària i d'un institut de secundària. El Govern destinarà 6,1 milions d'euros a la construcció de l'IES Els Gorgs a Cerdanyola del Vallès. El centre, que comptarà amb dues línies d'ESO i dues de batxillerat, estarà enllestit en un termini màxim de 15 mesos.\nA l'Hospitalet de Llobregat, el CEIP La Marina Nova tindrà capacitat per a dues línies d'educació infantil i primària. Les obres tindran un termini màxim d'execució d'un any i suposaran una inversió de 4,5 milions d'euros, la mateixa quantitat i temps que els destinats a la construcció del nou CEIP Joan Maragall de La Llagosta. Aquest centre també disposarà de dues línies d'educació infantil i primària.\nPer últim, el Govern invertirà 4 milions d'euros en la construcció del CEIP Antoni Gaudí de Sant Boi de Llobregat, d'una línia d'educació infantil i primària, amb un termini d'execució de 12 mesos.\nSolars per un institut a Begues i una escola a Cunit\nAquestes actuacions, que comptaran amb una inversió total de 72,9 milions d'euros, se sumen a la construcció de dos centres més a Begues i Cunit, ja que el Consell Executiu també ha acceptat la cessió gratuïta dels dos solars en què s'hi edificaran.\nEn el primer cas, el Govern accepta la cessió d'un terreny situat al Sector Mas Pasqual - Camí Ral del municipi de Begues, de 12.345 metres quadrats de superfície, per a ser destinat a un Institut d'Educació Secundària. En el segon cas, accepta la cessió gratuïta d'un solar de 8.000 metres quadrats situat a l'avinguda Roca Plana del municipi de Cunit per a ser destinat a Centre d'Educació Infantil i Primària.\nMillores en 18 centres\nD'altra banda, el Consell Executiu també ha aprovat diverses actuacions de millora i ampliació en 18 centres educatius de tot Catalunya, amb una inversió total de 53.850.000 euros.\nArenys de Mar (el Maresme) - CEIP Joan Maragall: ampliació a tres línies d'educació infantil i primària, amb un import de 750.000 euros i un termini d'execució de 12 mesos.\nBadalona (el Barcelonès) - Escola Oficial d'Idiomes: reforma de les instal·lacions, amb un import d'1.750.000 euros i un termini d'execució de 12 mesos.\nBarcelona (el Barcelonès) - CEIP Pare Poveda: ampliació a dues línies d'educació infantil i primària, amb un import de 2.850.000 euros i un termini d'execució de 15 mesos.\nBarcelona (el Barcelonès) - CEIP Catalonia: ampliació a dues línies d'educació infantil i primària, amb un import de 2,5 milions d'euros i un termini d'execució de 18 mesos.\nBarruera -Vall de Boí (l'Alta Ribagorga) - CEIP La Vall de Boí: ampliació a quatre unitats d'educació infantil i primària, amb un import de 450.000 euros i un termini d'execució de 8 mesos.\nBellver de Cerdanya (la Cerdanya) - CEIP Mare de Déu del Talló: ampliació a una línia d'educació infantil i primària, amb un import de 2,9 milions d'euros i un termini d'execució de 18 mesos.\nGandesa (Terra Alta) - CEIP Puig i Cavaller: ampliació a dues línies d'educació infantil i primària, amb un import de 3 milions d'euros i un termini d'execució de 12 mesos.\nManresa (el Bages) -IES Lacetània: ampliació a tres línies d'ESO i tres línies de batxillerat, amb un import de 5 milions d'euros i un termini d'execució de 14 mesos.\nMarçà (el Priorat) - CEIP Anicet Villar: ampliació a quatre unitats d'educació infantil i primària, amb un import d'1 milió d'euros i un termini d'execució de 9 mesos.\nMonistrol de Montserrat (el Bages) -CEIP Sant Pere: adequació a una línia d'educació infantil i primària, amb un import de 650.000 euros i un termini d'execució de 12 mesos.\nRoda de Ter (Osona) - CEIP Mare de Déu de Sol del Pont: ampliació a dues línies d'educació infantil i primària, amb un import de 4,6 milions d'euros i un termini d'execució de 18 mesos.\nRoquetes (el Baix Ebre) -IES Roquetes: ampliació de quatre aules d'educació infantil i primària, amb un import de 600.000 euros.\nSant Andreu de la Barca (el Baix Llobregat) - IES Palau: ampliació a quatre línies d'ESO i tres de batxillerat i cicles formatius, amb un import de 7,5 milions d'euros i un termini d'execució de 20 mesos.\nSant Vicenç dels Horts (el Baix Llobregat) - CEIP La Vinyala: ampliació a dues línies d'educació infantil i primària, amb un import de 3.850.000 euros i un termini d'execució de 16 mesos.\nTarragona (el Tarragonès) - IES Vidal i Barraquer: ampliació a quatre línies d'ESO i tres de batxillerat i cicles formatius, amb un import de 7,4 milions d'euros.\nTorelló (Osona) CEIP Vall de Ges: ampliació a una línia d'educació infantil i primària, amb un import de 3,1 milions d'euros i un termini d'execució de 16 mesos.\nTortosa (el Baix Ebre) - IES Ebre ampliació: ampliació a quatre línies d'ESO i tres de batxillerat i cicles formatius, amb un import d'1,2 milions d'euros.\nVic (Osona) -IES Jaume Callís: adequació a quatre línies d'ESO i quatre de batxillerat, amb un import de 4.750.000 euros i un termini d'execució de 22 mesos.\nPavelló Poliesportiu a Collbató\nAixí mateix, el Departament d'Educació ha signat un conveni amb l'Ajuntament de Collbató per a la construcció d'un pavelló poliesportiu al municipi.\nL'equipament s'alçarà en un solar annex a la SES (Secció d'Educació secundària) de Collbató, atès que aquest centre no té gimnàs i que també serà utilitzat pel municipi, fora de l'horari lectiu.\nEl pavelló suposarà una inversió total per part del Govern de 751.410 euros, dels quals n'aportarà 150.000 l'any 2007 i 601.410 el 2008. La resta de l'import del cost total del pavelló la cobreix l'Ajuntament de Collbató.


Benvingut a la zona histórica del club\nA Pallejà la pilota va començar a rodar entre els anys 1.920 i 1.922, o això és el que recorden les persones pioneres d’aquest esport al poble. I com va començar tot?. Gràcies a l’empenta i l’entusiasme d’un grup de nois que es reunien a l’era de Cal Puig. Déu ni do quin camp!. Igual que el camp actual: ple de pedres, sense porteries i vestuaris, i molt petit. És per aquest darrer motiu que es va decidir fer un camp més gran a Can Seix, on actualment hi ha l’institut.\nPerò no penseu que el va fer una empresa constructora, ni molt menys. Els arquitectes oficials i els manobres van ser els mateixos jugadors que amb carretilles i tota mene d’estris de construcció que els va deixar la Bòvila Roca, van fer una explanada i apa, a jugar a la pilota, això si, encara sense Pals a les porteries. Pasta un temps va haver un nou trasllat, del bosc al riu: si abans les pilotes quedaven penjades als pins, ara anaven a parar a l’aigua. I com no hi havia tanques per parar-les, es feia servir la llei de l’ampolla; ja sabeu, qui la llençava anava a buscarla.(LALEY DE LA BOTELLA QUIEN LA TIRA VA A POR ELLA).\nTambè es van inagurar les primeres porteries amb pals, donades pel senyor Salillas.I precisament en aquest camp es van començar a disputar partits amb equips de les poblacions veïnes. Una anècdota molt divertida d’aquesta època és que per comprar les pilotes, els jugadors posaven cada diumenge un real. Alesmores feia de tresorer el senyor Joan Balasch, i amb l’ajut de la gent gran que anava al Casino van aconseguir les 46 pessetes que havien de pagar de lloguer al senyor Salellas.\nAl cap d’uns anys, una riuada es va endur el camp i vam tornar a traslladar-nos, aquesta vegada al sector on avui dia s¡aixeca la sala Pal.ladius. I aquest, ara ja si, tot envoltat de tanques. El primer president que es recorda va ser Miquel Xanco i Montmany. Poc a poc es va modernitzant i van començar amb els sponsors, que alesmores eren persones del poble que feien donatius al club. Tambè en aquells temps, un diputat per Vilanova i la Geltrú que vivia a Pallejà, Beltran i Musitu, va comprar la primera equipació i les primeres botes als jugadors.\nEs continuaven jugant partits amistosos amb pobles de les rodalies, però la zarza es va anar ampliant fins a jugar amb equips importants de Barcelona. Però la crisis d’aquells anys també va afectar el futbol de Pallejà i com es van deixar de pagar esl 16 duros de lloguer del camp, van haver de marxar. La preocupació per la nova situació va arribar a les tertulies de futbol que es feien amb Isidro Arcs, més conegut com Cal Sabaté. I és allà on va surgir la solució: un nou camp, aquesta vegada on actualment hi ha la plaça Molins Figueras.\nTambè en aquesta ocasió van ser les persones vinculades al club les que van fer el camp i els vestuaris. Van ser-hi una bona pila d’anys, i tambè aquí, l’any 1.969, van començar els veterans, i el primer equip de la cantera, un juvenil. Van ser uns anys de molt furor futbolístic, també de progrés i amb aquest van arribar nous canvis. El primer va ser una nova ubicació del camp, que ja seria la definitiva. Alesmores als voltants del camp actual era ple d’arbres fruiters, però les instal.lacions que es van fer eren, per aquells temps, molt modernes: uns grans vestuaris, un camp de joc molt pla, sense pedres i amb grades. Tot un luxe.\nLa tria d’aquell lloc ha estat tot un encert, perquè avui dia es troba en una zona privilegiada del poble. Va ser aquí on el club va començar a créixer. La cantera va augmentar amb més equips i és just recordar aquell infantil de la temporada 1.984-85 que es van proclamar campions de lliga i copa jugant una final mítica a Molins de Rei i vam guanyar 6 a 1. Al llarg de la història del club han pasta generacions de futbolistas, i molt bons, formant grans equips que van guanyar campionats i ascensos històrics com el de primera regional aconseguit la temporada 1997-98.\nEl somni va durar cuatre temporades. La pilota ha continuat rodant i arriba a l’any 2.008, quan es va fer una important remodalació al camp de futbol i que va consistir en la construcció de nous vestuaris, la renovació de les grades i la instal.lació de gesta artificial al terreny de joc; una reforma que envelen molts pobles veïns i que ha contribuït a enfortir l’estructura del C.F.PALLEJÀ. Actualment el club té 22 equips, hi ha de federats i també en el consell escolar, i un equip veterà femení.\nDe tots aquest equips és important destacar els tres equips femenins federats, que gràcies a l’esforç d’un grup de noies juntament amb el recolzament per part de la directiva han passat a consolidar-se com uns equips més dintre de la insfractutura del club. En general, som un club que gaudeix de molt bona salud i voldríem acabar recordant alhunes de les persones que han treballat per dur el club on avui som: desde el primer president, Miquel Xanco i Montmany, passant per Miguel Candela Calvet, José López –més conegut com “Pepe el pescatero”-, Marti Llorens, Paco Martínez, Francisco Ramírez, Humberto Racano –que fou president en dues etapes diferentes-, o Felipe Vargas, fins a l’actual presidenta del club, Mercedes Ruiz.\nHan estat moltes més i demanem disculpes per no mencionar-les a totes. Tambè una menció especial pels veterans de Pallejà. Una secció que van crear José Cruz, Rafael González, Rafael Rueda, Lluis Llorens i Juan Parera l’any 1.969.\nEn principi els seus colors van ser els del F.C.Barcelona i el primer terreny de joc el que hi havia a l’actual plaça Molins Figuera. Al llarg de 40 anys d’historia dels veterans també han canviat l’equipació i avui els seus colors estan lligats als del C.F.Pallejà, perquè tot i que som entitats diferents, sempre hem estat vinculades i hi ha molt bona sintonia. Cronològicament parlant, els presidents dels Veterans han estat Rafael González, Luis Porcel, Pepito Cruz, Manolo Blanc, Eloy Ceron, Higinio San Millán i José Antonio Neiro, que actualment presideix l’entitat. I així, amb aquest recorregut per la història del futbol a Pallejà arribem fins el dia de avui, desitjan que aquella primera pilota que ha rodat per diferents camps malgrat les dificultats, continuï fen-t’ho en el futur per poder gaudir de més èxits esportius i humasns.


Més de 400 persones es manifesten contra la PxC a Vilafranca del Penedès - Indymedia Barcelona\nMés de 400 persones es manifesten contra la PxC a Vilafranca del Penedès\nper vilafranca antifa\t 25 abr 2010\nRACISME: NI A VILAFRANCA, NI ENLLOC!\nMés de 400 persones han participat avui al migdia a una cercavila contra el racisme, convocada per protestar contra l'acte que la feixista i racista Plataforma x Catalunya celebrava a Vilafranca del Penedès. La marxa ha sortit a les 12:30 de la Plaça de la Vila, i després de recórrer els principals carrers de la vila, s'ha dirigit cap a la zona esportiva, lloc on hi havia congregats els pocs més de 100 membres de la PxC, protegits per un ampli desplegament dels mossos d'esquadra.\nAl final de la cercavila s'ha llegit un manifest de rebuig a l'acte de la PxC i un cop desconvocada, els mossos han carregat contra alguns dels manifestants a cops de porra i ruixant-los amb esprai. Ha estat aleshores que els membres de la PxC han aprofitat per a llençar algunes pedres contra els manifestants. Això ha causat un petit aldarull que ha acabat amb algunes persones contusionades. No hi ha hagut cap detenció.\nper antifa\t 25 abr 2010\nRe: Més de 400 persones es manifesten contra la PxC a Vilafranca del Penedès\nper genial\t 25 abr 2010\nColpegem-los al fetge!\nper hsf\t 25 abr 2010\nNo tenia pensat votar l'Anglada però veient això crec que el votaré\nfuckmossos ARROBA senseorella.com\t 25 abr 2010\nes comenta por ahi que un mosso ha extraviat l'orella... Toc d'alerta als seguidors del partit xenofob PXC, a la proxima us reventarem. Avui heu estat de sort, menys algun gos que encara ha cobrat. La guerra continua, fins la victoria!!!!\nPD: tambè es comenta que la paella els ha sortit un xiquet salada, jejejejeje.\nARA I SEMPRE ANTIFEIXISTES!\nper alerta\t 25 abr 2010\nÚltima hora: Els mossos d'esquadra han detingut a dues persones a les 3 de la tarda acusades de desordre públic i atemptat a l'autoritat.\nper racistes = terroristes\t 25 abr 2010\nAmunt la lluita contra la falsedat!\nper x\t 25 abr 2010\nanglada=feixista, tots son una colla d paramilitars mafiosos,k es nutreixen de la manipulació i la joventut ignorant, que per desgracia es molta..\nStop immigracio, moros a pendre pel cul\nper PEP\t 25 abr 2010\nEra la mani a algun lloc de morolandia? Poca gent de la vila oi? jojoj gran poder de concentracio de la esquerra pel que veig.\nStop trolls, Pep a la merda!\nper Habiba\t 25 abr 2010\nPEP, com que poca gent de la Vila? Tothom era de la Vila Què no veus quants morenassos de Vilafranca? Què no veus quantes noies de Vilafranca amb hiyab? Que no veus les banderes amazigues, les d'Argentina, les argelines...Totes portades per ciutadans de la Vila.\nEl problema dels PEPS és que no es volen integrar...\nVilafranca ara i sempre antiracista!\nper Pep l' imbecil\t 25 abr 2010\nI que passa pep? si aqui a catalunya la gran majoria venim dels moros,em fa gracia la gent com tu..tots aquests que defenseu una raça i tota aquesta merda, si de raça pura a la peninsula no hi ha ningu..mira't al mirall imbecil..\nIslam = Racisme i assassinat\nper Kiko\t 25 abr 2010\nNo és pot pretendre lluitar contra el "racisme" com dieu vosaltres. (tot i que ésser anti inmigrant no és el mateix que el racisme), i llavors portar un munt de moros que és callen la boca quan a l'Arabia Saudita (i altres països) tenen la pena de mort per aquells que renuncien a l'Islam, ni diuen res quan maten una dona a pedregades per adulteri, ni diuen res quan executen homosexuals a països com l'Iran.\nI això no és racisme? Molt pitjor que no pas dir que Catalunya ja té prou estrangers i que no és pot venir aqui a viure com si estiguessim a l'Orient Mitjà.\nper vasco\t 25 abr 2010\nyo no desciendo de los moracos, ni de los sudacas ni de nadie, pero no entiendo como unos nacionalistas catalanes apoyan a la inmigracion que tanto desprecia su cultura y tira por tierra las posibilidades de crecimiento de su nacion.\nNinguna persona es ilegal, menos la gentuza que viola, mata, apalea en grupo... esos si son ilegales\nsalesbarber@hotmail.com\t 26 abr 2010\nEm sap molt de greu veure tanta violència escrita, d'ambdues parts!\nJo entenc que efectivament, cap persona és il·legal; que de delunqüents n'hi ha a tot arreu; que canviar de residència, sobretot quan no és per propia voluntat, no ha de ser gens fàcil; la manera com cadascú enten una cultura i se la fa seva és molt personal, no es pot imposar, ni prohibir; que el respecte pels drets humans hauria de ser l'objectiu de cadascun de nosaltres, siguem on siguem...\nper O\t 26 abr 2010\nels inmigrants fan les feines que aquí la majoria de la gent no vol fer. ellxs són\nqui pagaran les pensions. és recurrent en època de crisi que la dreta, els mitjans, la burgesia,\nla patronal i altres agents explotadors vulguin carregar la culpa als més indefensos i, alhora\nperjudicats per l'explotació del capitalisme. la inmigració és conseqüència de l'imperialisme dut a\nterme pels països del nord i les seves polítiques de globalització, que només podrem combatre a traves\nde l'altermundisme i l'anti-imperialisme. són unes polítiques d'herència colonial, que han basat el creixement\ndels països del nord en l'expoli dels del sud i de l'est. ja nhi ha prou de demagògia barata, ja nhi ha prou de\ndeslocalitzacions, d'explotació i expoli dels recursos dels països sub-desenvolupats, extracció abusiva de matèries primeres,\ngenocidi de pobles indígenes per part de multinacionals, etc.\nNecessitem unitat anti-capitalista, polítiques alter-mundistes de base i internacionalistes, defensa de la terra dels pobles originaris\n(indígenes). Necessitem mantenir i crear una indústria territorial potent, que garanteixi més sobirania industrial i també alimentària.\nnecessitem, però, que respongui a un altre model productiu i de mercat. que no fabriqui coses inútils com automòbils, ordinadors i mòbils,\netc. i no basar el pais unicament en el turisme, la construcció, etc. Necessitem indústries en règim de cooperatives autogestionades que produeixin\namb ús de raó.la indústria del coneixement jo crec que és complementaria, donat que si ho basem tot en això, sempre requerirem de les multinacionals instal.lades\nals països sub-desenvolupats. autogestió contra el treball assalariat!\nnecessitem també de manera contundent decreixement en el consum en tots els àmbits, però necessitem autogestió obrera. La classe obrera és bén viva i present i els\nho demostrarem aquest 1 de maig. tornarem la lluita al carrer.\nTrobo molt engrescadora la manifestació de Vilafranca! Molts ànims i gràcies per la vostre lluita! El poble català és i serà sempre anti-racista i anti-feixista! Salut i revolució!\nper x\t 26 abr 2010\nUna vegada més, l'Esquerra Independentista amb els sectors en lluita de la societat. Així és com es conastrueix la Unitat Popular, salut i força!\nper bb\t 26 abr 2010\nEls/les immigrants són víctimes de l'explotació capitalista i són empeses a una situació d'exclusió social de la qual és molt difícil sortir-ne i més si són estigmatitzats per irracionals feixistes\nper Sobieski\t 26 abr 2010\nTots els que manifesten són magribins.\nQuè es manifestin contra el rei del Marroc, al Marroc, havent demostrat que saben manifestar-se i protestar.\nper Empiric\t 26 abr 2010\n"que no fabriqui coses inútils com automòbils, ordinadors i mòbils"\nJuass!! coses inútils diu, i a sobre ho escriu des de un ordinador i segurament el paio/a te un iphone i una WV Caravelle super-chachi-progre-moderno-hippy-guai.\nA qui vols enganyar, ves a cagar a la via!!!! tú si que ets inútil!!\nQue l'assertivitat és el futur! no em diu res cap opinió que en menysprei un altre.\nHem de poder defensar els nostres drets sense trepitjar els de l'altre.\nPer cert, entenc molt bé el que vol dir O, i hi estic d'acord, pot ser un ordinador sí és útil, però tres per persona, nous de trinca cada dos anys, potser no calen (per posar un exemple).\nper FORA MOROS DE MERDA DE VILAFRANCA\nManelrius@hotmail.com\t 26 abr 2010\nCaravana de moros de merda i els 4 guarros de la CUP, som-hi Mossos apunteu al cap que tots són moros de merda i maricons\nAnglada tens el meu vot, entrarem a l'Ajuntament de Vilafranca\nper Expulsem als moros i negres dels Països Catalans\t 26 abr 2010\nEls comunistes ben juntets amb els imams isalmistes, quina colla de fills de puta ja podeu estar segurs que la PXC té més vots a Vila\nper Moros a la merda !\t 26 abr 2010\nA Vila ha augmentat els robatoris per culpa dels moros i negres, cal més policia i expulsar-los a tots PXC88\nper Vilafranca 88\nper Pedro Manrique\nYo soy un comerciante de la estación de Vilafranca y es asqueroso ver la de moros, zíngaros o gitanos que hay en la ciudad,todo el mundo piensa que hay demasiados moros\nper Adolf Hitler PXC 88\nadolfhitler88@yahoo.com\t 26 abr 2010\nVamos a matar a todos los negos y a los putos moros tambien 88\nper desde Castellar\nsergiokin ARROBA yhotmail.com\t 26 abr 2010\nVolved a Africa simios,pinchos pinchos y más pinchos para los putos moros\nEstic en complert desacord amb PXC, així que no els votaré que es el que s'ha de fer en una democracia, no llençar pedres i insultar a un grup de gent que està fent una paella amb la familia.\nA més li talleu la orella a un policia i us enorgulliu aquí i dieu que la próxima vegada els reventareu, tot molt, molt educatiu, democràtic i progressista.\nEncara espero manifestacions vostres contra l'aplastament al que estan sotmeses les dones i els seu drets als països islàmics, les lapidacions, els burkes, els matrimonis concertats de menors, les execucions públiques per adulteri, la poligàmia, els assasinats d'homosexuals, l'ablació del clitoris, tot aixó en nacions islàmiques amb monarquies totalitaries (com el Marroc o Arabia Saudi), dictadures (com Egipte o Libia) o repúbliques governades per un grup de Ulemas "por la gracia de Alà" (com Iran)que es dediquen en nom de la religió a passar-se els derts humans pel forro i que mantè unes elits forrades, amb grans palaus, comtes a Suissa i vacances a Marbella i que obliga els seus ciutadans a abandonar la seva terra i les seves families i vosaltres els hi feu el joc.\nEs davant les embaixades d'aquests països on heu d'anar a manifestar-vos, però no teniu collons, es molt més facil fer-ho contra els de sempre, contra la policia d'aqui, contra els americans que tenen la culpa de tot el dolent que passa al mon, en definitiva contra aquells que sapigueu que per molt que crideu, llençeu pedres, trenqueu mobiliari o causeu lesions respectaran els vostres drets per que formen part d'un estat democratic i de dret.\nI si, la democracia permet que un partit amb les repugnants idees de PXC exixteixi peró també que vosaltres us pugueu manifestar en contra.\nAixò es el que hem de defensar tots, perà cada vegada estic mes convençut de que al nostre pais ja nomès manes els dos tipus de feixistes: els feixistes i als antifeixistes.\nEmpíric de les 08:14:45, ets el mateix empíric que el de les 12:42:40? perquè en aquest últim comentari em fa l'efecte que el teu parer és força proper al de O, quan abans l'has criticat fins al punt de dir-li inútil...\nPer cert, ja puc anar demanant respecte i assertivitat, que practicament ningú m'escoltarà oi...? jeje, en fi...\nper FES ESPORT MATA MOROS\nenricdomil@yahoo.es\t 15 mai 2010\nfora moros de merda, a vila no mos fareu musulmans


Two-Bedroom Holiday home in Løkken 7 Vra Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVra, Vra, Dinamarca - Veure al mapa\nAl visitar Vra, vosté es sentirà com a casa a Two-Bedroom Holiday home in Lokken 7, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Vra. Els clients de l'hotel poden gaudir de aparcament de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Two-Bedroom Holiday home in Lokken 7 no troba competidors en cap categoria.


L'Obra denuncia l'absència del català a l'administració de l'estat espanyol a les Illes\nL’Obra denuncia l’absència del català a l’administració de l’estat espanyol a les Illes\nInsta la delegada del govern espanyol, Maria Salom, a aturar, 'de manera immediata aquesta discriminació lingüística dels ciutadans de les Illes Balears'.\nLa delegada del govern a les Illes, Maria Salom, ha actuat recentment contra les ajudes al català que donen alguns ajuntaments. Per una altra banda, la Guardia Civil exigeix que els llibres de registre d’entrades i sortides de viatgers siguin, obligatòriament, en castellà. Per aturar tot això, l’Obra Cultural Balear ha demanat a Salom que el català sigui present a l’administració de l’estat espanyol. Demana que el formulari d’entrada de viatgers que es posa a disposició dels establiments comercials sigui també en català.\nAixí mateix, denuncia que es troben únicament en castellà les dues webs on es pot transmetre telemàticament la informació continguda en els fulls de registre, al centre de processament de dades de la Direcció General de la Policia o al de la Direcció General de la Guàrdia Civil. Per tot això, l’Obra insta la delegada del govern espanyol, Maria Salom, a aturar, ‘de manera immediata aquesta discriminació lingüística dels ciutadans de les Illes Balears’.