Bars i restaurants podran obrir a partir de dilluns però amb restriccions - Calella Comunicació\nBars i restaurants podran obrir a partir de dilluns però amb restriccions\nJa no caldrà demanar el cafè per emportar, es podrà prendre al mateix bar.\nAquest dilluns podran tornar a obrir bars i restaurants, equipaments culturals i gimnasos, però amb restriccions. El toc de queda es mantindrà, com a mínim, fins al gener; això implica un Nadal sense sopars familiars per dates assenyalades com Cap d’Any o la nit de Nadal.\nredaccio\t2020-11-19T17:40:49+01:00\t19/11/2020|\nCom si es tractés d’un déjà vu, tornem a tenir fases de desescalada que ens han de portar fins a una situació de més llibertat. Començarà a partir d’aquest dilluns i no hi ha una data de finalització, perquè s’anirà avançant, prorrogant o revisant en funció de les dades epidemiològiques. Els paràmetres que es tindran en compte són la velocitat de transmissió (Rt) i els ingressos hospitalaris setmanals. És probable que el pas d’un tram a l’altre es torni a fer per territoris en funció de l’evolució de la pandèmia.\nEn els quatre trams es mantindrà el toc de queda, de la mateixa manera que fins ara, de 10h de la nit a 6h del matí. Això vol dir que ni per la nit de Nadal ni per Cap d’Any podrem fer sopars familiars, encara que es permetran les reunions de fins a 10 persones i no de 6, com fins ara.\nComencen a obrir bars i restaurants de 6h del matí a 6h de la tarda. De les 6h de la tarda a dos quarts de 10h de la nit només per servir sopars. Les taules seran de, màxim, 4 persones, excepte que es tracti de grups bombolla. Els interiors només podran tenir un 30% d’aforament, les terrasses poden obrir al 100%. El lliurament a domicili es manté fins les 11h de la nit i la recollida fins les 10h.\nEl petit comerç i els mercats ambulants poden obrir amb un 30% d’aforaments. Els més grans de 800 metres quadrats poden tornar a disposar de tota la seva superfície, però també amb el 30% de l’aforament. Els centres comercials continuaran tancats a excepció de les botigues de primera necessitat, els equipaments culturals i els locals comercials que tinguin accés directe.\nLes perruqueries i centres d’estètica han de tenir servei de cita prèvia individual i reforç de mesures de prevenció de contagis.\nMuseus, biblioteques i sales d’exposició podran obrir amb un 50% de l’aforament. En la mateixa situació podran obrir cinemes, teatres, auditoris i sales de concerts, és a dir, la Sala Mozart i el Teatre Orfeó podran oferir la seva programació. El màxim de públic que podran acollir és de 500.\nEls parcs infantils poden obrir fins les 20h. Espais infantils i lúdics interiors, bingos, casinos i sales de joc hauran de continuar tancats.\nPel que fa a l’educació, les escoles i instituts continuen oberts amb presencialitat plena, però batxillerat i cicles formatius hauran de reduir activitat presencial, és a dir, han de continuar com fins ara. Les universitats hauran de fer classes teòriques virtuals, però poden fer pràctiques presencials. Es permeten les activitats extraescolars organitzades per centres educatius amb un màxim de 6 alumnes.\nLes instal·lacions esportives a l’aire lliure podran obrir amb un aforament màxim del 50% i control d’accés. Els equipaments esportius tancats, com el Parc Dalmau o la piscina municipal, hauran de tenir un aforament màxim del 30% amb cita prèvia sense vestidors, excepte en el cas de la piscina. Es mantenen suspeses les competicions, però es podran fer activitats esportives a l’aire lliure amb un màxim de 6 persones. A més, els federats podran practicar el seu esport en municipis limítrofs durant el confinament de cap de setmana.\nEls actes religiosos i les cerimònies civils es poden celebrar amb un 30% d’aforaments. No es poden fer congressos, convencions, fires o actes similars.\nEs manté el confinament municipal de cap de setmana i perimetral a tot Catalunya. Les reunions poden ser de, màxim, sis persones.\nEls bars i restaurants poden ampliar l’aforament de l’interior dels establiments al 50%. També augmenta fins a la meitat l’aforament dels comerços. Els centres comercials poden obrir amb el 30% d’aforament, excepte les zones comunes.\nEls museus i sales d’exposició mantenen el 50% de l’aforament, però els cinemes, teatres, auditoris i sales de concerts poden arribar al 70%, amb un màxim de 500 persones. Continuaran tancats els espais infantils i lúdics interiors, bingos, casinos i sales de jocs.\nEn educació i extraescolars es mantenen les mesures aplicades en el tram anterior. També es manté la limitació del 30% en actes religiosos i cerimònies civils\nInstal·lacions esportives a l’aire lliure es mantenen amb l’aforament del 50%, juntament amb gimnasos, equipaments esportius tancats i piscines. La pràctica esportiva federada s’amplia tant a l’aire lliure com en espais tancats.\nSegueix en peu el confinament de cap de setmana, però s’estén a la comarca enlloc de al municipi, i perimetral de Catalunya. Les reunions es mantenen en 6 persones.\nEls bars i restaurants poden ampliar l’horari de 6h a 21:30h. Es manté l’aforament del 50% a l’interior. El petit comerç manté l’aforament del 50% i centres comercials continuen amb el 30%, excepte les zones comunes.\nS’amplia al 70% l’aforament als museus, biblioteques i sales d’exposició.\nLes instal·lacions esportives a l’aire lliure augmenten l’aforament fins al 70%, juntament amb gimnasos i piscines. Els equipaments esportius tancats estan limitats al 50% de l’aforament.\nEls actes religiosos i cerimònies civils amplien l’aforament al 50%.\nS’aixeca el confinament municipal de cap de setmana i es permet sortir de Catalunya. Les reunions s’amplien a 10 persones.\nEls bars i restaurants mantenen l’horari de 6h a 21:30h i l’aforament a l’interior del 50%, però s’amplien a 6 els comensals per taula, excepte si es tracta del mateix grup bombolla.\nComerços, grans superfícies i centres comercials poden obrir al 50% de l’aforament, tret de les zones comunes dels centres comercials.\nEs manté el 70% de l’aforament en les activitats culturals, però cinemes, teatres, auditoris i sales de concerts poden acollir fins a 1.000 persones.\nEn educació, batxillerat i cicles formatius recuperen la presencialitat, així com totes les extraescolars. Les universitats segueixen les classes teòriques a distància.\nPel que fa a l’esport, continuen les mesures del tram 3, però es poden tornar a engegar les competicions.\nEn actes religiosos i cerimònies civils s’amplia la limitació d’aforament al 50%.\nNo hi ha restriccions de mobilitat, però continua en peu el toc de queda. Les reunions es mantenen a 10 persones màxim, que poden ser de 2 bombolles de convivència habituals o 1 bombolla ampliada.


Descobrim els vestigis de les tribus dels Laietans i Ausetans que van poblar el massís del Montseny i els seus voltants. Exposició fotogràfica d'Enric Planas, Ricard Mateo i Sandra Mateo.\nfins al 01/07/2021\nHorari d'inici: 12 h (dijous a les 16 h)\nJordi Palli, Ferro bell. Escultura a la Cabanya del Castell\nHorari d'inici: 11 h (Inauguració, dissabte 5 a les 12 h)\nMirant aquests objectes sorgits del no-res, ens retrobem de bell nou amb l’univers perdut del joc, un món oníric on viuen els personatges plens de formes, corbes, textures, colors, màgia i fantasia. Exposició d'escultura.\nExposició itinerant del Parc de la Serralada Litoral a la biblioteca de Teià\nfins al 22/06/2021\nLloc: Biblioteca Can Llaurador de Teià\nAvinguda José Roca Suárez Llanos, 40\nParc de la Serralada Litoral és una exposició que vol donar a conèixer els valors naturals i culturals del Parc de la Serralada Litoral i apropar l'espai natural a la gent. Fauna, vegetació, història i paisatge... Fins al 22 de juny teniu l'oportunitat de descobrir tots els secrets del Parc de la Serralada Litoral.


Joguines al menjador: Prevenció de Riscos\nPublicat per Sabrina a 23:32\nEuphorbia 15 de maig de 2011 a les 8:05\nJo no ho veig clar que sigui així. Serà que sóc una mica patidora al parc i em fa por que passi pel davant d'un gronxador en marxa i li obrin el cap. Gairebé millor l'aviso abans.\nPotser és trobar un punt mig, ni estar tot el dia "vigila això, vigila allò" ni passar de tot esperant que quan se la foti l'hi quedarà gravat de per vida.\nPotser aquests treballadors que necessiten que els hi expliquin que no han de deixar els cables pel mig, ningú els hi va acostumar de petits a recollir les joguines del menjador per que ningú hi ensopegués.\n(per cert, m'he copiat els teus ratolins de closca de nou...)\nSabrina 15 de maig de 2011 a les 22:55\nNo, home, no es tracta de que aprengui a batacades!!\nSi la criatura es molt petita i s'apropa als gronxadors s'ha d'estar a la vora i alerta que no l'estampin; i si es més gran i vol pujar a un arbre, doncs un es queda a sota "per si les mosques" o per donar-li seguretat; però d'aqui al "no t'enfilis que cauràs"...\nSabrina 15 de maig de 2011 a les 22:56\nAh! I els ratolins! Facilets i resultons, eh?


The AI Rush by Jean-Baptiste Dumont 937764 views\nBreu descripció de com són els gens en eucariotes i procariotes\n1. ◼Segment d’ADN o ARN , amb informació per a una cladena polipeptídica o per a un ARN ◼Eucariotes: Exons (amb informació), Introns ( segments sense informació). Sembla ser que els introns malgrat no codificar per proteïnes estan implicats en la regulació de l’expressió de determinats gens\n2. ◼Fragments repetits (10-50%): Es situen als telòmers i centròmers. (article envelliment) ◼DNA moderadament repetit (20%): Gens que codifiquen histones, RNAr, RNAt i seqüències amb funció desconeguda. ◼DNA no repetitiu(70%): Gens que es transcriuen i també DNA espaiador (introns). Pseudogens: gens inservibles\n3. ◼Procariotes: Una seqüència de DNA pot donar lloc a proteïnes diferents (varia el punt d’inici) ◼Eucariotes: Un sol producte de seqüències diferents.\n4. DNA Escombraria: Aquí tens un Tdr que parla sobre aquest tema.


Notícies Costa Daurada - ‘Estem estudiant si són il·legals les cartes que ha enviat Poblet’\nDissabte, 20 Setembre 2014 10:45\nHugo Gimeno ha estat escollit com a nou primer secretari de l’agrupació del PSC a Vila-seca.\nEl gestor cultural Hugo Gimeno, de 36 anys, ha estat escollit com a nou primer secretari de l’agrupació del PSC a Vila-seca. No serà, no obstant, candidat a l’alcaldia. El partit no ha volgut desvetllar encara el nom de cap candidatura. En cas d’haver-hi més d’una, el proper mes celebraran eleccions primàries.\n Prometeu una etapa de canvi a Vila-seca.\nCreiem que representem la Vila-seca real. Som gent jove, tots els membres de l’executiva menys dos tenim menys de 40 anys. Som tots vila-secans però de diferents orígens. Farem activitats per obrir-nos als ciutadans i posar-nos a la seva disposició.\n Com valores el paper que té el PSC a l’oposició?\nÉs una tasca difícil tenint en compte la forma que té de governar l’equip de govern, amb una aclaparadora i legítima majoria absoluta. Als plens municipals no hi ha intervencions perquè pràcticament tot s’aprova per junta de govern i comissions. El debat és quasi inexistent.\n Aquesta legislatura ha estat marcada per la imputació de l’alcalde.\nNo entrarem a valorar la feina del jutge. El que no ens sembla correcte són les dues cartes que va enviar als veïns. El nostre equip jurídic està valorant si pot ser il·legal. El que sí està clar és que és molt poc ètic que s’utilitzin uns béns públics i tota la maquinària de l’Ajuntament per fer dues cartes que són de l’àmbit privat.\n Una de les partides més importants del pressupost municipal s’ha destinat a formació i ocupació.\nL’atur és un dels grans problemes que té Vila-seca. Nosaltres probablement buscariem altres fòrmules. S’haurien de diversificar més els plans d’ocupació, comptar amb la indústria i trobar noves fòrmules d’incentivar l’ocupació tenint en compte a la petita botiga, per exemple.\n A nivel d’inversions, destaca la reforma milionària del Castell, una qüestió que també portàveu al vostre programa al 2011.\nLa forma d’invertir és una qüestió de prioritats i ells han prioritzat això. El que sí tenim és una proposta molt clara de què fer al Castell un cop reformat: un parc temàtic cultural com una nova forma d’economia i que podria revitalitzar el turisme.\n Quines altres iniciatives proposeu per revitalitzar el turisme?\nS’ha d’engegar un Pla d’acció turístic obert a la societat de Vila-seca a través d’agents turístics. Cal obrir un debat sobre quin model turístic volem. S’haurien d’explorar noves formes, com el turisme gastronòmic, de costums, d’esdeveniments...\n I on deixem BCN World?\nEl que es busca amb BCN World no és un turisme de joc, sinó un turisme de congressos on una de les opcions que tindran els visitants és el joc, però que també pot servir per fomentar el turisme cultural i patrimonial.\n Llavors és BCN World la solució per acabar amb l’atur?\nÉs una opció, la més tangible. Però el que s’ha de fer és buscar altres opcions. Fomentar l’arribada de noves empreses al Polígon Alba, fer-lo un pol d’atracció per sectors en desenvolupament, com les noves tecnologies.\n El debat sobiranista ha deixat bastant tocat al partit a Catalunya.\nS’ha de trobar un canvi i una millora en les relacions Catalunya-Espanya, però jo dono més importància a que Catalunya tingui uns serveis públics de qualitat dins o fora d’Espanya.\n Si al PSC se li presentés l’opció de governar en coalició a Vila-seca?\nEstem oberts a negociar. Si es fa una anàlisi de les dades electorals, Vila-seca és un poble progressista que sempre vota referències d’esquerra, però les circumstàncies que hi ha a nivell local fa que guanyi la dreta.\nDarrera modificació elDissabte, 20 Setembre 2014 10:53\nMés en aquesta categoria: « Raphael: ‘Yo he sido indie toda mi vida' Maite Castellanos: 'el mundo de lo menudo siempre me ha atraído mucho' »


Esquerra avala l'abstenció que facilitarà la investidura...\nActualitat Poders ERC avala l'abstenció que facilitarà la investidura de Pedro Sánchez\nERC avala l'abstenció que facilitarà la investidura de Pedro Sánchez\nEl consell nacional dels republicans ratifica la proposta de la direcció a canvi d'una mesa de diàleg entre governs\nPoders 02/01/2020 20:17\nERC facilitarà amb una abstenció la investidura de Pedro Sánchez la setmana que ve. El partit ho ha decidit aquest dijous a la tarda en la reunió del Consell Nacional, que ha arribat després del pacte entre els republicans i el PSOE que preveu una taula de diàleg entre el govern català i l'espanyol, i que els acords que s'hi assoleixin es ratifiquin mitjançant una consulta a la ciutadania.\nEn un comunicat, Esquerra ha informat que ha donat suport "per una àmplia majoria" a l'acord amb els socialistes, que comportarà la creació d'una mesa de negociació bilateral, entre la Generalitat i el govern espanyol, "en un termini de quinze dies".\nEl document de l'acord PSOE-ERC estableix que hi ha un "conflicte polític sobre el futur de Catalunya" que es vol resoldre "mitjançant el diàleg, la negociació i l'acord, superant la judicialització".\nEl màxim òrgan del partit entre congressos ha tingut lloc el mateix dia que s'han reunit el president de la Generalitat, Quim Torra, i el vicepresident, Pere Aragonès, enmig de la tensió pel pacte PSOE-ERC. Torra, pendent de si s'executa la inhabilitació ordenada pel TSJC, ha traslladat el dirigent dels republicans que l'acord "no té el vistiplau del govern ni l'assumeix com a tal. És un acord entre partits".\nL'abstenció dels 13 diputats d'ERC permetrà que Sánchez pugui ser investit dimarts que ve, 7 de gener.\nL'acord entre Esquerra i el PSOE posa contra les cordes el Govern català


S’aprova la cessió del terreny pel nou escorxador de Moià | Ona Moianès\nmarç 2nd, 2021 Dídac Garcia General, Moià, Moianès, Notícies, Política 0 comments\nEl nou escorxador, de petites dimensions i anomenat de “baixa intensitat”, ha de servir perquè els ramaders del Moianès no es vegin obligats a portar a sacrificar els seus animals lluny de la comarca. El motiu és que els grans escorxadors que són propers estan dedicats al sector porcí. Per tant, el nou escorxador ha de servir pels petits productors que es dediquen al bestiar boví, oví i cabrum.\nFinalment, l’Ajuntament de Moià ha donat el permís al Consorci per ubicar la nova instal·lació en un solar del polígon industrial del Prat, molt a prop d’un escorxador ja existent i de la pista d’skate. L’aprovació del terreny es va fer al darrer Ple que va prosperar amb els vots a favor de tots els grups municipals menys el de Capgirem-CUP. La formació va votar en contra per discrepàncies amb l’aportació econòmica que hi ha de fer l’Ajuntament, així com l’emplaçament del nou escorxador.\nDe fet, la part econòmica va ser la més controvertida del Ple. Maria Tarter, de Junts, així ho va indicar posicionant-se en contra en un principi. Finalment, l’alcalde de Moià, Dionís Guiteras, va exposar que el preu de la construcció de l’escorxador és alt però que s’intentarà que tot surti més econòmic. Tanmateix, només es va aprovar la compra del terreny. Pel que fa a la licitació del projecte d’edificació, encara s’ha d’aprovar.\nNext article 26 nous contagis en una setmana fan que s'enfili el risc de contagi al Moianès\nPrevious article Torna la calitja i la pols africana


03 I R T A Eliecer Lopez\nB dig ia__estudio de carned de vacu...\nProduccion de vacunos_de_carne_(ing...\n2001 ponencia 7: Eliecer Lopez by GDR Janda Litoral...\nEngorde ganado y comercialisacion\nEmpresa pública de la Generalitat de Catalunya, adscrita al DAR i subjecte al dret privat, creada mitjançant la llei 23/1985 de 28 de Novembre, i posteriorment modificada per la llei 4/2009 de 15 d’Abril. 4.\nRecursos Humans 597 treballadors Distribuits en els nostres 10 centres propis El nostre sistema cooperatiu es fonamenta en un total de 1.027 persones 47% homes 53% dones 225 Investigadors 372 Personal de suport 5.\nRecursos 43,2 milions d’euros Recursos totals en el 2008 60,1% Fondos propis 39,9% Aportació de la Generalitat 19.538.000 euros Invertits en els darrers 3 anys 6.\nProjectes i Contractes en el 2008 681 projectes vigents 285 empreses han signat contractes 62 acords amb institucions nacionals i internacionals 7.\nProducció Científica en el 2008 323 articles científics 291 comunicacions i pósters a congressos 49 articles tècnics 51 llibres i articles en llibres 20 tessis doctorals llegides 34 treballs de fi de carrera complets 3 patents 8.\nCooperació internacional

Enfortiment institucional a través de convenis i acords de col.laboració

Estades de formació

Cursos i seminaris internacionals

Projectes de R+D conjunts

Avaluació de projectes

Missions tècniques/comercials

\nL’estructura de l’IRTA 10 Centres propis + 9 Centres consorciats formen el Sistema Cooperatiu d’Investigació. 27 Ubicacions en tot el territori:

8 a Barcelona

7 a Tarragona

7 a Lleida

5 a Girona

\nEls centres Lleida Centres de Treball Propis Centres Concertats Estacions Experimentals Pròpies Estacions Experimentals concertades Antenes Finques i granges col·laboradores Torre Marimon Califòrnia Panamà Nova Zelanda Monells Centa Fruitcentre Estació Experimental de Lleida Mas de Bover Sant Carles de la Ràpita E.E. Mas Badia GIRO CReSA CREAF CREDA Estació Experimental del Prat Serveis Corporatius Estació Experimental de l’Ebre Estació Experimental d'Alcarràs Semega CRAG Cabrils Llesp Gandesa Valls Gimenells Mollerussa Borges Blanques Ascó Fundació UdL-IRTA 11.\nViticultura Torre Marimon (Caldes de Montbui) 12.\nPROTECCIÓ VEGETAL LÍNIES DE TREBALL

* Endomicorrizes

Aplicació de micorrizes a la replantació de la vinya

* Fitoplasmes i virus

Detecció i epidemiologia de malalties causades per fitoplasmes

Identificació de virus per a certificació sanitària

* Micologia

Epidemiologia i control de les malalties de fusta causades per fongs

\nTECNOLOGIA DE REG LÍNIES DE TREBALL * Establiment d’estratègies de reg per millorar la productivitat i la qualitat del vi i el cava. * Sensibilitat estacional de la vinya al dèficit hídric. * Avaluació de sistemes de reg en vinya . Intercepció de radiació i els seus efectes sobre producció. * Estudis de l’efecte de la càrrega de fruits sobre la producció i la qualitat. * Desenvolupament d’indicadors de dèficit hídric per la programació del reg. * Desenvolupament d’indicadors per avaluar la uniformitat de l’estat hídric en vinyes comercials (agricultura de precisió). * Vinya i reg de suport. 14.\nHORTICULTURA AMBIENTAL LÍNIES DE TREBALL * Efectes del Canvi global en la viticultura. * Caracterització ecofisiológica del material vegetal als estressos ambientals biòtics i abiòtics. * Arquitectura hidràulica de les vinyes : relació patró – varietat. * Estudi dels sistemes radiculars : Efectes de la profunditat del sol, la pendent i la disponibilitat hídrica en l’al·locació de la biomassa. * La vinya com embornal de carboni. * Relacions hormonals en la vinya: efectes en la relació creixement – producció i en la maduració del fruit. * Viverisme de vinya: de la planta mare a la plantació. * Indicadors ecofisiològics del funcionalisme/producció . 15.\nPOST COLLITA LÍNIES DE TREBALL * Control biològic de patògens fúngics a precosecha de fruites: millora de la tolerància d'agents de biocontrol a l'estrès hídric tèrmic. * Desenvolupament de dos agents de biocontrol adaptats a estrès ambiental amb la finalitat de millorar la seva efectivitat i el seu comportament durant la formulació, vida útil i aplicació pràctica. * Control de les principals malalties de raïm , préssec i nectarina en fruita d'agricultura ecològica. 16.\nPROCEDIMENT PER LA CONTRACTACIÓ

Identificació de necessitats de l’empresa

Plantejament técnic

Plantejament económic

Proposta de alternativas de finançament

Signatura de contracte

Inici dels treballs

\nContactes Dr. Robert Savé Monserrat Coordinador del Programa Horticultura Ambiental [email_address] D. Eliecer López Jiménez Director de desenvolupament de Negoci [email_address] T. 902 789 449 Recommended\nProduccion de vacunos_de_carne_(ing_colter)\n2001 ponencia 7: Eliecer Lopez GDR Janda Litoral Comarca de La Janda\nPerfil proyecto ganado alzada 28 05 14\nEngorde A Corral Lorena Agnelli


Carta Arqueològica de Barcelona - 017/07\nIntervenció: Jardins Rubió i Lluch\nCarrer Hospital 56-58\nUTM X: 430583,00000 | UTM Y: 4581397,00000\nNom singular: Jardins Rubió i Lluch\nLa intervenció arqueològica que es va portar a terme al pati claustral de Hospital General de la Santa Creu estava relacionada amb la millora de les infraestructures a la zona del claustre i als jardins Rubió i Lluch. Aquestes millores implicaven una nova pavimentació del claustre, la col•locació d’un circuit de recollida d’aigües pluvials i brutes i cablejat elèctric. Per aquest motiu van ser les necessitats de l’obra les que marcaren l’afectació que havia de sofrir el subsòl d’aquesta zona amb gran potencial arqueològic. El projecte inicial de l’obra contemplava la realització d’una rasa de gran longitud, que havia de circumval•lar totalment el perímetre exterior del pati claustral per col•locar els tubs de recollida de les aigües de pluja, generant un circuit tancat que, mitjançant pendents, havia de portar les aigües recollides al col•lector central que creua longitudinalment la part central del pati. A aquesta gran rasa, que tenia una planta aproximadament quadrangular, calia sumar totes les petites rases radials, que provinents de l’interior del claustre, havien de perforar les fonamentacions dels murs perimetrals d’aquestes galeries porticades i connectar amb la gran rasa perimetral. En les zones d’intersecció de les rases radials amb la rasa perimetral, s’havia d’ampliar l’extensió oberta per a la realització d’arquetes, que en el cas dels angles tenien encara unes dimensions superiors, ja que també es col•locaven les caixes dels registres del servei elèctric.\nLes tasques arqueològiques es van centrar en dos tipus d’actuacions. La primera i principal, va consistir en el control de la realització de les rases i la documentació de les restes detectades. La segona, que solament es va realitzar de forma puntual, va estar relacionada amb l’excavació de les inhumacions detectades durant el control, implicant una ampliació de les àrees obertes i una excavació amb metodologia arqueològica. L’aparició d’inhumacions en determinades rases va fer que es modifiqués el projecte per evitar la seva excavació, canviant el pendent dels tubs per no afectar-les, anul•lant alguns trams del circuit o modificant mínimament la trajectòria de les rases i la col•locació de les arquetes. Aquest fet va fer que les cotes d’afectació en algunes de les rases fos molt irregular i que alguns dels elements detectats no es poguessin excavar ni, en alguns casos, determinar la seva naturalesa.\nEn relació als resultats obtinguts cal assenyalar dos aspectes que van influir en ells. En primer lloc, l’obertura de les rases sense metodologia arqueològica i les reduïdes dimensions de les mateixes que dificultava l’obtenció d’una visió en extensió de les estructures documentades. En segon lloc, cal afegir a aquest inconvenient un altre factor com van ser les obres de reforma desenvolupades al pati claustral entre les dècades dels anys trenta i seixanta del segle XX. Aquestes obres van afectar àmpliament gran part de l’estratigrafia documentada a les diferents rases obertes.\nNo obstant es va poder establir una seqüència cronocultural de les restes documentades que es va dividir en cinc fases relacionades amb la funcionalitat del pati claustral al llarg de 6 segles. La primera fase correspondria al moment de la construcció i funcionament del pati entre els segle XV-XVII. Les evidencies més antigues documentades es van associar a la construcció dels murs perimetrals de les diferents ales del claustre. Aquests murs es van refer durant la rehabilitació del complex, però en alguns punts encara es va poder detectar el que sembla que podrien ser restes de les fonamentacions de les construccions originals de la nau de llevant (segle XV) i de la nau de ponent (segle XVI). També d’aquesta fase inicial es van detectar diverses estructures de desguàs d’aigües com clavegueres i una possible fossa sèptica, encara que també podrien ser fruit d’alguna reforma posterior.\nLa segona fase es va relacionar amb la utilització d’algunes zones del pati com a cementiri entre els segles XVII i XVIII. Així, al jardí del pati claustral es van documentar 28 possibles unitats funeràries, distribuïdes en dues zones d’enterraments, una situada en la seva meitat sud-est i l’altre al seu terç sud-oest. Segurament aquestes àrees eren molt més extenses, però l’activitat posterior al pati claustral va afectar la seva conservació. En ambdues àrees es va documentar una reutilització continuada de les zones d’enterrament, tal i com indicava la superposició d’inhumacions que afecten en molts casos les sepultures anteriors, fent que apareguessin barrejats amb els estrats molts ossos sense connexió, o que solament es conservessin connexions anatòmiques limitades. A més a més, totes les unitats funeràries amb l’individu amb connexió anatòmica presentaven una disposició en decúbit supí, amb les extremitats inferiors sense flexionar i les extremitats superiors al llarg del cos o en posició semiflexionada, recolzant-se en la caixa toràcica o en la zona ventral.\nLa tercera fase estava representada per la construcció d’edificacions i instal•lacions al pati claustral (finals del XVII fins al primer terç del segle XX), que responien a les necessitats d’ampliar les instal•lacions sanitàries. El primer espai edificat es tractava de l’annex a la nova apotecaria. Així, cap a finals del segle XVII es van tancar a la zona de ponent del claustre varis trams de la zona porticada i es van construir dos cossos nous. El primer encara es conservava al sud de la zona porticada, sota les escales gòtiques que donen accés a les dependencies de la segona planta d’aquesta nau. El segon es trobava ubicat dintre dels terrenys del pati, funcionant de forma paral•lela a l’ala de ponent del claustre. El segon espai edificat és un cos avançat que es va adossar a la meitat sud de l’ala de llevant del claustre, el qual es va documentar a la rasa 100 i a la rasa 800 A nivell històric, aquesta edificació va formar part de les reformes i ampliacions realitzades a l’Hospital entre el 1793 i el 1803. Al marge d’aquestes edificacions, també es va documentar a les rases diferents estructures i clavegueres relacionades amb la darrera fase de funcionament de l’Hospital. Pràcticament la totalitat de les estructures associades a aquesta fase presentaven un aparell de maons i un morter de calç molt blanc que les diferenciava clarament de les estructures de la primera fase.\nLa quarta fase estava definida per la rehabilitació del complex hospitalari que va tenir lloc durant el segon terç del segle XX. En aquest període de temps, entre d’altres obres, es va rebaixar el nivell de circulació del pati claustral per buscar les cotes originals, es va desmuntar i tornar a muntar l’ala septentrional del claustre, es van fer obres de consolidació molt importants a les altres dues ales del pati claustral, es va amortitzar totes les estructures subterrànies que ocupaven aquest espai obert, es va soterrar el servei elèctric, es va reorganitzar el jardí. Aquestes actuacions van incidir en el subsòl del pati claustral, afectant les estructures, inhumacions i nivells de les fases anteriors. Cal destacar principalment el rebaix general del nivell de circulació del pati, que\nva eliminar l’estratigrafia dels darrers temps de vida del complex hospitalari i va comportar que les inhumacions es trobessin a tocar dels nivells de circulació actuals.\nLa quinta i darrera fase es va ubicar en el tercer terç del segle XX. En aquest període es van practicar diverses obres encaminades a la instal•lació de serveis per abastir els equipaments públics que van anar ocupant les antigues instal•lacions hospitalàries i en les reordenacions del pati claustral, amb noves\nCreació de l'Hospital de la Santa Creu\nEs comença a crear l’Hospital de la Santa Creu que suposa la unificació en un de sol d’un seguit d’hospitals depenents tant del municipi com de l’església; l’hospital d’en Colom, el d’en Guitart, l’hospital de Messells, la casa de Maternitat de Sant Macià, etc...\n(R.I.) - 51 - 0000419 - 00000\nHospital de la Santa Creu i Casa de la Convalescència\n27/02/2007 - 16/04/2007\nDaniel Vàzquez Àlvarez - CODEX\nSanejament i canalització elèctrica\nInstitut Municipal de Paisatge Urbà i Qualitat de Vida / Ajuntament de Barcelona\nMemòria 017-07 - Memòria 017-07


Notícia 256 - L'ICGC participarà en dos projectes europeus per afavorir el desenvolupament de la geotèrmia a Catalunya . Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya\nEl 2018 el consorci GeoERA H2020 Era-Net (Establishing the European Geological Surveys Research Area to deliver a Geological Service for Europe) ha aprovat dos projectes transnacionals per al desenvolupament de la geotèrmia dins l'eix GeoENERGY presentats per l'ICGC juntament amb altres serveis geològics europeus membres del consorci.\nEl projecte MUSE s'orienta a la geotèrmia superficial i el Hot-Lime es focalitza en la geotèrmia profunda. Aquests projectes es desenvoluparan en el període 2018-2021.\nMUSE – Management Urban Shallow geotermal Energy in EU cities. El consorci per al desenvolupament d'aquest projecte és format per setze organitzacions i serveis geològics europeus i coordinat pel servei geològic austríac (GSA). L'ICGC assumeix el rol de líder de les tasques destinades a l'assaig i implementació de metodologies d'avaluació dels recursos geotèrmics superficials en àrees urbanes. El projecte contempla analitzar catorze casos pilot situats en les ciutats europees d'Aarhus, Bratislava, Brussel·les, Cardiff, Cork, Girona, Glasgow, Linköping, Ljubljana, Praga, Saragossa, Varsòvia, Viena i Zagreb.\nHot-Lime–Mapping and Assessment of Geothermal Plays in Deep Carbonate Rocks – Cross-domain Implications and Impacts. El consorci que el porta a terme és format per quinze organitzacions i serveis geològics europeus i és coordinat per l'agència del medi ambient i servei geològic de Baviera (LBEG) d'Alemanya. L'objectiu d'aquest projecte és desenvolupar i assajar metodologies noves o millorades d'avaluació, modelització i quantificació del potencial geotèrmic en aqüífers profunds carbonàtics i aplicar les especificacions internacionals UNFC-2009 (classificació marc de les Nacions Unides per a reserves i recursos minerals i reserves d'energia fòssils) per a la classificació de recursos geotèrmics. El projecte s'aplica a deu àmbits pilot situats arreu d'Europa, entre els quals un és situat a Catalunya, on l'ICGC testejarà i implementarà la metodologia.\nAmb aquests dos projectes, l'Institut inicia la seva participació en programes transnacionals europeus per al desenvolupament de l'energia geotèrmica. Els seus resultats permetran millorar les estimacions dels recursos potencialment existents a Catalunya per contribuir a la implementació d'energies més eficients i netes a la nostra societat.


La celebració de la nit de Sant Joan va transcórrer dins la normalitat a Cullera. De fet, a primera hora del matí de l’endemà les platges estaven ja preparades per al seu ús per part dels milers de banyistes, donat que els servicis de neteja municipals treballaren de valen per retirar els residus dipositats en l'arena i en alguns punts del passeig marítim.\nEl dispositiu especial va recollir al voltant de 14 tones de fem, segons dades de l'edil de Platges, Salva Tortajada. La xifra és molt superior a la de l'any passat (3,6 t), fet que s'atribuïx a la major afluència de visitants, sent la zona de Sant Antoni on es concentrà la major part dels residus en ser el punt que congrega a més assistents a la popular celebració.\nCom l’any passat, l'ajuntament havia delimitat novament les fogueres a la zona de la badia entre els edificis Arensol i l'Hotel Sicània. La mesura, encara que no sempre s'ha respectat, ha donat bon resultat, ja que el treball per als operaris han resultat més àgil i efectiu, segons indicava Tortajada.\nD'altra banda, l'edil responsable de la Policia Local, Mª José Terrades, ha destacat que en termes generals la nit de Sant Joan d’enguany ha sigut més tranquila que l'any passat.\nEnguany hi ha hagut menys comes etílics, 7 enfront dels 8 del Sant Joan passat i els 20 del 2015. Tampoc s'han produït agressions d'importància posat que només s'ha hagut d'intervindre en dos baralles de caràcter menor.\nNo obstant això, en la platja de l'Estany, la Policia Local identificà als autors d'un acte vandàlic, veïns de fora de Cullera que es van dedicar a cremar les passarel·les de fusta.\nPel que fa a denúncies, va hi haure dos per pertorbació de l'ordre públic, tractant-se de casos aïllats. D'altra banda, la Policia Local va participar en la detenció de l'autor d'un intent de robatori en un club social, que havia aprofitat la nit festiva per a perpetrar l'acció.


Sobre la FUB | blocs fub.edu\nLa Fundació Universitària del Bages (FUB) és una institució privada amb vocació de servei públic que té com a objectiu principal garantir una oferta d’estudis superiors de qualitat connectada amb la realitat socioeconòmica de les comarques centrals de Catalunya. D’una banda, el patronat que la gestiona està constituït per una mostra representativa i plural de la societat del seu entorn, així com dels diferents grups polítics que formen part de l’Ajuntament de Manresa. D’altra banda, l’encaix de la seva oferta d’estudis superiors, tant de grau com de postgrau, en el sistema universitari català, esdevé una aportació útil i eficaç al reequilibri territorial del país.\nLa formació per al desenvolupament personal i professional és l’eix del conjunt d’activitats dela FUB. Es duu a terme en el marc d’un projecte universitari innovador, sostenible i de qualitat, molt atent a l’evolució de les necessitats del mercat laboral i de la societat, en general. Una organització àgil i eficient li permet donar respostes adequades a aquestes demandes socials i afrontar amb flexibilitat i capacitat d’adaptació les transformacions de l’entorn.\nLa FUB compta amb dues escoles universitàries: la de Ciències de la Salut i la de Ciències Socials, en el marc de les quals s’imparteixen els graus d’Infermeria, Fisioteràpia, Logopèdia i Podologia i Educació Infantil i Gestió d’Empreses, respectivament. Tots els ensenyaments estan homologats i adscrits a la Universitat Autònoma de Barcelona.\nLa Clínica Universitària de Manresa és un centre assistencial integrat dins de l’estructura de gestió i funcionament dela FUB. Posa a disposició de la comunitat el coneixement i l’expertesa del professorat i els titulats de l’escola de Ciències de la Salut, amb una activitat que volta els 25.000 serveis anuals. A més, duu a terme un programa de detecció precoç de problemes de salut en escolars en diferents municipis de la comarca, amb una mitjana de 1.500 exploracions per any a infants. Aquestes revisions són de Logopèdia, per als nens i nenes de P4; de Podologia, per als de P5; i d’Infermeria i Fisioteràpia, per als de 4t de primària.\nFinalment, l’Escola de Formació Contínua (EFC) de la FUB planifica, organitza i gestiona una oferta formativa de postgrau àmplia, amb màsters acreditats per la UAB, postgraus amb títol propi i cursos d’especialització en el terreny de la salut, la gestió empresarial i l’educació. També articula una proposta anual per a l’aprenentatge de llengües, en el marc del Servei d’Idiomes. Durant el curs 2010/2011, l’EFC va formar 1.848 alumnes en un total de 80 activitats diferents.\nComentari\tPodeu fer servir aquestes etiquetes i atributs HTML:   <acronym title="">
      <q cite="">   Proudly powered by WordPress


La Caputxinada va ser el primer gran acte de protesta estudiantil realitzat a Catalunya contra el franquisme. Centenars d’estudiants van ser assetjats al convent dels caputxins de Sarrià per la policia franquista. El suport de nombrosos intel·lectuals als tancats va reforçar el ressò de la protesta. Amb el temps la Caputxinada esdevindria un dels moments clau de la lluita antifranquista a Catalunya.\nDel sindicat a la convocatòria de l’assemblea\nEl març de 1966 feia més d’un any que grups d’estudiants organitzaven un sindicat per oposar-se a l’oficialista Sindicato de Estudiantes Universitarios (SEU). Van constituir el Sindicat Democràtic d’Estudiants de la Universitat de Barcelona (SDEUB) a partir de la constitució de juntes de delegats a totes les facultats. Al darrera d’aquesta entitat hi havia el comunista Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC) que havia donat la consigna d’anar fent-se present a totes les institucions on fos possible (i d’aquí, per exemple, la creació de les Comissions Obreres). El SDEUB va decidir preparar una assemblea fundacional per al dia 9 de març, que va ser convocada obertament, però per evitar que la policia l’avortés, van amagar fins al darrer moment el lloc de trobada. Aquest no era altre que el convent dels caputxins de Sarrià. Els membres de la comunitat, a diferència d’altres grups de religiosos, havien decidit acollir a l’oposició al règim.\n“Ens van tancar”\nL’organització va ser molt bona i la policia va tenir notícia del lloc de la trobada quan ja s’havia iniciat l’acte. Quan la policia va arribar al lloc, s’hi concentraven més de 450 persones. Les forces de seguretat els van comminar a abandonar el lloc, tot identificant-se. Els estudiants van decidir no sortir si havien de mostrar la seva documentació, per evitar represàlies, i els caputxins van decidir acollir-los, considerant-los com hostes del convent. “No ens vam tancar, ens van tancar”, comentava després el filòsof Fernández Buey, una de les ànimes dels fets. Els intel·lectuals presents es van solidaritzar amb els estudiants i es van quedar.\nLa policia d’immediat va rodejar el convent i només deixava entrar i sortir als membres de la comunitat caputxina. Els estudiants ràpidament van organitzar cursos, activitats i conferències, aprofitant l’alt nombre d’intel·lectuals presents. I van aprovar un manifest, molt avançat, que havia elaborat el filòsof Manuel Sacristán. Però hi havia problemes, ja que el convent no estava preparat per acollir tanta gent. No hi havia llits, ni espais per descansar. Fins i tot faltava el menjar. En bona part els retinguts van sobreviure gràcies als entrepans que els seus simpatitzants els llançaven des del Liceu Francès, colindant amb el convent dels caputxins. Però la tancada va generar una gran solidaritat: de seguida molts periodistes estrangers van arribar a Barcelona atrets per la història i van divulgar internacionalment els fets.\nEls caputxins, amb l’ajuda del bisbat, van intentar mitjançar amb les autoritats perquè es permetés la sortida dels presents sense identificar-se. Però les gestions del pare Botam, superior dels caputxins, no van tenir èxit. El dia 11, en un consell de ministres, el mateix Franco va ordenar que es buidés d’immediat el convent i que es reprimís als assistents. La policia va intervenir d’immediat i va identificar a tots els assistents (a excepció de les dones, una minoria). Això suposava una vulneració del Concordat signat amb el Vaticà el 1953, que establia que la policia no podia actuar en centres catòlics sense la preceptiva autorització eclesiàstica.\nD’immediat es va començar a represaliar els assistents. Molts dels presents van rebre fortes multes. Alguns estudiants van ser expulsats de la universitat. El SDEUB va ser prohibit. I molts professors que havien participat en la tancada o s’havien solidaritzat amb els tancats van ser expulsats de la universitat. Alguns fins i tot van ser jutjats pel Tribunal d’Ordre Públic. Però les detencions i els processos van generar una onada de solidaritat. A París es va organitzar una subhasta d’obres d’art, cedides per destacats artistes, amb la que es va aconseguir reunir els més de dos milions de pessetes exigits pels tribunals com a fiances. Fins i tot van sobrar diners.\nLa detenció i persecució de centenars de persones va despertar una onada de solidaritat. Per primera vegada, després de la guerra civil, comunistes, socialistes, nacionalistes i democristians es van reunir per ajudar als detinguts. Es va crear la Taula Rodona de Forces Polítiques, que va ajudar a crear contactes entre les forces d’oposició i a articular una resposta comuna al règim. Això seria la base per a la creació, el 1971, de l’Assemblea de Catalunya, una de les plataformes més eficaces de lluita contra el franquisme. I, mentrestant, el SEU perdria definitivament la seva hegemonia a la universitat: les facultats acabarien convertint-se en un dels feus de l’oposició al règim.\nEntre els estudiants assistents hi havien alguns que posteriorment destacarien en el món de la política, de les arts… Amb perfils ben diferents: des de Montserrat Roig fins al conseller Mas-Collell. Entre els professors presents hi havia els futurs polítics socialistes Raimon Obiols i Ernest Lluch, el futur editor Xavier Folch, els historiadors Miquel Izard i Antoni Jutglar, el polític comunista Jordi Solé Tura, el geògraf José María Vidal Villa i, sobretot, el filòsof Manuel Sacristán, ànima del manifest i de tota la trobada. Entre els convidats hi havia intel·lectuals de primera línia: Antoni Tàpies, Salvador Espriu, Maria Aurèlia Capmany, José Agustín Goytisolo, Agustín García Calvo, Jordi Rubió i Balaguer… I fins i tot set periodistes, entre els quals Lluís Permanyer i Josep Maria Cadena.\nFoto de portada: Assemblea de l’SDEUB al Paranimf de la UB el 1966. Foto: UB.


Burjassot està present en el II Congrés de Benestar els Animals de Companyia i Convivència Ciutadana d’Aldaia – Ajuntament de Burjassot\nBurjassot està present en el II Congrés de Benestar els Animals de Companyia i Convivència Ciutadana d’Aldaia\nBurjassot, representat pel regidor de Benestar Animal de l’Ajuntament, Juan Manuel Hernando, ha estat present en el II Congrés de Benestar dels Animals de companyia i Convivència Ciutadana, que es va celebrar en la localitat d’Aldaia, el passat de 12 desembre.\nAl llarg de la jornada celebrada en el Teatre Auditori Municipal d’Aldaia (TAMA), es van abordar i analitzar tant el benestar animal com la convivència ciutadana i la relació entre tots dos àmbits, des de diferents perspectives i amb la participació de professionals i especialistes.\nDestacà, per exemple, la xarrada a propòsit de la campanya “Supera la temptació. Repte 21 dies” de l’Ajuntament d’Alcoi sobre els carrers nets d’orina de gos, o la ponència sobre la formació en responsabilitat animal en l’àmbit de l’administració local, que va estar a càrrec de l’Ajuntament de Villena.\nA les 13.15, l’última ponència de la jornada versarà sobre la problemàtica del dret animal i sobre la seguretat jurídica en els procediments municipals amb animals de companyia.\nBenestar Animal, convivència ciutadana, congrés, Aldaia


Notre-Dame, el temple de les mil reconstruccions\nBen sovint es presenta Notre-Dame de París com "una de les catedrals gòtiques més antigues del món", cosa que és alhora una veritat i una gran fal·làcia. La història d'aquest temple, com la de bona part dels grans edificis religiosos europeus, ha estat una història de reformes, canvis de projecte, destruccions i restauracions polèmiques.\n2.000 anys de temples a l'illa\nEls historiadors no sempre es posen d'acord a l'hora de reconstruir el passat arqueològic de Notre-Dame, probablement perquè els constructors dels diferents edificis alçats consecutivament al mateix lloc sovint usaven pedres i elements constructius dels temples anteriors. Tot sembla indicar que a l'emplaçament de Notre-Dame ja hi havia hagut un temple precristià, dedicat a Júpiter. En qualsevol cas, és segur que al lloc va haver-hi una basílica paleocristiana, ja prou gran pel que eren aquest tipus d'edificis. Aquesta catedral tenia un baptisteri que va sobreviure fins al segle XVIII. La vella catedral va patir nombroses modificacions, especialment després d'un gran incendi que ja va viure el 857. Després va ser substituït per una catedral romànica, però quan es va quedar petita per la creixent població de París (en aquell temps una de les ciutats més poblades d'Europa), va ser substituïda per la catedral gòtica.\nAls barcelonins, habituats a transformacions ràpides del paisatge urbà, els sembla que la Sagrada Família no s'acaba mai. Això era habitual en les grans construccions religioses de segles passats. La base de l'església de Notre-Dame que hi ha avui en dia es va construir durant més de 200 anys, des de mitjans del segle XII fins a mitjans del segle XIV. Per això s'hi combinen elements elaborats amb el gòtic primitiu, més sobri, amb d'altres de gòtic rayonnant o manierista, amb molts més elements decoratius. L'arquebisbe Maurice de Sully va ser l'impulsor de la nova obra, el 1163. Però els projectes inicials van ser modificats una vegada i una altra, especialment a partir del 1250, quan van canviar les modes constructives i els models originals van modificar-se substancialment.\nAmagar la genialitat\nDe fet, l'obra gòtica que ara encantava a turistes de tot el món, no agradava gens durant el Renaixement i el barroc. No es va destruir el temple, però a dins es va tractar d'amagar l'estructura original amb domassos, retaules i decoracions diverses. El Rei Sol va ser el responsable de diverses modificacions, com ara la incorporació de la seva pròpia estàtua a l'altar. Fins i tot es van canviar els vidres de les rosasses, que per sort no van ser destruïts.\nJacques-Louis David, La coronació de Napoleó. 1806-1807.\nDurant la Revolució Francesa la catedral parisenca va rebre els atacs dels revolucionaris. Les figures dels reis de Judà de la portalada van ser decapitades, com també altres figures religioses. Durant algun temps l'església va ser convertida en un Temple del Culte la Raó, consagrat a la Deessa Raó. I més tard va ser convertida en magatzem, fet que va suposar la pèrdua de part de les magnificents decoracions. Però el 1802 va tornar a esdevenir lloc de culte catòlic i Napoleó Bonaparte va impulsar-ne la restauració, ja que va ser allà on el desembre de 1804 es va coronar emperador en presència del Papa. L'interès per l'edifici es va recuperar, malgrat tot, més que per la coronació de l'Emperador, a través de la cèlebre novel·la de Víctor Hugo.\nNotre-Dame abans de la reconstrucció de 1845.\nRenovar el gòtic\nEl 1845 es va acordar una gran reforma de la catedral, que es va encarregar a Jean-Baptiste-Antoine Lassus i a Eugène Viollet-le-Duc (els que volien restaurar l'aspecte original de l'edifici). Les obres s'allargarien més del que estava previst per manca de pressupost i finalment durarien fins 1857. Les acabaria Viollet-le-Duc perquè Lassus va morir durant el projecte. El 1871 la revolta de la Comuna de París va tornar a posar en perill l'edifici. Els revolucionaris van cremar alguns bancs i ornaments, però el foc no va arribar a afectar-ne l'estructura. En canvi, la catedral va sobreviure sense problemes les dues guerres mundials, tot i que Hitler havia arribat a plantejar-se la possibilitat de cremar París davant l'avanç dels aliats.\nIncendi a París Quasimodo plora per homenatjar Notre-Dame Alba Solé


Suspés el cicle 'Xàtiva renaixentista' per la situació sanitària però es faran dos concerts via streaming\nInicio Especiales Coronavirus Suspés el cicle ‘Xàtiva renaixentista’ per la situació sanitària però es faran...\nSuspés el cicle ‘Xàtiva renaixentista’ per la situació sanitària però es faran dos concerts via streaming\nL'església de Sant Feiu de Xàtiva era un dels escenaris del cicle.\nSe suspenen els actes presencials començant per l’activitat de la Biblioteca Municipal prevista per a aquest divendres 30 d’octubre\nL’Ajuntament de Xàtiva ha decidit suspendre per precaució les activitats culturals amb afluència de públic programades per a aquest cap de setmana degut a la situació sanitària provocada per la pandèmia i a les previsions dels propers dies respecte a l’evolució de la mateixa.\nAquesta suspensió afecta en primer lloc al cicle ‘Xàtiva renaixentista’, amb el qual estava previst una conferència i tres concerts per commemorar el 500 aniversari de la revolta de les Germanies. Mentre que la conferència -prevista per a demà dijous- queda anul·lada, el concert ‘Tañer de gala’ previst per al dissabte 31 a l’església de Sant Feliu s’ha ajornat sense data determinada.\nD’altra banda els concerts de Capella de Ministrers ‘Carmesina i Tirant’ i ‘Germanies. Guerra i pau en el segle XVI’ no es podran gaudir en format presencial però en canvi es realitzaran sense públic des del Gran Teatre de Xàtiva i es retransmetran en directe a través del canal oficial de Facebook de l’Ajuntament de Xàtiva, en els horaris previstos inicialment: divendres 30 a les 20 hores en el cas de ‘Carmesina i Tirant’ i ‘Germanies. Guerra i pau en el segle XVI’ diumenge 1 de novembre a les 12:30 hores.\nPel que fa al cicle renaixentista, pel moment es mantenen les rutes Borja al tractar-se d’activitats reduïdes a l’aire lliure, lamb entrades ja exhaurides.\nD’altra banda, també s’ha decidit suspendre la cita «Contes de por que fan riure» amb el Gran Jordiet i Josemi Sykes organitzada per la Biblioteca Municipal per a aquest divendres 30 d’octubre a les 18 hores.\nArtículo anteriorL’alcalde de Sagunt es reuneix amb el Ministeri per tractar la connexió del tren de rodalies al Port i el cobriment de vies\nArtículo siguienteTorrent se compromete con el pequeño comercio de alimentación\nCierran los juzgados de paz de Bétera, Alcàsser, Benetússer y La Nucía porque su personal está confinado


Guia de lectura carrer bolívia by Biblioteca Josep Mateu i Miró - issuu\nTítols disponibles de Maria Barbal a la biblioteca: Novel·la [N Bar] Barí Càmfora Emma Mel i metzines La mort de Teresa i altres contes Ulleres de sol Pedra de tartera (Novel·la juvenil, teatre, novel·la en lletra gran, novel·la en francès)\nGuia de lectura Carrer Bolívia Maria Barbal\nConte Pampallugues [I**Bar] (Conte de 8 a 14 anys)\nProsa no de ficció Camins de quietud: un recorregut literari per pobles abandonats del pirineu [N 833 Bar] Biblioteca Josep Mateu i Miró Av. Pau Casals, 16 08755 Castellbisbal 93 772 14 66 b.castellbisbal.jmm@diba.cat\n«Escric perquè m’agrada. Perquè és una manera de viure sota d’altres pells. És a dir: per ser qui no sóc i fer allò que no faig, segurament un intent de transvestisme i d’inconformisme. (...) Escric per tenir la llibertat de dir el que no diria enraonant. Algunes hores, escric per necessitat». BARBAL, M. «Qui sóc i per què escric...» Barcelona: Institució de les Lletres Catalanes, 1998.\nHORARI: de dilluns a divendres, de 16.00 a 20.30 h., els matins de dimarts i dimecres, d'11.00 a 14.00 h. i dissabtes, de 10.00 a 14.00 h.\nDimarts, 23 d’octubre, a les 19.00 h\nL’AUTORA: Maria Barbal va néixer a Tremp l’any 1949. Des que el 1985 va publicar Pedra de tartera, que li va fer merèixer els premis Joaquim Ruyra, Joan Crexells i el de Literatura Juvenil de la Generalitat de Catalunya, el reconeixement de la qualitat de la seva prosa és unànime. Del seu univers literari destaquen el seu personalíssim estil i una gran capacitat de descriure la psicología dels personatges. Catedrática d’institut, viu a Barcelona des de fa gairebé trenta anys. Si bé empra sovint els paisatges de la seva infantesa en escriure, el qualificatiu que als inicis va rebre d’escriptora de “novel·la rural” ha quedat enrere. D’entre les seves obres destaquem La mort de Teresa (1986), Mel i metzines (1990), Càmfora –premis de la Crítica “Serra d’Or”, Nacional de la Crítica i Nacional de Literatura Catalana 1993, el recull de relats Ulleres de sol (1994), Bari (1998) i Carrer Bolívia (1999). País íntim (2205) i Emma (2008), relat de tipus biogràfic que recrea la malaurada història d’una indigent cremada en l’espai d’un caixer automàtic, són les seves darreres novel·les.\nL’OBRA: Aquesta novel·la ens explica la història de la Lina, la filla petita dels masovers d’una de les propietats més riques de Linares, i del Néstor, fill d’un miner del poble, que emigren a Barcelona fugint de la pobresa. Instal·lats al barri del Besòs, tot just encetats els anys seixanta, els dos personatges lluitaran per trobar el seu camí, l’un, mitjançant la lluita sindical, i l’altra compaginant l’educació de la seva filla petita i la vida de mestressa de casa amb els desitjos de no estancar-se i de col·laborar en les iniciatives socials i culturals del barri. Tanmateix, l’escriptora ens mostrarà una galeria de personatges solitaris, lluitadors, contradictoris i profunds que teixiran una trama plena de sorpreses, desil·lusions i fracassos. Amb una prosa intimista, rica en imatges poètiques i que sovint atorga la veu narradora a Lina, Barbal ens ofereix un testimoni colpidor de l’època.\nuna relació profunda amb el paisatge que l’ha vist néixer, l’arribada a Barcelona li suposarà un canvi radical en la seva manera d’entendre el món. Néstor, el seu marit, lluitador constant en contra de la injustícia, representa la contradicció que sovint existeix entre el personatge públic, respectat i admirat pels altres, i l’home de carn i òs que s’ha d’enfrontar, en un moment donat, a les seves contradiccions. Els acompanyen Daniel, el capellà implicat en els drets dels més humils, la senyora Josefina, personatge central en la formació vital de la Lina; la Sierrita, entranyable i confosa i la Núria, peça clau en el desenvolupament de la trama.\nSUGGERIMENTS PER A LA LECTURA: Maria Barbal combina la veu d’un narrador omniscient amb la narració en primera persona de la Lina. Podríem comentar què ens aporta a la lectura aquesta alternança, la manera com anem coneixent i aprofundint en el personatge, i els diferents fets que se’ns van narrant. Quin sentit li donem a aquestes paraules que, ja al final del llibre, ens diu la Lina?: “ No sé en quina mesura som sempre els mateixos. Em pregunto si la dona que jo era ahir, convençuda que tant li era tot, s’assembla gaire a aquella noieta que esperava anar a Valls, la Linarejos de trenes llargues i negres. Com si hagués tornat al punt de partida, a l’estiu de la sortida del paradís.” Tot i no ser l’únic tema de la novel·la, la immigració viscuda per milers d’espanyols als anys seixanta representa un dels eixos de la història. Així, juntament amb la descripció de Barcelona, concretament del barri del Besòs, Barbal ens mostra les diferents maneres d’adaptar-se a una nova terra i les arrels que, poc a poc, van creixent a l’interior de les persones. Seria interessant comentar el procés que en aquest aspecte fa la Lina, que sovint no acaba de trobar el seu lloc.\nElS PERSONATGES : Lina Vilches, somniadora, sensible i marcada per una infantesa plena de mitges veritats i desil·lusions és el personatge principal de la novel·la. Amb\nLes diverses maneres de comprometre’s amb la lluita clandestina i el desig de crear un món millor, més igualitari i just, se’ns presenten mitjançant personatges molt diversos. Hi ha grans diferències entre el discurs d’en Daniel, la Núria, l’Estif, el Néstor i la Sierrita? Els condicionen molt els seus orígens?\nGuia de lectura carrer bolívia


El Pla de Gestió del sonso ja està aprovat definitivament | Ràdio Arenys 91.2FM\nSocietat Medi Ambient Dissabte 22 de febrer del 2014\nEl Sénior Masculí del Volei Arenys vol…\nEl primer equip del Futsal té derbi amb l'Arenys de Munt\nEl primer equip del CF Arenys s'enfronta al Calella\nEl comitè d’autogestió del sonso, format per científics, pescadors, entitats i l’administració, van elaborar un Pla de Gestió que la Unió Europea acaba d’aprovar definitivament. Amb aquest pla es pretén regular la pesca del sonso establint uns paràmetres de gestió. El pescador arenyenc Mauricio Pulido s’ha mostrat molt satisfet que finalment s’hagi aprovat i, afirma, això demostra la bona gestió que s’ha fet durant aquest temps. Pulido afirma que una bona gestió de la pesca pot solucionar els problemes i que aquest Pla n'és l'exemple.\nAmb aquesta aprovació tota la costa catalana, amb un total de 26 embarcacions que practiquen la pesca del sonso, ja poden exercir sense problemes i amb un full de ruta marcat. Fins i tot, altres països ja s’han interessat per aquest Pla de Gestió del sonso i comencen a aplicar-lo com és el cas de Sicília.\nPulido ha criticat també que sigui l’Administració la que tingui la competència exclusiva sobre la pesca del sonso. Segons afirma, la filosofia de la gestió no és la correcte i amb un treball conjunt es poden assolir uns resultats més positius.


Micologia - 1ª nostra | Logaial.cat\nMicologia - 1ª nostra\nEXPOSICIÓ DE BOLETS (1994)\nL’Associació Cultural “Lo Gaial” va elaborar els dies 30 i 31 d’octubre de 1994 a la Torre de Cabdella, una exposició micològica en la que s’hi van poder observar unes 150 espècies de bolets diferents.\nPer l’exposició van passar-hi tant la gent de la Vall com els turistes que durant aquell pont van omplir la Vall Fosca, alguns d’aquests darrers amb cistelles de bolets que havien arreplegats al bosc perquè els ajudessin a destriar quins exemplars eran comestibles i quins no. Segons els organitzadors fets com aquests constaten la imprudència de molts boletaires que al bosc arrepleguen tot el que troben, amb el risc que això suposa.\nPotser les espècies més interessants de la mostra van ser unes que no tenen res a veure amb el món vegetal, però que per desgràcia són fàcils de trobar al bosc: es tracta de les deixalles. Per donar fe del deplorable estat en què es troben els boscos, a l'exposició es va fer una petita mostra de les escombraries que els organitzadors van trobar mentre buscaven els bolets de la mostra.


FIN DE SEMANA REPLETO DE ACTIVIDADES | Falla Arquebisbe Olaechea – Sant Marcel.lí (Valencia)\nA continuació vos detallem totes les activitats previstes para aquest fi de setmana, i a les que vos esperem per a disfrutar amb vosaltres d’elles. Estes son:\nTots els que puguem ens reunirem en el casal per omplir de color el nostre barri amb la penjà de banderes. Vos esperem i recordeu: quant més siguem millor i més prompte acabarem.\nBerenar de Germanor per a tota la comissió infantil al casal, que com ja és tradicional ens convidarà la comissió.\nEls nostres juvenils podran gaudir de la seua última festa abans de les falles, on ens han dit que van a divertir-se i moure l’esquelet moltíssim.\nContinuem el programa faller amb la REPLEGÀ. Anirem junts la comissió infantil i la major, amb les nostres falleres majors, Ester i Paula, i els seus presidents, Javier i Adrián. Agraïm a tot el món, que tot i la crisi, col•labora amb nosaltres. MOLTES GRÀCIES.\nAplega l’hora de dinar en el casal i els infantils tenen assegurat un plat de paella o el que ens preparen, ja que les nostres cuineres ho fan molt bo. Recordeu que per als infantils el dinar va a càrrec de la falla, i els majors cadascú se portarà el que més li agrade.\nCom tots els anys, la delegació de festejos vos proposa, i per baixar el dinar, anar tots junts a visitar L`EXPOSICIÓ DEL NINOT, en companyia de les nostres falleres major Ester i Paula, i dels seus presidents Javier i Adrián. L’entrada és gratuïta per als fallers que ens acompanyen, però el viatge es pagará cadascú el seu.


Obra faraònica per salvar el mural del Libben’s de Terrassa Diari de Terrassa | MónTerrassa.cat\nper Joan Manel Oller dimarts, 12 de març 2019 - 18:30h | Actualitzat a 13/03/2019 12:44h\nEl gran mural del Libben’s de Terrassa es conservarà. L'obra d'extracció de les peces serà faraònica, de gran complexitat i molt espectacular visualment. La proposta és treure-les en bloc sencers, tallant el mur, i ’intentarà recuperar el màxim de rajoles planes, les industrials. Algunes de les peces són molt fràgils i s'haurà d'anar amb compte en retirar-les. En una magnitud diferent, però les actuacions s'assemblaran a les que que es van fer al gran temple d'Abu Simbel d'Egipe per salvar-lo de les aigües del Llac Nasser, nascut després de la construcció de la gran presa d'Assuan.\nAquest dimarts s'han fet obres de neteja i ja llueixen en tota la seva esplendor. Des que Món Terrassa va descobrir que l'edifici d'aquesta antiga discoteca situada a la carretera de Martorell aniria a terra deixaria pas a un gran edifici d'habitatges, va posar en marxa una campanya per salvar l'obra d'un fins llavors desconegut artista, pel gran públic i per la resta, Julio Bono. Ara, es confirma que els murals tindran una nova vida, en un lloc encara per decidir, i es guardaran de moment als magatzems del Museu de Terrassa. Són molts metros lineals d'una obra singular i única d’aquestes característiques i mides.\nL'Ajuntament col·labora amb la propietat de la finca en els treballs de recuperació del mural, fent- se càrrec de l’estudi històric i artístic, amb la documentació fotogràfica, tant interior com de la façana, que fa la prestigiosa Teresa Llordés. Pel que fa al seguiment d’extracció de les peces de ceràmica es comptarà amb l’assessorament del restaurador i col·laborador del Museu de Terrassa Xavier Arnau.\nEls serveis municipals de brigada van talar les moreres que obstaculitzaven la visibilitat per deixar a la vista l'obra. Els serveis de Via Pública van retirar els contenidors. El promotor de l’obra, a través del seu equip de tècnics arquitectes, ha procedit a l’aixecament en plànol, amb força detall mil·limètric i de colors. Aquesta tasca és fonamental per a la reproducció i restitució d’aquelles peces rajoles que es trenquin, moltes per culpa de la seva adhesió al mur amb ciment. Caldrà buscar en el mercat actual les mateixes o semblants tonalitats de color. Una vegada realitzada la tasca de documentació fotogràfica es procedirà a la recuperació dels elements ceràmics que també decoren l’interior, els quals es reintegraran dins l’edifici nou.\nmural murals ceràmica


En veu alta | Pizarricidi | En veu alta\n22 Feb Pizarricidi\nPosted at 16:14h in economia\tby\tadmin 6 Comments\nEl primer debat televisat de l’actual campanya electoral em va decebre i no perquè la temàtica, els protagonistes o el moment polític no seduïssin, sinó perquè el que jo esperava dels dos contendents es va produïr a papers canviats, Pizarro no va fer de Pizarro i Solbes, l’avi Solbes, se’l va menjar.\nLes taules, el saber estar i l’experiència que li proporciona a Pedro Solbes la seva llarga carrera professional en l’àmbit públic i les diferents responsabilitats ostentades en els diversos executius en els quals ha format com a ministre, li han bastat per a donar-li un repàs a qui com a màxim assoliment econòmic pot presentar el seu enfrontament amb La Caixa per la OPA de Gas Natural sobre Endesa. Potser no sigui suficient.\nEn un debat electoral, qui mes ha d’arriscar és sempre qui aspira a desbancar al govern i si per a això la munició que ha d’emprar es limita a retreure que s’ “hagi pagat a terroristes“, ho tenen clar tal com ho demostren els 10 punts de diferència que li treié en l’enquesta en l’enquesta posterior, Solbes a Pizarro.\nSignificatiu el fet nou de permetre veure, mentre cadascun fa la seva exposició, la cara del contendent i de debò, veure a Pizarro, el nombre 2 del PP i màxim responsable del seu programa econòmic, assentir amb el cap mentre Solbes argumentava, és de debò una gaudida, no sé si a Aznar l’haurà fet massa gràcia, la veritat. ( a mí, moltíssima!)\ndebat, economia, pizarro, solbes\nPosted at 22:49h, 27 Febrer Respon\nVa tenir el merit d’aconseguir que la Caixa no fes efectiva l’OPA sobre Endesa i els accionistes ho van agraÃ¯r. De totes maneres si a darrera no li haguessin fet la gestiÃ³ amb els alemanys, poca cosa hauria pogut fer ell solet.\nLa tirada que va aconseguir amb l’afer de l’OPA no s’ha traduÃ¯t en una realitat.\nPosted at 22:47h, 27 Febrer Respon\nOstres Marc, Ã©s veritat que no es va publicar el comentari.\nPizarro ha demostrat ser un pasarell, una prsona que ha estat sobrevalorada com a economista i empresari ja que a la primera oportunitat que ha tingut, l’avui Solbes li ha fotut un bany.\nPosted at 02:49h, 23 Febrer Respon\nNo sÃ© quÃ¨ li troba la gent al Pizarro. Fora de guanyar de jove la plaÃ§a d’advocat de l’Estat i haver emulat a la Agustina d’AragÃ³ en la famosa OPA d’Endesa, la resta Ã©s ben normal i corrent.\nPosted at 18:42h, 22 Febrer Respon\nPedro Solbes semblava el profe i l’altre l’alumne. Crec que pizarro va deixar escapar una bona oportunitat, quan es parlava de l’economia familiar, per senyalar que el govern s’ha aprofitat d’aquests anys del boom de la construcciÃ³ per “forrar-se” mentres que al poble cada dia li costa mÃ©s arrivar a final de mes, sobretot pels preus de les hipoteques, o Ã©s que em faran creure que el govern no ha pogut fer res mÃ©s per mirar de solventar el problema…..?\nPosted at 18:07h, 22 Febrer Respon\nDonÃ§ vist el que va donar de sÃ, si que ho va ser una pÃ¨rdua de temps !!! T’haig de dir perÃ² que el PolÃ²nia no me’l perdo er res del mon, i per un debat de pa sucac amb oli com aquest, menys !!!.\nFins i tot en ZP en va fer broma de lo del ull del Solbes, no sÃ© que li haurÃ passat, ens ho tindria que aclarir algÃºn socialista.\nPosted at 17:47h, 22 Febrer Respon\nque poca feina no ?, no hi havia res millor que mirar el debat, que feia l’ullet el Solbes o te alguna malaltia al ull ?


Es Baluard ha obert una nova exposició que no us podeu perdre\nA més, processons, espectacles, xerrades, exposicions i altres activitats. Explicau-nos les vostres propostes a info@arabalears.cat\n14 min. 23/03/2016 20:05\nAmb aquesta exposició el museu d'Es Baluard pretén deixar un espai per la reflexió de deu artistes que aborden el tema dels paisatges i els entorns urbans, socials i arqueològics en països destruïts i empobrits per les guerres des de diferents perspectives. Alguns dels noms propis de l'exposició són: Lida Abdul (Afganistan), Tamara Abdul Hadi (Iraq), Zoulikha Bouabdellah (Algèria), Rena Effendi, (Azerbaidjan), Yara El-Sherbini (Egipte),. 4 €\n'Irène Némirovsky' / Teatre\nTeatre Lloseta (carrer Pou Nou, 1. Lloseta) / 21 h\n540x306 Irène Némirovsky Irène Némirovsky\nAquest monòleg teatral, escrit per Joan Guasp, dirigit per Miquel Suau i interpretat per Xisca Bestard, està basat en les darreres hores de vida de l’escriptora ucraïnesa d’origen jueu Irène Némirovsky, que va morir a les cambres de gas del camp d’extermini nazi d’Auschwitz. Barrejant realitat i ficció, la protagonista recorda retalls de la seva vida, entre els quals pesen les seves vivències del camp nazi, però també la seva vocació literària i, de manera molt especial, tot el que va envoltar l’escriptura de la seva novel·la curta: El Ball, una veritable joia de la literatura universal.\nDiversos espais de Palma / 19 h\n540x306 Processó de Setmana Santa Processó de Setmana Santa\nLa processó més llarga de la Setmana Santa tindrà lloc aquest dijous. Just abans es farà un ofici solemne a les esglésies i es commemorarà el Sant Sopar amb la cerimònia de la rentada de peus. Els passos sortiran del pati de la Misericòrdia a les 19 hores i passaran per la costa de la Sang, el carrer dels Oms, el carrer de Sant Miquel, la plaça Major, la plaça Marquès del Palmer, el carrer Colom, la plaça de Cort, el carrer del Palau Reial i acabaran a la catedral de Palma.\nÁngel Costa / Música\nGarito Café (dàrsena de Can Barbarà s/n. Palma) / 24 h\n540x306 Ángel Costa Ángel Costa\nCosta és un músic de l'escena balears electrònica que ha aconseguit posicionar-se en el top 50 de techo a Beatport (la botiga en línia especialitzada en música electrònica). Ara presentarà I'm a robot al Garito Café.


De cerveseria artesanal a l'estrellat\nSignum d'Encamp i AND & Beer pugen al podi a concursos del Barcelona Beer Challenge, davant centenars de candidatures\n3 min. Andorra la Vella 20/03/2019 12:29\n651x366 Ivan Garcia Adelantado, amb el reconeixement per a And & Beer, al concurs Barcelona Beer Challenge. / AND & BEER Ivan Garcia Adelantado, amb el reconeixement per a And & Beer, al concurs Barcelona Beer Challenge. / AND & BEER\n651x366 Els representants de Signum recullen el premi. / SIGNUM Els representants de Signum recullen el premi. / SIGNUM\nEncara són poc conegudes. Però van camí de fer-se un lloc en la proposta cervesera dels bars i restaurants del país. I també de fora les nostres fronteres. Parlem de les cerveseries artesanals Signum (a Encamp) i And & Beer (Santa Coloma), que s'han atrevit a competir amb centenars de grans marques internacionals de més d'una vintena de països al Barcelona Beer Challenge, concurs emmarcat en la celebració del Barcelona Beer Festival que ha tingut lloc el 15, 16 i 17 de març, amb l'assistència rècord de 35.000 persones. I n'han sortit vius amb èxit.\nSignum d'Encamp ha estat premiada amb la medalla d'or a la Barcelona Beer Challenge en la categoria de 'Belgian Dark Strong Ale'. Per la seva part, la cervesa torrada andorrana AND & Beer, produïda amb aigua d'Andorra, ha estat reconeguda com la segona millor cervesa en la categoria 'English Strong Ale-Old Ale' al Barcelona Beer Challenge. Només ha estat superada per BrewByCode, de Tiana. Els concursos, que han tingut lloc aquest cap de setmana a la Farga de l’Hospitalet, han comptat amb la participació de 218 cerveseries que han presentat 1.112 cerveses procedents de 22 països.\nEl jove gastrònom i emprenedor andorrà, Ivan Garcia Adelantado, ha valorat molt positivament aquesta distinció per a AND & Beer, que va néixer ara tot just fa un any i està present a 150 establiments del país: "És un reconeixement internacional a la feina de qualitat realitzada al llarg d'un primer any d’activitat intensa i confirma l'excel·lent acceptació de la cervesa en el mercat". El seu eslògan, 'From Andorra to the world', és un projecte empresarial de caràcter familiar pensat per a persones que gaudeixen d'una cervesa que equilibra sabors, aromes i amargors, tot i que també per a un públic gourmet. En aquest sentit, l'objectiu és sortir més enllà del mercat andorrà i posicionar-se com una cervesa internacional de qualitat. Començaran per Catalunya però l'ambició els vol portar fins a les principals ciutats d'Espanya.\nPremis a les millors cerveses en categoria absoluta\nEl triomf a la categoria absoluta del Barcelona Beer Challenge ha estat per la cervesera La Pirata, de Súria (Bages), que s'ha endut tres medalles d'or per les millors canyes artesanes, 'Sansa' (American Amber Ale), 'Hard Decision' (Rusian Imperial Stout) i 'Nadala' (Winter Seasonal Beer), a més d'una medalla de bronze per 'Súria' (Blonde Ale). Les votacions s'han fet mitjançant un jurat internacional homologat amb titulació 'Beer Judge Certification Program' (BJCP), format per una cinquantena de membres.\nTambé s'ha atorgat el premi a la Millor Cervesera Novell 2019, que s'ha endut Península, situada a Alcobendas (Madrid).


TRBL - Tomàs Arrieta. Motoserra, desbrossadora, tallagespa... màquines per a bosc i jardí a Girona\nLlista de productes per proveïdor: TRBL\nBOTES ANTITALL GTX...\nBotes amb plantilla impermeable de Gore-tex, molt lleugeres amb protecció antitall classe 1 (20m/s) sola VIBRAN antilliscant i puntera d’alumini.\nBotes amb plantilla impermeable de Gore-tex, molt lleugeres amb protecció antitall...\nCAMISETA HUSKY talla M\nCamiseta màniga llarga de gran aïllament, coll alt amb protecció a la barbeta, alta resistència a la llum solar, baix pes, suau i còmode.\nCamiseta màniga llarga de gran aïllament, coll alt amb protecció a la barbeta, alta...\nCAMISETA MANIGA CURTA...\nCamiseta màniga curta de gran aïllament, coll alt amb protecció a la barbeta, alta resistència a la llum solar, baix pes, suau i còmode.\nCamiseta màniga curta de gran aïllament, coll alt amb protecció a la barbeta, alta...\nGUANTS ALLROUND talla XL\nGuants fets amb pell de cabra i cotó. Molt flexibles i ofereixen un grand tacte i ajust a la mà.\nGuants fets amb pell de cabra i cotó. Molt flexibles i ofereixen un grand tacte i ajust...


L'ocupaci� en l'�mbit cultural - �ngels Ponsa i Roca - Els blogs d'e-noticies\nI si ens comparem amb l’Estat espanyol? A la resta de l’Estat, són 820.800 treballadors, és a dir un 4,8% de la població ocupada. Així doncs representem un 22% dels treballadors en cultura i creació de tot l’Estat. El nostre país és capdavanter. Catalunya és pionera i té culturalment més musculatura que Espanya.\nI malgrat l’injust IVA al 21% imposat pel Govern espanyol i la caiguda del nombre d’empreses entre el 2008 i el 2011, és un sector econòmic que manté la taxa d’ocupació. La cultura, a més a més, es vertebra amb treballadors relativament joves. A l’any 2013, un 21,5% de la població ocupada tenia entre 16 i 29 anys i un 49,8%, entre 30 i 44 anys. Aquestes dades, evidencien una singularitat: i és que malgrat les adversitats, contrasta amb l’ocupació de la resta de l’economia catalana, on els ocupats de 16 a 29 anys representen només un 14,5%, i els de 45 anys i més, un 41,3%.\nD’aquí la fortalesa del sector de la cultura. És important per l’economia del país, demostra que és un valor a l’alça i ocupa a joves, un fet molt important a dia d’avui tenint en compte la desocupació juvenil que assetja el sud d’Europa. Per tant, no ens hem d’aturar, cal seguir desplegant polítiques públiques que afavoreixin aquest creixement i puguin pal·liar els efectes nocius que tenen decisions que es prenen més enllà de les institucions catalanes. Només resistint i actuant podrem apuntalar la bona marxa de les nostres empreses culturals.\nEls blogs d'e-noticies - �ngels Ponsa i Roca - L'ocupaci� en l'�mbit cultural


Avís legal | Gass Clavat\nAvís legal web\nLes presents Condicions (d’ara endavant denominades AVIS LEGAL) tenen per objecte regular l’ús de l’servei de portal, així com de la resta de webs titularitat de GASS CLAVAT, S.L. (En endavant, L’EMPRESA), si us plau dediqui uns minuts a llegir-les. Aquesta pàgina Web és propietat de GASS CLAVAT, S.L., amb NIF: B-66196924 i domicili social situat al C / Bobinadora, 17, 08302 Mataró (Barcelona). Inscrita en el Registre Mercantil de Barcelona, Tom 44089, Foli 105, Full 446651. El 2014.01.09. Per a qualsevol consulta, contacteu-nos trucant a al telèfon 93.611 07 07 o per correu electrònic a info@ssvgass.com La utilització del web atribueix la condició d’USUARI i implica l’acceptació expressa, plena i sense reserva de totes les condicions i termes d’ús incloses en aquest Avís Legal. La prestació de servei de la web té una durada limitada a el moment en que l’usuari es trobi connectat a la mateixa. Per tant, L’USUARI ha de llegir atentament el present Avís Legal en cadascuna de les ocasions en què es proposi utilitzar la Web, ja que aquest i les seves condicions d’ús recollides en el present Avís Legal poden patir modificacions.\nTots els continguts d’aquesta web, entenent per aquests a títol merament enunciatiu els textos, fotos, gràfics, imatges, icones, links i qualsevol altres continguts audiovisuals o sonors, així com el seu disseny gràfic (en endavant, els CONTINGUTS), són propietat intel·lectual de l’EMPRESA o de tercers que han autoritzat degudament la seva inclusió a la web, sense que puguin entendre cedits a l’usuari cap dels drets d’explotació sobre els mateixos més enllà de l’estrictament necessari per al correcte ús de la web. Les marques, noms comercials o signes distintius són titularitat de L’EMPRESA o tercers, sense que pugui entendre que l’accés a la Web atribueixi cap dret sobre les esmentades marques, noms comercials i / o signes distintius.\nL’usuari s’obliga a fer un ús correcte del web de conformitat amb la Llei i el present Avís Legal. L’usuari respondrà davant l’EMPRESA o davant de tercers, de qualssevol danys i perjudicis que poguessin causar com a conseqüència de l’incompliment d’aquesta obligació. Queda expressament prohibit l’ús del Web amb finalitats lesives de béns o interessos de L’EMPRESA o de tercers o que de qualsevol altra forma sobrecarreguin, danyin o inutilitzin les xarxes, servidors i altres equips informàtics (maquinari) o productes i aplicacions informàtiques (programari ) de L’EMPRESA o de tercers.\nL’usuari es compromet a utilitzar els Continguts de conformitat amb la Llei i el present Avís Legal, així com amb les altres condicions, reglaments i instruccions que, si s’escau puguin ser aplicables de conformitat amb el que disposa l’apartat 1. Amb caràcter merament enunciatiu, l’USUARI d’acord amb la legislació vigent haurà d’abstenir de:\nReproduir, copiar, distribuir, posar a disposició, comunicar públicament, transformar o modificar els Continguts excepte en els casos autoritzats en la llei o expressament consentits per L’EMPRESA o per qui ostenti la titularitat dels drets d’explotació si és el cas.\nReproduir o copiar per a ús privat els Continguts que puguin ser considerats com a Programari o Base de Dades de conformitat amb la legislació vigent en matèria de propietat intel·lectual, així com la seva comunicació pública o posada a disposició de tercers quan aquests actes impliquin necessàriament la reproducció per part de l’usuari o d’un tercer.\nExtreure i / o reutilitzar la totalitat o una part substancial dels Continguts integrants de la web així com de les bases de dades que L’EMPRESA posi a disposició dels USUARIS.\nSobre el formulari de recollida de dades\nTota la informació que faciliti L’USUARI a través dels formularis de la web als efectes anteriors o qualsevol altre haurà de ser certa. A aquests efectes, L’USUARI garanteix l’autenticitat de totes aquelles dades que comuniqui i mantindrà la informació facilitada a L’EMPRESA perfectament actualitzada de manera que respongui, en tot moment, a la situació real de l’usuari. En tot cas serà L’USUARI l’únic responsable de les manifestacions falses o inexactes que realitzi i dels perjudicis que causi a L’EMPRESA o a tercers per la informació que faciliti. L’usuari es compromet a custodiar adequadament les dades identificatives (Usuari / Contrasenya) per a l’accés als serveis oferts a la web, comprometent-se a no cedir el seu ús ni a permetre l’accés a tercers. L’USUARI serà responsable pels danys i perjudicis que es puguin derivar d’un ús indegut dels mateixos.\nSobre la Informació\nL’accés a la web no implica de cap manera l’obligació per part de l’EMPRESA de comprovar la veracitat, exactitud, adequació, idoneïtat, exhaustivitat i actualitat de les dades subministrades a través de la mateixa. L’EMPRESA no es responsabilitza de les decisions preses a partir de la informació subministrada al web ni dels danys i perjudicis produïts en l’Usuari o tercers amb motiu d’actuacions que tinguin com a únic fonament la informació obtinguda a la web.\nL’accés a la web no implica l’obligació per part de l’EMPRESA de controlar l’absència de virus o qualsevol altre programa o sistema nociu. Corresponent a l’USUARI la disponibilitat d’eines adequades per a la detecció i desinfecció de programes informàtics nocius. L’EMPRESA no es responsabilitza dels danys produïts en els equips informàtics dels USUARIS o de tercers durant la prestació de servei de la web. L’establiment d’enllaços no implica l’existència de relacions entre L’EMPRESA i el propietari de la pàgina web en la qual s’estableixi.\nDe la disponibilitat del Web\nL’accés a la web requereix de serveis i subministraments de tercers, inclosos el transport a través de xarxes de telecomunicacions la fiabilitat, qualitat, continuïtat i funcionament no correspon a L’EMPRESA. Per tant, els serveis proveïts a través del web poden ser suspesos, cancel·lats o resultar inaccessibles per als USUARIS. L’EMPRESA no es responsabilitza dels danys o perjudicis de qualsevol tipus produïts a l’USUARI que portin causa de fallades o desconnexions a les xarxes de telecomunicacions que produeixin la suspensió, cancel·lació o interrupció de servei de la web durant la prestació d’aquest o amb caràcter previ . L’EMPRESA queda exonerada de qualsevol responsabilitat derivada de qualsevol reclamació, inclòs el pagament d’honoraris a advocats per demandes i reclamacions de tercers per l’incompliment per part de l’USUARI del nostre Avís Legal, Política de privacitat o per qualsevol incompliment de la legislació vigent.\nA través del seu web, GASS CLAVAT, S.L. posa a disposició dels USUARIS formularis de contacte, mitjançant els quals, els interessats ens envien les seves dades personals, amb la finalitat que puguem gestionar les seves consultes o sol·licituds d’informació, relacionada amb les nostres ofertes de treball i amb els diversos productes i serveis oferts per GASS CLAVAT, SL Mitjançant aquesta via de comunicació L’USUARI facilita les seves dades de caràcter personal i requereix l’acceptació expressa de la nostra Política de privacitat (consultar per a més informació), L’USUARI garanteix que les dades que ens facilita són veraces. L’EMPRESA guardarà les dades personals que rebi dels USUARIS a través de la pàgina web en total secret, garantint la seva confidencialitat, i adoptarà les mesures tècniques necessàries per evitar qualsevol alteració, pèrdua, mal ús, o accés no autoritzat a aquestes dades. Així mateix, aquestes dades no seran cedides, ni es donarà accés a terceres persones sense autorització expressa dels titulars dels mateixos. Únicament es comunicaran les seves dades a terceres empreses, si la seva intervenció és necessària per satisfer la sol·licitud que Un. Ens ha enviat.\nPer a més informació podeu consultar la nostra política de cookies.\nÚs de menors de 14 anys\nLa present web NO està dirigida a menors de 14 anys, en conseqüència, s’han d’abstenir de facilitar qualsevol informació de caràcter personal.\nEl present Avís Legal i les seves conseqüències es regiran en tot cas per la legislació espanyola que estigui en vigor en cada moment. En el cas que es produeixi qualsevol tipus de discrepància o diferència entre les parts, es sotmetran als Jutjats i Tribunals de Barcelona.


Tenim a les mans, com a signe d’esperança, la certesa que el futur, sigui com sigui, l’hem de fer nosaltres, les persones a qui pertoca de viure aquest temps i, per tant, no és cosa d’esperar ni apocalipsis de mal averany ni paradisos de somni infantil; tindrem, senzillament, el futur que haurem estat capaços de construir amb l’esforç de tothom, amb les eines de tothom, amb la saviesa de tothom.\nDel Pregó de la Festa Major d’Esplugues de Llobregat (20 de setembre de 1982)\nQui gosaria dubtar que un autor determinat, per més indiscutiblement genial que se’ns hagi revelat, hauria produït una obra radicalment diferent si hagués nascut en una altra regió del món, en un altre període històric, sota una altra organització política, si, en resum, hagués estat molt diferentment socialitzat?\nDel llibre L’espai de la paraula, Dalmau editor, Barcelona 1989\nLa societat del consum irracional ha començat a mostrar les seves mancances en forma de malbaratament suïcida dels recursos naturals del nostre planeta: la desaparició d’extenses zones forestals, l’extinció d’espècies animals, la contaminació creixent dels rius, dels llacs i dels mars. La societat del segle XXI haurà de fer, en aquest aspecte, un tomb considerable o bé s’haurà d’enfrontar a la destrucció irreversible de la terra.\nDel discurs a la Trobada Europea de dirigents d’associacions UNESCO (Estrasburg, 18 de desembre de 1990)\nMitificada o injuriada, paradigma de totes les virtuts del lliure mercat, segons alguns, o síntesi dels pitjors reflexos d’una societat deshumanitzada i hedonista, segons uns altres, el cert és que la publicitat conviu amb nosaltres en la pràctica totalitat de situacions. Ni tan sols aquells règims que li han negat el pa i la sal i han pretès bandejar-la completament de la vida quotidiana no han pogut --o no han sabut-- evitar d’utilitzar-la amb profusió per a l’adoctrinament ideològic o per a l’exalçament del líder polític o religiós de torn.\nDe l’article “La publicitat, una presència permanent”, Cultura, núm. 70 (setembre 1995)\nEls qui, una hora o altra, han caigut en l’error de percebre la literatura com un exercici superflu, com una mena de joc per a desvagats, han ignorat el valor d’aspectes tan importants com la transmissió i l’extensió del lèxic, el perfil d’un temps i d’un lloc que podem rescatar a partir del retrat que un escriptor va fer-ne o, sobretot, la reflexió al voltant dels elements més universals i definitoris de la nostra condició intel.lectual i moral, aquells que temptegen per igual les nostres capacitats i els nostres límits.\nDel pròleg al llibre de poemes Camí cap al somni, de Víctor Pallàs. Ed. Oikos-tau, Vilassar de Mar 1996\nDe la mateixa manera que un país no pot avançar culturalment si no manté viu el record i el coneixement de la seva tradició, no és menys cert que un país que es tomba d’esquena als signes artístics que es van produint en cada època quedaria ancorat en una cultura antropològica i mancada d’expectatives de futur.\nDe “La música contemporània en el repertori dels cors catalans”, comunicació al II Congrés de Cultura Popular i Tradicional Catalana. 1996\nJo no em sé imaginar una societat humana sense conflictes, però sí una societat capaç d’afrontar-los amb generositat, diàleg i respecte.\nDe la conferència “Presència de la UNESCO a Catalunya”, Universitat Catalana d’Estiu, Prada de Conflent, 20 d’agost de 1996\nParlar de l’atur des de la seguretat laboral, o de la fam després d’un àpat substanciós, o de la pobresa des del confort podria esdevenir fins i tot immoral si les nostres paraules no anessin acompanyades d’una voluntat decidida d’impregnar la consciència de la nostra societat i, sobretot, d’ajudar a construir un model alternatiu, basat en l’educació, en la solidaritat i en una relació més justa entre les persones i entre els pobles.\nDel discurs a l’acte inaugural de les Jornades Internacionals per a l’Eradicació de la Pobresa (El Prat de Llobregat, 22 / 10 / 96)\nUn servei ampli de traducció simultània a les reunions d’abast internacional és un fet d’estricta justícia perquè, altrament, els privilegiats sempre són els mateixos i els discriminats, tots els altres. I que no se’m digui que és massa car, perquè a la nostra societat, de diners en costa tot, però quan hi ha voluntat, els recursos es troben. I, si no, sempre tenim la solució de l’esperanto, una mica romàntica, si es vol, però absolutament honesta; si més no, no és la llengua pròpia de ningú i, per tant, no discrimina els uns en benefici dels altres.\nDe la intervenció a les II Jornades de la FOCIR, Institut d’Estudis Catalans, desembre de 1996\nTant o més important que escriure poesia, ho és llegir-ne, conèixer-la i comprendre-la.\nDe la presentació del llibre Macumba, de Josep Colet a l’Ateneu Barcelonès, 31 de gener de 1997\nLa poesia, per a mi, és una eina per a explicar-se un mateix als altres i per explicar-se a un mateix tot allò que l’envolta.\nDe l’entrevista al programa “L’amic escriptor” Canal Blau, 5 de juny de 1997\nEls matisos ens acosten a la veritat.\nDe l’entrevista al programa “La nit dels ignorants”, Catalunya Ràdio, 30 de desembre de 1997\nEntre els escriptors hi ha ben poques coses en comú. Potser cap, llevat del fet mateix d’escriure.\nDe les declaracions al Diari de Terrassa, 22 d’abril de 1998\nSiguem o no amants del futbol, la nostra societat ens incita a mirar la vida amb els ulls del hooligan: una mirada opaca i superficial, maniquea i barroera. Com ell, tendim a refugiar-nos en la certesa enganyosa de quatre tòpics de traç gruixut, a cenyir la nostra capacitat d’il.lusió als plaers immediats, a passar de pressa per davant de tot sense aturar-nos mai a comprendre res. I quan prenem consciència del fracàs --com ell quan ha perdut el partit-- sempre trobem al voltant nostre algun àrbitre, en qualitat de boc expiatori, que ens permet allunyar la responsabilitat de nosaltres mateixos.\nDe l’article “La mirada del hooligan”, publicat a Avui el 23 / 6 / 98\nUn país amb bona salut ha de vetllar tots els nivells de la cultura: la façana i la rebotiga, l’aparador i el magatzem, la qualitat i la quantitat. Tan necessària és la investigació d’elit com ho són els ateneus i centres de cultura popular. I si cal, que es revisin alguns criteris en l’elaboració dels pressupostos; ben segur que hi trobarem partides menys prioritàries, encara que potser, aparentment, amb més rendibilitat política a curt termini.\nDe l’article “Inversions culturals o la baralla per les engrunes”, publicat a El 9 Nou, el 18 / 2 / 2000\nSovint s’ha parlat de la poesia com una de les expressions artístiques que més directament entronca amb aquesta noció pregona de la cultura i n’acompleix els objectius, tant si prenem el concepte en la seva dimensió més àmplia, com si la concebem en el sentit estricte de gènere literari. En el primer cas es manifesta en tots aquells productes humans capaços de constituir-se en llenguatge alternatiu per expressar sentiments, commoure l'ànim i exaltar la fantasia, com un instrument d'interpretació de la natura i, com a tal, de coneixement. Es converteix així en un espai simbòlic que pot esdevenir intersecció de gèneres diversos o, si voleu, una fita de la cultura humana a la qual podem accedir des de propostes estètiques ben diferents.\nDe l’article “A favor d’una poètica del teatre”, publicat a Serra d’Or, núm. 483, març de 2000\nHem de ser capaços de deixar als nostres fills una societat més justa que la que hem trobat i, en tot cas, que no ens puguin retreure que no ho hem intentat amb totes les nostres forces.\nDe la presentació del llibre UNESCO. Història d’un somni. Centre Excursionista de Catalunya, 19 /9/ 2000\nEn el punt just entre el realisme i la utopia es troba el camí que permet anar avançant.\nDe l’entrevista al programa “Tots per tots”, COM Ràdio, 26/11/2000\nPer evitar noves guerres, cal educar els pobles en la cultura de la pau.\nDe les declaracions a la revista SOM, núm. 206 (febrer 2001)\nNo és veritat que els joves, pel simple fet de ser-ho, siguin inconstants, superficials i insolidaris. Aquesta és la percepció esbiaixada dels qui no coneixen absolutament res dels joves, més enllà de veure’ls passar des de la finestra de casa o, el que és encara pitjor, és la percepció dels qui s’han envellit tant per dins que són incapaços de recordar-se ells mateixos quan eren joves.\nDel llibre Breu història de l’AJELC, Edicions de la Vorera, Barcelona 2001\nSi bé és cert que la major part dels textos que les editorials han anat publicant s’han continuat sotmetent a la mirada del corrector, aquest, en alguns casos --potser perquè se li ha acabat inoculantt una certa mala consciència, o per estalviar-se llargues i enutjoses polèmiques amb l’autor-- fa els ulls grossos o bé es deixa endur pel criteri de l’adequació a la llengua viva, perfectament ortodox des de la teoria lingüística, però que, a la pràctica, es converteix en un forat immens per on s’esmuny un seguit de paraules i construccions espúries que un mínim de rigor faria inacceptables.\nDe l’article “En defensa dels correctors” , El 9 Nou, 2 de novembre de 2001\nPracticar la cultura de la paraula equival a mantenir viu un dels trets més essencials i definitoris de la mateixa condició humana.\nDe l’article “La tertúlia, generadora de cultura”, Avui, 3 de maig de 2001\nDesactivar la violència és un objectiu absolutament lloable, però abans d’estigmatitzar l’esport com a camp de cultiu de conductes agressives, seria convenient recordar la competitivitat laboral, la banalitat cultural i les desigualtats econòmiques que primen en aquesta societat que anem fent entre tots, i potser per aquí començaríem a trobar respostes al problema. Una altra cosa és que algú cregui que això és aprofundir massa i després d’aixecar una tanca en un estadi se’n vagi a dormir amb la sensació del deure acomplert.\nDe l’ article “Esport i violència”, 20 Minutos, 17 de juny de 2002\nLa decisió de fer una guerra pot partir d’una sola persona, però mai no s’ha fet una guerra sense la complicitat de milers, o de milions, d’individus.\nDe l’article “Creure’s la pau”, El 9 Nou, 31 de març de 2003\nL’art ens proporciona un llenguatge específic capaç d’aprofundir en la realitat d’una manera que no ho pot fer la ciència, ni la filosofia.\nDe l’entrevista a la Revista del Consell Català de la Música, núm. 19, gener de 2004\nEn el nostre medi, el vehicle privat ha esdevingut amo i senyor de la via pública, de manera que les persones que s’hi desplacen a peu es veuen assetjades, no solament per l’omnipresència dels automòbils, sinó per l’escàs respecte per les normes que manifesta un nombre considerable de conductors.\nDe l’article “El vianant contraataca” El Triangle, 29 de maig de 2007\nLa societat ensenya als infants que han de buscar l’autenticitat de les coses i, quan creixen, els impregna de superficialitat pertot arreu; els impel·leix a valorar la bellesa interior fins que descobreixen els adults obsessivament capficats per les mides anatòmiques, les arrugues de la pell i el color dels cabells, els predica la companyonia i la solidaritat i, quan creixen, els mostra que allò que es cotitza de debò és la superioritat i la competència agressiva; els fa discursos sobre la virtut de compartir mentre es dedica febrilment a acumular...\nDe l’article “Elogi de la innocència” El 9 Nou, 17 de novembre de 2008\nL’associacionisme cultural ha expressat, tradicionalment, una concepció de la cultura marcada per les humanitats: lletres, filosofia, música, arts plàstiques... Sense negligir aquestes disciplines i la necessitat de divulgar-les convenientment, no és menys cert que, en ple segle XXI, es fa del tot imprescindible afavorir l’aprenentatge dels sabers científics, atès el paper com més va més present de la ciència en tots els àmbits quotidians. Cal potenciar l’alfabetització científica, per dir-ho així, contribuint a dotar la ciutadania d’uns coneixements elementals en qüestions que tenen un efecte real en les nostres vides.\nDe l’article “Tres reptes de la cultura en el nostre temps” El Punt, 21 de desembre de 2009