Morera: 'Les falles ens van reduir la capacitat de reacció'\nEnric Morera: ‘Les falles ens van reduir la capacitat de reacció i van dilatar decisions’\nEl president de les Corts Valencianes analitza la situació arran de la crisi del coronavirus 2019 al País Valencià i fa autocrítica\n24.03.2020 - 20:51\nActualització: 24.03.2020 - 17:42\nEnric Morera (Oliva, 1964) és el president de les Corts Valencianes i un dels principals dirigents polítics del sobiranisme valencià. Presideix el Bloc Nacionalista i és coportaveu de Compromís. Les Corts han hagut de suspendre les activitats per la crisi del coronavirus 2019 i en aquesta entrevista analitza les conseqüències que això té al País Valencià, la reacció del govern de Botànic i també fa autocrítica, perquè considera que totes les autoritats, entre les quals s’inclou, haurien d’haver reaccionat abans a l’amenaça de la pandèmia.\n—Les Corts, tancades.\n—Les Corts no estan tancades. Hem suspès el període de sessions, i la diputació permanent es pot reunir quan calga, d’acord amb el període d’excepcionalitat en què ens trobem.\n—Trigaran a tornar a obrir.\n—Reprendrem l’activitat tan aviat com es puga, però sempre d’acord amb allò que decidesquen totes les institucions. Però no anirem més de pressa perquè ens ho demanen ara els qui ens criticaven per voler suspendre un partit de futbol o les falles.\n—No vull posar noms, perquè és temps d’anar tots a l’una, de cooperar, de prioritzar l’efectivitat perquè això serà llarg. Després de la crisi sanitària hi haurà una crisi econòmica i ara cal la col·laboració de totes les autoritats i dels poders públics. Res no serà igual. Hem d’eixir d’aquesta crisi amb un món més humà i més conscient de la necessitat que cal reforçar els serveis públics per a tothom.\n—El president Puig ha tirat pel dret i ha enviat dos avions a la Xina per comprar material sanitari.\n—La necessitat de proveir de material sanitari els hospitals per evitar el contagi és una prioritat de qualsevol govern. És un deure dels governants. Jo mateix també he gestionat aportacions de materials d’empresaris valencians que tenen la seu a la Xina. Com a govern, farem allò que calga perquè la sanitat valenciana no quede desproveïda, i aquest material serà distribuït solidàriament.\n—Però el govern espanyol ha recentralitzat les competències de Sanitat i qui distribueix és el ministeri.\n—No conec els detalls de la centralització. Em sembla bé evitar situacions d’acaparament per part de privats que puguen sorgir i entenc també que cal ser solidari, sense perjudicar les prioritats que hi haja en cada moment.\n—No voleu polèmiques amb el govern espanyol.\n—La gestió de la crisi que fa el govern espanyol és millorable. Tota gestió té encerts i errors, però ara és el moment de fer pinya i les propostes de millora s’han de fer quan toca i en els llocs que toca. En una situació d’emergència s’ha de ser molt prudent. És evident que hi ha coses a millorar però és el moment de fer pinya.\n—No van fer pinya aquells ciutadans de fora del País Valencià que el primer cap de setmana de confinament van anar a les platges valencianes.\n—Allò va ser una irresponsabilitat. L’arribada de gent de fora per s passar el cap de setmana a la platja ha contribuït a propagar la malaltia. Hi va haver una actitud molt irresponsable per part d’aquesta gent, que en llocs com Gandia van arribar a col·lapsar la sanitat.\n—Som en un moment greu i no es prenen les mesures contundents que s’haurien de prendre. Com més tardem a prendre-les, més dràstiques hauran de ser i més trigarem a eradicar la crisi sanitària. Ens juguem la temporada d’estiu, que és molt important per a l’economia valenciana. Si volem salvar-la, hem d’adoptar mesures més estrictes de confinament.\n—El president Torra ho ha demanat i ha rebut moltes crítiques.\n—Hi ha moltes regions europees, com la Llombardia i Baviera, que ho han fet, i hi ha molts experts que ho recomanen. Aaquest criteri es podria aplicar a l’estat espanyol. Tot i que no tinc prou elements, no sé per què no s’ha fet a Madrid, si era el principal focus de la pandèmia. Ara ja han sortit altres presidents autonòmics, com el de Múrcia, que també demanen el confinament. No hem de fer és politiqueria sinó buscar el millor per als ciutadans.\n—Va costar molt, suspendre les falles?\n—Va costar, tot i que s’ha demostrat que va ser la decisió correcta. Però vam trigar a reaccionar, per por de la resposta de la gent. Com que ja s’havia fet la crida i havien començat les mascletaes, no vam tenir prou visió de què ens venia al damunt. Les falles ens van reduir la capacitat de reacció i van dilatar decisions que s’havien d’haver pres abans. Naturalment no era fàcil, però el debat sobre la suspensió es va allargar massa. Finalment, totes les institucions vam prendre la decisió correcta, que era suspendre-les. Dues setmanes després, ens trobem que la gent que va criticar-ho ara ens dóna la raó. Són els mateixos que deien que no passava res perquè els seguidors del València anessen a Milà a veure un partit de futbol. Per sort, hi ha hagut responsabilitat institucional.\n—El debat ara és entre la salut o l’economia.\n—Primer, la salut. Sempre, primer, les persones. Els governs han d’atendre primer la salut dels seus ciutadans, que no falten mitjans i que ningú es quede sense atenció. I després, ja arreglarem l’economia, si cal amb mesures en l’àmbit de la Unió Europea. Ara som en un moment d’urgència, però quan haja passat, quan reobrim els parlaments, haurem de buscar solucions inclusives, socialment i econòmicament justes, perquè si no, tenim el risc de derivar cap a l’autoritarisme. Els populismes emergents a Europa intentaran treure rèdit de la crisi i nosaltres, des del parlament, hem de contribuir que això no passe.


“La llibertat és una llibreria” | Griselda Oliver i Alabau\nLa censura és la correcció o reprovació d’una cosa, o més concretament, la intervenció en una obra concreta. Si ho consulteu al Diec, us dirà: ‘Examen d’una doctrina, d’un llibre, d’un escrit, etc., emès pel censor’. Autors com J. K Rowling, Gustave Flaubert, Giovanni Boccaccio, Lewis Carroll o Roald Dahl han patit censura. I això és el que s’explica en l’exposició comissariada per Montse Vila, “Vermell de censura”, que vol posar de relleu que la censura és un tema actual, viu.\nExposició “Vermell censura” a el Born CC | Foto: Pere Virgili\n“Vermell de censura” és una de les activitats principals que, juntament amb la Fira del Llibre Prohibit, es podrà veure a la Setmana del Llibre Prohibit, que té lloc des del 3 fins a l’11 de juny a el Born Centre Cultural. Entre altres actes, hi ha programat un concert de Músiques Prohibides a càrrec de Gemma Humet i Rubèn Fernández, que cantaran, entre altres, Lluís Llach, Ray Charles, Víctor Jara, Jaume Sisa o Felix Mendelssohn. A més a més, es podrà tornar a veure L’Editto Bulgaro, una anàlisi sobre la censura, així com s’han programat dues taules rodones, “Censura versus llibertat” i “Nihil obstat: biblioteques i llibre prohibit”, i s’han programat també activitats infantils, com “Modelem llibertats!” i “Contes censurats”.\nLa Fira del Llibre Prohibit, tal com explica Antoni Daura, president del Gremi de Llibreters de Catalunya és una mostra de la importància de compartir espais amb vocació de transversalitat culturar i col·laboració amb altres actors, com les Biblioteques i el Born Centre Cultural. “Ens convé sortir al carrer i donar suport i difusió al llibre”, explica Daura i per això han enfocat aquesta fira des del punt de vista promocional i no tan comercial. La Fira comptarà amb 18 llibreries que oferiran un gran ventall de llibres prohibits per la censura. “Tant de bo no s’hagués de fer una fira de llibres prohibits perquè no n’hi hagués”, sospira Daura, però “això és una quimera”, afirma rotund.\n“Vermell de censura”\nL’exposició, que es pot veure fins al 5 de juliol, consta de tres blocs: un de literatura catalana, un d’autors de la literatura universal i un de literatura infantil i juvenil. “Es tracta d’una tria representativa però subjectiva”, en la qual es recullen els casos de censura que hi hagut i que continua havent-hi en alguns llocs actualment. “Ara bé, hem decidit deixar de banda la premsa perquè la censura en aquest mitjà és recurrent”, assegura Vila.\nA l’exposició s’hi troben casos de censura d’autors propers perquè l’exposició té una vessant molt divulgadora i vol que l’espectador se senti interpel·lat. “Vermell de censura” es va poder veure per primera vegada a la 1a Fira del Llibre Prohibit de Llagostera i, segons la comissària, “és una bona excusa per parlar de la literatura i d’obres cabdals i també per mostrar la importància de la literatura de ficció”.\nA l’exposició també es poden veure tres videoclips, cadascun dels quals no dura més de cinc minuts, realitzats per Julià Guillamon que parlen de tres casos diferents de censura: Incerta Glòria, de Joan Sales, La pell del brau, de Salvador Espriu i Barbarella de Jean-Claude Forest. En el cas, per exemple, de Joan Sales, explica que es van arribar a fer fins a sis informes de revisió, però que, “en un acte de picaresca” de l’autor, Sales va aconseguir el nihil obstat a l’arquebisbat de Barcelona: els censors es van veure obligats a publicar-la perquè no gosaven contradir les ordres de l’arquebisbat. “La novel·la es va publicar sense cap supressió”, conclou Guillamon.\nActualment “tornem a editar la mateixa quantitat de llibres en català que el 1936, ja que durant la dictadura franquista el ritme d’edició va abaixar molt”, explica Quim Torra, director del Born CC. De fet, l’Index librorum prohibitorum va ser un llistat que va estar vigent fins als anys seixanta del segle passat.\nMontse Vila, Quim Torra i Antoni Daura | Foto: Pere Virgili\n“Repassar els llibres prohibits serveix per ensenyar els millors llibres de la literatura universal”, assegura Montse Vila, que, en cap cas, creu que pugui ser positiu que un llibre sigui censurat, si bé és cert que després és encara més llegit. Un dels handicaps de la censura és que és difícil saber del cert quins llibres s’han censurats perquè molts s’han silenciat i tampoc se’n coneix l’abast. Ara, hi ha casos flagrants, com el de Nosaltres, els valencians, de Joan Fuster,que va ser censurada perquè, segons el censor, “la obra está escrita en catalán y no en valenciano, por lo que no puede entusiasmar demasiado a los valencianos auténticos”, que “se inventa lo de Países Catalanes para dar más importancia numérica al problema catalán” i que “se deja vislumbrar cierto antiespañolismo subyacente totalmente recusable”.\nPerò la cosa no queda aquí, ja que en el terreny de la literatura infantil i juvenil el fet d’etiquetar una obra d’inadequada implica censura. La saga de Harry Potter de J. K. Rowling ha estat censurada a Estats Units, ja que és “la més prohibida en l’ensenyament i amb més litigis oberts perquè alguns sectors religiosos consideren que les obres contenen elements d’ocultisme i satanisme”, explica un dels plafons de l’exposició. I també ha estat prohibida als Emirats Àrabs, per incitar suposadament a la bruixeria.\nBorn CC Gustave Flaubert J. K Rowling Lewis Carroll Roald Dahl


Ciberseguretat, quins són els països més segurs?\nLa Ciberseguretat és un fenomen que està creixent entre els governs, empreses i particulars de tot el món. Els Ciberatacs poden tenir greus conseqüències per a tothom.\nLa Ciberseguretat és un fenomen que està a l’alça a causa de l’augment de Ciberatacs que es produeixen dia rere dia. Un estudi fet per la universitat d’Oxford ha identificat 57 maneres diferents que els ciberdelinqüents poden atacar.\nHi ha països que afronten més bé els ciberatacs que d’altres. Un estudi fet per Comparitech ha comparat 60 països com fan la ciberseguretat. Aquest ha mostrat diferències significatives entre països, a tots aquests se’ls ha avaluat sobre les mateixes premisses:\nPercentatge de dispositius mòbils afectats per “malware”.\nPercentatge d’ordinadors afectats per “malware”.\nNombre d’atacs financers utilitzant “malware”.\nPercentatge d’atacs a dispositius vinculats amb l’Internet de les coses\nNombre d’atacs fets per Criptominers.\nEls països més ben preparats per afrontar ciberatacs.\nEls països amb millor legislació.\nSegons l’estudi aquests són els 10 països més segurs pel que fa a la Ciberseguretat: Japó, França, Canadà, Dinamarca, Estats Units, Irlanda, Suècia, Regne Unit, Països Baixos i Singapur. Espanya ocupa la posició número 15 de la taula.\nLlegir notícia original aquí


El PSC escull avui el seu primer secretari entre Iceta i Parlon - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl PSC escull avui el seu primer secretari entre Iceta i Parlon\nGairebé 18.000 militants estan cridats a les urnes\nacn 15.10.2016 | 10:18\nParlon i Iceta, els dos aspirants. Arxiu/ACN\nEl PSC escollirà aquest dissabte el seu primer secretari entre els candidats Miquel Iceta i Núria Parlon. Un total de 17.935 persones, entre militants del PSC i de la Joventut Socialista de Catalunya (JSC), estan cridats a les urnes. Del cens total, 698 persones han sol·licitat exercir el seu dret a vot a través d'una plataforma telemàtica, la resta ho podrà fer presencialment en un dels 135 punts de votació repartits arreu del territori entre les 10 i les 19 hores. Tots dos candidats van empatar en nombre d'avals recollits per optar a la cursa al lideratge del partit, amb 3.717. D'altra banda, els dos han assegurat que en cas de guanyar comptaran amb l'altre en el projecte de partit que volen plantejar.\nA principis de setembre tots dos candidats obrien la porta a presentar una candidatura conjunta per liderar el PSC amb una fórmula bicèfala. Tot i això, finalment van descartar l'acord i es van presentar cadascú en una candidatura diferenciada. Fins ara, Iceta ha exercit el paper de primer secretari, al que opta a la reelecció, i Parlon ha estat la seva número dos com a vice-primera secretària.\nLes primàries del PSC arriben en un dels moments més convulsos per al PSOE. Tot i això, els dos candidats a liderar el partit socialista a Catalunya han volgut posar distància entre el procés intern i la situació a Madrid. A més, tots dos han reiterat la seva negativa a permetre un govern del PP a l'Estat espanyol i han apuntat que si el PSOE vol canviar el seu posicionament hauria de convocar una consulta a la militància. Tant Iceta com Parlon s'han expressat a favor de trencar la disciplina de vot si la postura final del PSOE acaba sent la de facilitar un govern del PP. Les discrepàncies però han sorgit sobre si això comportaria una revisió del protocol de relació entre el PSOE i el PSC, ja que Iceta creu que no seria necessari, mentre que Parlon s'hi ha mostrat a favor.\nA banda d'això, les relacions entre Catalunya i Espanya i el model que ha de proposar el PSC ha estat un altre dels debats tractats en campanya, on tots dos han coincidit en apostar per una reforma de la Constitució. Tot i això, Iceta s'ha mostrat a favor que la 'via canadenca' s'hauria de poder debatre en el congrés que el partit celebrarà al novembre, mentre la seva adversària s'ha distanciat d'aquest plantejament.\nUn altre tema àmpliament debatut ha estat el paper que tindria l'altre candidat en el futur del partit. Parlon aposta per mantenir Iceta al capdavant del grup parlamentari i com a president del partit si resulta ella guanyadora, mentre que l'actual primer secretari defensa que aquest i el líder al Parlament haurien de ser la mateixa persona. En cas de perdre les primàries, Iceta ja ha assegurat que no es presentarà com a candidat a unes futures eleccions catalanes, mentre que Parlon ha posposat aquest debat.


La ciència i les conseqüències - Oi?\nL’any 1973 el premi Nobel de Fisiologia o Medicina va recaure en tres científics als quals es reconeixia els descobriments sobre patrons de comportament individuals i socials. Nikolaas Tinbergen havia nascut el 1907 a la Haia; durant la segona guerra mundial, la Gestapo el va empresonar perquè era membre de la resistència holandesa. Karl von Frisch havia nascut a Viena el 1886, i els nazis el van perseguir perquè un dels besavis era jueu. El tercer, Konrad Lorenz, nascut a Viena el 1907, sovint és considerat el pare de l’etologia; va afiliar-se al partit nacionalsocialista a principis dels anys 30 i se sap que va passar part de la guerra treballant en un hospital psiquiàtric a Poznan i els últims temps com a metge al front rus, on va ser capturat i empresonat quatre anys en camps soviètics. Retornat a Àustria, es va reincorporar a la universitat i va fer una carrera acadèmica que culminaria amb el premi Nobel. Lorenz va morir el 1989; l’any 2015 la universitat de Salzburg li va revocar el títol de doctor per haver ocultat el passat nazi.\nMartí Domínguez ha resseguit a fons la figura de Lorenz i n’ha novel·lat la història, la seva història esborrada dels anys del nazisme, fins a construir un personatge de ficció ple de clarobscurs que arrosseguen el lector a fer-se les preguntes més torbadores. Domínguez té la traça de no donar nom al personatge, cosa que reforça l’afirmació que ha escrit una obra de ficció basada en fets reals, amb què obre la breu nota final d’agraïments. La majoria de companys de viatge del protagonista de L’esperit del temps, especialment els metges, els universitaris i els científics amb qui coincideix tot al llarg del relat (Knoll, Hetzer, Hippius, Stavenhagen) són, ells sí, personatges històrics, als quals la novel·la posa carn i ossos i sovint una cruesa a l’alçada dels fets que van viure.\nÉs el protagonista mateix de la novel·la qui ens explica la seva vida. Domínguez construeix un ardit que, a través d’un singular joc de miralls, farà que ens creguem prou el que explica. Quan el capturen els russos, l’obliguen a relatar els seus crims sense amagar-se’n, i no fer-ho li hauria costat una execució sumària. D’aquesta manera reconstrueix els inicis de la carrera acadèmica i l’afiliació al partit de Hitler, l’èxit de les seves teories sobre el comportament animal, que semblaven donar base científica al racisme i a les polítiques que els nazis en van derivar, i la seva participació en les pràctiques de germanització a Polònia i a Bielorrússia. No s’excusa de la seva recerca científica, ni tan sols de les seves idees, però mira de distanciar-se de l’aplicació pràctica o de la utilització que se’n va fer (per exemple als anomenats Lebensborn), de les quals es presenta més aviat com un espectador forçat.\nD’aquesta manera sorgeix alguna cosa semblant a un dubte sobre la bondat de les seves pròpies teories. Un dubte, però, que no va gaire més enllà, que en cap cas no evoluciona cap al sentiment de culpa o la necessitat de perdó. Aquesta, si més no, és la impressió que, a parer meu, es desprèn sobrtetot dels últims capítols, escrits ja en llibertat, després d’haver obtingut el premi Nobel, sense necessitat de justificar-se, en un to que recorda el dels llibres publicats per Lorenz després de la guerra, que el van fer fins a cert punt popular i que el durien a ser fins i tot un autor de referència del moviment ecologista.\nI així ens trobem amb els temes de fons de L’esperit del temps. Fins a quin punt podem considerar que la ciència és neutra? Fins a quin punt el científic pot desresponsabilitzar-se de les conseqüències de les seves teories i, sobretot, de l‘aplicació pràctica que se’n pugui fer? No són preguntes noves, però per respondre-hi amb una mínima serietat i lluny dels tòpics cal estar atents a tota la informació que el novel·lista ens fa arribar de la ploma del seu personatge: no són les primeres teories de Lorenz sobre el comportament animal, fruit de l’observació en viu i en llibertat, sinó la seva ideologia racista, que se’n servia, el primer pas en fals que fa el científic. Que viurà, finalment, esbalaït i més aviat sorprès, les conseqüències que arribaran a tenir en mans dels més devots d’aquella mateixa ideologia, sempre revestida d’una racionalitat extrema.\nL’esperit del temps ha estat reconeguda amb el premi Òmnium a la millor novel·la de l’any 2019. Martí Domínguez, doctor en biologia per la Universitat de València i director des del 1999 de la revista Mètode, serveix amb solvència un relat que no era fàcil de fer. I que obre la porta a d’altres preguntes sense resposta fàcil: el passat nazi de Lorenz invalida l’aportació que li va fer merèixer el premi Nobel, al costat dels seus companys de recerca, víctimes ells en alguna mesura del nazisme?\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Carnet, Crítica i ressenyes, | s'ha etiquetat en Edicions Proa, Konrad Lorenz, Martí Dominguez, Premi Òmnium, Societat Catalana de Biologia, Treballs per oi | Deixa un comentari. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent


QUIN GOIG DE ROMÀNIC!: NOSTRA SENYORA DE FINESTRES\nNOSTRA SENYORA DE FINESTRES\nCòpia d'uns goigs del 1899\nMúsica d'O. Planàs\nSantuari de la Mare de Déu de Finestres. Actualment al terme de Sant Aniol de Finestres\nEstà situada a poc més de 5 quilòmetres de Sant Aniol, en una pista forestal que va fins a Mieres, només s’hi pot arribar a peu. Temple d'origen romànic, d’una sola nau, molt modificada. De l’edifici original resta l’absis semicircular sobrealçat i la volta. Formava part de l’antic poble de Finestres, situat al bell mig de la serra del mateix nom. Va ser consagrada el 947 pel bisbe Gotmar de Girona. L’església de Santa Maria esdevingué Priorat benedictí dependent de Sant Esteve de Banyoles, al qual el monestir pertanyia ja el 1096. (de la fitxa 1227)


L'ajuntament de la Seu 'abandona a la seva sort' als joves participants en els aldarulls de la Festa Major - La Valira\nL’ajuntament de la Seu ‘abandona a la seva sort’ als joves participants en els aldarulls de la Festa Major\nContràriament amb el que va passar en el cas dels dos joves que van resultar absolts acusats d’agredir a agents dels Mossos d’Esquadra (durant un tall de la carretera N-260) que va comptar amb tot el suport de l’equip de govern (foto adjunta), ara els mandataris municipals no han fet el mateix pel que fa als presumptes participants en els aldarulls de la passada Festa Major. Es dona la circumstància que en la primera situació es trobava el fill de l’actual regidora de Serveis Socials del consistori, la republicana Maria Antònia Lamolla.\nSegons informa el Bon dia, dos dels detinguts durant les festes de finals d’agost de la capital de l’Alt Urgell s’enfronten a una ordre de cerca i captura per negar-se a declarar en tres ocasions davant els jutjats de la Seu. Una desobediència que pot estar castigada fins i tot amb penes de presó.\nCal recordar que l’aleshores alcalde lleidatà, Jordi Fàbrega, es va limitar a fer un comunicat de rebuig a la violència i, ara per ara, ha deixat en mans de la justícia el futur dels joves que, asseguren, es van limitar a reunir-se al carrer per celebrar la festa davant la passivitat de l’ajuntament que en cap moment va ser capaç d’oferir un espai alternatiu a la falta d’espais de socialització a conseqüència de la pandèmia.\nLa resposta de l’equip de govern municipal (JuntsxCat i ERC) va ser enviar a la policia. Les càrregues van provocar desenes de ferits.


Encara ens trobem amb recorreguts accesibles a moltes persones, si bé en aquests haurem de buscar el camí i igualment, ens podem trobar amb alguna petita dificultat. És per això que si ens manca experìencia en l'alta muntanya, serà millor anar acompanyats d'algún guia o company més expert.\nL'ascensió al pic Nord de Certascan, és magnífica, ja que combina la volta al llac de Certascan, amb l'ascensió per una canal de neu fins al mes de juliol. De fet, si hem fet la pujada per l'itinerari 9, al pic de Certascan, aquest recorregut és el complement ideal per baixar ràpid fins el llac.\nIgualment podrem fer en un mateix dia les ascensions al Tuc del Cap de l'Estany i el pic de Senó, que malgrat no oferir dificultats, ens faràn sentir-nos en un marc més alpí, de crestes granítiques. Sens dubte, malgrat la seva alçària és l'ascensió més interesant de la zona.\nUn altre recorregut que no ens podem perdre, és la travessa dels 11 llacs, de Romedo, Senó, Colatx, Guiló, etc. És un itinerari fet per gaudir de la natura en tots els seus aspectes, i en permetrà conèixer racons inolvidables.\nLa travessa a Noarre, també és magnífica, i passarem per llacs i cascades impresionants. Si venim uns quants dies al refugi, aquesta travessa ens pot servir de cloenda, i fer-la de baixada per tornar a casa. L'únic inconvenient és que haurem de tenir un vehicle a cada banda o pujar en taxi 4x4, ja que canviem de vall.\n11. Pic de Certascan 2853 m., per la canal est, 2.50 h.\n14. Pic de Senó 2556 m., pel llac Certascan, 2.25 h.\n16. Tuc del Cap de l'Estany, 2604 m., per l'estany de Punturri, 2.10 h.\n19. Volta al llac de Certascan, 2240 m., 2.20 h.\n25. Travessa dels 11 llacs, Romedo, Guiló, Colatx, Senó, etc. 5.35 h.\n28. Travessa a Noarre i Graus, 1593 m., 4.35 h


Hi ha milers de joves a tot el món que segurament no sabran que avui és el seu dia, que el 12 d’agost és el dia Mundial de la Joventut, en el que totes les organitzacions juvenils hem d’aprofitar per recalcar el paper dels i de les joves en la societat i reclamar els nostres drets i els nostres deures.Avui ha de ser un dia de festa i reconeixement a la joventut que cada dia donen el màxim de si mateixos per fer possible un món més just. Però malauradament no són dates on estiguem per festes, ja que cada dia moren civils a l’enfrontament entre Israel i el Líban, i molts d’ells són infants i joves.\nÉs per això que avui volia fer esment d’un projecte en el que ens hi hem d’involucrar tothom, des dels joves fins a la gent gran. Un projecte que lluita per evitar que situacions com la del Líban es torni a produir. La campanya per aconseguir els objectius de desenvolupament del Mil·lenni (ODM).\nAl 2000, 198 líders de diferents països es van comprometre que l’eradicació de la pobresa no era una qüestió només de l’ONU sinó de totes les nacions del món. Es van marcar una sèrie d’objectius que s’havien de complir pel 2015. Alguns d’aquests objectius són eradicar la pobresa extrema i la gana, aconseguir l’ensenyament primari universal, reduir la mortalitat infantil i millorar la salut materna, combatre la SIDA, promoure l’igualtat de gènere,....\nLa teoria estava molt bé però al 2005, els indicadors que havien de demostrar que aquests objectius s’estaven aconseguint mostraven tot el contrari i per tant calia fer alguna cosa. Cal involucrar a la societat perquè som els únics que podem exigir als governs que realment prioritzin polítiques per aconseguir complir els objectius del Mil·lenni.\nSom la primera generació que pot acabar amb la pobresa mundial i no podem desaprofitar aquesta oportunitat. Amb la col·laboració de moltes organitzacions de tot el món, entre elles Creu Roja, s’ha endegat una campanya per sensibilitzar i generar consciència de la importància del compliment d’aquestes fites, ja que si realment s’aconsegueixen, 400 milions de persones deixaran de passar gana, 120 milions de nens i nenes podran realitzar estudis de primària, totes les dones rebran el mateix salari pel mateix treball, cada any 7 milions d’infants compliran 6 anys, s’evitarà la mort de 375000 dones a l’any, 12 milions de nens i nenes no seran orfes pel SIDA, 2400 milions de persones de països en vies de desenvolupament tindrien assistència sanitària bàsica,.....\nÉs el molt el que es pot aconseguir amb la voluntat de tots i totes, per això Creu Roja Joventut, la secció juvenil de Creu Roja Espanyola, com organització compromesa amb el canvi social i amb les necessitats de la població hem pres un paper actiu per difondre aquests objectius. Apostem per una línia de sensibilització, formació i informació que permeti a la població obtenir tota la informació necessària per participar activament en la consecució dels ODM. Ja que per aconseguir-ho es necessita a tothom: a les persones que lluiten contra la SIDA, als ecologistes, als sindicats, a les organitzacions culturals, als/les que lluiten pels drets reals i efectius de les dones,... i especialment als i les joves que volem treballar conjuntament per fer-ho realitat.\nCreu Roja Joventut, es dedica plenament a millorar la qualitat de vida dels infants, adolescents i joves, i qui en formem part som sensibles als factors que produeixen una infància desprotegida a tot el món, per això desenvolupem accions per donar a conèixer a la societat en general, els drets dels infants. Per això des de CRJ veiem una clara vinculació entre la nostra tasca i els principis fonamentals de Creu Roja, i el que defensen els ODM, per això adoptarem un paper actiu per promoure la implicació de tota la societat i especialment de la joventut. Som 6.000 milions de veus, si les aixequem a la vegada podrem aconseguir que la pobresa passi a la història. Entre totes i tots ho podem aconseguir. Ara és el moment i comptem amb tothom per aconseguir-ho.\nPer últim m’agradaria dedicar aquest escrit a tots aquells i aquelles joves de l’Orient Mitjà que estan allí, col·laborant en el que faci falta, fent el possible per ajudar al seu poble, sense saber que avui és el seu dia, i que gràcies a la seva altruista tasca, dignifiquen a la joventut de tot el món.\nposted by Oriol Yuguero at 7:16 p. m.\nMarc Mellado said...\nEspero que us anés d'allò més bé la sortida nocturna del dia 12.\nCom va anar la sortida del dia 12??? espero que anés molt bé.


Ho tenen tot: poden presumir de bones, vistoses, variades i sanes. Les fruites del bosc són un producte estrella de la nostra cuina gràcies al seu sabor: no resulten excessivament dolces i atresoren algunes notes àcides; un equilibri que permet utilitzar-les tant en plats salats com en rebosteria. Destaquen també per la seva versatilitat. Es poden menjar al natural, afegir-les a macedònies o a amanides vegetals. Podem gaudir-les amb iogurt (una combinació visualment atractiva), incorporar-les als berenars i als esmorzars o utilitzar-les en salses per a acompanyar carns. Els qui les hagin tastat saben que mariden molt bé amb totes les carns, especialment amb les de caça. Això no es deu únicament al seu sabor: la textura aporta un contrapunt refrescant a aquests plats i, a més, en facilita la digestió. Però no només són saboroses i cridaneres, també tenen un gran valor interior. Algunes contenen més fibra que el pa. Unes altres, més potassi que els plàtans. Estan les que destaquen pel seu contingut en àcid fòlic i les que tripliquen el volum de vitamina C de les taronges. Totes tenen grans quantitats d'antioxidants. Aquesta és una de les millors característiques, ja que protegeixen les nostres cèl·lules i ens ajuden a cuidar la salut.\nParadoxalment, el seu punt feble és la seva fragilitat: duren poc i cal tractar-les amb cura per a evitar que es facin malbé. Per a allargar-ne la conservació, un truc consisteix a emmagatzemar-les en un calaix del refrigerador o a l'interior d'un recipient segellat a la nevera. Aquestes cures també són necessàries durant la recol·lecció i el transport (no es poden apilar ni recollir amb màquines), i per això són més cares que altres fruites. Un quilo de gerds costa, en origen, 36 vegades més que un de pomes, i nou vegades més que un de nectarines. La bona notícia per als consumidors és que la producció nacional de fruites de bosc va en augment (a Huelva s'ha quadruplicat els últims anys) i això ajuda a reduir-ne els preus. Ara és més fàcil trobar aquestes delícies en diferents punts del país a un preu que permet incorporar-les a la dieta amb més freqüència que abans.\nLes fruites del bosc són molt fràgils: una vegada que es recol·lecten, es deterioren amb rapidesa. L'amenaça principal és la humitat, que afavoreix l'aparició de floridura, així que convé mantenir-les seques i fresques. Per aquesta raó, moltes vegades s'aconsella no rentar-les fins al moment de menjar-les. Malgrat això, hi ha un truc eficaç per a augmentar la seva vida útil: fer-los un bany d'immersió. Això sí, cal fer-ho en una mescla d'aigua i vinagre (tres parts d'aigua i una de vinagre). L'àcid acètic d'aquest líquid eliminarà la presència de floridura i de bacteris. Finalment, les hem d'escórrer i assecar molt bé abans de guardar-les a la nevera.\nUn grapat d'aquestes fruites aporta vitamina C, calci, potassi i, sobretot, fibra: els nabius tenen la mateixa quantitat de fibra que el pa blanc torrat. Els seus abundants pigments naturals (com els antocians i els carotenoides) no només els proporcionen aquest color blau fosc tan intens; també tenen acció antioxidant, molt bona per al nostre organisme. Consells per a triar-los. Observa el color i la textura. Els nabius han de ser d'un to blau intens i brillant, ferms al tacte i sense talls ni cops. Descarta les fruites humides o toves i també les que estiguin immadures, ja que no maduren una vegada recol·lectades.\nDe totes les fruites del bosc, les mores són les més riques en calci i vitamina A, molt important per a la salut dels ulls. Tot i això, destaquen per tenir una acció antioxidant elevada. Ens protegeixen dels radicals lliures (responsables de l'envelliment cel·lular) i tenen cert efecte antiinflamatori. Consells per a triar-les. El color i l'aspecte de la superfície són les millors guies. Han de ser brillants, llises i turgents. Si no podem tocar-les (per exemple, perquè estan envasades), cal evitar aquells recipients on s'acumuli el líquid de la fruita al fons, perquè és senyal que han començat a fer-se malbé.\nLa seva forma de ram diminut fa que s'assembli a les mores, però es diferencien en el color, la textura i el sabor. També perquè tenen el doble de fibra i de potassi, un mineral molt important per a l'activitat muscular. Els gerds, a més, són molt rics en àcid fòlic, molt necessari durant l'embaràs. Consells per a triar-los. La consistència és la clau. Convé portar a casa els gerds més resistents a una lleugera pressió amb els dits, que estiguin secs i que no tinguin floridura. Revisa'ls bé, ja que són els més delicats de tot el grup i es fan malbé amb facilitat.\nMolt baixa en calories (a penes 27 kcal per cada 100 grams), destaca per la quantitat de potassi i de fibra que conté. Aquest petit fruit aporta tanta fibra com el musli, més que el pa i fins i tot més que les galetes de tipus digestive. La fibra dietètica, a més d'estar recomanada per a pal·liar el restrenyiment, ha demostrat ser eficaç per a prevenir trastorns cardiovasculars i ictus. Consells per a triar-les. Ni molt dures ni molt toves: les millors groselles són les que estan al punt òptim de maduració. Es reconeixen, a més de pel tacte, per un intens color vermell i una superfície llisa, sense talls i tan brillant que sembla de cristall.\nLa diferència entre aquesta varietat i la vermella no es redueix només a una qüestió de color. La grosella negra és moltíssim més rica en vitamina A, té tant de potassi com els plàtans i el triple de vitamina C que les taronges. Aquesta fruita reforça les nostres defenses, redueix el risc de patir malalties cardiovasculars i degeneratives i ajuda a prevenir l'anèmia. Consells per a triar-les. Hem de revisar que estiguin seques i que tinguin una superfície llisa i brillant. El color ha de ser fosc i intens. A més, l'olfacte ens pot ajudar, ja que les groselles negres, quan estan al punt, desprenen un perfum melós molt fàcil de percebre.\nAnar a la següent pàgina: SI T'HAN DONAT CARABASSES, ESTÀS DE SORT!: De carrossa de la Ventafocs a icona de Halloween. La carabassa és protagonista de la cultura popular. Però, més enllà del que pugui semblar, n'hi ha tantes varietats com dies té l'any. Descobreix-les. >>\nPDF: Fes clic aquí per a Descarregar aquesta informació en PDF (384 Kb) (* Disponible només en castellà)


Beques Equitat per al curs ...\nBeques Equitat per al curs 2017-2018\nTermini extraordinari per als estudiants que van formalitzar la primera matrícula del curs 2017-2018 després del 16 d'octubre de 2017\nL'Agència de Gestió d'Ajuts Universitaris i de Recerca (AGAUR) ha obert un termini extraordinari perquè els alumnes que es van matricular més tard del 16 d’octubre de 2017 puguin sol·licitar la beca Equitat. El termini finalitzarà el proper 27 d’abril.\nEls ajuts estan adreçats a estudiants que es matriculin d’un ensenyament per a l’obtenció d’un títol universitari oficial de grau o màster.\nEls estudiants beneficiaris d'una beca Equitat obtenen una bonificació en el preu dels crèdits matriculats per primera vegada. Aquesta bonificació pot oscil·lar entre el 80% i el 10% de l'import total en funció del tram que li correspongui segons la renda familiar.\nAl sol·licitar l'ajut, l'estudiant obté l'acreditació del tram de renda, de caràcter informatiu, i posteriorment, la beca Equitat, que implica la reducció del preu públic dels crèdits matriculats per primera vegada.\nEl termini finalitza el 27 d'abril de 2018


Endesa a Setcases:telèfon i contacte\nEndesa en Setcases: punt de servei\nTelèfon de Endesa a Setcases\nPunt de servei Endesa a Setcases\nContractar el subministrament de llum amb Endesa a Setcases\nEndesa a Setcases\nAqui identificaràs tota la informació que necessites conèixer de Endesa a Setcases. Tot setcasenc que tingui preguntes amb el seu subministrament de llum podrá trobar en esta aquest lloc web tota la informació que necessiti.\nEndesa es responsabilitza de distribuir la llum a gran part dels ciutadàns de Girona. Per això, compta amb gran quantitat recursos per atendre als clients amb qualitat. Depenent dels processos que el setcasenc vol completar, pot preferir de anar a alguns dels punts de servei sense la necesitat de cita previa a prop de Setcases. Però, sempre pot trucar anticipadament als telèfons que aperèixen posteriorment:\nTelèfons de Endesa a Setcases\nEndesa proposa una atencio personalitzada on qualsevol client pot anar de manera presencial i ser considerat immediatament. Els punts de servei de Endesa que un setcasenc té mes properes es mostran a continuacio:\nSetcases es un municipi que fa part de la comunitat autònoma de Cataluña que compta amb un total de 535095 punts de sumbministrament amb un consum anual de 1863586801 MWh. Endesa es la companyia encarregada de subministrar la llum en la zona.\nEndesa es la companyia responsable de distribuir el gas natural al municipi de Setcases. Per això, si el ciutadà setcasenc vol anar a la oficine que sigui de Endesa sense necessitar cita prèvia, té a disposició punts de servei properes a la seva casa.\nOficines de Endesa a Setcases