Instalación Energia Solar tèrmica: Aigua calenta, calefacción solar\nExisteixen diferents formes en la llar moderna de reduir costos de generació d'energia. El principal d'ells és la generació d'aigua calenta mitjançant energia solar, cobrint d'aquesta forma el 100% de les necessitats tèrmiques d'un habitatge al llarg de l'any. També pot aprofitar-se per a generar calefacció, encara que en aquest cas no es dissenya la instal·lació per a cobrir el 100% de la demanda tèrmica a l'hivern, ja que l'excés de calor a l'estiu d'una instal·lació d'aquest tipus podria danyar el sistema.\nExiten també unes altres opcionas més renovables o eficients que recomanem des de Soliclima. Una opció seria la caldera de pellets; els pellets estan fabricats a partir de residus de podar<, residus forestals i de la indústria maderera. Emeten també CO2, però aquest CO2 es considera nul, perquè és el mateix que va absorbir la planta durant el seu creixement, no consisteix a generar CO2 nou, com durant altres processos de combustió.


Pere de Torroella, esquinçat per les dones | Emporion\nHistòrianúm. 37 -gener- 2010\nper Jaume Bassa Pasqual\t el gen. 25, 2010\nArran d’un escrit meu sobre Pere de Torroella al Llibre de la Festa Major del 2009, el bon amic Joan Radresa m’ha donat la pista i bona part de la informació sobre aquesta llegenda. Potser cal dir de bell antuvi que Pere, de la família dels senyors de la nostra vila, no va viure a Torroella. Bernat de Torroella, el seu pare, es preocupà per donar-li una bona educació i aconseguí d’enviar-lo, des dels quinze anys, a la cort navarresa. Després va residir a Nàpols, a la cort del rei Alfons el Magnànim, i entrà en contacte amb escriptors italians. A la mort del rei, tornà a Catalunya, on va actuar d’ambaixador reial en diverses missions. Gràcies als contactes de la cort i als desplaçaments, va esdevenir escriptor de gran cultura, molt divers, important en català i en castellà, en prosa o poesia, bon coneixedor de Petrarca i d’Ausiàs March. L’any 1458, quan tenia uns trenta-vuit anys, es va casar amb Violant de Llabià, pubilla rica que vivia a la Bisbal, i Pere es va traslladar a casa seva, de la qual encara es conserva part de la planta i alguna finestra.\nPere de Torroella té el mèrit d’haver escrit el primer sonet que s’ha fet en llengua catalana, però va ser molt cèlebre també en castellà, d’entre altres motius, per ser l’autor de Maldezir de mujeres, un llibre de poesia que es va fer famós, de vers curt i rima fàcil, àgil i lleuger, que va provocar una polèmica molt violenta i rèpliques airades de poetes importants. Tot plegat el va fer famós com a enemic del sexe femení.\nFins aquí la història, ara ve la llegenda, que es basa en un llibre del castellà Juan de Flores, que explica el següent.\n“Vigilaven la reina i les seves dames a Pere de Torroella, i el varen atrapar i lligar de peus i mans. El varen despullar, li taparen la boca perquè no pogués cridar, i el varen lligar nu a un pilar. A partir d’aquest moment, cadascuna inventà maneres de turmentar-lo, i el varen anar esquinçant amb ràbia, unes amb estenalles roents, d’altres amb ungles i dents. Ja estava mig mort, però per fer-li més mal sobre el mal, no el remataren, deixant-li refredar les nafres crues i fent-n’hi de noves. I quan ja estaven cansades de turmentar-lo, la reina i les dames es varen posar a sopar al seu costat perquè les veiés, xerrant sobre les seves maldats, fent memòria de les seves obres malicioses, cadascuna deia a la reina quantes vegades es podria matar aquell home… I així va sofrir tanta pena de les paraules com de les obres; i després que s’alcessin de taula, totes varen donar sopar amarg a Torrellas; i tant va ser servit amb escudella i aus i mestre sala, que no sabria escriure les diferències de les injúries i ofenses que se li feien. I això va durar fins que va aclarir el dia. I un cop varen deixar el ossos sense carn, els cremaren; i de les cendres, cadascuna en va guardar una capseta per relíquies del seu enemic, i n’hi hagué alguna que la portava al coll, perquè portant més a la memòria la seva venjança, més plaer n’haurien. Així que la gran malícia de Torrellas donà a les dames victòria, i a ell la paga merescuda.”\nDifícil de creure que fos aquesta la mort autèntica de Pere de Torroella (que l’autor aomena Torrellas), que segur que devia morir al seu llit de la Bisbal, però ja sabem que les llegendes ajuden a explicar una història real, tot distorsionant-la.


Recuperem la teràpia assistida amb gossos - Sant Gervasi Parc\nSant Gervasi Parc recupera la teràpia assistida amb gossos\nHomeActivitatsSant Gervasi Parc recupera la teràpia assistida amb gossos\nPosted on 20 Maig 2021\nA Sant Gervasi Parc sempre busquem la felicitat dels nostres residents. Amb aquest objectiu en ment, us anunciem amb alegria la recuperació d’una activitat que es va haver de suspendre a causa de la pandèmia: la teràpia assistida amb gossos. Es tracta d’una activitat terapèutica que aporta molts beneficis tant a nivell emocional com cognitiu i funcional.\nLa teràpia assistida amb gossos consisteix a incorporar un gos que ha estat educat específicament per a aquesta tasca. La intervenció és dirigida per un /a tècnic/a especialista, en aquest cas l’Elisabeth Mussull, la fundadora d’ITCAN, empresa dedicada a aquesta mena de teràpies. L’experiència pretén aportar una vivència holística i directa. El gos aporta una gran motivació als residents facilitant la comunicació, l’autonomia, l’estat anímic i, sobretot, el fet de voler repetir l’experiència.\nDes de la residència oferim aquesta activitat de forma quinzenal als residents que poden beneficiar-se’n. Les sessions les dirigeix la tècnica d’ITCAN amb un dels nostres tècnics o la psicòloga o la terapeuta ocupacional presents. En aquesta primera sessió després de la pandèmia, vam tornar a veure el Galet, un dels gossos amb els que ja havíem treballat l’any passat. L’activitat va ser tot un èxit i tots els residents en van sortir encantats.\nEls beneficis que aporta la teràpia assistida amb gossos són:\nEstimula les emocions.\nReforça el contacte amb la natura.\nEl gos no mostra prejudicis.\nPromou la responsabilitat i les conductes afectives.\nConvida al joc.\nFacilita la comunicació.\nRedueix la sensació de soledat i depressió.\nFa riure amb les seves entremaliadures i ajuda a alliberar les tensions.\nT’agradaria tenir més informació sobre la residència per a gent gran Residencial Sant Gervasi Parc? Contacta’ns i et facilitarem tota la informació que necessites per prendre la millor decisió.\nactivitats, gossos, teràpia assistida amb gossos\nActivitats, Articles, Noticies


Grups de recerca acreditats — Portal de Qualitat, d’indicadors i d’enquestes — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\n≡ Grups de recerca acreditats\nSou a: Inici / Qualitat institucional / Qualitat de la recerca / Grups de recerca acreditats\nACCIÓ és l’agència pública per a la competitivitat de l’empresa catalana, adscrita al Departament d’Empresa i Coneixement de la Generalitat de Catalunya. El seu objectiu és impulsar la competitivitat i el creixement del teixit empresarial català, a través del foment de la innovació, la internacionalització empresarial i l’atracció d’inversions.\nACCIÓ acompanya l’empresa en el seu procés de diferenciació competitiva i de cerca contínua de noves oportunitats de negoci, i també les assessora en la seva cerca de finançament, les ajuda a créixer mitjançant programes de captació.\nUn dels reptes d’ACCIÓ també és potenciar i millora la innovació de l’empresa catalana. I una de les millors maneres de potenciar i millorar la innovació i a la vegada guanyar competitivitat al mercat és aplicant nova tecnologia a la teva empresa.\nNo totes les empreses tenen els coneixements tecnològics per fer-ho, és per aquesta raó que ACCIÓ té identificats, sota el segell TECNIO, els desenvolupadors de les tecnologies més innovadores i els facilitadors que participen en el procés de transferència de tecnologia i de coneixement a l’empresa.\nTECNIO és la marca que identifica els centres tecnològics i grups universitaris experts en investigació industrial i en transferència tecnològica a Catalunya.\nTECNIO aglutina els millors Centres Tecnològics i Centres de Recerca de les Universitats catalanes.\nUn dels reptes d’ACCIÓ també és potenciar i millora la innovació de l’empresa catalana. I una de les millors maneres de potenciar i millorar la innovació i a la vegada guanyar competitivitat al mercat és aplicant nova tecnologia a les empreses.\nQuè ofereix TECNIO a l'empresa:\nAccés a capacitats d'R+D diferencials. Tecnologies i coneixements que no es troben al mercat i que, per això, constitueixen factors clau per millorar la posició competitiva de l'empresa.\nDóna resposta a les necessitats tecnològiques de l'empresa per ajudar a desenvolupar nous productes i serveis.\nFacilita l'accés a nous socis o proveïdors tecnològics.\nImpulsa la projecció internacional de l'empresa gràcies a la participació en programes internacionals de suport a l'R+D.\nRelació de grups de recerca acreditats a la UPC amb el segell TECNIO


Tumors oculars, palpebrals i orbitaris | Institut de la Màcula\nTumors oculars, palpebrals i orbitaris 22/03/2013\nLa naturalesa dels tumors que es presenten a l’àrea periocular és molt variada i hi ha multitud de lesions benignes i quists, però també lesions canceroses.\nEntre aquestes, les més freqüents són les que estan relacionades amb l’exposició solar, fonamentalment el carcinoma basocel·lular i el carcinoma escatós, que poden aparèixer a les parpelles. Quan una lesió cancerosa es presenta a les parpelles, és fonamental que la tracti un especialista, ja que es requereixen tècniques quirúrgiques molt específiques que, alhora que eliminen el tumor, asseguren que la parpella mantingui la important funció de protegir el globus ocular.\nEls tumors orbitaris també es divideixen en benignes i cancerosos, i els primers són els més freqüents. Alguns tumors orbitaris, malgrat que són benignes, com ara l’hemangioma cavernós, poden comportar problemes visuals a causa de la localització orbitària. Les lesions canceroses de l’òrbita són poc habituals, i entre aquestes la més freqüent és el limfoma orbitari, que sol tenir un bon pronòstic de guariment. Altres tumors que es presenten en aquesta àrea són els de la glàndula lacrimal o les metàstasis d’altres càncers.\nEn el globus ocular també poden aparèixer lesions canceroses, que afecten la superfície ocular, com en el cas dels carcinomes escatosos de conjuntiva, o que creixen a l’interior del globus, com ara el melanoma de coroide. Cadascun té un tractament específic que en certs casos requereix un abordatge oncològic multidisciplinari.


El dret de decidir, assignatura optativa | Olla de Grills\nEl dret de decidir, assignatura optativa\nOctubre 23, 2007 in Daniel D.L.\nHo deia Vicenç Villatoro a l’article Què ha de fer Ibarretxe: la democràcia espanyola no permet que un dels seus territoris decideixi lliurement sobre el seu futur. No ho permet Zapatero, no ho permetria Rajoy, no ho permetrà ningú que es mantingui fidel al compromís de “complir i fer complir la Constitució”. Aquest no és un tema que depengui de cojuntures, de tarannàs ni de candidats; la democràcia espanyola està dissenyada així, i qui la governi ho farà segons aquests paràmetres.\nAquest fet s’ha posat en evidència arran de l’anunci del president basc de fer una consulta popular sobre el futur del seu país el 25 d’octubre del 2008. Si algun dia nosaltres avancem per aquesta via, és evident que toparem amb exactament els mateixos obstacles.\nFins aquí, res de sorprenent. Però aturem-nos un moment a pensar com es respon des de Catalunya i des del catalanisme a aquesta situació.\nEn primer lloc observem que els partits que neguen el dret de decidir obtenen uns excel·lents resultats a casa nostra. PSC, PP i Ciutadans-Partido de la Ciudadanía van sumar un 40,5% dels vots a les passades eleccions al Parlament de Catalunya. Al Congrés dels Diputats l’any 2004, i només amb les dues primeres opcions esmentades, aquest percentatge va arribar al 54,9%.\nAquestes xifres ens diuen que ja per començar, l’electorat català no castiga en absolut aquells qui li neguen el dret d’autodeterminació. És lògic, dirà el lector: hi ha molta gent que no s’identifica gens amb el nacionalisme ni el sobiranisme, sinó que se sent còmoda dins la idea d’Espanya i no sent cap necessitat d’admetre altres possibilitats.\nPotser serà més interessant, doncs, que analitzem el comportament dels partits que es reclamen nacionalistes o sobiranistes. Sovint els seus líders polítics ens han recordat que defensen el dret de decidir. Així ho diuen, amb més o menys matisos, els documents ideològics de CDC, UDC, ERC i ICV. Però a la pràctica, en el dia a dia, la vida política es pot explicar perfectament com si la discrepància amb l’anterior grup de partits no existís en absolut, o fos sobre una qüestió menor.\nAl Principat es fa amb tota naturalitat una aposta política centrada en l’eix esquerra-dreta, sense que pràcticament importi que aquell amb qui t’has associat sigui el mateix que treballarà per impedir que facis el referèndum (no oblidem que la política del PSOE la decideix el Comitè Federal, i en aquest òrgan el PSC hi té com a destacat representant José Montilla). I al Congrés dels Diputats i el Senat és llarga la lletania de sís, abstencions, vots de confiança i bones intencions per part dels partits catalans. En definitiva, adoptar una actitud d’imposició, de no reconeixement dels drets nacionals, surt pràcticament gratis als partits espanyols. El dret de decidir és una assignatura optativa, d’aquelles que semblen complicades i no s’hi acaba matriculant ningú; els alumnes prefereixen apuntar-se a arts marcials (Rajoy) o jocs malabars (Zapatero). Si ni tan sols va ser definitiva per convèncer-nos la xixina en què el PSOE va convertir la proposta d’Estatut del 30 de setembre, amb la Constitució com a mig raó mig excusa per treure tot el que van poder! Què més ha de passar? Què més pot passar? (Ah sí, el TC.)\n“Tranquil”, em direu; “l’important és construir una majoria sobiranista. A la Unió Europea, al Segle XXI, Espanya no pot fer una guerra genocida contra els independentistes, com si fos Rússia o Sèrbia. Quan arribi el moment, quan siguem prou forts, s’hauran d’empassar la seva legalitat; la realitat superarà allò que dicten les seves normes, i el camí cap a la llibertat serà imparable.”\nTeniu raó; és un bon argument. Però a mi m’agrada que la política es regeixi segons uns paràmetres lògics fàcilment explicables i comprensibles. La majoria social i política no sorgirà per generació espontània; ans al contrari, vindrà de carregar-nos de raons i d’actuar amb responsabilitat i coherència. Perquè pregunto: si algú vaticina que l’11 de setembre del 2014 serà el dia de votar, quin serà el dia de reconèixer la incompatibilitat entre els qui pensem que hem de poder decidir lliurement i els qui asseguren que no farem “res d’il·legal”? El 10 de setembre del 2014? El 2 de març del 2011? Quin serà el moment de dir alt i clar que amb els qui ens neguen el dret de decidir no hi ha res a fer, no hi pot haver cap projecte en comú?\nÉs més, com creixerà el sobiranisme si la seva expressió institucional està lligada al govern d’Entesa: Creixerà si el govern ho fa bé? I no creixerà o es mantindrà també el PSC, aleshores? Creixerà si ho fa malament? O potser algú pensa que el ciutadà analitzarà conselleria per conselleria i conclourà que les que estan en mans sobiranistes ho fan millor? Això ni és cert, ni fàcilment mesurable, ni coherent, ja que el govern és un projecte compartit i solidari.\nEn definitiva trobo incoherent la pretensió de fer avançar unes idees i l’acció de govern al costat de qui en defensa unes altres, nacionalment oposades i a la llarga incompatibles.\nOctubre 23, 2007 a 12:06 pm\nFelicitats pel bloc. http://www.ulldepoll.cat (Bases, alers i pivots d’ERC – La porra del Barça, Poema d’Ezra Pound i crítica de cinema)\nOctubre 23, 2007 a 12:40 pm\nSeria una bona cosa que la gent comencés a castigar electoralment els partits que no fan una defensa clara i nítida del dret democràtic que té catalunya a decidir el seu futur. Aquests partits, a casa nostra són PSC-PSOE, Ciudadanos i PP.\nL’acceptació del dret a l’autodeterminació ha de ser acceptat per tot els partits demòcrates, tan els nacionalistes espanyols com els nacionalistes catalans, perquè és un dret democràtic. Recordem que a la Gran Bretanya, tres primers ministres britànics reconeixen el dret a l’autodeterminació que tenen Escòcia, Anglaterra, Gal.les i l’Irlanda del Nord.\n« Jaume Renyer i l’ERC de la llibertat\nEl català contra-emprenyat »


Un documental i un videojoc al voltant dels barris sostenibles, posen punt i final a la cinquena Casa d’oficis de Creació i producció audiovisual de Mas Carandell | Mas Carandell\nUn documental i un videojoc al voltant dels barris sostenibles, posen punt i final a la cinquena Casa d’oficis de Creació i producció audiovisual de Mas Carandell\nAvui dijous, 10 de desembre, a les 18 hores, tindrà lloc a Mas Carandell la cloenda de la cinquena Casa d’Oficis de Creació i producció audiovisual, que comptarà amb el regidor d’Empresa i Ocupació, Sr. Carles Prats, i el Cap del servei territorial d’Ocupació a Tarragona, Sr. Manuel Garcia. L’acte, de format presencial i a porta tancada amb els nois i noies que finalitzen el programa, es retransmetrà via Zoom per les persones i familiars que tinguin interès en seguir-lo en directe.\nA banda de mostrar la feina feta en els darrers 12 mesos de formació i treball, l’objectiu principal de l’esdeveniment és presentar els projectes finals que han creat els joves de cadascuna de les dues especialitats, Creació audiovisual i Creació d’entorns i efectes visuals per a videojocs, durant els darrers 6 mesos.\nAmbdós projectes comparteixen una mateixa temàtica, els “barris sostenibles”, i posen èmfasi en el fet de que les persones que viuen als barris poden contribuir en el seu dia a dia amb l’assoliment dels Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) fixats per les Nacions Unides d’ara fins al 2030. Aquests ODS són 17, i contemplen moltes més fites específiques dissenyades per acabar amb la pobresa, protegir el planeta i assegurar la prosperitat per a tot el món.\n«Accions locals, impacte global» és el nom del projecte audiovisual que presentarà l’alumnat de l’especialitat de Creació de continguts audiovisuals. Es tracta d’un documental en què s’analitza quins Objectius de Desenvolupament Local es despleguen a través de projectes locals concrets com el dels horts urbans i dels horts escolars.\nEn un context actual marcat per l’afectació mundial de la COVID-19, el “documental” redibuixa la necessitat, més que mai, de treballar en equip, de preocupar-se per l’entorn, de fer visibles les desigualtats que giren entorn a l’ocupació, la formació, la lluita contra la fam, el creixement econòmic, així com la lluita pel canvi climàtic i el desenvolupament de ciutats i comunitats més sostenibles. La peça explica, com des de la dimensió local, es pot assolir un impacte a nivell global, enllaçant la importància i repercussió de les petites accions en la forma de fer, de ser i de viure.\nD’altra banda, l’alumnat de l’especialitat de Creació d’entorns i efectes visuals per a videojocs presentarà la demo de videojoc “I’m vegan”, realitzada en 3D low poly i d’estil cartoon, en què un astronauta ha de tenir cura d’un hort i de tot el sistema energètic i d’alimentació per a sostenir-lo. Aquest hort està ubicat dins una cúpula especial en un planeta extraterrestre. L’objectiu del joc és aconseguir mantenir el conreu en vida i els sistemes d’energia i alimentació a ple rendiment.\nL’acte de cloenda, finalitzarà amb el lliurament de diplomes, per part de les autoritats, als nois i noies que han finalitzat el programa, que recordem és una actuació subvencionada pel Servei Públic d’Ocupació de Catalunya en el marc del Programa de suport als territoris amb majors necessitats de reequilibri territorial i social: Projecte Treball als barris, i compta amb el finançament del Servicio Público de Empleo Estatal del Ministeri de Treball i Economia Social.\nMas Carandell preveu iniciar abans de final d’any la sisena Casa d’oficis de Creació i producció audiovisual (encara pendent d’aprovar). La nova edició també s’adreçarà a joves de Reus en atur que tinguin el Graduat en ESO, el Batxillerat o un Cicle formatiu de grau mitjà, però com a novetat d’enguany, podran tenir fins a 29 anys. La preinscripció és oberta a Mas Carandell o bé al seu web mascarandell.cat.


Avui entrevistem a... Fernando Mairata, President de Petec ( Associació Professional de Perits de Noves Tecnologies) | Trentia\nAvui entrevistem a… Fernando Mairata, President de Petec ( Associació Professional de Perits de Noves Tecnologies)\nAmb motiu del Dia Internacional de la Protecció de Dades.\nAvui 28 de gener es celebra el Dia Europeu de la Protecció de Dades, dia considerat també internacional, una data proclamada per la Comissió Europea, el Consell d’Europa i les autoritats de Protecció de Dades dels estats membres de la Unió Europea.\nLes dades, l’anàlisi intel·ligent de les mateixes (BI) i el BIG DATA són eines molt poderoses i de gran valor per als negocis, les enquestes electorals, i sobretot, per aconseguir finalitats concretes. Mal emprats o en males mans, les dades són perilloses.\nCreus que és necessari tenir un dia internacional com aquest per informar i conscienciar sobre els drets i obligacions com a usuaris d’Internet?\nEl Consell d’Europa va proclamar el Dia Europeu de la Protecció de Dades en una resolució de 26 d’abril de 2006.\nEn multitud de països es coneix aquest dia com el DATA PRIVACITY DAY. Recordem que ja existia una Directiva de 1995 i una Llei Orgànica espanyola de 1999, que era la segona.\nEl 2018 va entrar en vigor per a tots els països de la Unió Europea el Reglament General de Protecció de Dades (GDPR), i a Espanya la Llei Orgànica 3/2018 sobre el mateix tema, que ampliava la seva denominació de Protecció de Dades Personals a Garantia de Drets Digitals. Una normativa de la que només en tenim constància quan es publiquen les altes sancions per incompliment.\nLa privadesa és un dret fonamental que es recull en la majoria de les constitucions. En l’espanyola en l’article 18. També es recull en almenys dos dels articles de la Declaració Universal de Drets Humans.\nPossiblement és un dels drets fonamentals més vulnerats de la societat.\nLa privadesa, el dret a l’honor, al secret en les comunicacions, etc. són drets dels ciutadans proclamats en totes les constitucions de tots els països del món, amb major o menor limitació per aspectes de seguretat fonamentalment, però, com dic, es tracta d’un dret molt vulnerat.\nEl desenvolupament i creixement de la societat de la informació ha estat tan exponencial amb els dispositius mòbils i les xarxes socials en els últims 10 anys, que la normativa prevista que estava orientada a controlar als governs i als mitjans de comunicació, ara ha d’orientar-se a entitats de tot tipus, especialment a les GAFAM, (Facebook, Google, Amazon, Apple, Microsoft) i també a moltes altres que sense ser tan grans, usen i abusen del mercadeig de dades personals.\nÉs bo que tinguem un dia dedicat especialment a aquest tema, un dia que serveixi per fer-nos reflexionar, però no hem de perdre l’horitzó i deixar-ho només en un dia, ja que hem de preocupar-nos per la Protecció de Dades i per la nostra privadesa tots els dies de l’any.\nQuin paper ofereix PETEC com a custodis del bé i de preservar del Cibercrim als ciutadans, en relació amb aquest tema de la protecció de dades en ser una Associació de Pèrits de noves tecnologies? caràcter divulgatiu, formació, etc.\nPETEC és una entitat que aporta el coneixement tècnic i jurídic dels seus socis per garantir un bon ús dels sistemes d’informació, i de la informació en si mateixa.\nLa tasca principal de Petec és la forense, suportant al sistema per a la millor presa de decisions. D’una banda, hem de ser garantistes i respectuosos amb la privadesa en l’àmbit de les nostres intervencions forenses. Per un altre, hem d’assegurar que les empreses i entitats que accedeixen a nosaltres siguin al mateix temps respectuosos amb aquesta norma. La privadesa forma part del nostre dia a dia i regula gran part de la nostra activitat.\nL’Agència Espanyola de Protecció de Dades presenta el PACTE DIGITAL PER A la PROTECCIÓ DE LES PERSONES, una iniciativa que té com a objectiu promoure un compromís ferm amb la privadesa en les polítiques de sostenibilitat i els models de negoci de les organitzacions, compatibilitzant el dret fonamental a la protecció de dades amb la innovació, l’ètica i la competitivitat empresarial.\nAquesta iniciativa està orientada a reforçar el dret a la protecció de dades alhora que es promou la innovació i la sostenibilitat.\nEl desenvolupament del projecte ha comptat amb la col·laboració d’algunes de les principals organitzacions empresarials, fundacions, associacions de mitjans de comunicació i grups audiovisuals.\nDes de Petec tenim voluntat d’incorporar-nos-hi ja que s’obrirà a totes les organitzacions que vulguin assumir els compromisos reflectits en la carta d’adhesió.\nAl final es tracta que entenguem tant les persones com les empreses que no es tracta d’una mera obligació legal imposada, sinó d’un tema que concerneix a la nostra seguretat i privadesa com a individus.\nA PETEC tenim un compromís clar amb la conscienciació, molts dels nostres associats imparteixen xerrades de conscienciació per a totes les edats, no hem d’oblidar que igual que la seguretat, la privadesa és cosa de tots.\nOn creus que s’ha de fer el reforç i en quins punts: conscienciació, informació, més multes? A nivell individual, empresarial?\nÉs evident que en les dues primeres. Les multes són només la conseqüència de no estar conscienciats i no assumir el compliment normatiu.\nRespecte a l’individu: la informació. És essencial que es conegui el risc que suposa l’ús irresponsable dels dispositius mòbils i de no comprendre el que significa obrir la nostra intimitat a les xarxes socials.\nRespecte a les empreses i administracions: la conscienciació. No es poden dur a terme pràctiques que puguin ser segregacionistes, perjudicials, o estigmatizants. Els seus dirigents i responsables ho tenen fàcil. Que imaginin el que no els agradaria que els fessin a ells. I no em val la figura del ciutadà exemplar, perquè tots tenim alguna cosa que desitgem amagar de la majoria, encara que solament sigui per intimitat i salvaguardar els nostres punts sensibles i els de els nostres afins.\nMolta atenció a menors i adolescents, segurament els més desconeixedors d’aquest tema i clares víctimes del mateix. A més, caldria actuar d’ofici sobre les empreses que clarament viuen del tractament de dades (xarxes socials, operadors de telecomunicacions, centres de trucades, etc.)\nSom conscients de totes les dades que cedim?\nEn absolut. Ningú ho és, i tots se sorprenen quan Google ens diu el que sap de nosaltres. En general valorem molt poc les dades, i les cedim per coses com participar en concursos o posar un meme en una xarxa. Hi ha d’haver més sensibilització amb aquestes dades.\nSi la gent fos realment conscient, deixaria apagat el mòbil a casa, miraria en cada racó les càmeres de vigilància i no respondria ni tan sols a una enquesta anònima al carrer.\nNo podem oblidar-nos del REGLAMENT EUROPEU DE PROTECCIÓ DE DADES. Creus que es coneixen bé els canvis que implica aquesta norma? Ha passat un temps relatiu des de la mateixa.\nI no t’oblidis que també, des de la Llei Orgànica espanyola de 2018, han passat més de dos anys.\nSegueix havent-hi una cultura que pagues i compleixes, però realment pocs compleixen amb la norma per sensibilització de qui es protegeix. Queda molt per fer.\nHem de tenir present que des de la directiva de 1995 i la nostra llei de 1999 hi ha hagut una consciència de defensa de l’individu, de la persona, i que la figura de l’Agència Espanyola de Protecció de Dades i les associacions de professionals de privadesa ho han fet possible molt abans.\nEl canvi ara suposa una responsabilitat especialment per qui recol·lecta i usa aquestes dades. El principi de responsabilitat de compliment i poder demostrar-ho. Aquest punt és el que més està costant a les entitats, siguin aquestes administració pública o empreses privades.\nNo és tenir un manual i uns formularis, és que cal avaluar els fluxos d’informació, analitzar els riscos i comunicar les bretxes de seguretat.\nEl Dret a l’Oblit es compleix? És necessari multar severament perquè es dugui a terme? Es respecta el dret a la intimitat i privadesa?\nEs confon habitualment el dret a l’oblit amb l’empremta digital de la persona.\nEl dret a l’oblit pot considerar-se una qüestió residual. Afecta a aquells que per la raó que sigui, segueixen apareixent en els cercadors d’internet per qüestions que ja no tenen interès periodístic, o amb informació errònia. En ocasions n’hi ha prou amb eliminar el nostre historial de navegació per comprovar que el problema del dret a l’oblit estava provocat per nosaltres mateixos en buscar sempre la mateixa informació que ens afecta, però a la resta, ni els apareix ( temes de memòria cau).\nMés delicat és el tema de l’empremta digital. Com poder controlar i regular la informació que volem que es publiqui o no.\nImagineu el que és revisar totes les polítiques de seguretat de, per exemple, Facebook, Instagram o Twitter i dir en què s’està i en què no s’està d’acord? Us ho avanço: per a una persona qualsevol, un mortal comú incomprensible, i per a un usuari avançat, inabastable.\nCada vegada hi ha més empreses especialitzades a eliminar o controlar la nostra empremta digital, que lamentablement cada vegada es produeix a edat més primerenca amb els nostres adolescents bussejant en les xarxes socials.\nLes xarxes socials que sovint vulneren la protecció de dades estan del costat del mal o depèn del seu ús i ben emprades poden balancejar-se i/o estar en el costat del bé?\nTema delicat. Realment no hi ha un costat del bé i un costat del mal, moltes de les veritats a les quals ens aferrem depenen immensament del nostre punt de vista.\nLes xarxes socials són un dels elements més potents per generar estat d’opinió. En sí mateixes no són ni bones ni dolentes, dependrà de l’ús que se’ls doni.\nSi no hi hagués un ús pervers de la informació i tothom fos honest i respectuós amb els altres, serien unes eines fabuloses. Lamentablement no és així. No solament per la gent, sinó a causa del seu propi esquema intern de funcionament ja que pot ser alterat o modificat per generar o orientar opinions de tot tipus a títol individual. És a dir, l’accés a la informació que la plataforma considera que haig de veure i no aquella que realment vull i m’interessa, i això és molt perillós.\nEl gran risc és la capacitat d’Internet de moure una opinió col·lectiva i enfrontar als quals pensen diferent. Des que existeixen les xarxes o ets del costat del bé o ets del costat del mal, no hi ha un terme mitjà i aquesta polarització, sense respecte al diferent, és un dels grans riscos als quals ens enfrontem.\nCom a tancament ens quedem amb una frase de Tim Cook, CEO d’Apple:\n“No demanem als nostres clients que facin un equilibri entre privadesa i seguretat. Hem d’oferir-los el millor de tots dos. En última instància, protegir les dades d’una altra persona és protegir-nos a tots nosaltres.”


OPERA Y FLAMENCO explica la tempestuosa historia d’amor entre els ballarins, interpretada per les seves propies ànimes, la soprano i el tenor. Vist per més de 2 milions d’espectadors, aquest increíble espectacle explica amb les coreografies del guardonat Rafael Amargo, l’artista de flamenc més important de l’actualitat. Un espectacle que fusiona d’una forma única la bellesa de l’òpera amb la passió del flamenc.\nGRAN GALA FLAMENCO fa que l’espectador viatgi a través del cor del flamenc més profund. Deixa’t cautivar per la intensitat i la passió del poble gitano i gaudeix de la unió perfecta de força, música, ànima i dansa. Emociona’t amb els ritmes més conmovedors del flamenc, interpretats per la nova generació d’artistes catalans.\nTel. 93 301 06 60\nConsulteu calendari i horaris al web\nVàlid només per a compra directa a taquilla, sense reserva anticipada


El retorn de la icona RS: nou Audi RS 4 Avant | Autopodium Audi\nEl retorn de la icona RS: nou Audi RS 4 Avant\nEn crear la quarta generació de l'Audi RS 4 Avant, els dissenyadors es van inspirar en molts detalls de la competició de l'Audi 90 quattro IMSA GTO. Les enormes entrades d'aire amb la característica reixeta RS en forma de bresca i l'ample i plana graella Singleframe defineixen la part davantera. Els fars Matrix LED opcionals exhibeixen detalls tintats. En comparació amb l'Audi A4 Avant, els arcs dels passos de roda són 30 mil·límetres més amples i posen en relleu encara més els blisters quattro.\nA la part posterior, el difusor RS específic, les sortides ovals del sistema d'escapament RS i l’spoiler RS a la vora del sostre li confereixen un aspecte distintiu. El color exterior blau Nogaro amb efecte perla, una opció d'Audi exclusive, recorda al de la primera generació de l'Avant d'altes prestacions llançat al mercat el 1999. El nou Audi RS 4 Avant equipa de sèrie llantes d'alumini forjat de 19 polzades; opcionalment poden triar unes llantes de 20 polzades de diàmetre.\nDe 0 a 100 km/h en 4,1 segons, suspensió esportiva RS i Audi drive select de sèrie\nEl motor V6 biturbo del nou Audi RS 4 Avant desenvolupa una potència màxima de 331 kW (450 CV). El seu parell màxim de 600 Nm, 170 Nm més que en el model anterior, està disponible en un ampli rang des 1900-5000 rpm, i resulta clau per què l'Audi RS 4 sigui capaç d'accelerar de 0 a 100 km/h en 4,1 segons. La velocitat màxima limitada electrònicament és de 250 km/h, i pot augmentar-se fins als 280 km/h amb el paquet opcional RS dynamic.\nLa potència del 2.9 TFSI biturbo es reparteix a les quatre rodes a través del sistema de tracció total permanent quattro per mitjà d'un canvi tiptronic de vuit velocitats optimitzat de configuració esportiva. El consum mitjà és de 8,8 l/100 km (emissions de CO2 de 199 g/km), el que suposa una millora en l'eficiència d'un 17 per cent respecte al model anterior. També s'ha rebaixat el pes final en 80 kg, de manera que el pes del nou Audi RS 4 Avant és de 1.790 kg.\nLa suspensió esportiva RS de sèrie de l'Audi RS 4 Avant rebaixa set mil·límetres addicionals l'altura de la carrosseria respecte a l'Audi A4 amb suspensió esportiva. Entre les possibles opcions dels clients poden triar la suspensió RS sport més amb Dynamic Ride Control (DRC), frens ceràmics i direcció dinàmica amb ajustos RS específics. Els conductors poden definir els seus propis ajustos per a una experiència de conducció personalitzada a través del sistema de conducció dinàmica Audi drive select.\nInterior: materials sofisticats i lloc de conducció esportiu\nEl protagonisme del color negre a l'interior subratlla el caràcter esportiu de l'Audi RS 4 Avant. Els seients esportius RS opcionalment amb trama tipus bresca, el volant esportiu multifunció pla en la seva part inferior, la reixeta del canvi de marxes i les insercions il·luminades dels llindars de les portes estan adornats amb l'emblema RS. En l'Audi virtual cockpit i en el head-up-display, indicadors específics RS mostren informació sobre les forces G, el parell motor i la pressió dels pneumàtics. Els paquets d'estil negre, carboni amb alumini i carboni amb elements en color negre proporcionen més possibilitats de personalització. El programa Audi exclusive cobreix gairebé qualsevol altra sol·licitud especial.\nAudi admetrà comandes de l’RS 4 Avant a partir de la tardor, i l'arribada del nou model als concessionaris a Espanya està prevista per a l'inici de 2018. El preu de partida serà de 96.890 euros.


Valoració local amb els representants politics que tenen representació a les eleccions generals – Ràdio Televisió Arenys de Munt\nValoració local amb els representants politics que tenen representació a les eleccions generals\nby Redacció Arenys de Munt on 29 Abril, 2019 in Notícies, Política\nA Arenys de Munt el partit més votat ha estat Esquerra Republicana. Ha obtingut 2.159 vots a les diferents meses electorals.\nAl nostre poble la segona força ha estat Junts per Catalunya, amb 1.098 vots obtinguts. Per darrera seu s’hi situa el PSC amb 652 suports.\nMés avall trobem En Comú Podem, que ha rebut 523 vots, i darrera seu Ciutadans. La formació taronja ha obtingut 429 vots. El Front Republicà ha tingut a Arenys de Munt 267 vots. I el PP n’ha rebut 128.\nI altres partits que han rebut suport a Arenys de Munt són VOX amb 101 vots i el PACMA, que n’ha tingut 100, i 15 vots repartits en 5 formacions minoritàries.\nEl president d’Esquerra d’Arenys de Munt, Ramon Pujol, qualifica el resultat “d’espectacular” tan per Esquerra com per l’independentisme en general.\nD’altra banda, Ramon Pujol també destaca els bons resultats obtinguts a nivell local, que els animen a seguir treballant com ara. Per últim també ha volgut agrair el suport dels votants i dels apoderats.\nEl cap de llista de Junts per Arenys de Munt, Lluis Campasol, s’ha mostrat satisfet dels resultats i assegura que queda demostrat que l’independentisme guanya força.\nA nivell local, Lluis Campasol destaca la alta participació i el bon resultat de les “forces grogues”.\nLa cap de llista del PSC d’Arenys de Munt, Vanesa Muñoz, diu que aquestes eleccions mostren que l’esquerra té molta força, que la ultra dreta no ha tingut tanta representació com es deia, i que els independentistes han tocat sostre.\nPel que fa a la valoració local, Vanesa Muñoz, es mostra molt contenta ja que han obtingut 280 vots més que les passades eleccions generals. Diu que això demostra que hi ha espai per les candidatures que no són independentistes.\nI el regidor del PP Ramon Planas atribueix els mals resultats a una mala campanya de màrqueting, i diu que és necessària una jornada d’autocrítica dins del partit.\nA nivell local, Ramon Planas també fa una valoració negativa, i afegeix que s’ha de seguir treballant per corregir els errors. Planas també ha felicitat a ERC per la seva victòria.\nA Arenys de Munt estaven cridades a votar 6.775 persones. Van anar a votar 5.447, una participació molt elevada d’un 80,4%.\nI parlant de eleccions, demà a les 8 del matí a l’ajuntament hi haurà ple extraordinari per fer el sorteig dels membres que hauran de formar part de les meses per a les eleccions municipals i al Parlament Europeu del 26 de maig.\nA més en el ple de demà es presenta una proposta d’aprovació de reconeixement extrajudicial de crèdits i proposta d’aprovació inicial de la cinquena modificació de crèdit d’aquest any.\nLes Festes del Remei d’Arenys de Munt han portat música molt variada\nNOU REPORTATGE: L’Arenys de Munt Hoquei goleja al Raspeig i s’assegura la permanència


Cultura emprenedora - Can Calderon\nInici → Emprenedoria → Cultura emprenedora\nEstà basada en la sensibilització de la població en general, però en especial als joves en matèria de creació d’empreses i en el foment de l’esperit emprenedor.\nL’objectiu final d’aquest tipus d’accions és augmentar a llarg termini el nombre de persones amb voluntat de crear empresa i reduir a curt i mig termini les dificultats i els possibles obstacles de la gent que, amb una certa voluntat o inclinació cap a la creació d’empreses, no s’hagin plantejat aquesta possibilitat seriosament.\nLes accions de sensibilització esmentades poden ser:\nJornades, seminaris i d’altres activitats presencials de curta durada, directament adreçades a sensibilitzar la població en matèria de creació d’empreses.\nFoment de l’esperit emprenedor a centres educatius amb l’objectiu de promoure i fomentar la cultura emprenedora entre la població escolar i millorar la percepció dels joves sobre el món empresarial. Les entitats d’INICIA, a través de seminaris i tallers de treball, mostren d’una manera amena, atractiva i adaptada a les característiques de l’alumnat la creació de la pròpia empresa com una opció de futur.\nEdició de materials. Disseny i edició de materials en suport paper, electrònic o d’altra mena que puguin ser distribuïts entre la població per tal de motivar en l’àmbit de la creació d’empreses: fulletons, quaderns, vídeos, etc.\nOrganització dels Premis Delta a les Millors Iniciatives Empresarials als que es poden presentar persones emprenedores amb el seu projecte empresarial i en els que es premien diversos elements relacionats amb la qualitat del projecte: innovació, potencial d’èxit, presència de determinats col·lectius en el projecte, aprofitament de recursos, etc. En el marc d’aquest concurs s’organitza una jornada final de lliurament de premis oberta a tothom i es dóna un ampli ressò mediàtic.\nAltres iniciatives i accions que contribueixin a la difusió de l’esperit emprenedor i a la creació d’empreses.\nSi vols conèixer amb detall el programa d’Emprenedoria a l’Escola clica aquí.


Fita: de juny 2018\nTemps de flors i cireres\nUna flor groga\nquan el sol il·lumina\nsurt de la fosca.\nLa gent malvada\nus manté segrestades\nLes flors es baden\namb gotes de rosada\ncom si ploressin.\ni pel que representa:\nflor de ginesta.\nUnes flors grogues\nsobre la gespa verda\nLes flors d’acàcia\ncauen amb esperança.\nD’amor em parlen.\nHi ha remor d’aigua\non suaument es gronxen\nles flors caigudes.\nDolçor als llavis\npels infants arracades\ntemps de cireres.\nAmb plomes d’aigua\nsobre la terra fèrtil\ns’escriu la vida.\namb rec o amb rosada\ncreix en silenci.\nLes flors de sàlvia\ncom gotetes de sang\nBufo la flor\ni els desigs s’escampen\nvolant per l’aire.\nPublicat per xavier pujol a 12:42 23 comentaris:\nS’acaba la primavera i començo una excursió. Sóc d’esquena al Cap de Mort, de cara al Cavall Bernat.\nA bon pas, muntanya amunt, paisatges del Vallès.\nUna altra cara de pedra no sé cap on vol mirar.\nEl camí és ombrejat, dins del bosc els ocells canten.\nPuja puja puja puja, finalment sempre s’arriba, a la Mola, a Sant Llorenç, quines vistes cap el Bages, Berguedà i Ripollès.\nDe la Mola al Montcau, hi ha camins que fan vertigen a una altura de mil metres.\nMirador en forma de mola que descriu tots els indrets, fins allà on la vista arribi.\nBona gent sempre s’hi troba, companyia i amistat.\nL’interior de Sant Llorenç, una història de mil anys.\nEl primer dia d’estiu Sant Llorenç és un jardí. Tot és ple de papallons que les flors van festejant.\nN’hi ha que tenen més bo el nèctar, són delícia per les vespes, les abelles i formigues.\nLa serra de Montserrat també mira cap aquí, són dues serres germanes que enllacen Vallès i Bages.\nHi ha un clàssic que mai no falla, i és perdre’s a la muntanya. Fent una bona marrada, arribo al meu punt d'inici, trobo el Cavall Bernat, gairebé de carambola... Com em mola la Mola!\nPublicat per xavier pujol a 18:37 24 comentaris:\nDignitat. Valor. Al titular d’aquest post apareixen 3 cognoms que representen aquests adjectius, i molts més.\nN’hi ha més a les presons: Forcadell, Bassa, Junqueras, Cuixart, Rull, Forn. I a l’exili: Puigdemont, Ponsatí, Serret, Puig, Comín, Rovira, Gabriel.\nA banda de la injustícia diària que representa veure tancades unes persones a qui no s’ha jutjat, va haver-hi un fet especialment cruel.\nQuan algunes conselleres i consellers van ser alliberats, per després tornar a ser empresonats.\nGuardo el record i algunes fototgrafies de la rebuda que van rebre algunes d’aquestes persones, com els aleshores consellers Raül Romeva i Jordi Turull.\nEl conseller Turull va passar en poques hores, de ser candidat a ser elegit president de la Generalitat a tornar a ser empresonat.\nI correspondència. Signatures valuoses de la nostra història actual.\nSignatures com la de Raül Romeva o Jordi Sànchez, que representen el valor i també el patiment de familiars i amics.\nI d’altres persones empresonades com els joves d’Altsasu i persones encausades o exiliades com Valtonyc, la Tamara, l’Adrià, Pablo Hassel...\nJunqueras ho va definir amb una paraula: acarnissament.\nA algú encara li sorprèn que el MHP Torra hagi fet penjar aquesta pancarta al Palau de la Generalitat?\nPublicat per xavier pujol a 10:41 16 comentaris:\nFestival de Folk i Lluís Puig\nEl passat 27 de maig al Parc de la Ciutadella de Barcelona es van commemorar els 50 anys del mític “Festival de folk” que es va fer en aquest mateix lloc l’any 1968, desafiant el franquisme.\nEl presentador és el perillós Jordi Pessarrodona. El “terrorista” del nas de pallasso.\nHan tornat a sonar les mateixes cançons, amb les mateixes veus, les mateixes guitarres i els mateixos banjos. I la guitarra de 12 cordes.\nMoltes de les cançons que es canten són les que cantàvem fa 50 anys a les colònies infantils, els campaments de boy scouts, minyons i guies de muntanya, i als esplais. En alguns encara es canten moltes d’aquestes cançons, com el “Puff el drac màgic” o “l'ai adeu cara bonica”.\nCom era d’esperar sona el “kumbaya”, la cançó espiritual negre que va donar nom a molts seguidors d’aquest estil de música.\nI “els macarrons”, “La timba de les cartes”, “les Rondes del vi” amb Jaume Arnella, “la cruel guerra” amb Consol Casajoana... Falsterbo, amb l’Eduard Estivill que ara és més conegut com a Dr. Estivill. Amb la Montse Domènech i l'Isidor Marí.\nEn Pau Riba, després de cantar “Taxista” canta amb Jordi Pujol. Tornen a ser per uns minuts en “Pau i Jordi”.\nEls germans Albert i Jordi Batiste, a més de cantar “els temps estan canviant” de Bob Dylan, recuperen “la cançó del noi dels cabells llargs” i tornen a ser un dels grups fundacionals del rock català: “els Tres Tambors”.\nTant si duem els cabells llargs o curts, els supervivents del públic que encara ens en queden els tenim blancs.\nEls “Cinc dits d’una mà”, canten entre d’altres “el Gripau Blau”, sense l’enyorat Xesco Boix.\nSona també “la Fera ferotge” del mestre Ovidi Montllor.\nL’estrofa “no més porres” del “Vull ser lliure” sona massa actual.\n"Escolta-ho en el vent". El vent no ens ha dut una democràcia sòlida.\nAcaba amb “les pometes”. Moltes pomes han caigut en 50 anys...\nEn actes així sempre es recorden les persones preses i exiliades que no poden ser-hi. Concretament en aquest, es troba a faltar molt el conseller de Cultura a l’exili, l’Honorable Lluís Puig, que és músic i havia estat membre del conjunt de folk de Terrassa: “Els Ministrils del Raval”.\n“En Lluís Puig és dels nostres” va dir fa alguns mesos en Jordi Fàbregas al Centre Artesà Tradicionàrius de Gràcia.\n“No serem moguts!”\nPublicat per xavier pujol a 12:37 24 comentaris:


Ajuntament de Malgrat de Mar/El termini per presentar propostes per al concurs del logotip de Joventut s'allarga fins el 30 d'abril\nData i hora oficials: 05/07/2020 10:32\nEl termini per presentar propostes per al concurs del logotip de Joventut s'allarga fins el 30 d'abril\nEl termini de presentació de propostes del concurs per triar logotip per a la Regidoria de Joventut s'allarga fins el 30 d'abril. La convocatòria és oberta a joves d'entre 12 i 18 anys.\nEls requisits per prendre part són els següents:\n-Les obres presentades cal que siguin originals i inèdites.\n-La tècnica i l'estil són lliures, així com l'elecció de colors i combinacions forma-fons. Poden incorporar tot tipus d'element: dibuixos, gràfics, fotografies, paraules, frases, etc.\n-El logotip haurà de ser representatiu del jovent de Malgrat de Mar, de manera que els i les joves se sentin identificats amb el logotip.\nEl veredicte es farà públic el 8 de maig al Centre Cívic de la Immaculada, així com el lliurament de premis. El primer premi del concurs serà un lot de material de dibuix. Els 10 primers classificats també rebran un obsequi per la seva participació.\nPer a més informació cal adreçar-se a l'Àrea de Serveis Personals de Malgrat de Mar, carrer Ramon Turró 47, telèfon 937.655.680, o bé a l'adreça electrònica dinamitzacio_juvenil_malgrat@hotmail.es.\nSi cliqueu a sobre del document adjunt, podreu descarregar les bases del concurs


Sala Jove: PREMIS LITERARIS: 26a edició dels Premis Edebé\nDavid Lozano guanya el premi edebé\nde Literatura Juvenil d'enguany.\nDes de gener de 1993 es convoquen els premis Edebé de Literatura infantil i juvenil. Aquest és un guardó reconegut que ha descobert alguns espritors i que ha consolidat la trajectòria professional d'altres, on els participants són anònims.\nEnguany els guanyadors han estat Beatriz Osés amb Soy una nuez (novel·la infantil) i David Lozano amb Desconocidos (novel·la juvenil). Totes dues obres tracten sobre la soletat, un tema complicat on els protagonistes superen els entrebancs.\nPodreu adquirir aquestes dues novel·les a partir del març en qualsevol de les quatre llengües oficials: castellà, català, gallec i eusquera, quan l'editorial les publiqui.\nDesconocidos és sense dubte una novel·la de misteri que planteja un interessant debat sobre: la identitat, el voyeurisme virtual, la violència de gènere, la seguretat i la soledat en aquest espai tant freqüentat com son les xarxes socials.\nLara és una noia de 17 anys que acaba de sortir d'una relació tòxica. Les seves matinades son l'hora més esperada del dia ja que és quan xateja amb un noi molt interessant a la xarxa. Des de l'altre costat de la pantalla, Gerard també passa despert tota la nit per xatejar amb la Lara. Té 19 anys i viu en una residència universitària. Fart de que només compti el físic en les relacions, es posa mitjançant un joc a enamorar a una noia que mai l'hagi vist.\nDesprés de llargues converses, ambdós senten atracció mútua i somnien en conèixer en persona. Per ell, xatejar és més fàcil que parlar en persona, especialment si és tímid. Però ha arribat l'hora de conèixer-se i en Gerard la convida una cita en persona. Per la Lara, la trobada es un moment molt esperat però també és córrer un risc ja que, a diferència d'en Gerard, ella mai l'ha vist en fotos.\nParal·lelament, la inspectora de la policia Irene Castell està davant d'un aparent suïcidi d'un jove. El cadàver porta una foto d'una noia identificada com a Lara en la butxaca i al voltant del seu cos hi ha vidres trencats i varies proves que necessiten ser investigats. La inspectora haurà d'afanyar-se per a desxifrar l'enigma, doncs intueix que la vida de la Lara corre perill.\nDavid Lozano Garbala (Saragossa, 1974) és llicenciat en Dret per la Universitat de Saragossa. Màster en Comunicació i amb estudis de Filologia Hispànica. Ha exercit com a advocat. En l'actualitat compagina l'escriptura i la docència amb la seva tasca com a guionista per a algunes productores espanyoles. El 2006 va obtenir el XXVIII premi Gran Angular de literatura juvenil amb la novel·la On sorgeixen les ombres. Finalista del Premi Hache amb Heretgia. Finalista del Premi Edebé de literatura infantil amb la seva novel·la El lladre de minuts. És autor també de la trilogia de fantasia gòtica La Porta Fosca, en la adaptació al cinema treballa com a guionista a l'actualitat. Les seves novel·les han estat traduïdes a diversos idiomes i són presents en una desena de països. Edebé ha publicat la seva novel·la infantil, El lladre de minuts, traduïda a l'alemany, italià, persa i turc.\nEtiquetes de comentaris: Concurs, Literatura, Notícies


Barra de Can Sureda\nBarcelona Glòries, 2018\nReforma interior, la primera que fem! En un pis antic de l’Eixample, molt compartimentat, es planteja la creació d’un moble que uneixi cuinar i estar, tirant l’envà anterior. Així, l’espai creix visual i espacialment, guanyant llum, espai de treball, emmagatzematge i per tant, també vida.\nEl moble separador es planteja tot en fusta. No tirem l’envà sencer, per evitar problemes amb el fals sostre de la cuina. Així, es munta una biga bífida de fusta que funcioni com a nova llinda i permeti una obertura generosa. El moble també colonitza la resta de l’espai d’estar, donant continuïtat a la intervenció amb unes lleixes per col·locar endolls, llibres, pelis, un projector...\nPetites intervencions que milloren el nostre entorn de vida, i el fan una mica més acollidor!\nDisseny per una companya nostra, projectem col·lectivament sense pressions, dibuixant i redibuixant-nos, treballant en la forma, la matèria i el més complicat, el procés de muntatge, que implica tirar un envà!\nL’obra busca ser el màxim ràpida possible, per evitar la distorsió de la vida del veïnat. Aconseguim que la cuina del pis estigui inservible un sol àpat, de manera que les amigues del pis poden continuar fent vida a pesar de la presència del material, eines i nosaltres.\nUn cop finalitzada l’obra polim i col·loquem vernís a la barra cop acabat final. Ja només queda omplir el buit de vida!


Escoltar “Cal Federico” o “Forn Sant Jaume” és normal entre el nucli més antic del municipi per referir-se a la pastisseria Arenas. Pere Arenas Ginestà va ser el seu fundador ara fa cent anys sota el nom “Forn Sant Jaume” i va engegar aquest negoci que fins el dia d’avui segueix destacant per la seva artesania i per la qualitat de les seves matèries primeres. L’any 1946, el fill de Pere Arenas, Federic Arenas i la seva dona Maria Canals van fer-se càrrec de la pastisseria i posteriorment el seu fill petit i la seva esposa Maria van agafar el relleu. Actualment, són les seves filles qui porten el negoci familiar. Han canviat les generacions però les receptes segueixen sent la mateixa i la filosofia que va imposar el seu fundador; l’elaboració pròpia i les matèries primeres d’alta qualitat. I això és precisament el que segueixen demanant els clients de l’Arenas i, el més important, és que ho segueixen valorant.\nHan canviat les generacions però les receptes segueixen sent la mateixa i la filosofia que va imposar el seu fundador; l’elaboració pròpia i les matèries primeres d’alta qualitat\nEl pròxim diumenge 28 de setembre, en el marc de la Festa Major, l’establiment organitza una gran festa per celebrar aquest centenari amb els seus clients. Començarà a les 11 del matí i s’allargarà fins a les 3 de la tarda. Hi haurà pastissos, tot tipus de dolços, cava i pallassos per als més petits. Es farà un sorteig entre els assistents i el guanyador tindrà pastissos gratuïts durant tot un any. A més, el forn obsequiarà amb petits detalls molt dolços a tothom que s’hi apropi.\nEl Forn Arenas és possiblement dels únics negocis de la vila que està obert cada dia de l’any, des de les 7 del matí fins a les 10 de la nit. Fins a gairebé 20 tipus de pa artesà es poden trobar a l’establiment fets a mà. El gran secret per a l’elaboració del pà és la seva cocció. La major part del pa del forn Arenas és cuit en un forn giratori de pedra, també centenari, que és considerat el seu gran tresor. No podem deixar de destacar la seva brioixeria natural combinada amb dolç i salat que no deixen indiferent a cap client.\nSi compres la nata natural i de pastisseria, segurament ho fas a l’Arenas i això és per la puresa del seu sabor i el bon gust indiscutible d’aquest dolç. Precisament, els seus pastissos marquen la diferència per productes com la nata. Braços de gitano, pastissos per aniversaris, tortells, mones són exemples de l’àmplia varietat de pastisseria que es pot trobar al Forn Arenas. En aquest sentit, la tradició que caracteritza aquest establiment no està renyida amb l’adaptació als nous conceptes de pastisseria i rebosteria que s’imposen en el món del dolç, per això, l’Arenas Molins ofereix pastissos com la mousse de mango amb pa de pessic de festucs, brownies, cupcakes i els dolços personalitzats que el client els demani. “El consumidor segueix valorant la qualitat i el sabor de sempre dels productes, si és cert que cada vegada més busquen un producte més personalitzat, tant en formes com en textures, acabats, decoracions, i per suposat, acabat de fer per emportar-se’l al moment”, explica Montse Arenas, filla del Lluís.\nEl Nadal és una bona època perquè la pastisseria Arenas es llueixi i això és gràcies als polvorons i a l’assortiment de torrons que ells mateixos elaboren. Així com també ho és el temps de Pasqua on es poden trobar autèntiques obres d’art en forma de mona, tal com vam poder veure en aquest diari fa uns mesos. I al seu torn, també ofereixen una gran gama de bombons artesans.\nCal saber també que a part de la venta de directa al seu establiment, la pastisseria Arenas també ofereix servei de càtering per tot tipus d’esdeveniment. Al seu web, www.arenasmolins.com, es pot trobar el catàleg en què es detalla tots els tipus de productes que la pastisseria Arenas et porta del forn a la taula.\nL’alta qualitat dels productes, sempre acabats de fer, ha estat el punt fort d’Arenas Molins durant la seva trajectòria des de fa un segle, però sense l’equip humà que hi ha darrere, gairebé 20 persones, no s’hagués completat el seu èxit. Tots ells formen una família que ha aconseguit ser un referent del dolç a Molins de Rei i als seus voltants. Llarga vida al Forn i Pastisseria Arenas.\nEtiquetes:Arenas Arenas Molins brioixeria Cal Federico càtering dolç elaboració pròpia Forn Arenas Forn Sant Jaume Lluís Arenas Molins de Rei mones pa pastisseria Arenas pastissos Pere Arenas tortells


L'Ajuntament de Massanassa inicia les obres del nou Parc de Faitanar - Nou Horta\nDilluns, 11 Febrer 2019 13:59\tEscrit per Redacció Publicat en Massanassa-VAL Vist 115 vegades\nL'alumnat dels centres escolars de Massanassa ha sigut l'encarregat de plantar els primers arbres del Parc de Faitanar, coincidint amb la celebració del Dia de l'Arbre. El Parc de Faitanar és una nova zona que l'Ajuntament ha projectat com un multiespai amb diferents àrees. Les obres ja s'han iniciat amb una inversió de 110.000 euros del pressupost municipal.\nEl nou parc es construeix sobre un solar municipal de 3.200 metres quadrats entre el carrer Sequia de Favara i l'aparcament municipal de Forsany “amb diferents zones perquè es convertisca en zona de trobada del veïnat, a més d'un nou punt d'oci per a joves, esportistes i famílies” explica l'alcalde de la localitat, Paco Comes Monmeneu.\nUn dels principals atractius serà l'àrea Fitness Urbana (gimnàs a l'aire lliure) dissenyat per a esportistes que practiquen diferents modalitats en la Ruta del Colesterol, ja que es troba molt prop de la seua entrada a Massanassa. Aquest sector de 150 metres quadrats tindrà diversos elements i aparells per a aquelles persones que desitgen realitzar exercici en aquest gimnàs habilitat per a la pràctica de diferents exercicis.\nAixí mateix, en la part arbolada comptarà amb un espai amb taules i cadires a l'estile berenador, perquè les famílies i grups puguen realitzar activitats d'oci també a l'aire lliure. Al costat d'aquesta infraestructura se situarà una superfície de jocs infantils, que s'unirà a totes les repartides en tots els parcs del municipi.\nPer als amants de les mascotes, el parc també inclou un parc per a gossos amb part barrada d'aproximadament 500 metres quadrats. Actualment en la zona se situa la colònia per a gats, que veurà ampliat la seua extensió amb aquestes obres.\nSegons explica l'Alcalde, Paco Comes Monmeneu “es tracta d'un parc que donarà servei i opcions d'oci des d'un punt de vista actual i adaptat a les noves necessitats i demandes dels nostres veïns i veïnes”. La construcció està a càrrec de l'empresa Manrique Mercadé i el termini d'execució és de tres mesos.\nModificat el Dilluns, 11 Febrer 2019 14:03\nMés en esta categoria: « Projeccions de cine en l'Auditori Municipal "SalvadorSeguí" de Massanassa\tL'Ajuntament de Massanassa destina el 7,8% del Pressupost a fomentar l'ocupació local »


Bricolatge amb famílies\nMoltíssimes gràcies famílies, no sabeu com ho fem servir tot i com ens agrada.\nBricolatge amb famílies, curs 2017/18\nEls dijous, les famílies venen a jugar.\nQuinzenalment, les famílies de les classes del Cuc i Matossers venen a jugar amb nosaltres.\nFem petits grups, per tal de poder gaudir de diversos jocs de taula, … però millor ho veieu.\nActivitats, Activitats en família, curs 2017/18\nDia de les matemàtiques a la classe del Camell.\nQuantes esponges hem de posar en el pot per poder eixugar tota l’aigua?\nActivitats, curs 2017/18\nLA CLASSE DEL CAMELL: PROJECTE ELS CARGOLS.\nAquest curs hem tingut cargols a la classe, hem viscut moltes experiències i aprenentatges.\nFira del llibre en català: Sant Jordi\nPer Sant Jordi aprofitem que tenim la fira del llibre en català tan a prop, per sortir a xafardejar i compraralgun llibre.\nActivitats, curs 2017/18, Sortides\nSORTIDA A SANTA CREU.\nCom cada any, juntament amb els nens i nenes de tota l’escola hem pujat a Sta. Creu per compartir un dia de jocs i vivències en plena natura.\nLa serra de Collserola és el nostre entorn natural més proper, cal gaudir-lo.\ncurs 2017/18, Sortides\nDia de les matemàtiques’18\nEl passat dilluns 14 de maig la nostra escola va celebrar el Dia de les Matemàtiques que per haver estat l’anterior dissabte no es va poder festejar.\nLa classe dels Matossers tenien un repte per aconseguir: entre tota la colla castellera havien d’esbrinar quants alumnes hi ha a l’escola.\nPrimer van estar rumiant com organitzar-se: comptar els nens i les nens al pati, anar per les classes… Això farien, anirien a comptar els alumnes classe per classe!\nVa sorgir el problema de quants alumnes havien d’anar a cada classe: van dividir els alumnes (palets de colors) en vuit pots que representaven les classes. Van veure que podien anar de tres en tres. Després de triar on hi volien anar van iniciar el repte.\nCada grup anava a la classe assignada i obtenien la informació que necessitaven. En alguns grups podien comptar els alumnes i en altres classes havien de preguntar a la mestra perquè els nens i nenes estaven realitzant activitats matemàtiques a altres llocs de l’escola.\nQuan ja tenien les quantitats apuntades la mestra les anotava a la pissarra i entre tots i totes les descomposaven en desenes i unitats.\nUn cop acabat el desplegament d’alumnes i la recerca de la informació tots els Matossers es van reunir a la catifa i van poder agrupar totes les desenes i van descobrir que hi ha vien 21 més una unitat , és a dir 211 alumnes en total.\nEl grup de P-5 ha pogut superar el repte i pel camí ha après moltes coses: recompte, divisió, recull de desenes i centenes… i el millor és que han gaudit amb les matemàtiques!!!\nVISITEM LA BIBLIOTECA PAU VILA\nArriba l’hora del nostre projecte, necessitem molta informació per a poder treballar i on millor que anar a la biblioteca?\nUna sortida amb l’objectiu de conèixer el nostre entorn i les activitats que ens proposen, un lloc on establir col.laboracions, un lloc important pel nostre coneixement i aprenentatge.\nLa Tina molt amablement ens va obrir la biblioteca pel matí, ens va fer explicacions sobre el coneixement i normes d’una biblioteca, ens va explicar un conte i ens va deixar gaudir dels llibres.\nEl curs vinent inauguren la nova biblioteca, ens veurem allà Tina!!!\ncurs 17-18, Sortides\nArriba la nostra Fira més gran, i com cada any sortim a visitar la part més antiga: la zona agrícola que ens dóna l’oportunitat de conectar amb tants anys d’història i amb la terra.\nEnguany, la Comissió verda de l’escola ens va demanar de comprar planter per al nostre hortet escolar, i així ho vam fer: cistells, llistes i molta curiositat en mà vam fer aquesta sortida que tant ens agrada.\nAh! i amb una sorpresa pels Camells, vam trobar una parada on vam comprar els cargols que tant hem estudiat.\nVisitar i fer un taller al Cosmocaixa de Barcelona sempre és una experiència única per als nostres infants.\nEls més petits van gaudir de moments de ciència a través de la manipulació i experimentació en el Click dels nens.\nEls més grans van conèixer millor el nostre món natural amb el Toca-toca.


Opera et Dies: L’etern Ponzi\nAlgunes lliçons sembla que no s’aprenen mai. Com el frau financer que porta el nom d’un immigrant italià, Charles Ponzi; i que ha estat redescobert per Bernie Madoff i el Forum Filatelico, entre molts d’altres. Donat que l’original va ser dut a terme als anys 20, és sorprenent i potser exemplar de l’embolic on som que quasi cent anys després no hagi una regulació que impedeixi una trampa tan bàsica.\nLa persistència de la invenció de Ponzi, però, no es deu a la poca cura dels reguladors ni a les seves ideologies liberals... Es deu, més aviat, a les seves limitacions.\nPrimer, aclarim una cosa: el que va fer Madoff no té res a veure amb la crisi financera. L’estafa consisteix en pagar els clients existents amb els diners dels nous clients. Això, és clar, no es diu: s’assegura enlloc que els diners són invertits en actius poc menys que màgics. Ara si totes les empreses de Wall Street s’haguessin dedicat a no invertir els diners, us asseguro que no hi hauria hagut cap bombolla i no estaríem en els problemes que estem.\nEl problema pels reguladors comença amb els motius del Ponzi de torn. Per tota la seva fama, l’esquema de Ponzi és un frau prou pobre per l’estafador. Primer, té assegurat que el descobriran. Segon, per a què el frau funcioni els diners dels nous clients han de “sortir” ràpidament per a pagar els vells clients, i això impedeix que l’estafador desaparegui amb tots els diners. Ponzi mateix va acabar els seus dies en un hospici per pobres a Brasil. Madoff els acabarà a la presó.\nSi l’estafa és un mal negoci per l’estafador, com és que tan popular? Segurament la resposta és que en Madoff i en Ponzi es van acabar estafant a ells mateixos. Potser van començar aconseguint honestament bons resultats; però quan un any magre va arribar va ser més fàcil fer una petita trampa que admetre-ho, potser en un excés de confiança, convençuts que els bons resultats retornaran a l’any següent i es podrà desfer la trampa. Però no arriben, i de mica en mica s’omple la pica.\nAh, i com evitar un frau on l’estafador s’estafa a ell mateix? Quina llei funciona sense consciència de crim?\nPublicat per rA a 20:25\nFerran 23 de març de 2009 a les 5:00\nEncara que se li digui Ponzi a aquesta mena d'estafes, sembla que el senyor Ponzi no en va ser l'inventor. L'invent em sembla que és hispànic: concretament crec que va ser una filla de Mariano José de Larra qui, a finals del segle XIX, va organitzar el prmer "Ponzi" de la història. Hauríem de reclamar que se li digués "Larra" enlloc de "Ponzi".\nrA 23 de març de 2009 a les 7:56\ntens alguna referencia? Aixo seria la primera (i ultima) gran contribucio hispanica a la historia de les finances!\n(Per que els italians sempre s'emporten el credit de tants invents?)\nRS 23 de març de 2009 a les 14:03\nPenso que sí que té a veure amb la crisi. Entenc que Maddof es veu obligat a mostrar l'estafa perquè no entren els diners necessaris per pagar tots els trams de la piràmide. És allò de que quan la marea baixa es veu qui porta banyador i qui anava despullat. Irònicament, Maddof acaba sent víctima de la crisi.\nPer altra banda, no és un tema de regulació, però crec que és un tema d'ignorància de gent que si alguna cosa no es poden permetre és ser ignorants, perquè que estafin a la senyora Maria ho puc entendre, ella no té cap obligació de saber de finances i algun vàndal d'aquests la pot acabar enganyant, però que estafin bancs sencers amb la promesa d'un rendiment elevat, segur i pràcticament lliure de risc, home...\nFerran 30 de març de 2009 a les 12:43\nM'ha costat una mica trobar-ho. La senyora es deia Baldomera de Larra Wetoret. Quan son pare es va suicidar ella era menuda (3 o 4 anys). Es va casar amb el metge de la casa real (Amadeu de Saboia) però com que era afrancessat, al tornar Alfons XII, l'home va desaparèixer. La senyora Baldomera (coneguda com "La Patillas") va començar a recaudar diners amb l'eslogan de "Dame una onza de oro y te devolveré dos". L'any 1876 va desaparèixer arramblant amb tots els diners que va poder, però la van detenir a Paris i va ser extraditada i jutjada.\nMira't aquest article: El arte de la estafa


L’Ajuntament de Barcelona encarrega a Smart Engineering un model per prioritzar inversions en infraestructures\nLa Gerència d’Habitat Urbà de l’Ajuntament de Barcelona va adjudicar el passat mes de març a Smart Engineering l’estudi i definició dels criteris que permetin desenvolupar un índex de sostenibilitat per a la priorització d’inversions en infraestructures a la ciutat de Barcelona. A partir dels instruments i sistemes de què disposa l’Ajuntament de Barcelona per prioritzar inversions, i definint els criteris i paràmetres que permetin desenvolupar un índex de sostenibilitat, Smart Engineering desenvoluparà un model que permeti prioritzar actuacions i projectes de diferents tipus d’infraestructures del àmbit municipal. Els models es desenvoluparan a partir de tècniques multicriteri, sobre la base del model MIVES desenvolupat per la UPC, entre altres entitats.\nSmart Engineering aconsegueix el seu primer contracte internacional per estudiar noves estructures metàl·liques multiplate\nL’empresa Siderperú, primera empresa de l’acer al Perú i que forma part de la multinacional Gerdau, va encarregar el passat mes de gener a Smart Engineering un estudi estructural per validar nous desenvolupaments que l’empresa vol dur a terme en estructures metàl·liques multiplate. L’estudi tenia per objecte validar el nou procés de fabricació i les noves dimensions de les planxes ondulades que, cargolades entre si, constitueixen les estructures multiplate. Aquest projecte obre una nova via de desenvolupament internacional per Smart Engineering, continuant amb la seva vocació d’activitat multidisciplinar al més alt nivell tècnic i científic.\nSmart Engineering estudia l’evolució del pigment Blau Ultramar en morter i formigó\nSmart Engineering i l’empresa Nubiola van signar el passat mes de gener un contracte per estudiar l’evolució del pigment Blau Ultramarino, un dels pigments comercialitzats per l’empresa, en ser incorporat en morters i formigons. Aquest estudi té per objecte identificar les possibles interaccions que tinguin lloc entre el pigment i el medi generat per la hidratació del ciment. Així mateix, s’estudiarà la influència de diferents condicions de curat, per avaluar els possibles mecanismes que poguessin tenir lloc.\nSmart Engineering desenvolupa materials per a instal·lacions de parallamps emprant formigó reforçat amb fibres metàl·liques\nSmart Engineering va signar a finals del passat mes de febrer un contracte amb l’empresa Ingesco, líder espanyola en instal·lació i manteniment de sistemes de parallamps, per desenvolupar nous materials per a aquestes instal·lacions. El projecte estudia l’ús de formigons reforçats amb fibra metàl·lica, de manera que el material final pugui tenir un comportament equivalent a les instal·lacions actuals. Juntament amb l’ús de fibra metàl·lica, s’estan estudiant altres elements que permetin modificar les característiques elèctriques del material i modificar la seva funcionalitat. El projecte considera tant proves a escala de laboratori com la realització de proves dels elements desenvolupats a escala real, per validar la seva aplicació industrial.


Les falles de Turís celebren la missa en honor a Sant Josep - Nou Horta\nDilluns, 08 abril 2019 12:20\tEscrit per Redacció Publicat en Turís-VAL Vist 178 vegades\nPer uns instants Turís va reviure diumenge passat al matí l'ambient faller amb la celebració de les últimes cercaviles amb les gales de valencià i valenciana que van confluir en el temple de la Nativitat de la nostra Senyora per a celebrar la missa en honor a Sant Josep. Falleres majors, presidents i Junta Local van participar activament de la celebració. El matí es va completar amb la mascletà de Pirotècnia Turís per a l’Antiga Fontanella i les cercaviles més "gamberres" d'Av. Corts Valencianes i Placeta del Marqués.\nMés en esta categoria: « L'Ajuntament de Turís s'adhereix al Pacte Valencià contra la Violència de Gènere i Masclista\tProgramació Setmana Santa de Turís 2019 »


Ruta iberoedetana – Turismo Llíria\nDona una visió del món dels ibers. Es visita l’única metròpoli ibera coneguda. Es tracta de l’antiga ciutat d’Edeta, de prop de 10 ha d’extensió, que presenta un urbanisme complex i s’adapta al fort desnivell del terreny.\nLa ruta compta amb la pujada al turó de Sant Miquel per la costa Revessa, la visita guiada a la part excavada del jaciment arqueològic d’Edeta, la vista panoràmica d’una bona part de l’antiga Edetània, de la qual Edeta era la capital, i la baixada al nucli urbà pel carrer de Sant Miquel.\nDurada de l’activitat: dues hores.\nJaciment arqueològic a l’aire lliure.\nRecomanable per a joves i adults\nEquipament: Calcer esportiu, vestimenta contra el sol o la pluja i provisió d’aigua.\nEs visita un dels millors exemples d’assentament iber de cim on els espais de vida i de producció se situen als dos costats d’un carrer central.\nLa ruta compta amb el desplaçament amb vehicle al paratge natural de la Concòrdia pertanyent al Parc Natural de la Serra Calderona, la passejada per un tram de la Senda del Cavalló de l’Olivera, PRV-258, la visita a una tipologia d’assentament ibèric del terme municipal de Llíria (el caseriu ibèric) i el retorn amb vehicle al nucli urbà de Llíria.\nDurada de l’activitat: tres hores.\nRecomanable per a xiquets, joves i adults\nVisita guiada amb possibilitat de combinar-la amb el taller didàctic sobre la cultura ibera “LlíriArt”.


Mariló Almagro, nova presidenta de la Confederació Espanyola d’Alzheimer (CEAFA) – Fafac\nMariló Almagro, nova presidenta de la Confederació Espanyola d’Alzheimer (CEAFA)\nPost date febrer 17, 2022\nLa Confederació Espanyola d’Alzheimer i altres Demències (CEAFA) ha nomenat nova Junta de Govern i amb ella nova presidenta. Mariló Almagro es converteix així en la màxima representant de la Confederació durant els pròxims 3 anys, substituint en el càrrec a Cheles Cantabrana.\nEl seu objectiu serà continuar treballant per la detecció i diagnòstic d’aquesta demència que, a Espanya, afecta a un total d’1.200.000 persones, a més de defensar els interessos, necessitats i drets de totes les persones que conviuen amb l’Alzheimer.\nEn paraules de Mariló, aquesta nova etapa suposa “un repte personal i professional. Espero poder complir amb les expectatives i la bona feina realitzada fins ara per tota la Confederació i sobretot, continuar reforçant la labor que fa l’entitat en pro de les persones que conviuen amb aquesta malaltia”.\nDes de FAFAC et donem la benvinguda i et desitgem molta sort en aquesta nova etapa.\nAgraïm a Cheles Cantabrana tot l’esforç i el treball realitzat per aquesta malaltia al nostre país, així com el constant suport i tracte proper amb la nostra Associació durant tots aquests anys.\n← L’Intel·ligència artificial (IA) és capaç de predir l’Alzheimer amb un 99% de fiabilitat → La FAFAC, al Mobile World Congress


Informació (II) – Quebecat\nHome » Autoavaluació projecte » Informació (II)\nBy arodenasb in Autoavaluació projecte on 22 de maig de 2014 .\nTags: contingut, informació, plagi\n← Actitud digital cívica (II): Els blogs\tMesures correctores i propostes de millora (II) →\nJordi Chumillas ha dit:\n22 de maig de 2014 a les 15:23\nEfectivament, comparteixo que estem assolint l’objectiu d’emprar les fonts sense caure en plagis no volguts. Aquí hi ajuda enormement gestionar amb eficiència recursos com ara la citació textual o la referència bibliogràfica. Relacionat precisament amb aquests dos aspectes, hi ha un parell de punts que crec que hauríem d’unificar:\n–Ús de cometes en les citacions textuals: alternem les cometes volades i les cometes laterals per a usos similars. Jo proposo emprar les laterals, però és una observació purament personal.\n–Criteris per a la referència: emprem criteris vàlids, però diferents, a l’hora de referenciar fonts. Proposo de fer servir els que proposa la UOC, i que el consultor ens va enllaçar en un dels seus missatges al tauler de l’aula virtual.\nPer cert! He descobert una manera de justificar el blog a partir de codi HTML; ja ho he aplicat a les entrades publicades fins al moment.\niramonm ha dit:\n22 de maig de 2014 a les 20:53\nEstic d’acord amb que hem fet un tractament correcte de la informació. També em sembla bé el què proposa el Jordi d’unificar criteris, sobretot en això de les referències bibliogràfiques: ara m’estava llegint els objectius de la següent PAC i un dels importants és deixar enllestida la bibliografia.\nTambé caldria decidir on queden ancorades les imatges de la wiki per tal que totes es vegin igual (si centrades o al marge esquerre).\nFantàstic que hàgis resolt el tema de la justificació!\njperezvice ha dit:\n22 de maig de 2014 a les 21:09\nQuant al tractament de la informació només m’agradaria afegir que Zotero ha estat una eina utilíssima a l’hora d’organitzar i gestionar la bibliografia que cercarem individualment i que posteriorment vam escollir de manera conjunta. Relacionat amb aquest aspecte entenc que la credibilitat de les referències escollides és cabdal per tal d’aconseguir un bon treball. Així, establir l’autoria identificada, l’organisme del qual depèn i l’actualització de la referència escollida són premisses essencials per tal d’assolir la credibilitat necessària en un treball acadèmic com el que estem duent a terme i crec que aquestes prerrogatives sí les hem posat en pràctica.


Es retira Maria Vasco, l'atleta model: "Altres coses m'il·luminen" (Natàlia Arroyo)\nEs retira Maria Vasco, l'atleta model: "Altres coses m'il·luminen"\nÉs l'única medallista olímpica femenina de l'atletisme espanyol\nNATALIA ARROYO Barcelona. 14/11/2013 00:00\nL'única medallista olímpica femenina de l'atletisme espanyol es retira. Als 37 anys i després de més de 27 de dedicació, la marxadora Maria Vasco va anunciar ahir que abandona l'esport d'elit en una emotiva compareixença: "Sempre he sabut que la meva carrera tenia data de caducitat i volia ser jo qui la decidís. Aquest moment ha arribat -va sentenciar-. Ara hi ha altres coses que m'il·luminen la mirada i m'il·lusionen per seguir endavant en una nova etapa personal", va admetre, dibuixant-se un futur més enllà de l'atletisme: "Sóc una dona inquieta. Vull estar vinculada a l'esport i a la marxa atlètica, però també amb el tema de la bellesa i la moda".\nL'atleta de Viladecans va celebrar, en part, no haver de posar-se més temps "les sabatilles per obligació" i va confessar que el seu pròxim repte esportiu serà córrer una marató. "Vull saber què es viu en una marató. Tinc molt de respecte a aquesta distància i he de preparar-la bé. També em motiva córrer i anar en bici, a veure què se sent".\nRecords i palmarès\nVasco va viure el seu millor moment amb la medalla de bronze als Jocs Olímpics de Sidney 2000. "També recordo amb especial orgull el Mundial d'Osaka 2007, perquè venia d'un any molt dolent i aquí comença una segona Maria Vasco". Una Maria Vasco que va haver d'afrontar, també, moments durs, com l'Europeu de Barcelona l'any 2010. "Sabia que era l'últim i em vaig lesionar, no vaig poder acabar. Va ser un tràngol. De les victòries se n'aprèn molt, però més de les derrotes. D'aquesta en vaig aprendre molt".\nL'atleta, amb els ulls plorosos, va recordar que la seva afició per la marxa va començar al barri de Sales, "on veia Mari Cruz Díaz i Reyes Sobrino entrenant-se". De mirar-les va aprendre la tècnica, per a sorpresa del seu primer entrenador, Manolo Díaz (pare de la Mari Cruz). Ell va obrir la llista de tècnics que han ajudat Vasco en la seva lluita "per ser la millor". "Qui m'havia de dir a mi quan tenia 10 anys que arribaria on he arribat", va concloure.


55. granera de palma: és una eina de neteja que consisteix en un feix de branquillons flexibles de palmes, lligat generalment al cap d’un mànec, que s’utilitza per a arreplegar i llevar la brossa, la pols o la brutícia d’una superfície. En el català occidental i balear hom diu agranar com a verb també. Es poden agranar molts tipus de superfícies fent ús de graneres amb noms diversos.\n56. Salmorra: preparació de les olives de taula consistent a mantenir-les durant un determinat període de temps submergides en aigua salada. Per a això les olives es recol·lecten verds, quan la polpa encara està dura.La salmorra o aigua-sal és una dissolució aquosa de la sal en l’aigua. Normalment aquesta sal és el clorur de sodi.\n57. Aclarir: supressió de ramificacions, de brots i de fulles per permetre l’entrada de la llum a l’interior de les plantes denses o per millorar-ne el desenvolupament. Es desprenen d’una part dels fruits més joves dels arbre per afavorir el creixement dels fruits. Aquesta tasca és especialment important realitzar-la als presseguers.\n58. Fullerasca. Fulles seques, una mena de conjunt de fulles, i especialment de les que han caigut de les plantes o dels arbres, barrejades amb rametes.S’arreplega tota la fullerasca per tirar-la al cremador. Baix d’una olivera, la fulla que cau de l’arbre i se seca s’ha de treure en un rasclet per tal de poder plegar les olives adequadament. Quan hi ha molta fullerasca, s’ha d’usar un porgador per tal de fer-la caure i separar-la de les olives.\n59. Almàssera. És un molí d’oli, també anomenal trull, un molí que mol les olives reduint-les a pasta per a obtenir-ne l’oli. Es netegen les olives amb aigua i s’aboquen a la tremuja on s’emmagatzemen i es pesen. A continuació, les olives baixen per la boca de la tremuja cap al pis de sota, on s’aboquen progressivament sobre una base de pedra on trobem dos corrons cònics de granit que van girant i aixafant les olives. Actualment el sistema roda gràcies a un motor elèctric, però antigament la força motriu la generava una mula i hi havia un únic corró. Abans de passar la pasta a la premsa, i per tal de poder fer la premsada en fred cal fer un pas previ que consisteix a abocar la pasta en una tolva que té una doble paret per on circula aigua a uns 28 graus i amb un vis sens fi que va remenant la pasta. Aquesta temperatura és la idònia per obtenir una millor extracció de l’oli, ja que si es fes a temperatura ambient la pasta estaria massa freda i s’obtindria una quantitat molt més baixa d’oli.\n60. Esgall, esgallar: fractura d’una rama, generalment per causes naturals. És l’acció d’obrir o trencar en pedaços pel punt que ofereixi menys resistència. Trencar alguna cosa en el sentit de les seues fibres, segons la línia de mínima resistència, com esgallar la soca d’un arbre.


CAU DE L'ATENEU | SALA PER A GRUPS\nintimitat per a la teva celebració\nCada vegada que s’organitza un acte o celebració per a petit que sigui, aquell qui destina el seu temps a fer que tot surti rodó vol sentir el resultat de la seva feina veient la satisfacció d’aquells que hi participen.\nNosaltres hi podem aportar l’espai, la gastronomia i la nostra experiència en fer grups íntims o multitudinaris, penseu que hem organitzat celebracions de fins a 400 persones; per tant us podem ajudar en tots aquells detalls que de vagades s’escapen i així el vostre esdeveniment serà tal i com us l’heu imaginat.\nAl Cau de l’ateneu podeu disposar de la sala per a grups per a fer celebracions íntimes o us podem oferir tot l’espai per fer grans esdeveniments,…\nAl Cau de l’ateneu podeu disposar de la sala per a grups per a fer celebracions íntimes o us podem oferir tot l’espai per fer grans esdeveniments,…i si les nostres parets es fan petites us podem venir a ajudar a qualsevol lloc amb el nostre servei de càtering.\n· Grans esdeveniments\nMínim 9 persones / màxim 30 (a taula imperial).\nGrups grans asseguts o en format de còctel\nTots els plats i tapes son modificables. Consulteu opcions.\nPodem obrir en exclusiva tot l’espai per esdeveniments privats. Consulteu opcions.\nAl·lèrgies, intoleràncies i dietes especials cal comunicar-les com a mínim 2 dia abans.\nGrups de més de 9 persones cal fer una paga i senyal, consulteu condicionat de grups.\nCal comunicar qualsevol activitat o qualsevol cosa que vulgueu portar de fora, ens reservem la possibilitat de no permetre allò que no se’ns hagi comunicat abans.\ncondicionat per a grups\nUs proposem un menú per a grups asseguts a taula amb uns primers en format pica pica i un segon a escollir entre una carn i un peix.\nPer tal d’agilitzar el servei, a partir de 15 persones cal avançar la comanda dels segons plats.\nPICA PICA I SEGON PLAT ASSEGUTS A TAULA\nPrimer per picar\nPaté de xai a vi dolç amb mantega de romaní\nLa nostra brandada de bacallà amb la seva pell d’arròs\nCroqueta de rostit feta a casa\nLa nostra brava molt picant\nMollete de galta guisada amb ceba confitada\nCaneló de costella a baixa temperatura amb crema de foie\nMelós de vedella amb crema de moniato i brou al vermut roig\nCorball de costa amb textures de carbassa\nSemi-fred de mató amb mel de romaní\nBonítol marinat amb tomàquet confitat i alfàbrega\nXai feliç del Collsacabra a la Wellington amb celerí\nFarcellet de llobarro amb gamba de costa i crema de liliàcies\nLlegiu el condicionat de les propostes per a grups\nUna proposta més “gamberra” en servei però molt més especial en gastronomia, servida com en el nostre gastrobar en plats al centre de taula pensats per a compartir, però on tothom hi té la seva porció individualitzada.\nVan sortint plats al centre de taula com al gastrobar\nNapolitana del nostre paté de xai amb mantega pomada de romaní\nBonítol curat amb ajoblanco, gelée de tomàquet de penjar i figues\nEl “pepito” de vedella amb brou de vermut roig\nCaneló de costella a baixa temperatura amb crema de foie i tòfona\nArròs melós de pollastre de pagès\nPorcella a l’ast amb brou de rostit\nParfait de xocolata a la taronja amb merengue i pell confitada\nOstra Gillardeau nº2 amb escuma de gintònic\nSteak tartar de vedella de Cal Fabregó al Calvados\nCorvall de costa amb moniato i brou trufat\nÀnec mut del Penedès farcit de poma a la taronja sanguina\nLlegiu el condicionat de les propostes per a grupas\nPROPOSTA PER GRUPS, DE 9 A 99 PAX\nHORARIS DE DINAR O SOPAR\nTenint com a referència aquesta premissa que ens presideix us proposem dues formes per fer un àpat de grup, i nosaltres entenem com a grup qualsevol taula més gran de 8 persones, ja que és en aquesta xifra on posem el límit de comensals tant al restaurant com al gastrobar.\nSi bé fem una exepció als sopars del gastrobar amb els “tastets gamberros” que podem fer taules de fins a 12 persones.\nSom tot oïdes,….\nCONDICIONS DE LES PROPOSTES PER A GRUPS:\nEls menus clàssic inclouen aigua i vins de la D.O.PLà de Bages.\nEls menus festival inclouen aigua i vins de la D.O.Montsant\nTambé inclouen cafè\nAquesta proposta és vàlida per un mínim de 9 comensals.\nCal confirmar el nombre de comensals dos dies abans de la data de la proposta. Es muntarà la taula i es prepararà menú per el nombre de comensals confirmats.\nNo es pot fer cap activitat amb professionals externs o amb material de qualsevol tipus extern sense haver-ho consultat ( música, pirotècnia, audiovisuals, roomescape,…) ens reservem el dret de no permetre-ho si no s’ha fet la consulta prèvia.\nNo es pot portar cap tipus de menjar ni de beguda que no sigui del Cau de l’Ateneu, en el cas sobretot de voler portar un pastís extern s’ha d’omplenar un full de producció, al.lèrgies i conservació per designar les persones responsables en cada moment.\nEn tots els casos les propostes de menús son estrictament per fer dins de l’horari de restaurant, és a dir:\nPer dinar amb arribada a partir de les 13:00 i sortida màxim a les 17:30\nPer sopar amb arribada a partir de les 20:30 i sortida màxim a les 00:30\nEn cas de voler ampliar els horaris cal consultar-ho.\nEn totes les propostes si hi ha dietes especials per intol.leràncies, problemes de salut o eleccions vegetarianes o veganes es farà un primer plat, un segon i unes postres adaptades al tipus de dietes i al menú escollit.\nLes dietes especials també cal comunicar-les dos dies abans de la data de la proposta.\nHi poden haver petites moficacions en els menus en funció de la disponibilitat del mercat.\nEn el moment de reserva la taula o l’espai cal fer una provisió de fons segons la taula del capdavall que es descomptarà de la factura final.\nEl dia de confirmació de comensals i de dietes especials ( dos dies abans ), s’emetrà una factura. Es facturarà el nombre de comensals que es confirmin.\nD’aquesta factura s’haurà de fer un pagament parcial ( un percentatge ) per avançat en funció del quadre del capdavall, el dia de la seva emissió, dos dies abans de la data.\nEl dia de l’àpat es facturarà les consumicions per administració i es pagarà aquesta factura i el restant si s’escau de l’emesa amb anterioritat abans de marxar.\nresum de pagaments\nconcepte sala de grups utilització de més espais,\ngrups grans o exclusivitats\nde 9 a 12 pax de 13 a 30 pax més de 30 pax ( o exclusivitat)\nprovisió de fons 100 € 200 € 450 €\npagament avançat 0% 50% 100%\nCASAMENTS / COMUNIONS / ACTES INSTITUCIONALS / EMPRESES\nFINS A 100 PERSONES ASSEGUDES / 200 A PEU DRET\nSi la vostra celebració necessita:\n.fer un aperitiu a l’exterior…\n.exclusivitat i privacitat….\nT’OFERIM TOT EL CAU DE L’ATENEU EN EXCLUSIVA!!!\nQuedem i en parlem??\n(horari d'arribada de taules)\nvolem fer una reserva\ndeixa’ns les següents dades i et truquem\nEt podem preparar un esdeveniment a mida.\nSi ens expliques com te l’imagines,\nnosaltres t’ajudarem i te’l personalitzarem.\nData de l'esdeveniment (necessari)\nHorari aproximat (necessari)\nNombre de comensals (necessari)


Daniela Feixas estrena 'Sandra', obra guanyadora del Premi SGAE de Teatre Jardiel Poncela 2019, a la Sala Beckett\nJosep Julien, Daniela Freixas i Elena Tarrats.\nLa coproducció de la Sala Beckett i Bitò, s’estrena el proper 7 d’abril i es podrà veure fins al 2 de maig\nSandra forma part del cicle «#jotambé. Violències de gènere i estructures de poder» organitzat per la Sala Beckett i la Universitat Oberta de Catalunya (UOC)\nLa dramaturga i actriu catalana Daniela Feixas (Torrelavit, 1973) va ser la guanyadora del XXVIII Premi SGAE de Teatre Jardiel Poncela 2019 per l’obra Sandra, escrita en català. L’autora va obtenir el guardó que concedeix la Fundació SGAE, dotat amb 8.000 euros, la inclusió de l’obra al Cicle SGAE de Lectures Dramatitzades i la publicació del text dramàtic a la Col·lecció Teatroautor, que edita l’entitat.\nAra, Sandra amplia el seu recorregut i puja a l’escenari de la Sala Beckett de Barcelona en una coproducció amb Bitò. Del 7 d’abril al 2 de maig, el públic podrà veure l’actriu Elena Tarrats i l’actor i dramaturg Josep Julien donant vida als personatges de Sandra que també dirigeix la mateixa Daniela Feixas. A més, Josep Julien va ser el guanyador del XXIX Premi SGAE de Teatre Jardiel Poncela 2020 per l’obra Bonobo.\nInspirada en una persona real que va conèixer la Daniela, Sandra és una obra de ficció. «És un text especial per mi; és una història que tenia molt endins i que vaig escriure la tardor del 2018. A Sandra hi ha generositat, protecció, complicitat i ancoratge amb la realitat», explica l’autora.\nSandra és la història d’un vincle especial entre una nena de 13 anys i un escriptor de novel·les policíaques solitari. Una nit, l’escriptor rep l’estranya visita de la nena, que es cola a casa seva, saltant la tanca del seu jardí. La nena busca un lloc per passar la nit, i l’home, sense saber ben bé perquè, es deixa emportar per l'estrany carisma de la visitant, i la deixa quedar, en principi només per una nit. Però cada nit s’anirà repetint la mateixa escena. I entre l’home i la nena s’establirà un vincle estrany, basat en l’extrema solitud dels dos personatges. Però una nit, la nena apareix bruta de fang i en xoc. A partir d’aquí els fets es precipiten, i l’home es veurà embolicat en una trama d’intriga, com si fos un personatge d’una de les seves novel·les.\nSandra forma part del cicle «#jotambé. Violències de gènere i estructures de poder» organitzat per la Sala Beckett i la Universitat Oberta de Catalunya (UOC). Comissariat per Maria Olivella Quintana i Pastora Martínez Samper, coordinadora i presidenta de la Unitat d’Igualtat de la UOC, respectivament, el cicle vol fer visibles els relats sobre violències de gènere, ja que això ens situa en una posició òptima per imaginar resistències i incorporar-les en la nostra quotidianitat. El cicle #jotambé proposa una reflexió sobre les bastides de poder establertes i sobre les diferents eines que construïm per fer-les-hi front.\nSobre Daniela Feixas\nLlicenciada en Art Dramàtic a l’Institut del Teatre de Barcelona, en l’especialitat d'interpretació, Daniela Feixas és dramaturga, escriptora, guionista, actriu, ajudant de direcció i docent. S’ha format com a autora en escriptura dramàtica en teatre contemporani en seminaris de dramatúrgia a càrrec d’autors com José Sanchis Sinisterra, Sergi Belbel i Xavier Albertí, i també en escriptura de guió cinematogràfic amb Bigas Luna.\nFeixas ha publicat tres textos teatrals i en té onze d’estrenats. Moltes de les seves obres han estat guardonades i finalistes en diversos certàmens i concursos teatrals: Només sexe (Premi Octubre 2004), Un lloc conegut (Finalista en el VII Premi de les Arts Escèniques de Lleida 2006), La dolça Sally (II Premi Quim Masó 2008 i finalista del Premi Born 2008), Space oddity (Finalista del Premi Quim Masó 2013), La tortuga de Califòrnia (Finalista del Premi Quim Masó 2014) i Amanita Phaloides (Finalista del IV Torneig de dramatúrgia 2014 del Festival de Temporada Alta Girona i finalista del Torneig de dramatúrgia 2015 Festival Temporada Alta a Timbre 4, a Buenos Aires).\nAltres textos de Daniela Feixas són Simone, Ausencias, No pujaràs a l’àtic, El Planeta Lares i L’últim cigarro, a més del text coral Primera plana juntament amb Guillem Clua, Pau Miró i Cristina Clemente.\nCom a actriu de teatre ha participat en nombroses produccions i les seves darreres interpretacions han estat: Les noies de Mossbank Road, d'Amelia Bullmore, dirigida per Sílvia Munt; Simone, de la mateixa Daniela Feixas i dirigida per Ramon Simó; Lumières, lumières, lumières, d’Evelyne de le Chenelière, dirigida per Lurdes Barba; El curiós incident del gos a mitjanit, de Mark Haddon, dirigida per Julio Manrique; Ausencias, de Jordi Oriol i Daniela Feixas, dirigida per Jordi Oriol; La tortuga de Califòrnia, de Daniela Feixas, dirigida per Lurdes Barba, o El president, de Thomas Bernhard, dirigida per Carme Portaceli. Daniela Feixas ha treballat amb altres directors escènics com Juan Carlos Martel, Carol López, Àlex Rigola, Manel Dueso, Magda Puyo i Xavier Albertí, entre d’altres.\nTambé ha participat, com a actriu, en nombroses sèries de televisió com Nit i Dia (TV3), La Riera (TV3), Ventdelplà (TV3), El cor de la ciutat (TV3) i Plats Bruts (TV3), i diverses pel·lícules entre les quals destaquen La mosquitera, amb guió i direcció d’Agustí Vila, o Excuses, amb guió de Jordi Sánchez, Pep Anton Gómez i Joel Joan, i direcció de Joel Joan.\nPremi SGAE de Teatre Jardiel Poncela\nLa Fundació SGAE convoca aquest guardó des de fa 29 anys amb l’objectiu de fomentar la creació de nous textos dramàtics que, tant per la bona qualitat i originalitat dels seus diàlegs com per la seva visió escènica, contribueixin al desenvolupament del teatre. Des de l’edició de 2014, el guardó s’anomena Premi SGAE de Teatre Jardiel Poncela per reivindicar la figura del dramaturg, l’estil del qual ha tingut una gran influència en la cultura iberoamericana contemporània. Des de l’any 2000, el premi ha reconegut els autors següents: Josep Julien (2020); Daniela Feixas (2019); Pablo Remón i Roberto Martín Maiztegui (2017), Pedro Martín Cedillo (2016), Raúl Dans (2015), Fernando Epelde (2014), Antonio Morcillo (2013), Fernando Epelde (2012), Carlos Contreras (2011), Irma Correa (2010), José Manuel Mora (2009), Gracia Morales (2008), Antonio Morcillo (2007), Álex Mañas (2006), Juan Carlos Rubio (2005), Angélica Liddell (2004), Julio Escalada (2003), Alberto Miralles (2002), Antonio Morcillo (2001), i Antonio Jesús González (2000).