Les veus de l’estiu | CINEMÚSICA\nTag Archives: Les veus de l’estiu\nPosted on 1 de Juliol de 2015 by bptbloc\t• Deixa un comentari\nCom cada any, us apleguem els principals festivals de música que tindran lloc a Tarragona, i comarques, durant els mesos d’estiu. Cites consolidades, com l’ETC, el Festival Internacional de Música de Tarragona, l’Acampada Jove…, festivals joves que van agafant força, com el Bouquet Festival o el Festival de Música Antiga de Poblet, i d’altres d’emergents com … Continua llegint →\nPosted on 1 de Juliol de 2014 by bptbloc\t• Deixa un comentari\nHo sentiu? Ja tornen les Veus de l’estiu! Com cada any, us preparem un recull dels festivals musicals que tindran lloc a la província de Tarragona. Música d’estils ben variats per assaborir, esquivant les hores de calor, en llocs amb encant: des de l’Ermita de Sant Magí de la Brufaganya, passant pel claustre del Seminari … Continua llegint →\nMúsica i músics de TGN\nLes Veus de l’estiu\nPosted on 4 de Juliol de 2013 by bptbloc\t• Deixa un comentari\nCom cada any, us presentem un recull dels festivals de música més interessants que es faran durant els mesos de juliol i agost a la província de Tarragona. N’hi haurà de tots els estils i per a tots els gustos: són “Les Veus de l’estiu”. Esperem que en gaudiu! Bon estiu i bona música. Continua llegint →


Appartamento Il Funghetto Bardineto Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 6 allotjaments a Bardineto.\nBardineto, Bardineto, Itàlia - Veure al mapa\nMés informació sobre Appartamento Il Funghetto\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Appartamento Il Funghetto és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Bardineto. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Bardineto. Els clients de l'hotel poden gaudir de aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, nevera, banyera, rentadora a cada habitació. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Appartamento Il Funghetto.\nCal que informeu el Appartamento Il Funghetto de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 50 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.\nAllotjaments a Bardineto


El Palau Blaugrana acollirà el Mundial masculí i femení d’hoquei patins\nEl FC Barcelona i els World Roller Games han arribat a un acord per a l’ús de la instal·lació entre el 7 i el 14 de juliol\n24 de gen. 19\nEl Palau Blaugrana serà la seu del Campionat del Món masculí i femení d’hoquei patins, que se celebrarà entre el 7 i el 14 de juliol en el marc dels World Roller Games. El FC Barcelona i l’organització de l’esdeveniment esportiu han acordat que la instal·lació barcelonista pugui acollir els quarts de final, les semifinals i la final del campionat masculí i femení.\nAmb el Palau Blaugrana –inaugurat el 1971 i amb capacitat per a 7.585 espectadors– com una de les seus del World Roller Games, el FC Barcelona demostra la seva implicació amb els esdeveniments que es realitzen a la ciutat comtal i, en concret, amb un esport tan nostrat com l’hoquei patins. Les altres seus de la modalitat d’hoquei patins són Vilanova i la Geltrú, Sant Cugat i Terrassa, mentre que els altres 10 campionats del món que se celebraran a Barcelona són: Alpí, Artístic, Roller Freestyle, Descens, Inline Freestyle, Hoquei Línia, Roller Derby, Scooter, Skateboard i Velocitat.\nLa primera entrada, amb Pau Bargalló i Sergi Roberto\nLes entrades per als nombrosos partits que es jugaran al Palau Blaugrana ja estan a la venda al lloc web wrg2019.com. Recentment, Pau Bargalló va entregar la primera entrada al futbolista Sergi Robert, en una trobada realitzada a la Ciutat Esportiva Joan Gamper.\nEl blaugrana Pau Bargalló també és el capità de la selecció espanyola, campiona dels World Roller Games celebrats a la Xina el 2017 i de l’últim Europeu celebrat a la Corunya. A la plantilla blaugrana també hi ha els internacionals Ignacio Alabart, Nil Roca i Sergi Fernández, a més del capità portuguès João Rodrigues i dels argentins Pablo Álvarez i Matias Pascual.\nEls precedents: 1979 i 1992\nAquesta no serà la primera ocasió que el Palau Blaugrana aculli una competició oficial de seleccions d’hoquei patins: el 1979 es va realitzar el Campionat d’Europa (Espanya va ser la campiona) i el 1992 es va celebrar la final dels Jocs Olímpics (l’hoquei patins va ser esport d’exhibició i Argentina va penjar-se la medalla d’or).


Golubaya Laguna Hotel Koblevo Ucraïna - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKishinevskaya Street 12, Bldg1, Koblevo, Koblevo, Ucraïna, 57453 - Veure al mapa\nMés informació sobre Golubaya Laguna Hotel\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Koblevo, no busqui més enllà de Golubaya Laguna Hotel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Golubaya Laguna Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Recepció 24 hores, instal·lacions per a reunions i banquets , instal.lacions de barbacoa, restaurant, bar són només algunes de les comoditats que fan que Golubaya Laguna Hotel sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Golubaya Laguna Hotel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Koblevo.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Golubaya Laguna Hotel de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Sobirania i federalisme (Concita De Gregorio)\nSobirania i federalisme\n3 min. Corresponsal política de ‘la Repubblica’ 07/09/2014 21:44\nSobirania i federalisme, en el lèxic polític italià, són dues paraules que s’assemblen a dues dones que han caigut en desgràcia. Fa temps, de joves, la primera era de bona família, i la segona, de grans ideals. Belles, nobles de llinatge o d’intencions, festejaven en la seva puresa inabastable. Un miratge per a molts cavallers del segle XX. Més tard, van quedar òrfenes. I com totes les noies soles, ho saben fins i tot els nens, van caure en les urpes dels predadors, dels bandits.\nLa sobirania va ser raptada. Es deia que l’havien reclòs al Vaticà, que el Papa la tenia presonera. Ningú l’ha vista mai més pels carrers de Roma. Van ser anys de dol per a la seva família que, amb l’esperança de veure-la tornar un dia, va acceptar el xantatge i el compromís, fins i tot la humiliació. Ha pagat les escoles privades catòliques, ha renunciat als seus drets, no ha pogut estimar una persona del seu mateix sexe, tenir un fill si no era seguint les normes del seu raptor, ni tan sols podia decidir com morir.\nEncara ara, malgrat que el nou papa Francesc sembla que la tracta amb respecte, ningú està segur del seu destí. Molta gent l’espera, a fora, a la plaça Sant Pere. Molts altres, en canvi, han perdut l’esperança: en absència de la sobirania, han abraçat el poder.\nEl federalisme ha romàs, en canvi, víctima d’un grup d’homes sense escrúpols del nord, anomenats lliguistes. Era una noia d’aspecte masculí, transvestida d’home. Venia de la noble família de l’autonomia (els estats, el grans ducats, els regnes, ja sobirans abans que existís Itàlia).\nLa van expulsar cap als anys 90, li han fet passar gana i l’han maltractada, l’han obligat a beure aigua del riu Po, a aprendre dialectes que no sabia. Reduïda a prostituta, li havien ensenyat la cobdícia, l’egoisme, el racisme i la indiferència. Quan la banda del nord, un cop perdut el govern, l’ha restituïda a la comunitat, ja estava exhausta, irrecognoscible. Tenia una pèssima reputació, els pares joves nascuts en els anys del saqueig havien ensenyat als seus fills a desconfiar-ne.\nI aquesta és la raó per la qual encara ara, poc temps ha passat, a Itàlia el federalisme i la sobirania desperten una gran tristor, un afecte secret, però una profunda desil·lusió. I aquesta és la raó per la qual quan en parlen els altres (Catalunya, Escòcia) es miren amb l’íntima esperança de veure-la reaparèixer, sana i estàlvia, però alhora amb la por que hagi tornat canviada.\nQue no podrà, mai més, després de tant patiment, ser la que havia sigut abans.


The Grand Hotel Nanaimo Nanaimo (BC) Canadà - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nThe Grand Hotel Nanaimo4898 Rutherford Road, Wellington, Nanaimo (BC), Canadà, V9T 4Z4 - Veure al mapaNotable7,9Basada en143comentarisThe Grand Hotel NanaimoVeure més fotos"So festive and full of the Christmas spirit, quiet, comforta..."AnneCanadaVeure més fotosVeure totes les 32 fotosMolt bona ubicació 7,9Veure al mapa7,9UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaire condicionatbarjardí\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, The Grand Hotel Nanaimo és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Nanaimo (BC). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Nanaimo (BC). Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions. L'ambient de The Grand Hotel Nanaimo es reflexa en cada habitació. banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com centre esportiu, camp de golf (a 3 km), piscina coberta, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de The Grand Hotel Nanaimo la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Nanaimo (BC).Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sejardí Àpats, begudes i refrigeribarRestaurants màquina venedoraservei d'habitacions Serveis i comoditatsBotiguesconsergeservei de bugaderiacaixa fortaneteja en seczona de fumadorsEsports de terracamp de golf (a 3 km) Accésascensorinstal.lacions per a minusvàl.lidss'admeten animals de companyiaentrada/sortida [exprés]recepció [24 hores] Disponible a totes les habitacionsaire condicionatdespertadorservei de despertadoraparell de televisióempolles d'aigua de cortesiaservei de planxaarticles de tocadorescriptoritelèfonassecador de cabellinsonoritzacióTV satèl•lit/cablebanyeranevera calefaccióplat de dutxa Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.


Tot a punt a Baqueira per celebrar el 19è Amics de Montgarri | Federació Catalana d'Esports d'Hivern\nHome / Tot a punt a Baqueira per celebrar el 19è Amics de Montgarri\nTot a punt a Baqueira per celebrar el 19è Amics de Montgarri\nL’estació de Baqueira Beret acull els dies 13 i 14 de febrer una nova cursa del circuit d’esquí alpí Audi quattro Cup adreçat a nens i nenes de vuit a dotze anys.\nEl tradicional trofeu Amics de Montgarri celebra el proper cap de setmana la seva 19a edició. Organitzat pel Club Aranès d’Espòrts d’Iuèrn (CAEI), la competició, que forma part del Circuit d’esquí Alpí Audi Quattro Cup 2016, es desenvoluparà a la pista Stadium i espera aplegar prop de 350 joves promeses dels principals clubs d’Espanya.\nEls corredors disputaran el súper gegant, la prova més veloç, el dissabte dia 13, mentre que el diumenge faran l’eslàlom i el gegant. Els petits esquiadors viuran en primera persona tot allò que implica formar part d’un esdeveniment esportiu, divertint-se amb amics i en un entorn natural únic a la Vall d’Aran.\nEn la passada edició Amics de Montgarri, en el GS U10 dames va guanyar la madrilenya del club TECAL, Itziar Molina, mentre que en homes el guanyador va ser l’esquiador del CAEI Lluc de Castellarnau. En el eslàlom U12, els més ràpids van ser Júlia Farreres del MLEC i Ignasi Pla del GRANUEC.


Madrid és un Sharknado Madrid és un Sharknado\nMadrid és un Sharknado\nUn dels conceptes historiogràfics que va fer fortuna, al meu parer de manera exagerada, fou la d’”Oasi Català”. Corria el març de 1936, i el periodista vigatà Manuel Brunet la féu servir, en un article a La Veu de Catalunya per definir la situació política del moment. Servidor de vostès, que ha dedicat bona part de les seves recerques a analitzar el moviment llibertari i les tensions socials de l’època, no podia estar més en desacord. L’agitació als carrers de les ciutats del nostre país era permanent a còpia de vagues intenses i extensives, moviments de desobediència ciutadana contra els abusos dels lloguers, motins a unes presons farcides de preventius i una certa tendència a passar comptes amb aquells que havien aprofitat la repressió d’octubre del 1934 per perseguir tota dissidència. De fet, poques setmanes després de l’article, pistolers anarquistes s’havien venjat a trets dels germans Badia, especialistes a torturar sindicalistes. Ara bé, cal llegir Brunet en el context. Mirant les xifres d’incidents violents i tensions polítiques, Barcelona, al costat del Madrid coetani, semblava Disneylàndia.\nEfectivament, el clima de Madrid, entre el triomf del Front Popular el febrer de 1936, i el cop d’estat del 17-18 de juliol, era més que irrespirable. Segons un estudi acurat de l’historiador Rafael Cruz, en aquest període es registra un total de 189 incidents violents amb un resultat 262 morts, dels quals 112 causats per la intervenció de policia o guàrdia civil. D’aquestes víctimes, 145 van ser militants d’esquerres, 50 de la dreta, 19 forces d’ordre públic i 45 sense identificar. És el moment en què la Falange fa la seva presentació en societat a còpia d’atemptats terroristes, pallisses i intimidacions contra sindicalistes, socialistes o qualsevol cosa que no encaixava amb la seva idea d’Espanya. Una Falange, a més, que provenia principalment, de nois de casa bona que principalment sortien de les joventuts de la CEDA, aquella estranya confederació de partits conservadors, monàrquics o reaccionaris. Tanmateix, aquella era una violència atiada pels mitjans de comunicació. La represa de la Reforma Agrària, dels jurats mixtos que implicava resoldre vagues en base a cessions patronals i increments salarials, l’amnistia de presos socials i dissidents polítics, i l’alliberament del govern català i el restabliment de l’Estatut de Catalunya havia fet embogir, literalment, l’Espanya reaccionària. El resultat: aquesta violència propiciada per aquells sectors del poder madrileny que consideraven Espanya com a patrimoni propi, la no acceptació dels resultats electorals, i finalment, la conspiració militar per redreçar el que, a parer seu, havia estat l’heretgia de les esquerres i la plurinacionalitat. És un d’aquests moments en què es calibra el discurs de la conspiració judeo-maçònica-marxista-separatista per justificar un cop militar que va abocar Espanya al subdesenvolupament econòmic, la misèria moral i social, i sobretot, la tragèdia humana.\nNo cal tenir grans coneixements sobre la història espanyola per establir inquietants paral·lelismes amb la història actual. Si bé Catalunya no és cap oasi, el clima polític de la capital espanyola és també avui, irrespirable. Ho vam poder comprovar abans, durant, després de la Campanya, i durant un debat d’investidura, la retransmissió de la qual, bé podria haver estat realitzada per Quentin Tarantino. Ara bé, una de les meves cites preferides de Karl Marx és aquella frase inicial del seu 18 Brumari: “la història es repeteix dues vegades: la primera, com a tragèdia; la segona com a farsa”.\nPer sort, de moment no hi ha hagut morts, encara que ferits i empresonats arbitràriament n’hi ha hagut massa. Les pallisses de la policia contra els manifestants madrilenys que expressaven la solidaritat amb els catalans, les ràtzies impunes dels paramilitars ultres, les detencions arbitràries d’independentistes gallecs, les actuacions inquisitorials de l’Audiència Nacional, la rebel·lió de la Fiscalia o la incitació al cop d’estat que s’està emetent en directe pels mitjans de comunicació tindrien un punt de sobreactuació sinó fos perquè tenen conseqüències negatives per a molta gent que ha estat reprimida per pensar diferent o per passar pel lloc equivocat en un moment inoportú.\nEl clima madrileny actual és de tensió, hiperventilació, crispació induïda per aquella mena de casta que es creu que Espanya li pertany com a una propietat irrenunciable, com el seu vedat de caça. Hi ha un Madrid que actua com el señorito Iván, el personatge creat per Miguel Delibes a Los Santos Inocentes que considera que la vida dels seus criats és una propietat com el Cortijo que posseeix. Aquesta mirada d’odi i rancúnia que s’entreveu en els rostres, expressions i paraules d’Arrimadas, Abascal i Casado (o hauríem de dir Aznar i així ja tindríem la Triple A?) té aquesta estranya barreja entre tragèdia i esperpent. Aquests grups polítics, mediàtics, intel·lectuals, econòmics que temen un govern que no té la seva benedicció, els fa fer acusacions psicodèliques, els fa veure ETA per tot arreu, els fa amenaçar, insultar i denigrar els seus oponents polítics (arribant a l’extrem de fotre-se’n grollerament de la discapacitat de Pablo Echenique) de comportar-se com criatures malcriades, maleducades i odioses de la pitjor classe d’ESO. De fet, amb alguns col·legues professors hem coincidit que a bona part del Trifacherío no haguéssim trigat ni quinze minuts a expulsar de classe a Casado, Abascal i Arrimadas i a cridar els seus pares (encara que sospito que a l’entrevista vindrien l’Aznar i l’Esperanza Aguirre). En fi, un espectacle penós que busca estar disposats a qualsevol cosa per d’evitar que els mecanismes mínimament democràtics continuïn funcionant.\nVeig el Madrid de principis de 2020 i no puc deixar de pensar a Sharknado. Per als profans, una breu introducció. Sharknado és una suposada pel·lícula de terror produïda pel Canal Sfi que té com a trama principal l’aparició d’un tornado que sorgeix de les aigües del Pacífic, que aixeca quilòmetres cúbics d’aigua i que també fa volar uns taurons assassins que es dediquen a alimentar-se de carn humana. Sharknado és, literalment, un “tornado de taurons” que es dedica a devorar tot el que troba al seu pas, de manera que els lectors ja es poden imaginar tot de taurons voladors que es dediquen a cruspir-se tots els passejants anònims i famosos que es troben per Hollywood. Segons la revista Rolling Stone va ser “distingida” amb la 4a posició a la pel·lícula més dolenta de l’any 2013, i de fet, està tan mal feta, amb un guió sense cap consistència, unes interpretacions previsibles i acartronades i uns efectes especials de segona divisió, que resulta fascinant mirar-se-les senceres, ni que sigui per enfotre-se’n, i que s’entreveu que acabarà esdevenint una pel·lícula de culte. Perquè, efectivament, sembla el típic film de terror que fa riure. I el cas és que ha tingut tant d’èxit, que, a hores d’ara, ja ha tingut sis addictives seqüeles!\nEfectivament, el Madrid actual veu volar taurons afamats, despietats i rabiosos. Veuen bolivarians arreu i anuncien que Madrid esdevindrà Caracas. Expressen terror per un salari mínim que ultrapassi els mil euros (i que pot fer que ja no resulti tan fàcil mantenir la relació feudal amb els treballadors estil “Los Santos Inocentes”). Els fa pànic deixar de portar les regnes. Els horroritza que hi hagi un tracte igualitari amb les llengües no castellanes. Els inquieta que algú els pugui fer pagar els excessos d’un sistema judicial i policial caracteritzat per la mentida compulsiva. Viuen una mena d’histèria col·lectiva que els fa clavar les esmolades dents arreu, menjant, amputant, escanyant. Són taurons que fan por, i taurons que tenen por que al final puguin fer riure.\nEls taurons de Madrid, el seu hàbitat natural, on ja tenen llarga experiència a fer avortar qualsevol aggiornamento (es van carregar Prim, es van carregar la Primera República, van enviar mig milió de soldats a una guerra de Cuba i Filipines que no es podia guanyar, van enviar milers de joves a morir a l’aventura colonial del Marroc, van fer avortar les pròpies reformes socials, van carregar-se la Segona República, s’estant mastegant la seva pròpia Constitució,… continuen furiosos…). El problema és que la majoria d’espanyols, contaminats pels prejudicis anticatalans i antibascos, i intoxicats per una teleporqueria, compartien la visió dels taurons, malgrat que aquests es passin la vida mossegant els seus drets. A hores d’ara (escric el dia 6 a la nit) no tinc molt clar com acabarà la investidura, tanmateix, una part de la societat espanyola té l’oportunitat d’aprendre per si mateixa que allò que s’havien volgut creure sobre Catalunya era mentida. I que allò que els havíem explicat sobre Espanya era veritat. Massa tard!


Terceravia impulsa la creació d’un registre per evitar el malbaratament de productes alimentaris - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl grup parlamentari ha entrat cinc esmenes a l’articulat del projecte de llei d’economia circular que s’està tramitant al Consell General\n10/11/2021 (11:28 CET)\nOliver Alís en el seu escó del Consell General. terceravia\nTerceravia pretén aconseguir una reducció dràstica en el malbaratament de productes alimentaris. Per aconseguir-ho, proposa crear un registre davant el ministeri de Medi Ambient que s’hauria de suportar, des del punt de vista legal, a través de la Llei d’economia circular. A aquest efecte, la formació a introduït una esmena en el projecte legislatiu que s’està tramitant al Consell General.\nEl grup parlamentari Terceravia+Unió Laurediana+Independents ha entrat a sindicatura un total de cinc esmenes a l’esmentat projecte de llei d’economia circular. El conseller general Oliver Alis ha estat l’encarregat d’elaborar-les i ha explicat que es tracten d’una esmena de caràcter tècnic, dues per donar més seguretat jurídica al text i dues altres de modificació del contingut.\n“Pensem que el fet d’haver de justificar prop del ministeri les raons per les quals certs productes no poden ser donats, posa certa limitació a poder-los comercialitzar i farà aflorar les marques i productes que per alguna raó, els seus fabricants o distribuïdors no són sensibles amb el problema del malbaratament alimentari”, explica Alís\nCom s’ha dit, un element fonament, un dels principals objectius del grup és evitar el malbaratament alimentari a través de la creació d’un registre al ministeri de Medi Ambient, on s’aporti el llistat de productes, la seva marca comercial i, si n’hi ha, les raons per les quals l’operador en qüestió no en permet la donació. En aquest sentit, Oliver Alis ha explicat que “pensem que el fet d’haver de justificar prop del ministeri les raons per les quals certs productes no poden ser donats, posa certa limitació a poder-los comercialitzar i farà aflorar les marques i productes que per alguna raó, els seus fabricants o distribuïdors no són sensibles amb el problema del malbaratament alimentari”.\nTerceravia introdueix una concreció a l’apartat sobre la distribució als establiments d’aigua de manera gratuïta als clients, la qual rau en el fet de permetre cobrar l’aigua provinent de sistemes de filtratge professionals als usuaris i que la que provingui directament de l’aixeta es serveixi sense cap cost per al client.\nEl conseller general ha indicat que “d’una part pensem que cal precisar que l’aigua de l’aixeta ha d’estar proveïda a través de la xarxa de distribució, per garantir que aquesta compleix amb els criteris sanitaris de la qualitat de l'aigua destinada al consum humà (segons el que indica el Decret del 17-10-2007 pel qual s'aprova el Reglament relatiu als criteris sanitaris de la qualitat de l'aigua destinada al consum humà). I d’altra banda, creiem que els sistemes tècnics de tractament i filtratge d’aigua de l’aixeta, són dels processos més evidents pel que fa a l’economia circular”.


La gastronomia valenciana com a reclam turístic\nEl programa gastronòmic La Graella va posar sobre la taula l'aposta de les institucions valencianes amb la gastronomia\nEquip de La Graella junt amb Toni Bernabé, Javier Solsona i Evarist Caselles\nLa gastronomia s’està convertint en un fort reclam per al turisme. Un moment en què la demanda turística aposta més per la gastronomia de cada territori com a punt important per a elegir la seua destinació. És per això que el programa La Graella de Radio Siete va posar sobre la taula aquest debat.\nVa ser a l’últim programa on es van analitzar les diferents vessants d’este reclam, tant des de l’àmbit autonòmic amb el cap de servei de formació i director en funcions de la xarxa dels CDTs, Javier Solsona, com de l’àmbit provincial, amb el director del Patronat de Turisme de la Diputació de València, Evarist Caselles, i l’àmbit local, amb el director de Turismo Valencia, Toni Bernabé.\n“Cada vegada som més conscients de la importància que té per al nostre producte turístic, hi ha molts elements, molts productes, moltes iniciatives diferents… I per això crec que és un bon moment per a impulsar el turisme gastronòmic i per a tractar que les diferents institucions puguem confluir i organitzar-se per a impulsar-lo més”, assegurava Javier.\nSegons informaven, el turisme cada vegada més busca un destí influenciat per la gastronomia. “El 89% del turista valora molt el producte que oferim, eixe creixement de la demanda és un valor fonamental i, des del punt de vista de la Comunitat Valenciana i en concret a València, s’està fent una oferta absolutament extraordinària a nivell gastronòmic”, apuntava Toni. “Oferim un bon producte de proximitat i de qualitat i, per això, aquest moment no podia ser millor per a la nostra gastronomia”, afegia.\nPer la seua banda, Evarist remarcava que “al nostre territori, un dels millors reclams que tenim és aquest, perquè aporta un valor fonamental que és el producte, tenim cuiners amb una capacitat molt elevada i hem lligat aquest binomi cuiner-producte de qualitat”.\nL’aposta de les institucions\n“Està clar que la demanda gastronòmica va en augment i les institucions turístiques som importants. Cada vegada pesa més per a l’elecció d’una destinació. En concret, a València, 9 milions d’espanyols visiten a l’any la ciutat i el que més els atrau és la gastronomia, hem d’aprofitar eixa fortalesa que tenim”, comentava Toni.\nPobles com Xixona, reconegut pels seus torrons, són un fet d’una bona imatge de destinació turística, per això “la demanda diu que vol anar per ahí, hem de generar experiències turístiques i aprofitar que tenim productes excepcionals”, afegia Javier.\nEn este sentit, Evarist indicava la importància perquè les institucions caminen en conjunt, “tots busquem el mateix i l’alimentació és el millor reclam que podem tindre de cada visitant”.\nUn 2020 ple d’esdeveniments gastronòmics\nFires com Gastrónoma que, cada vegada, està més consolidada a València i, a poc a poc, ha anat creixent el seu reconeixement. No obstant això, al llarg de l’any les comarques aposten molt per esdeveniments gastronòmics com concursos, el Dia Mundial de la Paella…\nSerà a 2020 quan es viurà una altra edició del València Culinary Festival a la ciutat i, també, s’està treballant en una nova proposta per a València, tal com assegurava Toni Bernabé “un esdeveniment gastronòmic per a combinar gastronomia i cultura en diferents espais culturals de la ciutat i que pot ser que s’anomene Festín”.\n“Des del programa Del Tros al Plat, seguim treballant a les comarques i, ara, volem posar el valor el producte com hem fet a Ademús amb Loles Salvador, on ens oferia un espectacle de cuina en directe amb la poma esperiega”, comentava Evarist.\nEn canvi, Javier anotava “volem centrar-nos en la promoció més internacional i, al llarg de 2020, tenim previst sis fires específiques de gastronomia a diferents països”.


Adaptacions al busseig de les tortugues marines - SUBMON\nAdaptacions al busseig de les tortugues marines\nBy Mariluz Parga\nAutor/a Mariluz Parga\nLes tortugues marines estan entre els vertebrats de respiració pulmonar que més profund i més temps poden bussejar. De fet, aquests animals acostumen a passar menys d’un 10% del temps a la superfície del mar. La tortuga llaüt (Dermochelys coriacea), l’espècie de tortuga marina millor adaptada al busseig, arriba a profunditats de més de 1000 metres, s’han registrat bussejos voluntaris de tortugues marines que duren entre 2 i 5 hores. Com ho fan? En realitat, això encara no es comprèn avui dia– és complicat estudiar la fisiologia en animals en llibertat sense capturar-los, i en conseqüència, provocar-los un estrès que modifiqui la seva resposta completament.\nA continuació, fem un resum de les adaptacions més importants d’aquests animals al busseig profund.\nTortuga llaüt (Dermochelys coriacea) sota l’aigua. Illes Kei, Indinèsia. 21 de novembre de 2009.\nLes tortugues marines estan anatòmicament adaptades a la vida a l’aigua: completament hidrodinàmiques, amb el coll més curt que les tortugues terrestres i d’aigua dolça i una menor massa de la closca, el seu cap i extremitats no són retràctils. Les aletes davanteres serveixen per propulsar l’animal, mentre que les del darrere, planes i curtes, funcionen de timó. Els narius es tanquen sota l’aigua per evitar que entri aigua a la boca i al sistema respiratori.\nPerò són les impressionants adaptacions fisiològiques del cos les que permeten un intercanvi gasós molt eficient i ràpid quan la tortuga està a superfície i respira, i un emmagatzematge màxim de les reserves d’oxigen al cos mentre està submergida en un busseig profund.\nGran capacitat d’acumular oxigen\nQuan una tortuga duu a terme bussejos superficials, la major part de l’oxigen està acumulat als pulmons, des d’on va passant a la sang i els teixits. Tanmateix, pels bussejos profunds, les tortugues marines depenen de l’emmagatzemament de l’oxigen a la sang i als músculs. Les tortugues marines (principalment la tortuga llaüt) tenen una gran quantitat d’hemoglobina i glòbuls vermells a la sang i de mioglobina al múscul, la qual cosa les permet emmagatzemar grans quantitats d’oxigen al cos, que durant el busseig profund està disponible als teixits. Els pulmons tenen, a més, una àmplia superfície d’intercanvi gasós, que facilita l’arribada de l’oxigen a la sang amb cada respiració. Això fa que una respiració d’una tortuga marina sigui molt més eficient que una respiració nostra.\nBona gestió de l’oxigen\nLes tortugues marines, com animals de sang freda que són (no es poden termorregular i depenen de la temperatura exterior – això ho explicarem en una altra publicació), tenen un metabolisme més reduït que els mamífers. Això els permet resistir més temps amb la mateixa quantitat d’oxigen que, per exemple, una foca. A més, quan fan bussejos profunds, les tortugues marines activen una espècie de “reflex del busseig” que les permet reduir la freqüència cardíaca i limitar la circulació sanguínia als òrgans essencials durant el busseig, reduint encara més la despesa d’oxigen. També són animals molt tolerants a la hipòxia, especialment el seu cervell, que al contrari que en els mamífers marins, com a mínim amb la tortuga boba (Caretta caretta) s’ha vist que poden sobreviure vàries hores sense oxigen.\nI com aguanten la pressió quan baixen, fet que tant ens afecta a les persones?\nPer començar, la closca de les tortugues marines no està completament fusionada a nivell ossi amb el plastró (la part ventral), sinó que hi ha un espai de teixit connectiu entre ambdós que permet una certa compressió d’aquest. Això passa a un nivell extrem en el cas de la tortuga llaüt, perquè no té closca òssia com la resta de les tortugues marines. A més, el sistema respiratori (pulmó i vies aèries) de les tortugues marines es col·lapsa a profunditats d’uns 80-160 metres, la qual cosa els permet aguantar llargs bussejos sense problemes de necrosis per excés de nitrogen dissolt, o de síndrome per descompressió en ascendir. Els hi queda una mica d’aire en elles, però en zones on no hi ha intercanvi gasós. Així mateix, es bloqueja la circulació de la sang al pulmó.\nEn qualsevol cas, s’ha vist que les tortugues llaüt modifiquen el temps que passen a diferents profunditats, i que ascendeixen més lentament en bussejos profunds, evitant així la formació de bombolles de nitrogen.\nFinalitzem el projecte Marine EcoMed\nLa segona balena més gran del món a casa nostra\nDurant la “2022 Sea Turtle Week” (Setmana de la Tortuga...\nInstal·lació de col·lectors de larves de nacres a la badia de Portlligat


Fortià de Torelló, un ‘sant Innocent’ amb nom\nSant Fortià és el copatró de Torelló, juntament amb el titular de la parròquia sant Feliu. La tradició indica que les relíquies que rebien devoció en aquesta població osonenca eren les restes d’un dels nens de Betlem, els anomenats Innocents, que segons l’evangeli de Mateu van ser morts per ordre d’Herodes. Dels diversos cossos que es veneraven (i encara en veneren a Catalunya) que se’ls relaciona amb aquest grup, el torellonenc és l’únic del qual se sap el nom.\nL’historiador Fortià Solà va recollir, tot i que en plantejava el seu més ferm dubte, la versió que Pau Parassols i Pi  va escriure l’any 1876, i que deia que el cos sant havia arribat a Torelló en època de les corades: “(...) per ministeri dels croats torellonencs, els quals el 1290 van a la conquesta de Terra Santa, formant part de l’expedició que hi mena l’armada catalana comandada per l’almirall Bernat de Sarrià”i assenyala que “caporal de la colla torellonencs és un tal Arnau del Colomer (1)” que es distingeix per la seva valentia i que és reconeguda i rep com a premi, el 8 d’abril de 1291, diverses relíquies del bisbe de Tolemaida i patriarca de Jerusalem, Nicolau d’Hanaps, de l’orde dels dominics. Entre aquestes relíquies es troben les de sant Fortià que són dutes, per Arnau de Colomer, a Torelló el 6 de desembre de 1298. El mateix Solà explica que “i tal com és costum en actes d’aquesta guisa, la parròquia surt a rebre-la en processó en un lloc tan adient com és la font del Raig, que brolla al peu del camí de Vic, a la mateixa envista de la vila”.\nAquest fet, que diversos autors han intentat autentificar, en temps posteriors s’embolcalla en llegenda. Es pren com a referència el mateix lloc que marca la història, la font del Raig, com a punt d’arribada de les relíquies de sant Fortià a Torelló però s’atribueix el seu transport a un colom. Anna Pous relata com “la llegenda diu que un pagès, tot pujant cap a Rocaprevera va veure un colom aturat a la branca d’un arbre i portava una cosa al bec. El colom volava per sobre la font del Raig” i en voler-lo caçar amb una sageta queda cec quan “la campana de Rocaprevera va començar a tocar tota sola i tots els vilatans van pujar a veure què hi passava” que van veure com “al capçal de la font hi havia un arqueta i unes petjades deixades pel colom. L’arqueta contenia unes restes que un escrit atribuïa al cos incinerat de sant Fortià, un dels nens màrtirs assassinats per Herodes.\nL’arqueta que les contenia, fins el 1936 a l’inici de la guerra civil espanyola, i que encara es conserva és de plata; a l’interior n’hi havia una caixeta de fusta de cedre que, aquesta sí, va desaparèixer. Les mides són, de 40 cm de llarg, , 20 cm d’ample i 24 cm d’alçada. Fortià Solà la descriu d’aquesta manera: “té la disposició rectangular; el cobertor i la tapa superior és constituït per set peces o cares distintes, i es tanca per davant amb pany i clau. La de decoració de l’arqueta, que segueix totes les cares, llevat de la posterior, és sempre a base d’un mateix motiu o dibuix repicat que imita uns ramatges sortits d’un relligat o pitxer capriciós posat en forma invertida, i proveïts d’elementals foliacions de forma purament decorativa”. La part més especial són els quatre peus semiesfèrics “en cadascun dels quals hi ha en relleu un peu de colom”.\nLa tradició sosté que aquesta no és la primera arqueta, la que suposadament va dur el colom al bec, sinó que es tracta d’un donatiu fet per la senyora Dalmiata de Vallterra com agraïment per una curació obtinguda gràcies a sant Fortià; només se sap que aquesta dama va fer testament l’any 1433.\nBen aviat, sant Fortià i les seves relíquies van ser objecte de devoció a Torelló. Eren especialment reclamades en casos de sequera i falta d’aigua. Joan Amades ho confirma: “és gran advocat per fer ploure” i especificava que “quan es desitjava pluja, portaven, en solemne processó, la caixeta que contenia el seu cos fins al riu Ter, i feien de manera que es mullés lleugerament, i després d’aquesta cerimònia no trigava a produir-se una gran plujada”. En casos de manca rigorosa d’aigua era conduït en processó als santuaris de Rocaprevera –cal tenir en compte que fins al 1999 les relíquies es trobaven a l’església de Sant Feliu de Torelló-, de la Gleva o de Borgonyà; en altres ocasions era visitat per la Mare de Déu del Bonsuccés que es trobava al convent de la Mercè a Vic i en altres era el mateix Sant qui anava a la ciutat vigatana i, concretament, a la catedral. Fortià Solà dóna bon resum d’aquestes anades i vingudes. Fins i tot esmenta que el Sant, en una veritable polivalència que no el feia caure en contradiccions, era reclamat en casos de temporals que poguessin fer malbé la collita.\nLa festa desapareguda celebrada per tota una població\nMolts torellonencs encara recorden com, fins a la dècada de 1970, era ben pública i conscient la devoció a sant Fortià, el Sant innocent del qual en conservaven les relíquies vingudes de Terra Santa en plena edat mitjana. Tot i que originàriament la festa se celebrava el 6 de desembre, en commemoració del dia en què se suposa que van arribar les relíquies a Torelló -com encara ho constatava Joan Amades al seu Costumari Català-, des de fa molt de temps que la diada és el 7 de novembre; Fortià Solà, ho confirma quan diu que “arribada la santa relíquia el 6 de desembre, en els seus principis aquets és el dia de la festa; i això s’ajusta al costum general dels pobles posseïdors de cossos sants, per als quals la commemoració de l’arribada assoleix la màxima solemnitat”. A Torelló, però, no és així, ja que “més tard, però, i sense que es pugui precisar el temps i el motiu, la festa passa al 7 de novembre” i certifica que “en el segle XVI s’és ja verificat el canvi”.\nEl 1898, en un full editat expressament per commemorar el sisè centenari de l’arribada de les relíquies, s’especifiquen les activitats dedicades a sant Fortià: a les sis de la tarda del 29 d’octubre, després de resar el rosari, s’iniciava la Novena de sant Fortià, que acabaria cada dia amb el cant dels goigs; el 4 de novembre, dins la Novena, es preveia un sermó del secretari del Seminari de Vic, mossèn Ramon Puig; així continuava l’endemà i el dia 6, quan els devots podrien adorar les relíquies del Sant. Finalment, el dia 7, dia central, el matí hi havia ofici amb orquestra, amb assistència de l’Ajuntament del municipi, i amb panegíric a càrrec de mossèn Miquel Camps, de la catedral de Vic; a dos quarts de 4 de la tarda es cantarien vespres i, posteriorment, se sortiria en processó”.\nA mitjan segle XX, en època de Solà i com diu ell mateix, “el poble, àdhuc en temps moderns, continua celebrant la diada, amb tancament dels tallers i fàbriques del terme” la festivitat era celebrada”. Des del punt de vista litúrgic, tot i tenir altar propi, la solemnitat es feia a l’altar major on se situa l’arqueta ambles relíquies i es feia processó pel matí i, també per la tarda; aquesta darrera, diu el mateix Solà, “per bé que sempre és presidida per totes les autoritats, pren un caient infantil, per l’assistència de tots els nens i nenes de la població, els quals ostenten banderetes blanques i vermelles i bastonets o vergues encreuades, símbols d’innocència i de martiri”\nFins a la dècada de 1970, la festa es va seguir celebrant. M. Teresa Torres, en el llibre Osona: testimonis del segle XX , afirmava que “es convertí en una mena de festa major dels infants, ja que es feien diversos actes per commemorar i celebrar la diada” i descrivia el programa d’activitats: “Al matí se celebrava una missa solemne, a la qual assistien les autoritats civils i eclesiàstiques del poble, i sardanes a la plaça Nova per a tothom”; a la tarda, tenia lloc l’acte de més rellevància en forma de processó “en la qual participaven tots els nens i nenes del poble, ben abillats amb la millor roba que tenien; era el dia que estrenaven els abrics nous, i portaven un petit estendard de color vermell o blanc segons les èpoques”. En la processó i participaven totes les escoles de Torelló i els seus alumnes desfilaven, de petits a grans, en dues fileres i els professors al davant. Obrien la comitiva, segueix explicant M. Teresa, la obrien tres escolans dels quals “el del mig portava una creu processional i els altres dos, situats a banda i banda, portaven el penó”. Acompanyaven al conjunt un grup de músics i un cor cantant l’himne dedicat a sant Fortià i, al darrere anaven els alumnes més grans, amb una imatge del Sant, i les autoritats eclesiàstiques i polítiques del municipi. Després de la processó es berenava i es feia camí cap al teatre Cirviànum on es projectaven pel·lícules infantils encapçalades per l’informatiu ‘No-do’.\nDes d’aleshores, la festa a sant Fortià va quedar reclosa en l’aspecte litúrgic. Només l’escola dels Sagrats Cors, centre educatiu de caràcter religiós, manté en el seu programa de celebracions la festa a sant Fortià. En el seu espai web es remarca que “Sant Fortià és el copatró de Torelló i la festa dels nens i nenes del poble” i que “per mantenir la tradició a l’escola fem una festa”. Les activitats conten de “una Eucaristia pels Cicles dels grans i s’explica la festa als Cicles dels petits. L’escola obsequia als alumnes i professors amb un esmorzar de coca amb xocolata. Seguidament es fan jocs esportius. A la tarda cada cicle organitza la festa el més escaient per als seus alumnes”.\n Parassols, Pablo. San Felio de Torelló, la Virgen de Rocaprebera y San Fortián. Barcelona: IMprenta de Inglada, 1876\n Solà, Fortià. Història de Torelló. Barcelona: Gráficas Marina, 1947-1948, vol. 2, p. 273\n Pous, Anna. “La Font del Raig: la llegenda de Sant Fortià”, Torelló: setmanari independent de la Vall del Ges. Torelló : Torelló Associació Cultural, núm 1487, 16 de novembre de 2001\n Solà, Fortià. Història de Torelló... [op. cit.], p. 291\n Solà, Fortià. Història de Torelló... [op. cit.], p. 290\n Amades, Joan. Costumari català, el curs de l’any. Barcelona : Salvat, vol. 5, 2001, pàg. 860\n Solà, Fortià. Història de Torelló... [op. cit.], p. 296-303\n Amades, Joan. Costumari català, el... [op. cit.]\n Solà, Fortià. Història de Torelló... [op. cit.], p. 287\n “Festas en honor de Sant Fortià”, Vic : Imp. Anglada, 1898\n Osona: testimonis del segle XX. Vic: Consell Comarcal d'Osona, 2007, p. 259 – 261\n Vegeu l’apartat de celebracions de l’espai web de l’Escola Sagrats Cors de Torelló al següent enllaç: celebracions a l’escola. http://www.sagratscors.org/Activitats%20Escolars/sant%20fortia.htm


Jornada 2 | C. F. Navata\nPosted on 16/09/2013 by futbolnavata\nOrtega val tres punts\nEl corpulent central del Mont-Ras decideix des de les altures i permet que els seus es tranquil·litzin després de patir durant els primers 45 minuts.\nPartit intens i massa físic, el que es va viure diumenge al Municipal de Mont-Ras, entre dos equips empatats a tres punts. Val a dir que el poc futbol que hi va haver es va concentrar a la primera part, amb diverses anades i vingudes però amb poques oportunitats clares de gol. Per part del Navata, Simón i Luisma van treballar de valent al davant per tal que Ortega i Adrián (els dos centrals) no juguessin des del darrere, fet que els va obligar a llançar-ho tot en llarg. Això va incomodar molt al Mont-Ras, un equip que acostuma a enllaçar, i tant el punta Javi Pérez com el mitjapunta Rivera pràcticament no van aparèixer.\nD’aquesta manera, el principal perill local únicament va venir en passades llargues a l’esquena dels defenses navatencs i, sobretot, en jugades a pilota parada, en les quals, normalment, els dos centrals eren els màxims protagonistes; un, el capità Adrián, les posava a la perfecció, mentre que l’altre, Ortega, les rematava, gràcies a la seva estatura i potència. Per part del Navata, Alegrí va tenir una bona ocasió al primer quart d’hora després d’engaltar un rebuig des de la frontal amb la cama esquerra, tot i que la millor per als visitants la va tenir Dani Invernizzi. La rematada de cap del defensa uruguaià no va entrar de miracle, a causa de la bona aturada del porter i l’important ajuda del pal. Van ser dues ocasions claríssimes que van acabar passant factura als vermells.\nPel que fa a la segona part, els dos equips van sortir al camp conscients que, tal com anava el partit, un simple gol podia valdre els tres punts. I així va ser. L’àrbitre va xiular un córner que va sorprendre a tothom i el qual el bàndol visitant no va desaprofitar. Ortega, lliure de marca, va rematar de cap i de manera contundent el llançament, sense que Yerpes pogués fer-hi absolutament res (52′). El gol, doncs, va ser un bàlsam per als locals, ja que a partir de llavors van saber jugar amb molt d’ofici i amb contínues aturades van impedir que el Navata aconseguís trenar bones jugades de perill.\nEn definitiva, sis punts de sis possibles per part d’un Mont-Ras que segueix demostrant que té un dels blocs més sòlids de la categoria i bon treball d’un Navata que intentarà tornar a sumar tres punts diumenge vinent, a casa, enfront del Cabanes de Toni Ferrer.


El Women 360º Congress celebra la seva XIV edició | IL3 - UB\nEl Women 360º Congress celebra la seva XIV edició\nEmpreses i entitats com l’Ajuntament de Barcelona, el Col·legi de Farmacèutics de Barcelona, el Col·legi de Metges de Barcelona, l’Institut Català de la Dona o la Universitat de Barcelona han analitzat com abordar el lideratge saludable en aquests temps de crisi econòmica i sanitària.\nOrganitzat en col·laboració amb l’IL3, el congrés ha comptat amb la participació de ponents referents a àrees com la prevenció i la promoció de la salut i el benestar corporatiu, el lideratge i la integració de gènere a les empreses.\nEl Women 360º Congress ha celebrat la seva XIV edició, la qual va tenir lloc ahir 22 d’octubre en format digital. El congrés s’ha centrat a analitzar com dur a terme un lideratge saludable en temps de pandèmia, amb l’objectiu de promoure que les empreses es transformin en ens saludables i altament competitius.\nEn aquesta trobada han col·laborat el Col·legi de Farmacèutics de Barcelona (COFB), el Col·legi de Metges de Barcelona (COMB), el Cercle Tecnològic de Catalunya (CTecno), l’Institut Català de les Dones, i la Fundació TIC Salut Social; així com l’AECOP (Asociación Española de Coaching Ejecutivo y Organizativo), l’AMMDE (Asociación Madrileña de Mujeres Directivas y Empresarias), la FIDEM (Fundació Internacional de la Dona Emprenedora), l’associació ASODAME dones emprenedores, Capitalismo Consciente i Inginium. El congrés ha estat patrocinat per Gynea, Hårkontroll, Kern Pharma, Kitsch, l’estil de vida Hygge, Leotron, Feminabiane, LELO, Intimina i PiLeJe.\nDesprés de la benvinguda de la Rosa Cuscó, directora del Women 360º Congress, va tenir lloc la sessió inaugural, amb la presència de la Laura Martínez Portell, presidenta de l’Institut Català de les Dones; la Dra. Sara Berbel, gerent municipal de l’Ajuntament de Barcelona; la Dra. Elvira Bisbe, vicepresidenta primera del Col·legi de Metges de Barcelona; i la Núria Bosch, vicepresidenta del Col·legi de Farmacèutics de Barcelona.\nLaura Portell va destacar la importància de «seguir posant en comú experiències per avançar i superar les crisis», de crear xarxes de suport i de crear «sinergies útils per cuidar la salut de les dones directives». Per la seva part, Sara Berbel va assegurar que inclús els moments difícils són una oportunitat per innovar, destacant el cas de l’Ajuntament en què van abordar un nou model, creant equips formats per persones expertes per a cada repte. Per exemple, per crear en pocs dies els pavellons hospitalaris o per abordar les residències de persones grans.\nLa Dra. Elvira Bisbe va explicar els resultats d’un estudi realitzat sobre l’impacte de la Covid-19 sobre els professionals de la salut, que va demostrar que el treball en equip actua com a protector de la salut: «els que estan en un equip multidisciplinari han estat més protegits, amb menys estrès i menys patiment. Hem de seguir aquest camí. Els lideratges femenins i en salut han de reforçar i promoure els equips d’aquest tipus que ajudin a la presa de decisions compartides». Finalment, la Núria Bosch va destacar el treball del COFB juntament amb el Departament de Salut per renovar els plans de medicació, i va remarcar que «tota la societat ha de ser corresponsable i seguir les recomanacions».\nFormació en Lideratge i salut a l’empresa\nLa Dra. Maria Soler, vicerectora d’Estudiants i Política Lingüística de la Universitat de Barcelona, a la seva ponència va assegurar que «les crisis sempre passen factura a les dones, comprometent la seva capacitat d’actuació, i per això hem d’apostar per la formació de les noves generacions. Un dels objectius de la Universitat ha de ser oferir oportunitats de desenvolupament als estudiants, apostant per lideratges madurs, vinculats als ODS, amb especial atenció a la salut, benestar i igualtat de gènere».\nLideratge saludable i benestar corporatiu\nLa primera taula rodona de la jornada, presentada per la Carme Freixa, psicòloga i periodista, es va centrar en diferents aspectes del benestar abordat des de les empreses. La Maria José Fonseca, consultora, trainer i speaker d’Agilar, va donar algunes claus per mantenir la concentració i l’autocura durant el treball telemàtic; la Dra. Paloma Fuentes, directora de Felicitat en Mahou San Miguel, va centrar la seva intervenció en la felicitat a l’empresa en temps de pandèmia i va voler donar algunes claus per aconseguir més benestar emocional inclús en aquests moments difícils; la Dolores Rico García, directora de Prevenció de SGS Zona Norte, va reflexionar sobre la seguretat i la salut en el treball amb perspectiva de gènere, destacant la integració de la prevenció en l’estructura organitzativa empresarial, la consulta, la formació i la informació dels treballadors i treballadores. La taula va tancar amb la participació de Cèlia Hil, experta en ocupació 2.0 i talent sènior. Va voler fer un homenatge a les persones grans «que estan patint especialment en aquesta pandèmia»; va recordar, a més a més, que l’evolució de l’atur a Espanya els afecta especialment, a causa de la discriminació per edat, o edatisme, i va recordar la importància d’apostar pel diàleg +50.\nTallers i networking\nEl programa del congrés va incloure diferents tallers de cura personal i prevenció presentats per la Patricia Ripoll, conferenciant i fundadora de MamaTieneMigraña. El primer d’ells, a càrrec de l’Ana Rodríguez Cala, directora d’Estratègia i Responsabilitat Social Corporativa a l’Institut Català d’Oncologia, va tractar sobre el benestar i l’atenció integrada en el càncer; l’Eva Santos i la Glòria Quemada, cofundadores d’Estil de Vida Hygge, van impartir un taller per cuidar el nostre entorn laboral i millorar la nostra salut postural; la Carla Romagosa, conferenciant i escriptora, va donar les 7 claus per sentir-se bé a la premenopausa i la menopausa; i finalment, la Valérie Tasso, escriptora, sexòloga i investigadora de l’INCISEX, es va centrar en la sexualitat femenina satisfactòria com a font de salut, lideratge i apoderament.\nSeguidament, es va habilitar un espai de networking en el que es van realitzar diferents dinàmiques i exercicis. Després de l’espai de networking hi va haver la ponència a càrrec de la Paloma Llaneza, CEO de Razona LegalTech, directora tècnica al elDAS-TI de CERTIFICAR, i fundadora de The Llaneza Film. La ponència va ser sobre la privacitat de les dades durant aquesta pandèmia. Llaneza ha volgut destacar que les aplicacions de Contact Tracing que s’han llençat en diversos països pel control de la Covid-19, i especialment l’espanyola, «són sistemes en els quals els governs han tingut una especial preocupació perquè l’intercanvi d’informació fos anònim. Estem més protegits usant aquestes aplicacions que fent servir WhatsApp».\nEmpresa saludable i la Covid-19\nLa periodista Xantal LLavina, presentadora i directora de Revolució 4.0 a Catalunya Ràdio i TV3, i autora de llibre #SomDigitals, va moderar un debat especialment enriquidor sobre empresa saludable i la Covid-19 el que van participar varies de les persones del congrés, i en el que es van debatre temes com els avantatges i desavantatges del teletreball pel lideratge de la dona. Moltes de les participants van coincidir en el fet que el teletreball massiu realitzat en el primer confinament sovint no reunia les condicions adequades per la urgència amb la qual es va realitzar, que és positiu combinar el treball remot amb el treball en presència, també per no fer passos enrere quant a visibilitat femenina, i que s’han de canviar els models de treball anterior, cap a d’altres híbrids i més cooperatius.\nFinalment, el tancament de l’edició XIV del Women 360º Congress va ser a càrrec de la Dra. Mercè Puig, vicerectora d’Ordenació Acadèmica i Qualitat de la Universitat de Barcelona. Va celebrar «l’existència d’espais i xarxes de suport, com aquest congrés, que busquen fórmules per a fomentar el lideratge femení».\nInauguren la 2ª Edició del Postgrau de Psicologia d'Emergències i Catàstrofes de l'IL3-UB\nMecenes UB, una iniciativa en suport a la recerca i el desenvolupament


"Un món per a emprendre": de gener 2017\nReflexions de rol a l'Esplai: decisions i Responsables\nAcaba un cap de setmana intens i ric en valors; ha estat intens per que la reflexió, les rumiades i la voluntat de treball i del millora hi han estat presents en tot moment.\nL’Esplai és l’ens que engloba aquest conglomerat de sensacions d’aquest cap de setmana que avui acabem.\nAhir, dissabte 28 de gener, vàrem celebrar l’Assemblea General Ordinària del Moviment de Centres d’Esplais Cristians Catalans (#AGOMCECC2017 a la xarxa), però el motiu d’aquest post no és pas fer-ne una crònica ni res per l’estil; els que vivim l’AGO com un espai de participació, amb coherència i amb responsabilitat, ens omple d’orgull poder assistir i compartir amb tots els i les Responsables dels centres d’esplais, zones i territoris d’aquest teixit ferm, el qual és el MCECC.\nImatge: Esplais MCECC\nEl cas, és que em centraré en la reflexió que vaig fer durant i després de la ‘Jornada de Responsables’, un trobada prèvia a l’inici de l’AGO, on tots els Responsables de centres d’esplais, zones i territoris del MCECC hi estan convidats a participar activament.\nEn aquesta trobada, que va tenir lloc el vespre i nit abans de l’AGO, vam poder participar d’una espectacular i fantàstica xerrada d’en Paco López i Jiménez, l’actual (a dia d’avui: 29/01) Degà de la Facultat d’Educació Social i Treball Social Pere Tarrés.\nEn Paco López era el ‘conferenciant’ de l’activitat central de la ‘Jornada de Responsables’, però des d’un inici es va ‘escapolir’ del format ‘conferencia’, i la va anomenar ‘conversa’. Ja de primeres, vosaltres, lectors encara no coneixeu la temàtica tractada, però l’orador ja es va aproximar, en llenguatge i format, als receptors, una molt bona colla de Responsables de centres d’esplais, zones i territoris del Moviment (MCECC).\nLa temàtica global era: ‘El procés de presa de decisions (en l’equip de monitors)’, o així ho vaig rebre jo... Quin gran tema per tractar amb un col·lectiu tant potent, com els companys i companyes Responsables d’Esplais.\nEls equips de monitors estan formats per diferents perfils de persones; uns seran més eixerits, altres més passerells, d’altres molt assenyats i ordenats, despistats, meticulosos, àgils, comunicadors, ... i tot això, i molt més, és el que formen els equips de monitors dels esplais (i de totes les entitats d’educació en el lleure); els Responsables hem estat ‘escollits’, per aquests companys, per tal de liderar-los, representar-los i rumiar per bé de l’entitat, i per tant de l’equip, participants, famílies, parròquia, escola, etc.\nEl rol de Responsable no és tasca senzilla, al igual que no ho és la de Monitor/a, és per això que ambdós necessiten una gran reflexió; i en Paco López, ens ajudà un munt, en l’aspecte de rumiar sobre els processos de decisions als nostres centres d’esplais.\nPer cert, el número 211 de la Revista Estris, és una publicació ideal per a totes aquelles persones que són i/o pretenen esdevenir Responsables de l’esplai on són, de debò, és una passada!\n(Seguint amb el que deia): la reflexió i la consciencia d’on s’està, i per que es fan certes coses i d’una manera concreta, hi ha de ser; el coneixement de l’entorn on s’està ha de ser present en tot moment, i en tot moment s’ha de tenir present que el monitoratge hi és per un motiu: per a l’educació en el lleure, i no pas per liderar un equip i recollir medalles, o repartir-les, o intentar exemplificar accions, etc. N’hem d’aprendre, i de quina millor forma que plegats!\nA continuació us faré esment de dites que va exposar en Paco López, durant la Jornada de Responsables.\n“Ser competent te molt més a veure amb el ‘com actuem’, que no pas, amb el que sabem”\n“Les decisions són possibles gràcies als aspectes racionals, emocionals i comportamentals”\n“El risc i l’error són les fonts d’aprenentatge més importants en la formació d’un equip”\n“Un dels rols dels Responsables, és el d’ajudar a emprendre i viure projectes comuns amb els equips i entitats; i en aquests projectes, tothom hi ha de tenir cabuda”\n"L’empatia individual ha de completar l’engranatge col·lectiu de l’equip; amb empatia col·lectiva i engranada, els projectes i els equips rutllaran”\n“Saber diferenciar les dificultats i els problemes, és un dels puntals a l’hora de prendre decisions, i saber-les transmetre i treballar”\n"Per encarar els problemes, hem de valorar diferents opcions: parlar-ne, entendre-ho, actuar-hi... tot amb voluntat sincera de posar-hi remei”\n"Un dels aspectes dels Responsables, és conèixer els nivells d’implicació dels integrants dels equips, i per tant, ‘jugar-hi’ amb aquesta varietat, per tal de que el projecte funcioni”\n"Construir un espai tant divers com els equip dels esplai, és tot un repte per als Responsables i Monitors que els formen; valorem-ho, i fem-ho valorar”\nTotes aquestes cites, i moltes més, les quals no em va donar temps d’anotar, ja que la dinàmica tenia la meva completa atenció, foren les que em van captar més l’atenció, i em van fer reflexionar amb el que visc al Centre d’Esplai Parroquial de Premià de Mar des de fa dos cursos.\nLa darrera cita que he esmentat en el recull, és una de les que em vaig gravar al cap a l’hora d’emprendre l’aventura de Responsable, juntament amb dues companyes; “si l’equip rutlla, l’entitat rutlla” (acostumo a dir a molts companys); i no és pas un projecte o objectiu a curt termini, sempre ha d’existir voluntat sincera en treballar i que l’equip estigui unit amb l’ideari i el nostre objectiu: l’educació en el lleure.\nImatge: CEP Premià de Mar\nNo és quelcom senzill, però si que és engrescador si la voluntat dels qui acompanyen en l’aventura és sincera en el projecte; amb això no vull donar a entendre que s’ha de coincidir al 100% en tots els aspectes de l’activitat, però si en l’objectiu, i les habilitats i defectes de tots ens permetran trobar la metodologia adient en cada projecte, activitat o dinàmica.\nUna altre cita amb la qual em vaig identificar, tant com per bé i com per dolent, és la que es centra en l’empatia individual; qui em coneix, i ha tractat amb mi, sobretot a l’àmbit de l’esplai, sabrà que intento conèixer del cert ‘totes les versions’; és una costum que tinc, la qual et permet agafar una panoràmica ben amplia, i després prendre de forma conjunta, decisions més rumiades; però això requereix temps i voluntat de fer-ho.\nPerò tot aquests procés d’anar a escoltar o a empatitzar amb els focus de l’afer sembla molt bonic i tota la pesca, però ha de tenir un retorn real; per que si s’escolta, s’assenteix, es reconforta, ... però de seguit no s’actua en conseqüència, no haurà servit absolutament de res. Sembla un procés estrany, però al cap i a la fi, crec que és el que fem molt sovint els monitors dels esplais: escoltem i actuem.\nL’engranatge ha de rutllar, i si es detecta que manca un xic d’oli se li aplica per que saps ‘on’ falla la qüestió, i ‘per que’ ha fallat; la detecció serà més rica si és conjunta, i la solució ja obvio que ho serà encara més si es consensua; tot i així, sovint ens trobem amb els necessaris ‘cops de cap’, que s’ha d’actuar si o si, i tornaríem al sentit comú de la figura del Responsable; el qual ha de ser coherent amb el missatge que dona, ha de tenir clar del motiu pel qual està fent allò, i l’objectiu ha de coincidir amb tot allò que generi benestar per l’entitat.\nS’ha d’escoltar, s’ha de ser coherent, ha d’existir una voluntat sincera en construir i no pas en destruir, i per suposat han de desaparèixer els qui es miren el melic de forma constant i tenen il·lusió de penjar-se medalles, l’entitat ho som tots, i alguns, en moments puntuals, ens toca representar-la, i ho hem de fer amb sentit d’entitat, amb consciencia de qui hi ha rere d’una paraula, d’una idea, d’una proposta, o fins i tot d’un vot: hi ha l’ESPLAI, infants, joves, famílies, monitors i monitores, Parròquia, i un espectacular teixit associatiu de l’educació en el lleure, que s’ha de veure enfortit després de cada actuació de les petites entitats que som tots nosaltres.\nÉs un dels nostres rols crec, si detectem manca de coherència amb el que fem i amb els es rep, s’ha d’actuar: avaluar, corregir, realitzar i tornar a avaluar de forma conjunta; i no deixem de tenir present que tots som entitat, per molt que un, dos o tres vagin a reunions a tot arreu; l’entitat ho som tots i cadascun de nosaltres, vetllem per que la reflexió sigui sincera, per que així ho farà un servidor, o almenys ho presentarà així a l’equip del CEP Premià de Mar.\nSalut, força esplai, i molts ànims companys i companyes Responsables d’entitats d’educació en el lleure!\nP.D.: M’encantaria poder escriure molt més sobre la fantàstica ‘Jornada de Responsables’ que vam gaudir el passat divendres a la prèvia de l’AGO MCECC, però les obligacions no permeten xalar de valent explicant-ho molt més... Altre vegada agrair-vos per la feina feta a l’AGO, a la Jornada de Responsables, i per la feina responsable i coherent que realitzeu cada dia, tenint en compte la realitat del Moviment sencer! Gràcies!\nPublicat per Pau Pujol Vilà a 12:34 Cap comentari:\nReflexions de rol a l'Esplai: decisions i Responsa...


Suspenen de sou i feina dues mosses d'esquadra que van vexar i qüestionar una menor violada - Diari de Girona\nSuspenen de sou i feina dues mosses d'esquadra que van vexar i qüestionar una menor violada\nLa menor va acudir a una comissària per denunciar que havia estat violada a la sortida d'una discoteca de Blanes i les agents van qüestionar el seu relat\nefe 04.12.2020 | 13:33\nSuspenen de sou i feina dues mosses d'esquadra que van vexar i qüestionar una menor violada Diari de Girona\nLa policia catalana ha suspès de sou i feina dues mosses d'esquadra que van riure, van vexar i van qüestionar una jove menor d'edat que havia acudit a comissaria per denunciar que havia estat violada per dos homes.\nTal com ha avançat el diari ARA i han confirmat a Efe fonts de la policia catalana, les dues mosses han estat suspeses de les seves funcions -no s'ha concretat per quant temps- després que se'ls obrís un expedient disciplinari pels fets, que van succeir al juny de 2019 en una comissaria del Maresme.\nA causa del tracte rebut durant la seva declaració, la víctima va decidir posar una queixa, el que va propiciar que la divisió d'afers interns analitzés el que havia passat i decidís finalment sancionar les mosses per la seva actitud.\nL'episodi es remunta a l'estiu de l'any passat, quan una noia, llavors menor d'edat i acompanyada de dues amigues, va denunciar que havia estat violada dos dies abans per dos homes a la sortida d'una discoteca de Blanes (Selva).\nNo obstant això, les agents que la van atendre van qüestionar la credibilitat de la seva narració, al temps que es van mofar del que li havia passat.\n"Si vas borratxa passen aquestes coses", "si ets capaç de 'perrear', has de ser capaç de defensar-te", "si t'haguessin violat, vindries histèrica, estirant-te els cabells i molt més afectada" o "la teva narració dels fets no és creïble. On tens els blaus que mostren que has estat forçada" van ser algunes de les frases que li van deixar anar les policies.\nDavant la impossibilitat de presentar la denúncia, la jove va tornar a casa, però quan la seva mare es va assabentar del que havia passat, la va acompanyar a l'Hospital de Calella (Maresme), on li van fer proves de transmissió sexual i una patrulla li va prendre declaració.\nA l'endemà, va denunciar finalment la violació en una altra comissaria, on va aconseguir identificar els seus presumptes violadors gràcies al fet que la nit dels fets havien compartit els respectius perfils d'Instagram.\nQuatre anys de presó per violar una dona a Figueres aprofitant que estava inconscient.\nGirona és la vuitena província de l'Estat amb més violacions el primer semestre.


Prop de 330.000 autònoms i persones en ERTO reben l'ajut directe de la Generalitat aquest trimestre - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nTreball, Afers Socials i Famílies destina 468 M€ al pla de suport adreçat a aquests col·lectius per pal·liar l'impacte laboral, econòmic i social de la pandèmia\nredacció | barcelona 25.03.2021 | 07:19\nEl Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat ha destinat finalment 468,35 milions d'euros al pla d'ajuts del primer trimestre de 2021 per a professionals autònoms afectats econòmicament per la Covid-19 i per a les persones treballadores amb ingressos baixos incloses en un expedient de regulació temporal d'ocupació (ERTO) o amb contracte fix-discontinu. Els beneficiaris són un total de 329.188 persones i el Govern preveu fer efectiu el pagament dels ajuts abans del proper 31 de març.\nEl registre per als sol·licitants d'aquests ajuts es va tancar el passat febrer i ambdues prestacions s'han treballat, respectivament, amb els agents socials al Consell Català del Treball Autònom i al Consell del Diàleg Social de Catalunya.\nSolsona votarà tres línies d'ajuts per als sectors afectats per la pandèmia.\nL'Anoia perd 189 empreses i gairebé 12.000 treballadors s'han vist afectats per un ERTO durant la pandèmia.\n«La prudència és bona, però la vacuna que no es posa genera més malalts».\nEn la presentació dels resultats dels ajuts, el conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir el Homrani, va voler subratllar que "l'ajut a les persones en ERTO és el més important de complementarietat que s'ha donat a treballadors en aquesta situació a l'Estat espanyol". "És una aposta per poder arribar al màxim de persones que estan en situació de vulnerabilitat vinculada a la crisi econòmica, social i laboral derivada de la crisi sanitària de la Covid-19", va destacar el conseller.\nUn total de 187.392 persones treballadores autònomes rebran l'ajut de 2.000 euros d'aquest primer trimestre. El Departament destinarà finalment 374,78 milions d'euros a la convocatòria actual per al manteniment de l'activitat de les persones treballadores autònomes afectades per les conseqüències econòmiques de la Covid-19. Això suposa 94,78 milions d'euros més dels previstos inicialment.\nAquest és el quart ajut extraordinari que el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies atorga a les persones autònomes per a fer front a les conseqüències de la Covid-19 des de l'inici de la pandèmia. En el conjunt de les 4 convocatòries, el Govern ha donat resposta a prop de 340.000 sol·licituds i ha destinat més de 666 milions d'euros.\nEs tracta d'un ajut extraordinari amb un pagament únic amb l'objectiu de complementar la pèrdua de poder adquisitiu de les persones amb menys ingressos afectades per un ERTO com a conseqüència de la suspensió total o parcial dels seus contractes de treball, derivat de les mesures preventives i de contenció adoptades per pal·liar la Covid-19.\nL'ajut també s'adreça a persones amb contracte fix-discontinu perceptores de prestació extraordinària. Després de l'anunci inicial, el Govern va decidir ampliar la prestació a aquests treballadors perquè són un col·lectiu també molt afectat per la crisi ja que, habitualment, es dediquen a activitats estacionals i al sector serveis, com ara cambrers/es, monitors/es d'esquí o socorristes, entre altres exemples.\nLa proposta de l'import que s'ha acordat al Consell del Diàleg Social de Catalunya és d'un pagament únic d'entre 600 i 900 euros, en funció del temps que la persona treballadora porti en ERTO. En aquest sentit, s'han establert 4 trams:\nEn total, el Departament destinarà a aquest ajut 93,57 milions d'euros.


Compte enrere per al Feslloch 2017 – Feslloch\non 9 de junio de 2017\n· El festival de Benlloch afronta enguany la seua edició més ambiciosa ·\n· Pepet i Marieta protagonitzen la cançó i el videoclip promocional ·\nA poc menys d’un mes perquè comence el festival, el Feslloch tanca el seu cartell amb els últims artistes confirmats. Es tracta, amb l’excepció de la banda borriolenca Égalité, dels DJs que donaran el toc electrònic a la programació. Els encarregats de tancar les nits amb les sessions més ballables seran Figuels DJs, Escala i Corda, DJ Manshtip i DJ Rule. Compartiran escenari amb alguns dels grups més en forma del territori lingüístic. Parlem de ZOO, Gener, Smoking Souls, El Diluvi, Candela Roots, Mireia Vives i Borja Penalba, Tomàs de los Santos, Xiromita Trad Project o Pupil·les, però també d’una bona representació de l’escena catalana, on trobem Manel, Les Kol·lontai, Roba Estesa, Oques Grasses, Doctor Prats, Pepet i Marieta, Ebri Knight i Animal. El cartell es completa amb els bascos Huntza i l’humorista alcoià Xavi Castillo. A més l’organització ha fixat el preu definitiu de l’abonament en 42€ amb la compra anticipada i 48€ a taquilla, després de successives promocions amb preu reduït.\nAquesta darrera comunicació de l’organització serveix també per anunciar les cançons triades pel públic per a l’espectacle de producció pròpia ‘Feslloch a banda’. Xavi Sarrià, Feliu Ventura i Josep Nadal tornen junts a un escenari per interpretar algunes de les seues cançons més conegudes junt a la banda de l’Associació Musical Amor a l’Art de Benlloch. Mitjançant un procés participatiu a les xarxes socials, vora dos mil seguidors i seguidores d’aquests tres referents de la música valenciana han decidit el setlist que interpretaran en aquest concert únic. El resultat ha estat ‘Del Sud’ i ‘Camins’ d’Obrint Pas en el cas de Xavi Sarrià i ‘Finalment’ i ‘El que diuen els arbres’ pel que fa a Feliu Ventura. Josep Nadal interpretarà ‘Camals Mullats’ i ‘Colpeja Fort’. A més els músics han afegit una cançó extra al repertori. Nadal ha optat per ‘A poqueta nit’ de Vertígen, Sarrià cantarà ‘La Flama’ d’Obrint Pas i Feliu Ventura ha escollit ‘Alacant per interior’.\nPepet i Marieta protagonitzen el videoclip del Feslloch\nAmb l’arribada de la venda d’entrades físiques (podeu consultar els punts a www.feslloch.com) el festival ha llançat també la cançó i videoclip promocional per l’edició 2017. El tema ‘Nemon de festa!’ és una composició original de la banda senienca Pepet i Marieta. El llançament del vídeo ha superat totes les expectatives, amb desenes de milers de reproduccions en pocs dies. L’organització, encapçalada per l’Associació Feslloch i recolzada per l’Ajuntament de Benlloch, Escola Valenciana-Reviscola i l’Associació Cultural Pitxurrull, es mostra optimista respecte al ritme de venda d’entrades, però també es mostren satisfets amb la creació de sinèrgies a la comarca, ja siga amb la participació de veïns i veines al videoclip promocional o amb la col·laboració de músics de tota la Plana Alta a l’espectacle ‘Feslloch a banda’.


Biologia de la conservació - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEn biologia es denomina biologia de la conservació una nova disciplina científica de síntesi que sorgeix com a resposta a la crisi actual de biodiversitat. Els seus objectius són la identificació dels processos que amenacen la conservació d'espècies i ecosistemes, així com la provisió d'un marc conceptual en el qual estudiar-los. Per a això integra els principis de diferents camps del coneixement científic aplicables a la conservació biològica a escala planetària, tals com l'ecologia, la genètica, la biologia evolutiva, i la teledetecció, entre altres.\nS'han proposat dos grans paradigmes per agrupar les idees i els mètodes d'estudi en Biologia de la Conservació: el Paradigma de les Poblacions Petites, i el Paradigma de la Disminució Poblacional. El primer es refereix als riscs d'extinció inherents a mides poblacionals petites, que són fonamentalment resultat d'un increment en l'exposició a estocasticitat demogràfica i ambiental, i a la pèrdua de variabilitat genètica. El segon s'ocupa dels processos pels quals el risc d'extinció de les poblacions s'incrementa per raons alienes a aquestes, i de com pal·liar-los. És a dir, tracta sobre els agents que porten a la disminució poblacional.\nEls quatre principals agents que condueixen a l'extinció poden ser:\nLa pèrdua de l'hàbitat de les espècies i la seva fragmentació.\nLa sobre-explotació que produeix la reducció dels efectius poblacionals.\nLa introducció d'espècies invasores que competeix amb les nadiues o modifica els seus hàbitats.\nLes interaccions sinèrgiques per les quals l'extinció d'unes espècies produeixen extincions en cadena de d'altres.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Biologia de la conservació\nBiologia de la Conservació de Plantes (Un portal de recursos en català).\nSociety for Conservation Biology (anglès)\nBiología de la Conservación Arxivat 2017-09-26 a Wayback Machine. (castellà)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Biologia_de_la_conservació&oldid=29168867»


Al restaurant oferim un Pack Vermut (beguda + tapes) que agrada molt i a un preu molt raonable. És una forma d’acostar-ho als clients i de donar-lo a conèixer als turistes que s’acosten a El Tros. Nosaltres obrim a partir de les set de la tarda, i sempre surt algun Pack Vermut a aquella hora. Si és que… qualsevol hora és un bon moment per fer un vermut!\nVermut, beguda de moda per a l’aperitiu?\nCom a cuinera faig servir el vermut en moltes receptes. Ara mateix em venen al cap unes sepietes confitades amb tàperes que no serien el mateix sense el seu toc de vermut…\nSempre a l’aire lliure! M’agrada molt l’harmonia “sol i vermut”. Són tan especials els vermuts il·luminats pels últims raigs de sol… Per a mi fer un vermut és un moment fruit del desig, d’un estat d’ànim que té a veure amb el lleuger de la vida, amb el caprici d’un moment gastronòmic d’absoluta llibertat… I que un vermut es transformi en un dinar divertit, ple de petites delícies!


Els alumnes del Conservatori de Tolosa trasmeten la seva experiència al grup de teatre del Lycée - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEls alumnes del Conservatori de Tolosa trasmeten la seva experiència al grup de teatre del Lycée\nHan efectuat una estada de tres dies amb la lectura teatralitzada de l'obra 'Zoom' de Gilles Granouillet\n18/02/2022 (16:47 CET)\nEls alumnes del Lycée i del Conservatori amb els seus professors. LYCÉE COMTE DE FOIX\nEls alumnes del Conservatoire Théâtre à Rayonnement Régional de Toulouse, i els seus professors Katharina Stalder i Hugues Chabalier, han fet una estada de tres dies a Andorra la Vella amb un intercanvi amb el grup teatral de joves estudiants de seconde (4t de segona ensenyança) del Lycée Comte de Foix.\nAquesta trobada és una oportunitat perquè les actrius del Conservatori transmetin la seva il·lusió i la seva experiència en moments inoblidables compartits amb els joves\nestudiants del lycée. Els alumnes de teatre també faran una lectura teatralitzada d'un text de l’obra 'Zoom' de Gilles Granouillet. Ja fa quatre anys que té lloc aquesta col·laboració gràcies al suport de la direcció del centre educatiu francès al projecte de teatre liderat per dues professores de literatura moderna, Céline Mingam i Isabelle Désert i també gràcies a una col·laboració fructífera amb l’Associació de membres de l'ordre de les palmes acadèmiques (Amopa).\nEl taller es va iniciar l'any 2014, i habitualment acull una vintena d'alumnes cada any i dona lloc a una o més actuacions al teatre comunal d’Andorra la Vella. Enguany, l’obra escollida és el musical 'Une femme se déplace' de David Lescot de la Companyia Kaïros.


Tret de sortida de la Festa dels Tonis de Taradell, enguany sense benedicció dels animals – Tonis Taradell\nLa situació pandèmica iniciada ara ja fa un any ens va portar a aplaçar la festa i adaptar-la segons les restriccions actuals, posant en tot moment la seguretat com a element indispensable per a una bona organització de la festa.\nEn aquest nou context, doncs, hem reestructurat tots els actes amb la finalitat de difondre’ls sota un format virtual.\nNo obstant, avui hem rebut un nou comunicat per part del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, on es recomana la no celebració d’activitats equines arran d’un brot recent de rinopneumònia en aquests animals. És així com de nou hem hagut de prendre altres decisions i, com no podia ser d’altra manera, la seguretat ha privat per davant de tot. Per aquest motiu volem comunicar la suspensió de la benedicció dels animals, que havia de tenir lloc aquest diumenge sense públic.\nNo obstant, l’esforç de tot l’equip de la comissió dels darrers mesos no ha estat en va i pretenem celebrar la resta dels actes segons hem anat informant pels nostres canals. El nostre objectiu, com sempre, és donar a conèixer el patrimoni i la cultura catalana des de diferents àmbits: el familiar – amb activitats adreçades a nens de partir de 3 anys – o el local – apostant per la cultura de poble i comarca –.\nAixí doncs, us animem a fer poble de nou; quelcom que els taradellencs i taradellenques hem demostrat una i altra vegada. Potser no podrem sortir al carrer i retrobar-nos en un ambient festiu com en altres edicions anteriors, però esperem que ens acompanyeu i gaudiu de tot allò que hem preparat amb tanta dedicació i passió.\nBona festa dels Tonis de Taradell!


1r congrés internacional de Formació Professional i 1a trobada de centres integrats d’FP | Revista Pissarra\nIsabel Busquets, coordinadora de MÉS per Mallorca\nEl turisme és, sens dubte, la indústria més important per a les Illes Balears. Això, però, no era motiu per mantenir un model turístic depredador de territori i de recursos que beneficiava només uns pocs. Tota l’acció de Govern en turisme ha estat enfocada a aconseguir un model de turisme i unes illes sostenibles. Les passes que s’han fet han estat de gegant i no podem permetre que es torni enrere.\nEstabliment de límits\nEl model turístic de l’any 2015 estava centrat en un turisme de masses i d’urbanisme a la carta. Era un model amb conseqüències socials, laborals i mediambientals molt perjudicials per a les Balears. Un aspecte clar d’aquest model poc desitjable era la possibilitat que els establiments d’allotjament turístic creixessin al marge de plantejaments territorials, urbanístics i turístics, i que augmentessin en places turístiques sense límit. Una demostració d’intencions a favor de la sostenibilitat per part del Govern va ser el Decret llei 1/2016, que va eliminar la possibilitat de construir hotels dins sòl rústic.\nPosteriorment, la Llei 6/2017 va posar fi a les excepcions de compra de places. Les places turístiques s’han d’adquirir a una borsa per poder-les posar en funcionament. Tanmateix, a conseqüència de la permissivitat existent fins llavors, molts dels allotjaments turístics no estaven obligats a adquirir places de les borses. Com que el Govern té les competències d’ordenació turística de l’illa de Mallorca, gestiona el Consorci Borsa d’Allotjaments Turístics (CBAT). Avui dia, cada nova plaça turística a Mallorca s’ha d’adquirir al CBAT.\nEl Govern ha anat més enllà del que van establir els Acords pel Canvi i ha fixat un sostre de places a Mallorca (430.000, que eren les existents en el moment d’aprovar la Llei 6/2017). Per primera vegada en la història, podem afirmar que, amb la llei actual, en aquesta illa no hi haurà més places turístiques de les que ja hi ha ara. Totes aquelles places creades a través de les excepcions d’aquestes darreres dècades desapareixeran quan es donin de baixa. Per això, l’únic que podem fer és decréixer.\nPosem per cas un agroturisme que va obrir abans del 2017 amb 20 places. Si aquest establiment tanca i dona de baixa les 20 places de què disposa, desapareixeran i no es podran tornar a comercialitzar mai. Les places creades des de 1999 amb excepcions són unes 120.000.\nCal recordar que els doblers recaptats pel CBAT es destinen a millorar infraestructures turístiques de Mallorca. Només amb la convocatòria de 2017 s’han invertit 16 milions d’euros a 34 municipis de l’illa, mentre que la de 2018 compta amb un pressupost de 15 milions. Gràcies a aquestes inversions, els ajuntaments mallorquins han rebut més inversions que mai de part de la Conselleria de Turisme, i a més ho ha fet amb convocatòries obertes i transparents.\nAlguns dels projectes finançats amb els doblers de les places turístiques són la rehabilitació de Sa Farinera a Llubí o del teatre Defensora Sollerense a Sóller o la creació del Centre d’interpretació del vi, enoturisme i turisme sostenible a Santa Maria del Camí. Són, per tant, projectes que milloren l’oferta turística fora dels mesos d’estiu, però que, a la vegada, milloren els pobles per als residents.\nAllargament de la temporada turística\nDesestacionalitzar el turisme ha estat un altre dels objectius principals durant la legislatura. Això vol dir suavitzar els pics d’arribada de turistes a l’estiu, quan ja no podem créixer més, i repartir els visitants durant tot l’any. L’actual Govern no ha promocionat les Illes durant l’estiu, sinó que ha basat tota la seva estratègia en captar visitants els mesos de fora de temporada alta, una època que atrau un turisme de més qualitat. És la campanya Better in winter.\nA més, l’arribada de turistes en mesos de tardor, hivern i primavera suposa que els treballadors i les treballadores tenguin contractes de feina més llargs i, en conseqüència, millors pensions en el futur. És una passa més per aconseguir un model més equilibrat.\nEl nombre de turistes arribats a les Illes entre octubre i maig ha augmentat quasi un 16% respecte al primer any de legislatura. Alhora, les afiliacions a la Seguretat Social en mesos de temporada baixa com octubre o febrer creixen i demostren que la temporada turística s’està allargant i els llocs de feina augmenten en mesos poc habituals en altres èpoques de la història balear. Per la seva banda, el 2018 ja hem vist un suau decreixement de nombre de visitants en els mesos de ple estiu: 75.000 turistes menys.\nLes xifres en quantitat són bones, però fixem-nos en les xifres de qualitat: despesa turística i condicions de feina. Pel que fa a la despesa dels turistes, creix any rere any. Si comparam la despesa turística realitzada l’any 2018 (16.369 milions d’euros) amb la de l’any 2015 (14.331 milions d’euros) veim un 14,22% d’increment. Respecte a les millores de feina, durant aquesta legislatura s’ha aprovat un nou Conveni d’Hostaleria que preveu increments de sou de fins a un 17% en quatre anys i el 2018 el sou a Balears se situà per damunt de la mitjana estatal.\nPer tal d’atraure turistes en temporada baixa, sector públic i sector privat s’han alineat per promoure productes turístics diversificadors, com ara la gastronomia, la cultura o els esports. Amb aquesta col·laboració publicoprivada, no només es crea una oferta diferenciadora de qualitat: també es creen sinergies. D’aquesta manera, la riquesa creada pel turisme arriba a altres sectors productius o econòmics.\nRegulació del lloguer turístic\nUna altra de les fites d’aquesta legislatura ha estat la regulació del lloguer turístic a través de la mateixa Llei 6/2017, en termes de modalitat i de zona. L’anterior normativa prohibia el lloguer turístic a tots els edificis plurifamiliars (és a dir, pisos o apartaments) i, tanmateix, era una activitat que es donava de forma irregular i sense garanties per a veïnats i usuaris. Igualment, s’ha permès fer lloguer turístic durant dos mesos l’any a l’habitatge principal (és a dir, on s’està empadronat).\nPerò sobretot, la nova llei de regulació del lloguer turístic ha volgut tenir en compte les peculiaritats de cada illa i, fins i tot, de cada municipi. Per això, Consells insulars i Ajuntament de Palma, les institucions amb les competències d’urbanisme i amb un coneixement de la situació real del territori, són els encarregats de la zonificació, és a dir, d’establir a quines zones i en quines modalitats es poden comercialitzar habitatges turísticament.\nEl lloguer turístic és un fenomen global, cada vegada més utilitzat pels turistes. A les Balears era necessari regular-lo, per tal que pogués existir de forma legal allà on pot suposar beneficis econòmics per a la població en general (per exemple, per a famílies amb una segona residència), però també era necessari restringir-lo allà on pot crear problemes de convivència o d’accés a l’habitatge.\nA principis del 2016, quan no feia ni un any que el nou Govern havia pres possessió, les Balears van veure néixer un nou impost sobre les estades turístiques, que havia de compensar l’impacte territorial i mediambiental del turisme. L’Impost de Turisme Sostenible (ITS) és un tribut totalment finalista, destinat a fer de les Illes Balears unes illes sostenibles, mediambientalment, socialment i culturalment.\nFins al 2018 s’han recaptat 200 milions d’euros amb l’ITS i s’ha aprovat que uns 150 projectes siguin finançats amb el fons de l’impost. La meitat de la recaptació, 100 milions d’euros, es destina a projectes de medi ambient, però les finalitats dels fons de l’ITS són molt diverses:\nProtecció i recuperació del medi natural, rural, agrari i marí.\nFoment de la desestacionalització i promoció del turisme sostenible.\nRecuperació i rehabilitació del patrimoni històric i cultural.\nImpuls de projectes de recerca científica, desenvolupament i innovació tecnològica.\nMillora de la formació i la qualitat de l’ocupació.\nAdquisició i rehabilitació d’habitatges destinats a lloguer social amb criteris de sostenibilitat energètica.\nGràcies a l’ITS, l’edifici fins ara en desús de Ca n’Estela, que va ser una escola en temps de la II República, s’adequa com a centre d’interpretació del Parc Natural Maritimoterrestre des Trenc-Salobrar de Campos. Així, aquesta infraestructura acollirà els visitants al Parc perquè coneguin les particularitats de l’espai natural protegit i les instal·lacions antigues recuperaran la funció educativa i divulgativa que van tenir fa dècades.\nEls fons de l’ITS també ha fet possible tres projectes amb persones amb risc d’exclusió social perquè netegin i millorin la qualitat de platges, cales i espais públics de totes les Illes. Aquesta és una iniciativa que demostra la sostenibilitat en diversos vessants: social i mediambiental.\nSostenibilitat social és també la que pretén la inversió amb fons de l’ITS per a la promoció de 172 habitatges de protecció pública (26 milions d’euros), ja que dona resposta a un dels grans problemes per als balears: l’accés a l’habitatge.\nFinalment, l’Impost també ha permès la realització de projectes relacionats amb la millora de la formació a les Illes. Com a exemple, podríem anomenar la creació d’un Centre Integrat de FP en l’àrea de reparació i manteniment d’embarcacions nàutiques al Port d’Alcúdia. La construcció d’aquest centre a la zona nord de l’illa permet la formació necessària per poder cobrir llocs de feina ben remunerats per als treballadors i treballadores de les Balears.\nEn definitiva, s’han posat les bases per a un model de turisme sostenible i s’han fet les primeres passes cap a la diversificació econòmica, perquè les Balears no siguin tan dependents del turisme. Aquestes passes s’han dut endavant amb el consens i el diàleg que han caracteritzat aquesta legislatura. Però no podem pretendre canviar un model que s’ha desenvolupat durant 40 anys en una sola legislatura. Hem de ser autocrítics i reconèixer que encara queda molta feina per fer. El canvi no ha conclòs: el canvi continua.\ncoeducacio coeducació feminisme internacional covid-19 dona turisme literatura confinament repte\nViatge a Xefxaouen, una experència inoblidableby Sandra Serra Teruel / gener 27, 2020\nrepte (2) covid-19 (2) dona (11) turisme (2) literatura (2) feminisme (6) coeducacio (17) internacional (2) confinament (2) coeducació (2)


El Llobregat, Rapsòdia catalana núm. 3 per a conju\nEts a: Botiga > Partitures > El Llobregat\nInstrumentació: Rapsòdia catalana núm. 3 per a conjunt de metalls ampliat i percussió\nEl Llobregat és una rapsòdia catalana originalment escrita per a cobla i percussió. Més tard l’autor va fer una versió per a conjunt de metall i, posteriorment, a petició del grup Hr-Brass (Frankfurt), va escriure aquesta versió per a conjunt de metall ampliat (afegint una trompeta i un trombó més) i percussió. A nivell estructural, l’obra ofereix tres nuclis temàtics presentats i desenvolupats immediatament de manera rapsòdica. El primer tema és bàsicament líric i contrapuntístic, el segon rítmic i frenètic, dominat pels timbals i un ritme insistent i el darrer íntegrament basat en la cançó popular catalana El Comte Arnau. Aquesta cançó és plantejada en una progressiva gradació ascendent que, començant molt suau i baix de tensió, va repetint afegint-hi nous contrapunts i adquirint un desplegament dinàmic de gran brillantor. Després d’una reexposició modificada molt canviada en el plantejament del segon tema, l’obra clou en la brillantor de la melodia popular intercalada d’elements del primer tema.\nconjunt de metalls i percussió


Gaudeix del Nadal a La Beguda - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nDissabte 17 de desembre se celebrarà la segona edició de la Fira de Nadal de La Beguda amb una jornada lúdica, tradicional i solidària per a totes les edats a la plaça de l’Església.\nLa Beguda s’engalanarà un any més per donar la benvinguda a les festes nadalenques. Dissabte 17 de desembre, la plaça de l’Església acollirà la segona edició de la Fira de Nadal de La Beguda, una activitat que té com a objectiu fomentar la germanor, la il·lusió i l’esperit nadalenc de petits i grans i, al mateix temps, convertir la cita en un espai de retrobament per a tots els begudencs.\nLa Fira aixecarà el teló al matí amb propostes familiars com jocs de fusta i tallers nadalencs. I a la tarda, la plaça de l’Església reivindicarà les tradicions més nadalenques i catalanes com el Caga Tió o una xocolatada popular per combatre el fred i entrar en calor. La jornada, a més, també tindrà un marcat to solidari. I és que al llarg de dissabte es recolliran aliments per a les famílies més necessitades. Finalment, tots els veïns i veïnes que participin a la Fira podran prendre part del sorteig d’un extraordinari lot de Nadal.\nLa segona Fira de Nadal de La Beguda està organitzada per la Societat Recreativa Unió Begudenca i compta amb la col·laboració de l’Ajuntament de Masquefa, l’AMPA Vinyes Verdes, la pastisseria Camilo i l’Ajuntament de Sant Llorenç d’Hortons. Des de l’organització es fa una crida a la participació i s’anima tothom a gaudir de la jornada.\nCategoria: GeneralPer Ajuntament de Masquefa 02/12/2016\nAnteriorPrevious post:Masquefa celebra una nova edició de la Festa de Sant EloiSegüentNext post:Manifest en motiu del Dia Mundial de la Sida


El termini per tenir els gossos genotipats s’ajorna fins al 15 de juny del 2022 | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl termini per tenir genotipats tots els gossos es reajustarà després que els comuns arrenquessin el compromís dels centres veterinaris de participar en el projecte del cens caní per ADN. Així doncs, les extraccions de sang es reprendran el 15 de juny i hi haurà temps per fer-ho fins al 15 de juny de l’any que ve, quan el reglament donava fins al 31 de desembre del 2021.\nA més a més, i a petició dels veterinaris, els comuns allargaran a un any sencer la subvenció de l’anàlisi de l’ADN. Els propietaris de gossos disposaran, doncs, fins al 15 de juny del 2022 per fer-ho de forma gratuïta, tot i que hauran d’abonar el cost de l’acte veterinari d’extracció (d’uns 18 euros).\nEl projecte va estar un temps paralitzat per les divergències dels veterinaris. La cònsol menor d’Ordino, Eva Choy, va explicar que en les reunions individuals mantingudes amb els professionals, els comuns van traslladar-los les necessitats que tenien per impulsar la iniciativa al mateix temps que els van fer veure que no disposaven de gaires vies més per abordar el problema de l’incivisme. Choy va assenyalar que la totalitat dels veterinaris van donar una resposta afirmativa, encara que van insistir que no acaben de veure el sistema eficaç. “El temps dirà”, va observar la cònsol, que es va mostrar en espera que el cens caní per ADN doni els seus fruits com a mesura dissuasòria. “Si no, ja reconeixerem que no funciona”, va dir.\nLa cònsol menor d’Ordino, que va deixar clar que no hi ha cap finalitat recaptatòria amb aquest projecte, va negar que els comuns hagin exercit pressions en els veterinaris per forçar-los a participar en el projecte. “De pressions, ni una”, va sentenciar Choy.


Noticies - La 1a Nit del Turisme al Bages posa de manifest el potencial d'un dels sectors que més creix a la comarca\nL’alcalde de Manresa ha assistit a la 1ª Nit del Turisme al Bages, que s’ha celebrat avui a la nit al Mas de La Sala de Sallent amb l’objectiu d’aglutinar representants d’un dels sectors que més creix a la comarca.\nÉs una iniciativa de Bages Impuls, una associació oberta a tot el sector que busca crear sinèrgies entre les persones, empreses i institucions que treballen en l’àmbit turístic, un dels eixos estratègics que han d'ajudar a reactivar l'economia del territori.\nDurant l’acte, s’ha posat de relleu que a la comarca hi ha moltes iniciatives públiques i privades amb ganes de posar en valor actius turístics que actualment encara són poc coneguts. Tant els representats de les institucions públiques com de la iniciativa privada han remarcat la importància de buscar complicitats entre tots els agents implicats en el turisme.\nLa vetllada també ha acollit els premis Bages Impuls, amb un primer premi pel Pare José Luis Iriberri, pel paper clau en la recuperació i promoció del Camí Ignasià.\nLes 250 persones que han assistit a l’acte han degustat plats elaborats amb productes de proximitat i cuinats pels xefs del Parador de Cardona; Restaurant L’O de Món Sant Benet, Abat Cisneros de Montserrat i Mas dela Salade Sallent.\nEn el torn de parlaments han parlat l’alcalde de Manresa, Valentí Juneyt, el de Sallent, David Saldoni; el president de Bages Impuls, Ignasi Sala; el president del Gremi d’Hoteleria i Turisme del Bages, Diego Sánchez; el president del Geoparc dela Catalunya Central, Joan Vinyes; la presidenta del Consell Comarcal del Bages, Mercè Cardona; el diputat delegat de Turisme dela Diputacióde Barcelona, Ramon Riera; i la directora dels serveis territorials del departament d’Empresa i Ocupació, Bàrbara Minoves. Tots s’han referit a la necessitat de col·laborar, de sumar entre agents públic i privats i de creure en els molts actius turístics que té el Bages.