L’enquesta de GAD3 que ha publicat aquest diari incloïa una pregunta que interpel·lava directament el món independentista, encara que es plantejava a l’univers de votants: si l’independentisme revalidés la majoria parlamentària després de les pròximes eleccions, quin penseu que hauria de ser el seu objectiu majoritari? El 37,3% aposten per gestionar les competències de l’actual Estatut, el 30,6% s’inclinen per negociar millores en l’autogovern i el finançament, el 21,6% donen suport a negociar la celebració d’un referèndum d’autodeterminació i l’amnistia dels presos, i només el 9,5% aproven una nova DUI per proclamar la república catalana.\nUn sondeig no és una fotografia exacta de la realitat, però si està ben fet, com és el cas, ens mostra les tendències de la societat. I, d’acord amb\nla investigació de GAD3, més de les dues terceres parts dels catalans aposten per prioritzar solucions pragmàtiques. O dit d’una altra manera, el 68% es declaren favorables a alternatives autonomistes, terme que per cert resulta menyspreador en els discursos dels líders sobiranistes.\nDos de cada tres catalans aposten per solucions autonomistes\nTot i això, els partits independentistes insisteixen a parlar del mandat de l’1- O, quan aquella consulta reprimida sense contemplacions pel govern de Mariano Rajoy va ser deslegitimada pels mateixos observadors internacionals que va convidar la Generalitat, davant la falta de garanties formals, més enllà que valoressin l’àmplia resposta dels ciutadans.\nEls catalans esperen sobretot de les pròximes eleccions catalanes un govern eficaç, que permeti reconstruir el teixit econòmic i social. I desitgen un president que solucioni els problemes, no que en creï de nous. Són menys d’un de cada deu els que volen una nova declaració d’independència i la proclamació d’una república catalana. No únicament per esgotament, sinó també perquè això només ens conduirà a la frustració i a la irrellevància. Com diu un proverbi flamenc que Bruegel el Jove va immortalitzar en un oli, colpejar el cap contra un mur de maons no trenca la paret, sinó el front.\nEs pot entendre la por dels dirigents independentistes de rebaixar els seus objectius, però no és menys cert que el seu electorat entén que el país no està en aquests moments per a solucions màgiques, ni per a futurs perfectes. No perdran vots per ser pragmàtics. Anatole France va advertir que governar significa fer descontents, però els catalans prefereixen avui tocar de peus a terra que tocar el cel.


2. La construcció ideològica, econòmica i militar de la Guerra Freda - Elliot Fernández\n2. La construcció ideològica, econòmica i militar de la Guerra Freda\nPublicat el: 27/03/2013 | Actualitzat el: 27/03/2013\n“Telegrama llarg” de George Kennan (1946)\nDiscurs de Churchill a Fulton (5 març 1946)\nDoctrina Truman (març 1947)\nDoctrina Jdanov (setembre 1947, constitució del Kominforn)\nPla Marshall (juny 1947)\nOTAN (abril 1949)\nPacte de Varsòvia (maig 1955)\nPels ideòlegs de la Guerra Freda aquesta havia de servir per denunciar el projecte d’expansió soviètica. Era una crida a l’opinió pública del “món lliure” perquè hi hagués una mobilització constant en contra l’imperialisme soviètic. Les línies mestres eren la democràcia, la llibertat i la intolerància a cap principi autoritari. En realitat els Estats Units practicaren una política imperialista, contrarevolucionària i expansiva. Des de l’òptica soviètica la Guerra Freda es veié com un mecanisme del bloc capitalista per mirar de frenar l’expansió de la llibertat i la democràcia que representava el socialisme.\nA partir de 1947 es desenvolupà una teoria general de la Guerra Freda que desembocà en una ciència. S’havia d’incentivar la confrontació contínua entre la URSS i els Estats Units i els seus respectius aliats. S’havien de provocar conflictes perifèrics davant del qual les dues potències i els seus aliats havien d’adoptar postures antagòniques. Aquests conflictes perifèrics van determinar l’aparició d’un altre concepte: la Coexistència Pacífica (XXè Congrés PCUS 1956).\nLa Guerra Freda suposà la pèrdua definitiva de l’hegemonia europea. A partir del final de la segona guerra mundial el Món estarà en mans de dues superpotències extra-europees: els Estrats Units i la Unió Soviètica. La Segona Guerra Mundial fou l’instrument adequat per fer aquest trasllat.\nLa coalició conjuntural d’aliats de la Segona Guerra Mundial ja s’havia trencat, en la pràctica, abans d’acabar-se la guerra. Van ser els Estats Units d’Amèrica els qui provocaren aquest trencament, mostrant-se poc sensibles a les demanades de suport llençades per Stalin (partidari de la negociació col·lectiva de les reparacions de guerra alemanyes). La poca solidaritat dels Estats Units cap el seu aliat soviètic tingué conseqüències no previstes: la constitució de les democràcies populars als territoris ocupats de l’Europa oriental on Stalin no dubtà a recórrer a la violència per evitar les escissions internes: al 1956 l’exèrcit soviètic acaba amb la revolució d’Hongria i Polònia i al 1968 es liquida l’intent d’obertura democràtica a Txecoslovàquia. A l’Europa occidental no calgué recórrer a aquesta brutalitat. El control i domini sobre la població es podia fer conciliant el sistema democràtic amb un nou Estat del benestar, pacte social per apaivagar les tensions internes que serví per controlar aquest marc geoestratègic sense haver de recórrer a solucions violentes.\nQuan començà la Guerra Freda? S’inicià en el curs de la Segona Guerra Mundial, sobretot en els estaments militars. Els militars britànics celebraven totes les derrotes de la URSS i Churchill era conscient que el progrés econòmic soviètic era un perill pel món occidental. Hi havien plans entre els aliats per atacar els complexos industrials de la URSS. El xoc començà de veritat quan es va veure que hi havia una dificultat d’ajustar els dos projectes vencedors. Els Estats Units tenien clar que s’havia de construir un món que beneficiés la seva superioritat militar i industrial. Existia la impossibilitat d’ajustar els projectes socials vencedors, que eren força diferents. No hi havia cap por a que la URSS conquerís el món. El que si es temia era que volguessin estendre el seu projecte social a través dels partits comunistes locals. Això si que es temia i els Estats Units sabien que tindrien l’ajuda dels governs europeus d’occident.\nLa posició nord-americana s’agreujà quan a Bretton Woods es volgué construir un mercat lliure d’abast mundial i van veure que els soviètics es negaven a entrar en aquest sistema. Aquesta fou una part de l’enfrontament. Cada un dels dos bàndols defensava un projecte que creien superior a l’altre. Stalin creia que l’aportació decisiva soviètica en la victòria sobre els nazis (són els soviètics els que van lluitar contra Alemanya) li donava dret a ser considerat en peu d’igualtat. Quan Stalin veié que els Estats Units l’excloïen de la pau, va creure que almenys tenia dret a un món dividit en dues àrees d’influència. Això era antagònic amb el projecte nord-americà.\nStalin es negà a entrar al Pla Marshall, no perquè rebutgés els crèdits nord-americans, sinó perquè presumia que això no era una ajuda econòmica sinó un sistema de control intern. Aquestes friccions es van començar a manifestar a finals de 1945. El President Truman era partidari d’una política de més duresa. Quin era el pretext de Truman?: al febrer de 1946 Stalin va fer un discurs electoral on reproduïa un esquema del món típic del marxisme estalinista determinista, de les possibilitats de futur. La idea de Truman de que això era la declaració de guerra de Stalin era ridícula.\nStalin va cometre l’error de pensar que els seus enemics li donarien trenta anys per desenvolupar el seu projecte social. No fou així perquè Estats Units va creure que això provocaria un problema molt grans als països occidentals europeus de governs frontpopulistes i les democràcies populars de l’est, que es radicalitzarien.\nPer què els russos no van acceptar el sistema de Bretton Woods? L’explicació que fa més fortuna és la de George Kennan (militar nord-americà destacat a Rússia i posterior ambaixador a la URSS). En el famós “telegrama llarg” de 1946 Kennan argumentà que els soviètics estaven convençuts que no era possible un modus vivendi a l’estil americà i que el que calia era liquidar l’estil de vida americà. Kennan assegurava que era impossible negociar amb els soviètics i que l’únic que es podia fer era tenir una política de contenció. Amb aquest panorama no es podien mantenir acords sinó una política dura, de contenció. El telegrama de Kennan va caure com sant al cel a tot el cercle anticomunista de Truman. Creien que no havien de deixar fer ni un pas als comunistes perquè així veurien que el seu sistema no podia funcionar i acabarien rectificant.\nMarç 1946: discurs de Churchill a la Universitat de Fulton\nEl 5 de març de 1946 Churchill pronuncià un discurs a la Universitat de Fulton. Churchill denuncià les tendències proselitistes dels soviètics. “Els russos no volen la guerra sinó els fruits de la guerra”. El discurs cabrejà a Stalin de forma total. La idea de tenir uns governs amics al voltant de la URSS, a Stalin, li semblava lògic.\nEl discurs de Churchill té importància per la seva intencionalitat i conseqüències. Churchill volia fer sortir els Estats Units del seu tradicional aïllacionisme. Es necessitava la implicació total d’Estats Units. Al 1946 els britànics no se’n sortien amb la guerrilla de Grècia. A més a la península indostànica i Palestina també tenien problemes. Churchill planteja si es vol salvaguardar-se de l’expansionisme soviètic es necessita l’ajuda d’Estats Units. Els incita a no tornar a caure en l’aïllacionisme. “Cal un intervencionisme immediat”.\nEn aquest marc calia emprendre una guerra psicològica a gran escala, a través de la ràdio: Ràdio Free Europe i Ràdio Liberation-Liberty. I una guerra política en interès de la pau mundial. Era necessari organitzar operacions encobertes on mai sortís el nom dels Estats Units: la “plausible deniability”. Operacions al qual el protagonisme sempre es podia negar. Propaganda, guerra econòmica, subversió… tot sempre en forma que es pogués negar el protagonisme. Eren objectius molt durs. En algun sentit els Estats Units van fracassar.\nEl primer enfrontament a gran escala es produí al 1947 a Grècia. El moviment de resistència grec estava format principalment per grups comunistes. Quan acabà la guerra, britànics recolzats per forces de dretes i monàrquics van desencadenar una cruenta guerra civil. Stalin tenia molt clar que no podia aconseguir que Grècia passés al bàndol comunista i fins i tot es negà a ajudar als guerrillers comunistes. Tito si que recolzà els guerrillers. Aquí és quan els Estats Units es plantegen que cal intervenir. En una reunió secreta de Truman amb Marshall, Ashon els convenç de que la revolució grega infectarà la resta de països. El gir oficial de la política nord-americana es produirà el 12 de març de 1947, amb el discurs del president Truman davant el Congrés, on farà una crida perquè s’aprovessin les línies mestres del que serà la carcassa de la política exterior dels Estats Units. “El nostre vell aliat és ara l’enemic de la pau i la llibertat”\nDoctrina Truman 12 de març de 1947\nTruman farà un discurs apocalíptic al Congrés sobre la democràcia, la llibertat, el bé i el mal el 12 de març de 1947 on parlarà de la confrontació del món lliure i el comunisme. Estats Units intervendrà a Europa amb diners. És llavors quan s’expressa la política de la Doctrina Truman: ajudar als països que estan amenaçats pels comunistes. Anuncia una confrontació total amb el comunisme. Però el que més els preocupava era la situació a l’Europa occidental. Són països arruïnats. A més a l’Europa occidental s’estava passant per una important crisi alimentària i es veia que no tindrien divises per comprar producció exterior. Si es tancaven els mercats europeus, era desastrós pels Estats Units. “Hem guanyat la batalla contra el totalitarisme, ara s’ha de lluitar per la democràcia”. La por era que aquesta situació donés força als comunistes. S’havia d’evitar. Com?\nAl juny de 1947 es presenta públicament el Pla Marshall (Pla de Reconstrucció Econòmica). 12.700 milions de dòlars per Europa per la compra de producte nord-americans. Cal destacar també la intervenció de la CIA a les eleccions generals d’Itàlia al 1948 on sortí vencedor De Gasperi, èxit de l’operació encoberta. Al mateix temps que es fa això es crea el Grup d’Operacions Gladio amb finançament de la CIA i 600 agents implicats.\nA curt termini la doctrina Truman fracassà rotundament. Si el que plantejava Truman era evitar l’expansió del model sovietitzant, amb aquesta sistemàtica hostilitat el que va aconseguir van ser respostes paral·leles que portaren a Stalin a constituir models d’estats calcats pels interessos soviètics.\nCreació de la CIA\nAl 1947 es crea la CIA. Tasca específica en consonància en que es necessita un organisme amb llibertat de moviment que pugui fer tasques de dubtable legalitat. Al 1952 el President Eisenhower i el secretari d’Estat John Foster Dulles nomenen director de la CIA, Allen Dulles. La CIA per vies paral·leles incidirà en la política dels estats que no s’adeqüin a l’establert per Washington.\nAl període 1941-1945 la guerra havia suposat una gran negoci per Estats Units. Pràcticament desaparegué l’atur impulsat per les necessitats bèl·liques. S’havia produït una parcial substitució de la força de treball masculina per la femenina. Durant aquells anys es van fer convenis laborals que recollien bona part dels drets dels treballadors. També es visqué una important expansió del sindicalisme. Es necessitava el rendiment màxim de tota la productivitat disponible i les exigències de millora laboral s’acceptaven sempre per tal de no perdre capacitat productiva.\nPerò una vegada acabada la guerra, al 1945 s’havia de reubicar la força de treball. El final de la guerra també fou un fre al creixement econòmic. Els sectors sindicals volien consolidar els drets adquirits durant el període precedent. I la patronal volia aprofitar la necessitat de feina per penalitzar les actituds sindicals. Els empresaris demanaven tornar a la situació laboral anterior a 1939. La llei Talf-Harley va donar suport legal a aquestes mesures. Feia legal l’acomiadament lliure de totes aquelles persones amb afiliació sindical que participaven en vagues. La llei era un pas més en la creació d’un clima de por envers tot allò que es pogués associar al comunisme, el sindicalisme, la solidaritat entre els treballadors.\nDiscurs: “si nosaltres hem guanyat la guerra a l’enemic exterior no podem ser tan ingenus de perdre la pau. Hem de perseguir els enemics interiors”. Sectors sindicalistes, moviment obrer, d’esquerres i demòcrates ingenus seran víctimes de MCCarthy. Processos inquisitorials, tothom podia ser sospitós.\nConferència de Río\nAvantsala de la creació l’any 1948 de la AOEA: Organització d’Estats Americans. A la Conferència es farà una legitimació de la ingerència americana en el conjunt dels pobles al sud del Río Grande. El Pla Marshall que entrava en vigor al 1948 va tenir uns efectes desastrosos per l’economia sud-americana. El Pla comportava partides tancades, moltes de les quals implicaven la compra de productes alimentaris, mataries primeres i armament de compra obligada als Estats Units. A la segona guerra mundial Amèrica Llatina es convertí en un dels principals mercats pels països en guerra. S’afavoriren governs populistes, amb mesures de reformisme social… etapa de bonança. El Pla Marshall enfonsà l’economia i provocà agitacions socials que culminaren amb la proliferació de dictadures. Amb el Pla Marshall no es repetirà l’error de la Primera Guerra Mundial. No hi haurà superproducció. Amb préstecs i exportacions massives a una Europa necessitada, Estats Units la subordinava als seus interessos.\nAl 1948 fou reelegit Truman. L’abril de 1949 es creà la OTAN, la Internacional armada de la Guerra Freda. Entre la creació de la ONU i la OTAN hi ha una contradicció perquè es creava una dualitat. La ONU ja des del seu orígen era un organisme absolutament ineficaç. La OTAN neix per la por dels anglesos a que els nord-americans marxin d’Europa. S’acabaria donant un altre de les conseqüències d’aquest joc: els francesos no volien crear un exèrcit europeu. Com s’obvia? A través d’un Tractat de Cooperació econòmica: la Comunitat Europea del Carbó i l’Acer, on Alemanya va ser acceptada relativament. Forma de cooperació global: econòmica, política i militar.\nA l’octubre de 1949 una publicació de la RDA declarava la Doctrina Truman una croada antisoviètica, avantsala del Pla Marshall. Els Estats Units havien dissenyat un complex sistema a partir de la Doctrina Truman, al març de 1947, amb la presentació del Pla Marshall al juny del mateix any (entra en vigor al 1948) i la creació de la OTAN l’abril de 1949. Tot aquest sistema tenia com a intenció posar-se pel mig en la possible recuperació econòmica d’Europa.\nAmb la Doctrina Zhdánov, desenvolupada a la presentació de la Kominform, es parlava de la constitució de dos blocs, res nou, ja que Truman ja ho havia avançat. Zhdánov parlava del bloc antidemocràtic i imperialista (EUA) i l’antiimperialista i democràtic (URSS). El bloc dels bons estava integrat per les forces democràtiques amb una força que residia a la URSS i les noves democràcies populars. Zhdánov estava salvaguardant un model polític a Europa occidental de garantia de l’esperit frontpopulista.\nOccident denuncià la “teoria de la llonganissa” que estava portant a terme Stalin. A partir de l’ocupació soviètica de l’Europa oriental i central Stalin havia empès als partits comunistes en els governs de concentració nacional a ocupar més espais de poder, fins que van acabar absorbint-lo tot: PC Búlgar, PC Romania, POUP (Partit Obrer Unificat de Polònia), POSH, Lliga Comunista Iugoslàvia, SED (Partit Socialista Unificat RDA). A l’Europa oriental hi havia un cert pluralisme polític fins que les hostilitats obligaren a imposar partits únics. Coincidí amb la creació dels organismes supranacionals de la Guerra Freda. Així Stalin reforçà el protagonisme dels comunistes. Stalin volia que el poder dels comunistes occidentals no es perdés i reforçà a Europa oriental el paper dels comunistes, que acabarà imposant un model soviètic. La Doctrina Zhdánov era un discurs a la defensiva.\nFundació del Kominform a Polònia. Creació exclusiva per aquells partits que ja estaven al poder, però també hi serà el PCF i el PCI. El PCG i el PCX i PCE no hi seran (no es volia entrar en una batalla dins el PCE, en un moment en que la dissidència titoista era titllada de burgesa. A més la dictadura quedava molt lluny dels interessos soviètics). El Kominform troba una resposta immediata dins l’esquema socialista, l’any 1948 amb la fundació del COMISMO. Al 1956 es va dissoldre el Kominform.\nA priori el Pla estava dissenyat perquè cap estat ocupat pels nazis quedés exclòs. La oferta també era per la URSS i les democràcies populars. Polònia i Txecoslovàquia van demanar l’entrada al pla però anava acompanyades d’unes condicions inacceptables. Com podia la URSS acceptar un pla que consolidava la propietat privada i la llei de la oferta i la demanda. L’únic estat que participà al Pla fou Iugoslàvia, amb la contrapartida que deixés d’ajudar la guerrilla grega: serà el reflux definitiu de l’EAM-ELAS.\nPart substancial dels diners a fons perdut.\nLa resta amb crèdits tous amb tipus d’interès per sota la inflació.\nCondició inflexible: crèdits tancats i finalistes amb uns cupos obligats de compra als Estats Units en aliments, armament.\nEstats Units imposà al 1948 la concessió d’uns crèdits a la dictadura franquista fora el Pla Marshall. Grècia, Turquia i Portugal entraren a la OTAN tot i ser dictadures. Abans de 1945/46 ja hi havia símptomes de recuperació europea. Les mesures proteccionistes dels governs havien funcionat. Els americans volien que la recuperació europea no fos autòctona. Estats Units, grans artífexs del benestar econòmic i social europeu.\nEls que no volien els Estats Units era que no es produís la devacle econòmica de la postguerra de la primera guerra mundial. S’havia de reactivar tot el comerç per evitar l’excedent de producció. La clientela era la majoria dels estats europeus. Afluència de circulació de dòlars pel sistema internacional.\nEl Pla Marshall era un instrument ideològic que comportà conseqüències nefastes per l’economia europea. Abans de 1939 els intercanvis comercials entre tots els estats europeus representava el 35% del comerç mundial. A partir de 1945 era el 15%. Voluntat d’aïllar les economies de l’Europa oriental i URSS.\nCausà estralls brutals a Llatinoamèrica. Conseqüències polítiques molt greus. Voluntat de les oligarquies per renegociar les condicions laborals. Etapa d’agitació social, que acaba amb la implantació dels règims autoritaris militars, amb el vist-i-plau americà.\nCold War Estats Units d'Amèrica George Kennan Henry Truman Ióssif Stalin Pla Marshall URSS\nInici » Historia » 2. La construcció ideològica, econòmica i militar de la Guerra Freda


Wikiloc | Ruta (Tavèrnoles) - Restaurant de Fussimanya - Sant Pere de Casserres - Coll de Terrades\n(Tavèrnoles) - Restaurant de Fussimanya - Sant Pere de Casserres - Coll de Terrades\n6.748 291 5134\nSortim del restaurant Fussimanya, en direcció sud, deseguida deixem el carrer per agafar-ne un altre en direcció nord, GR-210/GR-151, en baixada, creuem l'Urbanització.\nLlavors, agafem un corriol, creuem el torrent de l'Infern i posteriorment arribem a una pista que la seguim, a l'esquerra, fins que es converteix en un corriol, que en forta pujada arribem a la carretera de Casserres.\nSeguirem aquesta carretera fins a l'Aparcament, Centre d'Acollida de Sant Pere de Casserres i finalment el vell i bell Monestir de Sant Pere de Casserres.\nVisitem el Monestir i agafem la tornada per la Zona de llevant, GR-151. que ens portarà fins la carretera de Casserres i deseguida a la carretera del parador Nacional, BV-5213 ,fins el coll de Terrades.\nLlavors, agafem una pista a la dreta, fins al corriol que hem fet el matí, seguirem aquest corriol i posteriorment pels carrers de l'Urbanització fins el cotxe.\nBonica sortida, variada, bones vistes, etc. Visitem el monestir de Sant Pere de Casserres, situat en una peníscola sobre un meandra del pantà de Sau. Ès un Monestir ben restaurat i amb poques modificacions durant els últims 1000 anys.\nErem en Tomás, 2 Josep,s i Jo.\nInici i final - Restaurant Fussimanya\nCreuar Torrent de l'Infern\nTrencall a l'esquerra - Carretera del Monestir de Sant Pere de Casserres\nTrencall a l'esquerra - Agafar carretera del Parador\nTrencall a la dreta - Carretera BV-5213\nAgafar Corriol fet el matí\nTrencall a l'esquerra - Agafar drecera


Ens ho hem de creure ~ EbreDigital.cat\nEster Martí Accensi2020-03-19T11:02:11+01:0011 de Febrer de 2020|Firmes ebredigital.cat| Terres de l'Ebre|Demografia|0 Comentaris\nDes del 2010, la població de la Galera s’ha reduït quasi un 25%, d’estar prop dels 900 habitants hem passat a estar prop dels 700. El poble on visc pateix l’envelliment i l’èxode juvenil, com tants altres de les Terres de l’Ebre. És un exemple de mostra.\nQuin futur ens espera si cada any que passa en som menys? Es podrà mantenir l’escola, la guarderia o fins i tot l’Ajuntament? Hem de passar a ser una pedania després de més de 700 anys de la carta de població?\nEs podria parlar de la crisi global, de com va tot de malament, de la caiguda de preus de l’oli, mandarines, préssecs o del que vulgueu, però les converses de bar on ens llepem les ferides no són prou. Protestar no és prou. Cal ser dinàmics i presentar propostes. Cal anar a tocar portes on hi ha qui mana i decideix.\nHem de proposar models econòmics que ens ajudin a millorar i diversificar l’economia dels nostres pobles, que ens ajudin a revertir la tendència de decreixement en què\nestem immersos a les Terres de l’Ebre.\nTambé calen mesures de protecció per als nostres productes agrícoles davant de les grans distribuïdores, que abusen dels preus. Els pagesos sovint perdem diners i els consumidors paguen la fruita i la verdura a preus desorbitats. Al mig, hi ha qui es fa el paquet a costa de l’empobriment de tots.\nEl nostre és un poble pagès i ramader, com tants altres, i ho ha de continuar sent; la pagesia i la ramaderia han de continuar sent el motor econòmic. Ara bé, ens hem de preguntar què no fem bé quan contínuament canviem de cultiu? Les tendències ens porten a buscar aquella producció que ens doni més rendiment, aquelles que creiem que seran la solució.\nSovint busquem solucions en algú que ha dit alguna cosa, d’allò que estan fent a no sé on o d’un canvi de preu del mercat: ara es l’ametlla, demà potser la nou, la garrofa o les figues. Però fem canvis d’arbres i de conreus sense un assessorament clar i al final cadascú fa el que creu que és millor sense gaire coneixement de causa.\nEls organismes competents has de tenir un paper important en l’acompanyament i assessorament dels ciutadans que conformen el seu motor econòmic, perquè si a ells els va bé, al poble i al territori els anirà bé.\nA banda d’un assessorament individual per afrontar temes tan importants com el canvi climàtic i els efectes sobre els nous cultius, hem de poder disposar de l’assistència de tècnics del Govern que ens indiquin quins camins i ajudes disposem per ser més competitius en el futur, de manera que es posi en sintonia les necessitats i recursos d’Europa amb els del territori.\nPart d’aquestes tasques ja les realitzen les cooperatives. Per tant, hi ha d’haver convenis de col·laboració per buscar sinergies i unitat de forces.\nSi el nostre motor econòmic es troba en la pagesia i la ramaderia, cal la formació dels futurs pagesos i grangers al territori. Estem acostumats a desplaçar-nos fora per formar-nos, però, i si són els de fora els que venen a formar-se aquí?\nCal plantejar la possibilitat d’explorar la col·laboració amb els centres de formació del territori per oferir aprenentatges i les corresponents pràctiques per cercar la millora, la productivitat i el valor afegit al sector primari. Cal promoure’n la formació professional. A la vegada, s’ha potenciar el creixement d’altres activitats, tota economia necessita d’una diversitat.\nHem d’oferir bons serveis com a territori (restaurants, escoles bressol, escoles, habitatge assequible, etc.), i bons serveis de gestió per part dels actors institucionals del sector primari (assessorament, suport, formació, serveis compartits, etc.).\nI si, per aconseguir-ho ens hem de posar el “traje”, agafar la maleta i anar a vendre les nostres bonances, ho farem, perquè ningú no regala res i no ens vindran a alabar de fora si no coneixen la qualitat dels nostre productes i serveis.\nNo només hem de gestionar bé el territori, sinó que creiem que cal assessorar i acompanyar la nostra gent cap a un futur millor.\nHem d’entendre aquest món que està en canvi continu, explorar noves vies, buscar la qualitat, consultar el teixit social, afrontar nous reptes. Només així podrem ancorar la nostra població jove i formada al territori i assegurarem la nostra supervivència i el creixement econòmic.


Anys endarrere, el dilluns de Pasqua Granada era dia festiu i per això molts pobles celebraven un aplec a l'ermita propera aquest dia, però en passar a ser laborable, molts d'aquests aplecs es deixaren de fer o es canviaren de data i es passaren al mateix diumenge de Pasqua Granada. Això no obstant, encara hi ha indrets de la nostra terra on tant el diumenge com el dilluns de Pasqua Granada tenen lloc multitudinaris i solemnes aplecs.\nSant Aniol d'Aguja (Aj. de Montagut, Garrotxa)\nPrats de Molló (el Vallespir)\nAplec de Bruguers (el Baix Llobregat) - Com cada any, per la segona Pasqua les poblacions de Begues, Gavpà i de Castelldefels es troben a Bruguers per celebrar l’aplec. Es fa davant de l’Ermita de la Mare de Déu de Bruguers. Amb balls populars, ballada de sardanes, i un dinar a la muntanya. Any rere any, cada dilluns de Pasqua, l’esplanada de l’ermita s’omple per celebrar aquesta diada amb cants i balls tradicionals.\nAplec a Santa Pelaia (l'Alt Urgell) - es celebra el diumenge de Pasqua Granada i hi assisteixen ciutadans de Perles, Alinyà, Canelles, Fígols i l'Alzina d'Alinyà.\nAplec a Sant Romà de Vila, Encamp (Andorra)\nAplec a l'ermita de Sant Tirs (el Solsonès) - Pinell de Solsonès fa a aquest aplec per Pasqua de Pentecosta o Granada. Telèfon: 973.48.03.00\nAplec de la Mare de Déu de Bonrepòs (el Pallars Jussà) - aplec multitudinari que se celebra el diumenge de la segona Pasqua a Sant Salvador de Toló, Aj. de Gavet de la Conca. Antigament se celebrava el dilluns de Pasqua perquè era dia festiu. Es tracta d'un aplec multitudinari, el de més concurrència de tota la Conca de Tremp, amb afluència de gent de les comarques veïnes, sobretot de l'Urgell. El santuari alberga una imatge de la Mare de Déu de Bonrepòs del segle XIII, d'estil romànic. Aquesta Mare de Déu ha estat tradiconalment invocada contra la sequera, per demanar pluja.\nAplec de Santa Fe a Organyà (l'Alt Urgell) - aplec festiu en honor a la co-patrona de la Vila. Hi acudeixen la gent de la població i també d'altres pobles de la rodalia (el Vilar de Cabó, etc) ja que aquesta santa i la seva ermita gaudeixen d'un afecte, devoció i estima fora del normal. El dia de l'aplec s'hi diu missa i s'hi canten els goigs en un acte conjunt que és dels més emotius pel gran nombre d'assistents. En acabar l'ofici religiós es reparteix el tradicional pa beneït, que és sufragat pel consistori d'Organyà. Un dels costums ancestrals que hi ha és que les mares agafen unes gotes de l'oli de la llàntia per tal de posar-les a l'interior de les dues orelles de llurs fills (es fa amb tots els fills, i només una vegada), ja que la creença popular és que aquestes gotes d'oli de la llàntia de Santa Fe guarden l'oïda durant tota la vida, i que aquell a qui se li posi aquest oli mai no queda sord.\nAplec al santuari de la Mare de Déu de l'Hort o de Lord (el Solsonès) - sant Llorenç de Morunys i tota la vall de Lord mantenen viva la tradició de celebrar, el Dilluns de Pasqua granada, l'aplec al santuari de la Mare de Déu de Lord, que està situat en un indret on, sortosament no s'hi pot accedir amb vehicle. La Mare de Déu que s'hi venera és una talla de fusta del segle XIII. La imatge de la Mare de Déu fou trobada pel bou d'un pastor dins la naquera de l'aigua d'una font situada al costat d'un hort i que rajava aigua només en temps de pluja. També s’hi fa festa especial el 8 de setembre.\nAplec de Pasqua Granada a Cabanabona (la Noguera) - el diumenge abans del dilluns de Pasqua Granada es celebra un aplec a l'ermita que té una capella dedicada a sant Pol, que es troba solitària en un tossal a uns tres quilòmetres del poble. El camí que mena a l'ermita es converteix en un formiguer d'anades i vingudes, ja que tota la població hi puja. S'hi celebra un ofici i el cant dels goigs. Telèfon: 973.460.048\nAplec de la Pedra Dreta i Ball de Cinquagesma a Prats de Lluçanès (Osona) - a la Pedra Dreta (Lluçà), el Dilluns de Pasqua Granada, amb el Ball de la Cinquagesma, una dansa tradicional de Prats de Lluçanès. La balla la gent del poble, al voltant de la Pedra Dreta, realitzant dos cercles, un dins l'altre, amb un nombre indefinit de participants, però a cada rotllana hi ha d'haver el mateix nombre de balladors. Les persones que l'han anat a veure canten la cançó “El Bon Caçador”per acompanyar el ball. Al segle XIX es ballava aquesta dansa, però per algun motiu que es desconeix es va deixar de ballar amb tanta freqüència, que gairebé va desaparèixer. L'any 1988 es va recuperar gràcies a L'Esbart Català de Dansaires de Barcelona. Quan es realitza aquesta dansa es té com a costum fer una ofrena amb herbes aromàtiques a la Pedra Dreta.\nAplec al santuari del Miracle de Riner (Solsonès) - s'hi venera la Mare de Déu del Miracle i la Verge Nena apareguda al segle XV i que es diu que va sorgir d'una alzina. Aquest és el primer lloc on va succeir una aparició mariana a Catalunya: era el dijous 3 d’agost de 1458. El Monestir Benedictí, fundat l'any 1899, i la seva comunitat de monjos procedents de Montserrat, té cura del Santuari, de les celebracions litúrgiques i de les necessitats pastorals de la Casa d'Espiritualitat. Telèfon: 973.480.045\nAplec a la Pedralta de Sant Feliu de Guíxols (el Baix Empordà) - se celebra per Pasqua Granada en aquest indret únic: Pedralta, la pedra basculant més gran d’Europa, que es troba entre els termes municipals de Sant Feliu de Guíxols i Santa Cristina d’Aro, a 17 metres de terra. L’any 2006 el Consell de Joves de Sant Feliu de Guíxols va organitzar el 1r Aplec Jove de Pedralta amb l’objectiu de fomentar l'assietència entre els joves. S'hi acampa la nit anterior, ballada de sardanes, missa i concurs d'allioli.


Menó de Farsàlia (general) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMenó de Farsàlia (general)\nFtia de Tessàlia\nMenó de Farsàlia (Menon, Μένων) fou un ciutadà influent de Farsàlia a Tessàlia que va prendre part a la guerra de Làmia i va dirigir la cavalleria tessàlia en la batalla contra els macedonis en la qual va morir Lleonat.\nPlutarc diu que els seus serveis a la guerra foren molt valuosos, només per darrere dels de Leòstenes d'Atenes. A la batalla de Cranó (322 aC) juntament amb Antífil l'atenenc, fou derrotat per Antípater i Cràter, encara que la cavalleria tessàlia va mantenir a la batalla la seva superioritat.\nQuan Antípater va haver de creuar a Àsia contra Perdicas d'Orèstia, els etolis van renovar la guerra i Menó els va fer costat, i probablement sota la seva influència moltes ciutats tessàlies es van unir a la lluita. Una mica després fou derrotat per Polipercó en sagnant batalla en la qual va morir (321 aC).\nLa seva filla Fítia fou la dona del rei Aecides de l'Epir i la mare del rei Pirros.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Menó_de_Farsàlia_(general)&oldid=18550576»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 juny 2017 a les 15:02.


L'Alternativa 2020 - Mentoring Projects Convocatòria\nCinema Pendent és el conjunt d’activitats que organitza l’Alternativa Professionals amb l’objectiu de donar suport a projectes audiovisuals i cinematogràfics en desenvolupament. Se celebra en el marc del Festival de Cinema Independent de Barcelona, l’Alternativa, aprofitant la potencialitat del certamen com a plataforma per a donar visibilitat al cinema independent.\nCinema Pendent comprèn el 8è Mentoring Projects (Taller de desenvolupament de projectes, assessoraments personalitzats i projeccions), el VII Pitching Forum del GAC i la IV Jornada Acció Curts de Dones Visuals. A aquestes dues s’hi accedirà per convocatòries independents, i és possible participar a totes dues sempre i quan es compleixin els requisits establerts.\nMentoring Projects és l’espai que l'Alternativa Professionals dedica a impulsar la consecució de projectes en desenvolupament i ampliar les possibilitats del sector audiovisual, fomentant la creació, producció i distribució de projectes audiovisuals i cinematogràfics.\nLa 8a edició de Mentoring Projects tindrà lloc al CCCB (Centre de Cultura Contemporània de Barcelona) entre el 16 i el 22 de novembre de 2020.\nLa convocatòria d'aquesta edició està tancada.\nCaldrà abonar 10 € en concepte de taxes d’inscripció per cada projecte que participi en la trobada; aquest import no es retornarà en cap cas.\nEl llistat de projectes seleccionats es notificarà el setembre de 2020.\nTotes les còpies dels projectes seleccionats hauran d’incloure en els seus crèdits, un cop finalitzada la producció, el logo de participació al Mentoring Projects 2020. També caldrà que s’hi esmentin els premis que se’ls hagin atorgat.\nSi tens documentació per afegir, la podràs incloure en un sol document en format PDF i d’un pes màxim de 10 MB. Som conscients que la informació del teu projecte pot experimentar variacions durant el nostre procés de selecció. Si fos així, ens podràs enviar la informació actualitzada o ampliada a mentoring.alternativa@gmail.com. Aquestes variacions no es tindran en compte si ens envies la documentació sense indicar què s’ha afegit o modificat o si envies arxius de més de 10 MB.\nSerà condició indispensable l’assistència del/la director/a o productor/a del projecte durant la trobada.\nLes fonts de finançament previstes o confirmades.\nLa trajectòria professional del/de la director/a o productor/a.\nIdiomes en què es pugui comunicar el/la director/a o productor/a.\nLa implicació del projecte amb Catalunya, ja sigui per les localitzacions del rodatge, la coproducció o la participació de personal tècnic o artístic de la regió.\nD’entre les obres seleccionades per al 8è Mentoring Projects, l’Alternativa Professionals escollirà quatre projectes. Els/les directors/es i productors/es d’aquestes obres participaran en un taller de desenvolupament de dos dies de durada, en què es treballarà sobre els quatre projectes seleccionats atenent al seu concepte, estructura, desenvolupament narratiu i estil cinematogràfic.\nAssessoraments personalitzats amb experts i seguiment\nEls projectes seleccionats participaran en reunions prèviament acordades amb assessors/es de guió, productors/es, agents de vendes i programadors/es. També es farà un seguiment de l’obra fins al moment de la seva estrena i es proporcionarà ajuda per a la difusió dels esdeveniments en què es programi.\nLos projectes escollits que es trobin en fase de postproducció quan se celebri el 8è Mentoring Projects podran ser seleccionats per a presentar un tall de 20 minuts de durada davant de decision-makers de la indústria cinematogràfica.\nUn projecte de curtmetratge dirigit per una dona serà escollit perquè participi en la sessió Pitching Acció Curts de Dones Visuals, que aquest any organitzem de nou en el marc de les activitats de l’Alternativa Professionals. El projecte escollit participarà del programa d’entrenament, pitching i sessions one-to-one que organitza Dones Visuals amb l’objectiu de crear vincles entre directores i productors/es per promoure la realització dels seus projectes.\nSe seleccionarà un projecte de llargmetratge perquè rebi formació sobre com fer un bon pitch amb el qual participar en el VII Pitching Forum del GAC, Guionistes Associats de Catalunya, que se celebrarà en el marc de l’Alternativa Professionals. L’objectiu d’aquesta presentació és establir un vincle directe entre els agents de l’audiovisual per facilitar el posicionament, el desenvolupament i la producció de projectes.\nEls/les dos/dues representants dels projectes seleccionats per al Mentoring Projects (productors/res i directors/res) rebran una acreditació professional que els proporcionarà accés a totes les activitats de l’Alternativa Professionals (pitchings, jornades, esdeveniments de networking, visionat de projectes en rough cut, etc.), i projeccions i a la videoteca (Secció Oficial Internacional, Nacional i Hall).\nLa convocatòria està tancada.\nConvocatòria oficial 2020


Reobren 15 Espais Socials de Fundació Catalunya-La Pedrera que gestiona Gedi | GEDI\nReobren 15 Espais Socials de Fundació Catalunya-La Pedrera que gestiona Gedi\nAquest setembre 15 dels 23 Espais Socials de Fundació Catalunya-La Pedrera que gestiona GEDI, han reobert les seves portes després de que la pandèmia fes aturar tota activitat en aquests espais el 14 de març. La intenció és que durant els propers mesos s'obrin els 8 espais socials restants.\nEn aquests 15 Espais Socials, arrenca el programa REMS (Programa de Reforç i Estimulació de la Memòria i la Salut) i en 8 d'ells també ho fa el programa PAE (Programa d'Acompanyament Educatiu). Al llarg dels propers mesos s'anirà extenent l'obertura als diferents Espais socials de Fundació Catalunya-La Pedrera que gestiona la cooperativa.\nAlhora d'obrir els espais , s'ha pres totes les mesures d'higiene i seguretat que marca el departament de salut. Es prenen temperatures, es guarden els registres de la gent que accedeix a l'espai, els grups son estables, s'han retirat els objectes d'us individuals, s'han reforçat els serveis de neteja, s'han fet formacions als professionals, s'han marcat els espais per garantir les distancies de seguretat, s'han distribuït gels hidroalcohòlics per totes les sales, desinfectant per superfícies comunes (wc, etc), mascaretes obligatòries...


Aproven suspendre l'article 67, que obligava Laporta a dimitir si acumulava dos anys de pèrdues - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEls socis han votat a favor de suspendre l'article 67 (EFE)\nS'ha obtingut la majoria qualificada en recollir-se 265 vots a favor, 54 en contra i 18 en blanc\nJordi Sunyer / Ruth Gumbau 23/10/2021 - 20.06 Actualitzat 23/10/2021 - 23.14\nEls socis compromissaris del FC Barcelona han aprovat aquesta tarda la suspensió de l'article 67 dels estatuts de l'entitat, que obligava a la dimissió de la junta directiva de Joan Laporta en cas d'acumular dos anys de pèrdues.\nS'han recollit 265 vots a favor, 54 en contra i 18 en blanc, de manera que s'ha arribat a la majoria qualificada per poder suspendre l'article, que havia de ser de dues terceres parts dels vots. La junta de Laporta, així, ha aconseguit congelar l'aplicació d'aquesta disposició, aprovada per la directiva de Sandro Rosell el 2013.\nLa vicepresidenta Elena Fort ha explicat sobre l'article 67 que els seus objectius en ser redactat eren no perdre diners i no endeutar-se, però que està pensat per a una situació gestió ordinària del club. Fort ha assenyalat, però, que ara, tal com la junta ha agafat el club, l'endeutament supera en vuit vegades les dues vegades que preveu l'edicte i que actualment els comptes "són fruit d'una gestió nefasta sumada als efectes de la pandèmia mundial".\nA més, la vicepresidenta ha explicat que l'article tampoc no garanteix el control dels comptes perquè, tot i estar en vigor, s'ha arribat al moment actual amb l'endeutament que arrossega el club.\nEls nous estatuts proposats també inclouen que el club "lluitarà per l'erradicació de totes les actituds masclistes, homòfobes i racistes en l'àmbit social i de l'esport". En aquest sentit, alguns socis han agraït la proposta però la troben insuficient.\n🏟 La sòcia @Xenia_Armadas es pregunta com conciliarà el club l'adhesió a la Declaració dels Drets Humans amb el fet de tenir ambaixadors del club com Ronaldinho o Rivaldo que han fet campanya per Bolsonaro?\n🖥📱 https://t.co/7cLj1Z4ti5 pic.twitter.com/SjpILmeAIW\nLes penyes, punt calent\nNo s'ha aprovat, en canvi, la reforma dels estatuts per la modificació dels articles que afecten la Confederació Mundial de Penyes. Es necessitaven dos terços dels vots totals favorables i no hi han arribat per només dos vots: han tret 232 vots a favor, 70 en contra i 39 en blanc.\nLaporta s'ha queixat que alguns càrrecs de la Confederació Mundial fossin vitalicis i remunerats. Aquest debat ha estat força calent en alguns moments:\n🏟 Enganxada entre Laporta i un soci per la Confederació de Penyes\n🖥📱 https://t.co/8Ghg0CPa0g pic.twitter.com/7U8JTRQKyH\nEls pitjors comptes de la història del club\nJa a l'inici de la primera sessió, el president, Joan Laporta, va sol·licitar el pronunciament favorable dels assistents al voltant d'una qüestió "que marcarà el futur del club els propers anys".\n"La situació del club és extraordinàriament delicada, econòmicament i financerament. Són els pitjors comptes de la història del club. El Barça està més que mai a les nostres mans."\nEl club ha presentat unes pèrdues, en l'exercici 2020-21, de 481 milions d'euros, amb un patrimoni net negatiu de 450 milions i un deute de 1.350 milions. "A més, seguint els criteris de la Lliga de Futbol Professional, l'impacte Covid és de 92 milions d'euros", ha aclarit el vicepresident econòmic, Eduard Romeu. "Sense l'impacte de la Covid, les pèrdues haurien estat de 390 milions d'euros."\nEn concret, la formulació que s'ha aprovat en l'assemblea és la següent: "A conseqüència de les pèrdues registrades i el deute del club existent en el moment d'aprovar-se els comptes anuals relatius a l'exercici 2020-21, l'article 67 queda provisionalment suspès i sense efecte fins a la restitució del patrimoni net positiu. Aquesta proposta resulta del fet que les exigències contingudes en l'article 67, de restablir una situació de desequilibri patrimonial o de pèrdues en el termini de dues temporades i de mantenir una certa proporció entre l'endeutament net i el nivell d'EBITDA, actualment, resulten inabastables." L'equilibri patrimonial, segons ha anunciat el president de la comissió econòmica, Jaume Guardiola, no es recuperarà fins d'aquí a cinc o sis anys, d'acord amb el pla traçat pel club.\nSuspesos el tornejos de la Xina pel cas Peng Suai


Calaf acollirà la primera edició de l'Agro Alta Segarra\nAgendaNotíciesL'Altiplà de CalafButlletí digitalAgro Alta SegarraAvisos\nClub de lectura: El carreró dels miracles de Nagib Mahfouz - 19:30h\nCalaf presenta aquest nou certamen dedicat al món de la pagesia. El projecte neix seguint la llarga tradició agrícola del territori, amb l'objectiu de concentrar professionals del sector\nL'Agro Alta Segarra neix amb la voluntat d'esdevenir la nova proposta d'espai firal del món agrícola a Calaf. El certamen tindrà lloc els dies 2 i 3 de setembre, coincidint amb la Festa Major del municipi.\nLa fira, que se celebrarà divendres, de 10.00 a 17.00 hores, i dissabte, de 10.00 a 14.30 hores, als terrenys adjacents al Pavelló Poliesportiu, pretén seguir la llarga tradició agrícola del territori i convertir-se en un esdeveniment professional i dinàmic. En tot moment, les màquines en moviment seran les protagonistes.\nPrincipalment, l'Agro Alta Segarra es dirigeix als professionals de l'agricultura. Per això, hi haurà demostracions en viu de maquinària agrícola com tractors, sembradores, cultivadors, polvoritzadors, remolcs i trituradores. Això, combinat ponències sectorials dirigides als professionals del primer sector que també podran visitar l'espai d'exposició amb productes, maquinària i serveis dedicats a la pagesia.\nEl certamen està organitzat per l'Ajuntament de Calaf amb la col·laboració i participació d'empreses com ara Solà, FENDT, Massey Ferguson, Case IH, New Holand, Deutz Fahr i Same.


Detenen un home per dos robatoris i una temptativa amb intimidació a Olot - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Detenen un home per dos robatoris i una temptativa amb intimidació a Olot\nLa Policia Municipal d’Olot, amb el suport dels Mossos d’Esquadra, ha detingut una persona acusada d’una temptativa de robatori amb intimidació i dos robatoris més per estrebada. El detingut és un home de 42 anys, veí d’Olot i amb nombrosos antecedents policials. La detenció es va produir ahir, al voltant de les onze de la nit, en un bar del carrer Gòdua d’Olot. L’home es trobava a l’interior del local amenaçant els seus responsables amb la cara tapada. Seguidament es va localitzar el ciclomotor presumptament preparat per efectuar la fugida. El mateix diumenge, la Policia Municipal d’Olot ja havia rebut dos avisos, el primer, pel robatori d’una bossa de mà en el pàrquing d’un supermercat de la ciutat, a més d’un segon cas a les 11 de la nit. La Policia Local va iniciar la recerca de l’autor dels fets pel sector de la segona denúncia i va ser en passar per davant del bar, quan van observar en el seu interior una persona tapada amb un buf que amenaçava amb una navalla a un dels responsables del local. Els efectius van reduir i detenir l’home. Arribat el suport dels Mossos d’Esquadra, el detingut va ser traslladat a dependències de la Policia Catalana. A les properes hores passarà a disposició judicial. Els Mossos d’Esquadra continuen les investigacions per relacionar al detingut amb les diverses estrebades amb ciclomotor succeïdes en el mateix dia i dies anteriors.\nDues persones d'edat avançada i amb patologies prèvies han mort aquest matí de coronavirus a la Garrotxa, segons l'Hospital d'Olot i Comarcal de la Garrotxa. Així, ja serien cinc les defuncions confirmades després de donar positiu en la prova del COVID-19.…


14-15 Sessió 1 | Seminari didàcTIC\nSessió 1: Aplicacions didàctiques dels Sistemes d’Informació Geogràfica. Geolocalització.\nDocument de contextualització dels Seminaris TAC 2014-15\nCanvi de model de seminari de TIC a TAC\nRecordem l’existència de la Xarxa Docent i la conveniència de formar-hi part per tal d’afavorir l’intercanvi i l’aprenentatge permanent, entre iguals. Podeu veure la presentació “Xarxa Docent Educat 2.0” Si no hi sou encara, doneu-vos d’alta a la Xarxa Docent. Si sou persones usuàries de Twitter, podeu emprar l’etiqueta #seminarisTAC per a difondre i compartir tot allò que cregueu interessant per al professorat\nIdentificadors i aplicatius\nFormulari canvi de contrassenya\nNou model d’impressió\nAcord de govern per a la gestió centralitzada i transversal dels serveis TIC de la Generalitat\nB – Aplicacions didàctiques dels Sistemes d’Informació Geogràfica. Geolocalització.\nLa generalització de l’ús d’Internet, a la vida personal, a les escoles i als instituts aporta aplicacions que faciliten la georeferenciació i el treball interdisciplinari amb l’alumnat, obrint noves perspectives en la tasca docent. També modifica la rellevància d’alguns coneixements impartits tradicionalment com per exemple el treball amb escales sobre mapes en paper, el càlcul de distàncies, les projeccions,… que tot i ser importants no resulten imprescindibles.\nEl Departament ja ha desenvolupat dues edicions de Tallers Oberts amb el títol “Fem un viatge virtual?”\n*Tasques a desenvolupar\nEscenari: La Maria, l’Anton i la Pilar, docents del centre educatiu “Josep Arany”, decideixen començar a treballar amb Google Maps, ja que és una aplicació que no requereix instal·lació i permet realitzar mapes col·laboratius amb certa facilitat.\nTots tres professors volen crear una audioguia que faci referència als edificis més singulars de la seva localitat (podeu substituir aquesta proposta per altres equivalents que us resultin més suggerents) sobre la que treballaran posteriorment els seus alumnes\nAbans de fer el mapa investiguen el seu funcionament, com realitzar cerques de llocs amb el cercador o amb coordenades, com marcar els punts d’interès, les diferents opcions a l’hora de realitzar itineraris…\nUn cop han experimentat, crearan un únic mapa i el compartiran entre els tres, marcaran els punts d’interès i crearan un itinerari entre els punts.\nEls mapes de Google ens permeten:\nRealitzar un mapa personalitzat afegint POI (punts d’interès en notació anglesa)\nCercar indrets a través de les coordenades o de l’adreça física\nCrear itineraris entre els punts d’interès\nInserir el mapa al lloc web del centre o al bloc d’aula\nAfegir col·laboradors al mapa comú\nEnviar-lo per correu electrònic\nObrir Google Maps i fer proves del seu funcionament. Cercar diferents llocs (punts geogràfics) i posar marcadors.\nDisposeu d’indicacions sobre com crear un mapa a la presentació d’ajuda.\nUs proposem seguir aquests passos:\nCerqueu llocs (punts) lliurement segons el vostre interès, utilitzant paraules de cerca o coordenades. Podeu cercar:\nLlocs culturals d’interès\nCanvieu entre vistes de mapa i satèl·lit. Activeu i desactiveu fotos, etiquetes, Viquipèdia,…\nCerqueu els punts que us proposem a continuació:\n-20.257849,-67.516994 Apropeu-vos i allunyeu-vos sobre el mapa, activeu les fotos i obriu-les… veureu l’impressionant salar de Uyuni a Bolívia.\n50.010401,-110.113971 En quina ciutat viu l’indi?\nActivitat 2 (opcional)\nEns proposen que visitem https://geoguessr.com/ , un joc de situació que podreu provar.\nTreball al centre (opcional)\nEl treball que es proposa a continuació és per a desenvolupar amb un equip de professors del vostre centre. Escolliu les persones de les àrees que considereu oportú.\nCreeu un mapa col·laboratiu amb al vostre equip de treball i marcar punts d’interès. Podeu seguir els passos següents:\no Poseu-vos d’acord sobre quin tema voleu treballar. Us proposem aquests temes d’exemple:\nA partir de la lectura d’una novel·la, marcar els punts que visiten els protagonistes.\nA partir d’una notícia d’actualitat, situar esdeveniments.\nIdentificar volcans europeus, americans…\no Creeu un mapa col·laboratiu. En aquesta presentació s’explica com el podeu fer.\no Inseriu en el mapa els marcadors dels punts d’interès relacionats amb el tema escollit.\nTrieu una icona (marcador).\nPoseu un títol a cada marcador. Completeu mínimament la descripció.\nEls mapes generats s’incrustaran a l’espai web del seminari.


La unificació del Bosco de Cocentaina passa per la demolició i construcció d'un nou edifici | ARA Multimèdia\nL'alcaldessa i regidora d'educació Mireia Estepa, amb la directora del Bosco Rosana Valls.\nLa idea és demolir l'edifici de rajol roig al carrer Just Sansalvador, el Bosco II, i construir-ne un de nou que assegure totes les condicions per a la unificació. Així ho ha decidit el Consell Escolar, després de comprovar que la memòria feta per CIEGSA per a l'adequació no és vàlida. Conselleria d'educació donava dos opcions: refer de nou l'informe de CIEGSA del 2011, o fer un nou projecte que per a construir un nou centre. Però el Consell Escolar ha triat en votació fer un edifici nou.\nL'alcaldessa i regidora d'educació Mireia Estepa explica que a la reunió del Consell Escolar "es va posar de manifest el disgust dels presents que se senten enganyats" pels problemes amb l'informe de CIEGSA, i que ha endarrerit encara més aquesta unificació, reivindicada des de quasi tres dècades. Mireia Estepa diu que la memòria presenta "un excessiu número de carències i incidències", com per exemple que no aporta "les dades relatives a la realització de reconeixements ni assajos d'informació que permeten avaluar la seguretat". Així les coses, l'alcaldessa es mostra totalment d'acord amb la decisió del Consell i assegura que "els tècnics municipals ja es troben treballant en la memòria valorada del nou Bosco perquè per part de l'ajuntament de Cocentaina tot siga el més ràpid possible, a Conselleria li exigirem que actue amb aquesta mateixa rapidesa perquè no podem permetre que 29 anys de reivindicacions queden en un caixó".\nLa nova memòria, quan estiga acabada, es presentarà a la Conselleria d'Educació, perquè la intenció és que el projecte es puga incloure en el Programa Edificant. Cal recordar que en aquest programa ja s'ha inclòs la instal·lació d'un ascensor al col·legi Real Blanc per assegurar l'accessibilitat.


Més Gandia proposa el nomenament d’Empar Brotons Filla Adoptiva de Gandia | Més Gandia Més Gandia proposa el nomenament d’Empar Brotons Filla Adoptiva de Gandia – Més Gandia\n15 de març de 2019 per mesgandiagrup\nEl Grup Municipal de Més Gandia ha proposat a la Junta de Portaveus celebrada aquest matí el nomenament d’Empar Brotons Olcina com a Filla Adoptiva de Gandia. Proposta que serà estudiada per la resta de grups i que es portarà per a la seua aprovació, a través d’un dictamen, a la pròxima Junta de Portaveus.\n“Amb Reme Lloret, vam iniciar el nomenament de dones com a Filles Predilectes o Adoptives de Gandia. Perquè pensem que és de justícia reconèixer el treball de moltes d’elles des dels seus àmbits, d’una forma discreta, silenciosa o silenciada en una societat patriarcal, que no fa molts anys les relegava a un segon pla. Empar Brotons ha estat una lluitadora incansable, activista social, feminista, en una època i en un món com el de les Falles on tots els llocs de responsabilitat eren ocupats per homes. Ella i altres han obert portes a les dones i la nostra ciutat havia de reconèixer l’orgull de tindre ciutadanes com Empar”, ha assegurat la portaveu, Lorena Milvaques.\nA la Junta de Portaveus també s’ha aprovat el dictamen per al nomenament, anunciat ahir, de José Pedro García com a Fill Adoptiu a títol pòstum. “Una designació que compta amb el suport de Més Gandia, com no podia ser d’altra manera. José Pedro, fundador de la Fundació Espurna ha estat un lluitador per la inclusió social de col·lectius com els de diversitat psíquica, demostrant que són capaços d’aconseguir les metes que es proposen al món laboral, educatiu, esportiu, etc… Amb la Fundació Espurna hem col·laborat i continuarem fent-ho colze a colze en moltes accions des de la regidoria de Responsabilitat Social. Ha estat un plaer enriquidor i un orgull treballar amb ell”, ha declarat el regidor de Responsabilitat Social, Nahuel González.\nEmpar Brotons Olcina\nNascuda el 4/4/44 a Gorga, municipi alacantí de la comarca del Comptat, molt jove es trasllada amb la família a Gandia per motius empresarials i s’instal·la al carrer Beat Joan de Rivera amb 17 anys. Allí coneix a la seua parella i actual marit, Facundo de Sanfélix Muñoz (Gesmil de diamant el 2013) i des d’aleshores s’uneix al món de les falles com la que més.\nProfessionalment compagina la criança de 3 fills amb les seues obligacions familiar, es va traure el batxiller nocturn, per tal de poder ajudar als seus fills en els estudis i al mateix temps treballar en la floristeria Baladre.\nDona avançada al seu temps, sempre ha sigut molt moderna i ha obert la porta a moltes dones en seguir la seua estela, mai ha rebutjat un compromís amb la societat, així doncs, va ser cuinera al grup Scout La Safor, associació juvenil de Gandia durant el campament d’estiu de 1984, va anar a netejar com a voluntària a les poblacions de La Ribera Alta durant la riuà de Tous el 1982, es va traure el títol de monitora de temps lliure i fa tallers i xerrades de flors desinteressadament per Nadal, va anar en les segones eleccions democràtiques a les llistes locals d’un partit polític, va ser presidenta de les Ampes de Gandia i de l’AMPA al col·legi Jesuïtes, mentre que els seus fills hi estudiaven.\nReferent de les dones a les Falles\nFallera incansable, el 1964 fou reina de la falla de Corea. Però va ser de les primeres dones en rebre el Gesmil d’or de la Junta Local Fallera per mèrits fallers en 1995 i de les primeres dones en ser presidenta d’una comissió fallera, la de la Falla de Corea en l’exercici 1999-2000. Va ser durant la seua presidència quan es va comprar el local i fer la reforma del mateix. També va ser la promotora de la desfilada d’indumentària fallera en el Palau Ducal dels Borja, amb el gran modista valencià Enrique Marzal.\nCuidadora de la indumentària valenciana, vestia als seus fills menuts de llauradors als anys 80 i va demanar a la junta vestir al seu fill de Torrentí en 1988, quan va ser acompanyant de la Fallera Major Infantil, la qual cosa li van denegar, però va seure les bases per tal de canviar l’estil de vestir faller.\nTambé va ser de les primeres pregoneres a les Falles de Gandia en 2007 amb un pregó escrit per Vicent Gregori Acosta.\nFamiliarment, ha mantingut l’amor per les Falles dels seus tres fills, que enguany han rebut el Gesmil d’or de la Federació de Falles, tots tres junts.\nModista amateur, per la seua formació de tall i confecció de jove, ella mateixa ha fet els vestits fallers i falleres als 3 fills, a l’home i als 4 néts, des d’un jupetí als vestits de valenciana a les netes.\nDona que ha lluitat sempre per la igualtat de les dones, sempre ha mostrat gran interés cultural i l’edat no ha estat impediment. Llicenciada en humanitats a la Nau Gran de la Universitat de València, ha fet 2 màsters a la mateixa.\nSempre ha estat relacionada amb el món del teatre amateur. Així, de jove participava com a actriu en els sainets de la falla i hui en dia és la directora de teatre d’AESCU.\nGran devoradora de llibres, es llig un setmanalment, la seua passió per la vida, la família, Gandia, la falla i el feminisme, l’han fet una dona meravellosa i de valors inqüestionables.


Tots els desenvolupadors de WordPress tenen la seva pròpia eina, plugins i processos que faciliten la seva vida i els estalvien temps a l’hora de desenvolupar o gestionar llocs. Un que podreu sentir recultar una i altra vegada és DesktopServer. En poques paraules, DesktopServer crea un entorn de servidor web al vostre ordinador local i us permet obtenir ràpids i fàcils voltes de llocs de WordPress que s’executen localment. Va ser creat per ServerPress i està disponible tant per a Mac com per a PC en versió gratuïta i premium.\nObteniu el servidor d’escriptori →\nAbans del DesktopServer, hauríeu d’instal·lar MAMP, WAMP o XAMPP i configurar-lo vosaltres mateixos per a cada lloc nou que voleu executar (editar fitxer host, crear base de dades, etc.). Per als no desenvolupadors, especialment, no és un procés molt fàcil d’utilitzar, sobretot si voleu executar diversos llocs. Fins i tot per a desenvolupadors que no tinguin cap problema per rastrejar ports, bases de dades i similars, DesktopServer és preferit perquè fa que el procés sigui molt més ràpid. La DS pot crear un lloc nou amb dos clics de ratolí i uns segons. Instal·la tots els fitxers de WordPress necessaris i crea la base de dades. Però és aquí on comença el fantàstic.\n1 Per què executar WordPress localment?\n3 Importa un lloc existent\n4 Desplegament directe\n5 Donar suport a persones impressionants\n6 Això no és tot\n7 Proveu-lo de franc\nPer què executar WordPress localment?\nPer als no desenvolupadors, tenir una versió local del lloc proporciona una caixa de sorra: una zona segura on podeu jugar amb el vostre lloc. Podeu provar plugins, canviar temes, etc, sense pertorbar el vostre lloc. Podeu provar l’última actualització de WordPress i veure de forma preventiva si provocarà estralls amb el vostre lloc. Ja no heu de tenir por al botó d’actualització, ja que estareu preparats per al que passi!\nPer als desenvolupadors, un entorn local us permet escriure i provar el vostre codi personalitzat abans de dur-lo a una servidor de posada en escena o en directe. També podeu aconseguir treballar sense necessitat d’estar connectat a Internet.\nUn avantatge secundari és tenir una còpia de seguretat local de tots els llocs on heu treballat. Això és útil quan un client torna amb un problema o una nova tasca: teniu el vostre entorn de desenvolupament i proves a punt per començar. Com que aquests llocs no es troben en directe a Internet, no us haureu de preocupar de mantenir-los i actualitzar-los per motius de seguretat.\nEl més probable és que tingueu alguns complements o configuracions preferits que us agradi utilitzar a gairebé tots els llocs de WordPress que creeu. La característica de model de DesktopServer us permet crear aquesta configuració base de manera que quan creeu un lloc nou ja tingui tots els complements que vulgueu, us estalviareu un temps addicional.\nImporta un lloc existent\nMoltes vegades no creeu un lloc totalment des de zero: esteu treballant amb un lloc que ja és directe a Internet i voleu introduir-lo a un entorn local per jugar amb ell o fer algunes modificacions sense codificar cowboy. ‘. Hi ha nombrosos plugins, com Duplicator, BackWPUp i altres que podeu executar al vostre lloc en directe per crear un fitxer zip de tot el vostre lloc, inclosa la base de dades. La característica d’importació de DesktopServer és compatible amb moltes d’aquestes, de manera que us permetrà incorporar fàcilment el lloc existent a la vostra configuració local i començar a treballar-hi de seguida..\nUn cop hàgiu creat el lloc nou i espacial, heu de recuperar el servidor. Hi ha moltes maneres de fer-ho, inclosos l’ús de plugins i / o treball manual. Però la versió premium de DS ve amb una característica de desplegament directe que simplifica el procés. Això és especialment excel·lent per als no desenvolupadors.\nDonar suport a persones impressionants\nL’equip de DesktopServer és increïble. Se sap que Stephen Carnam, el desenvolupador de DesktopServer va trucar personalment a la gent per ajudar-los a sortir amb problemes (sé perquè quan era un nou usuari em va trucar per assistir-hi, un cap de setmana no menys) i proporciona una meravellosa assistència. Aquests nois són membres actius de la comunitat de WordPress i simplement fan rock. Així, no només obteniu un gran producte, sinó que també esteu donant suport a un equip impressionant.\nNo he cobert totes les funcions en detall aquí, però per fer-vos una idea del que pot fer DesktopServer; també podeu fer una còpia de qualsevol lloc local existent amb el clic d’un botó, compartir un lloc local. a través d’una LAN per fer proves en dispositius mòbils, integreu DesktopServer amb les funcions de vista prèvia en directe de Dreamweaver i Coda2.\nDesktopServer ofereix sabors premium i gratuïts. La versió gratuïta no té totes les funcions, però serà adequada per a alguns usuaris. Els desenvolupadors o persones que administrin diversos llocs probablement voldran obtenir la versió Premium (que actualment té un preu de 99,95 dòlars)..\nDescarregueu el servidor d’escriptori →


Es tanca el cercle de 'cas Palau': el veïnat hi era | favb.cat\nInici » Es tanca el cercle de 'cas Palau': el veïnat hi era\nMostra dels bons solidaris que es van fer servir per ajuntar els diners de la fiança\nAndrés Naya / Elia Herranz\nTambé s’ha confirmat el comís de 6,6 milions a l’antiga Convergència Democràtica de Catalunya (CDC) com a guanys obtinguts mitjançant tràfic d’influències, i tres anys de presó i multa de 3,7 milions al seu extresorer, Daniel Osácar.\nLes penes castiguen el saqueig del Palau de la Música per part dels seus gestors durant almenys una dècada i la conversió d’aquesta institució cultural en una maquinària per finançar il·legalment CDC. De les comissions del 4% que es cobraven de l’empresa Ferrovial a canvi d’obra pública, el partit es quedava el 2,5% i l’1,5 restant anava a parar a les butxaques de Millet i Montull.\nMés enllà dels fets provats, la societat catalana es va haver d’enfrontar a l’evidència que una part de les seves elits familiars, polítiques i econòmiques van ficar la mà a les arques públiques durant anys amb total impunitat i amb la tranquil·litat que ningú no gosaria denunciar-ho, i ho va saber en un moment de crisi econòmica i retallades que estrenyien el cinturó d’una part important de la població, inclosos els cantaires dels concerts que organitzava el mateix Palau mentre que el seu patró anava de vacances amb la família a països exòtics “de franc”.\nHan passat 10 anys des que va esclatar un escàndol davant del qual el moviment veïnal va considerar que havia d’actuar, i ho va fer presentant-se com a acusació popular al judici, decisió que va representar un llarg camí ple d’entrebancs. Els mateixos que es van posar a les denúncies anònimes que van alertar de les irregularitats molts anys abans de l’escorcoll del Palau, les investigacions que va portar a terme Joan Llinares per esclarir què havia passat i posar ordre a la institució, o que han aconseguit tapar una part de la trama corrupta: la que apunta a la connexió del Palau de Millet amb la FAES de José Maria Aznar.\nAl febrer de 2010 diverses entitats ciutadanes representades per la Favb van ser acceptades com a acusació popular al judici, previ pagament de 6.000 euros de fiança (un milió de les antigues pessetes). Havien decidit personar-se en el marc de la Campanya contra la corrupció i la impunitat, en defensa del bé públic, que es va crear quan al juliol de 2009 tothom va presenciar atònit a la televisió l’escorcoll policial del centre cultural a cop d’ordre judicial.\nPerdut el recurs contra el pagament d’una fiança que van titllar de “dissuasòria” i que conculcava el dret a exercir l’acusació, i lluny d’acoquinar-se, les entitats van engegar una campanya ciutadana de recollida de fons a través de 200 bons solidaris a 50€ que va arribar a recaptar 9.800 euros, 6.000 per a la fiança i la resta per cobrir despeses jurídiques.\nAixò va permetre ser presents al judici i exigir la depuració de responsabilitats en nom d’un veïnat que, perplex i indignat, veia com el que semblava una apropiació privada de Millet i Montull s’anava convertint en una operació de finançament il·legal a gran escala d’un partit polític amb la complicitat d’una constructora que pagava la mossegada per aconseguir contractes públics.\n500 folis de sentència\nVan ser quatre mesos de judici repartits en més de 50 sessions per a una causa que va ocupar milers de pàgines i que va acabar amb una sentència de 500 folis. Al banc dels acusats, 16 persones encapçalades pel “patrici pocavergonya”, com va batejar l’acusació popular a Fèlix Millet, acompanyat del seu escuder Jordi Montull, el tresorer de CDC Daniel Osácar i diversos directius de la constructora Ferrovial.\nL’advocat de la Favb, Àlex Solà, va publicar a la web de la Favb des del primer dia del judici una mena de diari de sessions personal sota el nom de “Quadern de bitàcola”. Amb un llenguatge entenedor i fugint de tecnicismes jurídics, relatava la manera, moltes vegades hilarant, com s’anava desfent la teranyina sargida al voltant del Palau. Encara es pot consultar escrivint al cercador de la web de la Favb les paraules clau “CasPalau” o “bitàcola”. Una lectura molt recomanable que és millor abordar-la amb un protector d’estómac.\nComunicat de la Favb del 15 de gener de 2018, dia en què es va publicar la sentència\nLa Favb, raonablement satisfeta amb la sentència, demana l’assumpció de responsabilitats polítiques\nA falta d’una lectura en profunditat dels més de 500 folis de la sentència del Palau de la Música que s’ha fet pública aquest matí, la Favb valora positivament el text perquè revela de forma entenedora com es va poder produir el saqueig d’una entitat cultural de les dimensions del Palau durant més d’una dècada sense que ningú no ho investigués ni es prengués cap mesura per aturar-ho. Una sentència que, més enllà dels possibles recursos i penes finalment executades, dona la raó a les tesis de l’acusació popular representada per la Favb.\nLa Favb considera que l’escrit prova tant l’espoli de l’entitat per part dels seus màxims responsables com l’aprofitament de CDC per finançar-se de manera irregular a través del Palau amb obra pública adjudicada a Ferrovial i demana l’assumpció de responsabilitats polítiques. Lamenta que la instrucció tan allargada en el temps hagi donat lloc a la prescripció d’alguns dels fets provats així com a la reducció d’algunes de les condemnes. Un llarg procés durant el qual s’ha mantingut la consciència crítica de la ciutadania exercida al capdavant de l’acusació popular.\nCal destacar la tasca valenta i honesta de persones com en Joan Llinares i agrair el suport de les que van contribuir al pagament de la fiança de 6.000 € que es va interposar a la Favb per poder continuar com a acusació.\nEls responsables de la Favb valoren que l’espoli groller no s’hauria pogut dur a terme sense la sensació de total impunitat de què gaudien els responsables del Palau. Però més important encara és que el cas Palau ha destapat tot un entramat de funcionament irregular sobre el que van fallar els sistemes de vigilància i de control sobre els diners públics, que segurament no fan del Palau un cas aïllat. Vetllar perquè aquestes situacions no es produeixin és una de les funcions dels moviments socials.\nLa Favb també es mostra satisfeta amb la decisió de l’Ajuntament de Barcelona d’enterrar definitivament el projecte de l’hotel del Palau i recorda que les irregularitats urbanístiques del seu planejament, denunciades pel moviment veïnal de Ciutat Vella, van donar el tret de sortida per començar a fiscalitzar la trama del Palau.


Holiday home Carretera de Inca KM Mallorca Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Carretera de Inca KM-, Inca, Mallorca, Espanya, 7350 - Veure al mapaHoliday home Carretera de Inca KMVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaparcament de cotxes\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop16 kmAeroport de Palma de Mallorca (PMI)120 kmAeroport de Menorca (MAH)hospitals i clíniques8 kmEs Blanquer Inca Health Centerfarmàcies1,8 kmPharmacyRetirada d'efectiu1,9 kmATM\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Binisalem, no busqui més enllà de Holiday home Carretera de Inca KM. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Holiday home Carretera de Inca KM, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Holiday home Carretera de Inca KM.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióneverareproductor de DVD/CDempolles d'aigua de cortesiarentadora forn microonesrenta vaixelles Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.


El Govern del Botànic aprova una inversió de prop de 685.000 euros per a l’Àrea de Regeneració i Renovació Urbana d’Ontinyent – Compromís per Ontinyent\nPublicat el 23 de Juliol de 2018 en Governs amb Compromís, Medi Ambient i Territori\nEl Consell de la Generalitat Valenciana ha aprovat el conveni de col·laboració entre la Conselleria d’Habitatge Obres Públiques i Vertebració del Territori i l’Ajuntament d’Ontinyent per a gestionar les actuacions de l’Àrea de Regeneració i Renovació urbana (ARRU) de la capital de la Vall d’Albaida per a l’any 2018, en el marc del Pla Estatal d’Habitatge 2013-2016 que permet que les actuacions s’executen fins a 31 de desembre de 2018.\nEl conveni estableix una subvenció per a enguany 2018 de 684.916,59 euros, dels quals el Ministeri de Foment aporta 474.817 euros i la Generalitat participarà amb 210.000 euros.\nCal recordar que el conveni signat entre la Conselleria i l’Ajuntament estableix una inversió total de 2.263.928 euros, aportats durant 2015, 2016, 2017 i 2018 pel Ministeri, la Generalitat, el Consistori d’Ontinyent i els particulars.\nGràcies a aquest conveni s’estan realitzant obres d’edificació de 6 habitatges en substitució d’unes altres prèviament demolides en el barri de la Vila i el Centre Històric-Raval d’Ontinyent, per trobar-se en un elevat estat de deterioració.\nD’aquesta manera, l’actuació contempla les obres de demolició dels edificis, de construcció de nous habitatges i de reurbanització necessària, així com l’execució d’un programa de reallotjament i les funcions de gestió tècnica i informació necessària a realitzar a través d’un equip tècnic de gestió.\nA més, s’ha programat la rehabilitació de 59 habitatges juntament amb les obres de recuperació d’elements estructurals de l’edifici, d’accessibilitat, d’adequació d’elements comuns i d’habitabilitat.\nEl Consell aposta fermament per la rehabilitació i regeneració urbana, no solament per a recuperar i renovar habitatges en els centres històrics i els espais urbans de les ciutats del territori valencià, sinó també per a reactivar l’economia de tots els oficis relacionats amb la construcció i els sectors productius annexos.\n← Compromís per Ontinyent fa una crida a la prudència i a la mesura per deixar treballar a la justícia #CasAlqueria\nEl secretari d’Ocupació Enric Nomdedéu valora a Ontinyent la reducció de l’atur →


Parir a Catalunya: el dret a decidir de les dones (Lara Bonilla)\n9 min. Barcelona 23/06/2018 23:16\n651x366 Parir a Catalunya El dret a decidir de les dones Parir a Catalunya El dret a decidir de les dones\n“Vull un part natural com menys intervingut millor”. “No vull que em feu una episiotomia”. “Preferiria respectar el temps del part i que no em poseu oxitocina per accelerar-lo”. Són frases que cada cop senten més els professionals al paritori. Les dones arriben al part cada vegada més informades i, per tant, més capacitades per prendre decisions. I ja saben com volen parir i, sobretot, com no volen parir. Les dones volen decidir sobre el seu cos i la consciència d’un part respectat pren cada dia més força. “Les dones estan empoderades i hem de ser capaços d’escoltar-les a elles i a les seves famílies i potenciar un canvi perquè siguin les protagonistes. El que no hem de fer és medicalitzar un procés que flueix, hem d’entendre que un part té uns tempos”, raona Montse Pujol, supervisora de llevadores de l’Hospital de Sant Pau de Barcelona.\nAquest canvi de mentalitat ja ha començat a quallar i cada vegada més hospitals catalans s’actualitzen per atendre les necessitats de les dones que demanen un part menys medicalitzat i més respectat. I hospitals com el de laVall Hebron, Sant Pau, Germans Trias, Joan XXIII de Tarragona i l’Hospital General de l’Hospitalet ja tenen a punt projectes per habilitar cases de naixement per parir de manera natural seguint el camí obert per l’Hospital de Martorell fa un any. “Aniran sorgint altres cases de parts rere la nostra perquè és una demanda creixent de la població: cada cop més dones volen participar activament en el part”, assenyala Montserrat Batlle, coordinadora de llevadores de l’Hospital de Martorell. Però fa falta finançament. Les cases de parts s’adrecen a les embarassades de baix risc que “volen parir com a casa però amb la seguretat d’un centre hospitalari”, explica Beatriz Canalis, llevadora i coordinadora de l’àrea maternoinfantil de l’Hospital General de l’Hospitalet.\nEl part a casa continua sent minoritari: 382 dones van parir el 2016 al domicili, una xifra que a Catalunya, on es fan un terç dels parts a casa de tot Espanya, es manté força estable. El preu -entre 2.000 i 2.500 euros- i els mites al voltant del part a casa fan que no sigui una opció tan habitual com en altres països. “Ens han venut que s’ha de parir a l’hospital i que el part a casa no és segur o que som quatre irresponsables”, explica Lucía Alcaraz, llevadora i vicepresidenta de l’Associació de Llevadores del Part a Casa. Està esperançada amb l’arribada de més cases de parts i constata que tant els professionals com les societats científiques, els hospitals i el departament de Salut empenyen cap a un canvi de model assistencial en l’atenció al part. “S’estan posant les piles per fer parts més respectats”, diu. I el canvi l’encapçalen les llevadores perquè són elles les que atenen els parts de baix risc, que són la majoria. “Elles han de fer la transformació i nosaltres donar-hi suport”, diu Elisa Llurba, directora del Servei de Ginecologia i Obstetrícia de l’Hospital de Sant Pau. Segons Alcaraz, la visió del ginecòleg és “des de la patologia i el risc”. “I és cert que algunes dones en tenen, però la gran majoria no, i el part s’ha d’atendre des de la salut i no des de la malaltia”, afegeix. Però Inma Marcos, llevadora de Néixer a Casa, considera que les cases de parts s’estan fent perquè les dones “no pareixin a casa”. “No és ben bé el mateix. Als hospitals hi ha uns protocols que no es poden saltar”.\nEl departament de Salut, que aquesta setmana ha presentat el seu pla per desmedicalitzar l’embaràs, ha elaborat una llista de recomanacions per als hospitals que vulguin habilitar cases de naixements a les seves instal·lacions. “S’ha de respectar el dret de la dona a no voler intervencions de manera rutinària i que pugui estar acompanyada d’una llevadora en un espai com més confortable millor, com a casa”, explica Ramon Escuriet, llevador i referent de l’atenció maternoinfantil del CatSalut, que confirma que la idea és “estendre” aquest model que ja recull el Pla de Salut. “El que fem és reproduir un model que funciona en altres països” i que té tres pilars: “Tracte respectuós, capacitat de decisió de les dones i evitar intervencions innecessàries”.\nEscoltar més la dona\nL’embaràs, si tot va bé, és un procés fisiològic que no requereix grans intervencions. “Hem de ser capaços de tenir la tecnologia necessària quan hi ha risc i patologia, però també hem de respectar la fisiologia quan hi ha normalitat”, destaca Montse Pujol. Moltes dones arriben a la conclusió que volen un part respectat després de passar per una experiència traumàtica o un episodi de violència obstètrica.\nUn part respectat no té a veure “amb el lloc on es pareix, sinó amb la manera com s’acompanya la dona i com se l’ajuda a prendre decisions”, raona Lucía Alcaraz. Les dones volen controlar el procés i rebutgen una atenció paternalista. L’acompanyament és clau. Algú que et digui “tu pots” quan les forces defalleixen. Una banyera, una pilota o un entorn agradable hi poden ajudar, però no faran per si sols que el part sigui respectat. “Els parts respectats ho han de ser tots, al quiròfan i fora del quiròfan, sinó no té sentit, i les dones amb un embaràs d’alt risc també tenen dret a un part respectat”, deia Marta Busquets, presidenta de Dona Llum durant la jornada Entre Mares celebrada a l’Hospital de Sant Pau. “Les dones reclamen que les escoltis i que els expliquis el perquè de les coses que els faràs”, explica Anna Suy, cap de secció del Servei d’Obstetrícia i Ginecologia de l’Hospital de la Dona de la Vall d’Hebron, que admet que fins ara els parts s’havien tractat “com si fossin una intervenció quirúrgica”. Reconeix que la Vall Hebron havia sigut tradicionalment un hospital “molt instrumentista”, però defensa que els últims anys s’ha fet un esforç per canviar-ho. I en posa exemples: “Les episiotomies sistemàtiques fa anys que no s’hi fan, les dones tenen un pla de part i es respecta si volen parir sense anestèsia, en la posició que vulguin o si no volen que se’ls trenqui la bossa. S’ha fet una renovació important”.\nEl pell amb pell, l’inici precoç de la lactància, el pinçament tardà del cordó umbilical o fer la revisió pediàtrica del nadó sobre el pit de la mare són alguns dels canvis que han introduït els hospitals catalans. I no són gratuïts. “Hi ha evidència científica aclaparadora que el contacte pell amb pell ajuda el nadó en l’adaptació extrauterina, en disminueix l’estrès, afavoreix la lactància materna i facilita la vinculació afectiva”, explica Montse Pujol. “No som ningú per interferir en el vincle”, afegeix Elisa Llurba. Ella i Pujol van arribar al servei d’obstetrícia de Sant Pau fa un i dos anys, respectivament, i una de les seves prioritats és, precisament, potenciar el part no medicalitzat. També volen obrir-se a les dones que volen parir a casa i ser el seu centre de referència quan els parts a domicili requereixin un trasllat a l’hospital. “Estem organitzant el servei segons el que volen les dones i no al revés, estem escoltant-les”, diu Llurba.\nEls hospitals privats són els que tenen més mala fama pel que fa a la medicalització excessiva dels parts. Sofia Fournier és ginecòloga de l’Hospital Universitari Dexeus i assegura que els metges han entès que es van passar “de frenada” medicalitzant parts que no calia, però també demana un exercici de responsabilitat: “Moltes dones que reclamen un part molt més natural no poden pretendre comparar-se amb les seves àvies, perquè elles no pareixen amb 20 anys sinó amb 35 o 40 i amb patologies de base o embarassos fruit de la reproducció assistida”.\nFournier defensa fer parts més respectats però en un “entorn hospitalari” perquè sigui “accessible tant per a dones de baix risc obstètric com d’alt risc”. “Però la mare ha de ser conscient del que demana i d’on parteix”. Fournier rebutja el terme violència obstètrica perquè considera que provoca en les dones “una por innecessària” i genera desconfiança en els metges. “El que hem de fer és trobar l’equilibri”.\nSobre el paper moltes dones manifesten que volen un part natural, però molts cops els plans es trenquen al paritori. A Sant Pau, per exemple, un 40% de les embarassades diuen que volen parir sense anestèsia però només un 12% ho acaben fent. “Les hem d’ajudar més, que no sigui perquè no tenen tots els elements al seu abast”, indica Llurba. Per això han començat a utilitzar òxid nitrós per disminuir el dolor. Es tracta d’un gas que s’inhala i no interfereix en el procés fisiològic i que, al contrari que l’epidural, permet llibertat de moviments. També han incorporat la inducció al part mecànica -amb un baló dins el cèrvix- com a alternativa a la inducció medicalitzada. “Volem ajudar les dones a parir com elles volen i en condicions de seguretat i confort”, diu Llurba. I si s’han de canviar els plans, és “molt diferent” que “se l’informi i sigui una decisió compartida, que no que se’ls facin coses sense que se’ls hagin explicat o demanat”, afegeix.\nLa Vall Hebron també està fent un esforç per atraure tota mena de pacients i no només embarassades d’alt risc o amb patologies. “Compartim aquest canvi de les dones que volen decidir sobre el seu part. La diferència és que ara se les escolta i abans no”, diu Suy. I els hospitals n’han pres nota.\nUn altre dels canvis que han incorporat els centres sanitaris és la humanització de les cesàries, el que s’anomena cesàries per vincle, en què es permet la presència de la parella al quiròfan així com el pell amb pell. Les cesàries són, precisament, un dels temes més controvertits. La taxa de cesàries a Catalunya és del 27,4% -22,7% als hospitals públics-, gairebé el doble del que recomana l’OMS (15%), i la xifra s’enfila fins al 38% a la sanitat privada. La taxa de cesàries i d’induccions és un indicador de qualitat obstètrica i Sofia Fournier, ginecòloga a l’Hospital Universitari Dexeus, recomana tenir-ho en compte abans de triar hospital, però també recorda que les recomanacions de l’OMS no són aplicables de la mateixa manera a totes les regions perquè a Occident i, en concret a Espanya, les dones pareixen més tard. “I l’edat ja és un factor de risc per acabar en cesària”. Pel que fa a les induccions, la ginecòloga Anna Suy, de la Vall Hebron, diu que ha d’estar “justificat” que “el nadó està millor fora que a dins”.\n"Les transfusions de sang i la música m'han fet sortir de moments crítics"


René Román es perfila com un dels dos porters del conjunt blanc-i-vermell - Diari de Girona\nRené Román es perfila com un dels dos porters del conjunt blanc-i-vermell\nEl jugador andalús ha quedat lliure del Llagostera i el Girona estaria negociant la seva incorporació\nmarc bruguésgirona 27.06.2016 | 06:35\nLa sortida d'Isaac Becerra cap al Valladolid, si res no es torça l'anunci hauria de ser imminent, i el retorn de Germán Parreño a la disciplina de l'Espanyol després d'un any de cessió deixarà la porteria del Girona ben buida. Conscient que no podria retenir Becerra, el director esportiu gironí, Quique Cárcel, treballa des de fa temps per incorporar dos nous porters que supleixin amb garanties el colomenc i Parreño. En aquest sentit, un dels més ben posicionats per convertir-se en un dels dos porters del Girona la propera temporada és René Román. L'andalús ha estat un dels millors jugadors del Llagostera les dues últimes temporades, en les quals ha estat pràcticament indiscutible (70 partits) malgrat arribar teòricament a l'ombra de José Sánchez Moragón.\nEl descens de categoria del Llagostera ha fet que René Román hagi quedat desvinculat del conjunt blaugrana malgrat que hagués renovat fins al 2017 l'estiu passat. Als seus 32 anys, al desembre en farà 33, René ha arribat a la maduresa futbolística al Municipal Palamós-Costa Brava, on va arribar el 2014 procedent del Jaén. Les seves actuacions han cridat l'atenció a força equips però el Girona podria ja tenir-hi encarrilat un acord perquè s'incorporés a partir del 30 de juny.


Així és la pilota d’Ortiz a Rabassa que el jutge ha tancat en fals\nEl magistrat ha arxivat sense acabar la instrucció el cas Rabassa, en què l’actuació d’Ortiz, treballada a base de ‘regals’ a funcionaris, regidors i exconsellers pel presumpte capitost de Brugal li generaria unes plusvàlues de 66 milions\n15/05/2016 - 09:09h\nEl constructor Enrique Ortiz i l'exalcaldessa d'Alcant Sonia Castedo\nDe manera sorprenent i sense tan sols haver acabat, el jutge Cèsar Martínez ha decidit donar carpetada a la investigació de la pilota del constructor Enrique Ortiz en el Pla Rabassa d’Alacant. L’operació urbanística es va convertir durant anys en l’autèntica obsessió, segons revelen les punxades policials, del presumpte capitost de Brugal pels grans beneficis que n’obtindria. I per això, com va fer amb el Pla general d’ordenació urbana (PGOU), va recórrer a regals i a contactes polítics per poder tirar avant el seu pla.\nL’actuació urbanística sota sospita té l’origen en les intencions d’Ortiz de construir una macrourbanització de 12.500 habitatges prop de les llacunes de Rabassa. Un projecte faraònic a què prompte se sumarà l’interés d’Ikea per instal·lar-s’hi. I a què afegirà 1.000 habitatges més. La multinacional sueca, que signa el 2007 un primer conveni de compravenda d’uns terrenys en altres sectors per 35 milions d’euros amb Ortiz, prompte el canvia per un altre. Vol instal·lar-se a Rabassa. I d’aqueixa volença sorgeix un nou contracte entre el promotor i la botiga de mobles el 2008. Però aquesta vegada per una quantitat més gran: 67 milions d’euros. Per aqueixa operació s’embutxaca 31 milions d’euros.\nOrtiz, per aqueix temps, es mostra nerviós. Té por que el seu projecte no s’execute. I per això, telefona al llavors alcalde d’Alacant, Luis Díaz Alperi. Aquest el tranquil·litza: “Ja he parlat amb Sonia [en referència a Castedo, llavors regidora d’Urbanisme i després alcaldessa] i li he dit que espavile”. Castedo, de fet, aconsella, segons els informes policials, que no s’incloga la tramitació d’Ikea en el PGOU, ja que a través d’un pla parcial seria molt més ràpida. És en aqueixes dates que Alperi –ja exalcalde– i Castedo –com a primera edil– viatgen a Porto a reunir-se amb els dirigents d’Ikea, després de l’embós de les negociacions entre Ortiz i la firma de mobles.\nSegons la policia, Ortiz va maniobrar amb Vicente Cotino, nebot de l’expresident de les Corts Valencianes Juan Cotino i soci en el negoci de les residències, per a noliejar un jet privat perquè tant Castedo, perquè hi havia nascut, com Alperi –“a qui li abellia anar-hi”, segons diu en els àudios de Brugal– passen per Galícia a la tornada. Tot, sense que ningú sabera res de la predisposició de l’Ajuntament d’Alacant per a acollir Ikea i representat en la reunió a la ciutat. En aqueixa trobada, Ikea demana més sòl per a desplegar la seua actuació. No sols vol instal·lar una botiga de mobles, sinó que projecta un centre comercial adjacent de 120.000 metres quadrats.\nÉs el 2009, un any després de les vacances a Andorra entre Ortiz i Castedo, quan l’alcaldessa del PP expressa el seu interés oficial perquè la multinacional s’instal·le a Alacant. Un conveni a tres entre Ortiz, Ajuntament i Ikea eleva l’operació a 97 milions d’euros, després d’acceptar el consistori les al·legacions a la carta per a incrementar el benefici que obtindria el constructor de l’operació, segons es desprén de les punxades policials.\nPer aqueix contracte de compravenda entre la promotora Deproinmed (integrada per Banc de València, Bancaixa, la immobiliària de Juan Miguel Villar Mir i Ortiz), l’agent urbanitzador que és Ortiz i Ikea –el comprador–, l’empresari s’embutxaca 66,3 milions d’euros. Paral·lelament, per la compra de Bancaixa d’accions de la societat promotora a Ortiz va obtenir entre els anys 2010 i 2011 241 milions d’euros, segons un informe de la consultora KPGM.\nAmb diverses sentències dels tribunals que tomben el projecte per deficiències mediambientals, Ortiz, segons la policia, es val del seu home en el PSPV-PSOE, Ángel Franco, per evitar que els informes de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer (CHJ) frustren el projecte. La Unitat de Delinqüència Econòmica i Fiscal (UDEF) de la policia nacional apunta en un informe que Ortiz va regalar a l’exportaveu municipal socialista Blas Bernal un veler pel seu “suport constant” en el Pla Rabassa.\nLa investigació arxivada incloïa l’entrega de targetes VIP d’aparcaments propietat d’Ortiz a exconsellers com Miguel Peralta o José Ramón García (clau per a aprovar l’operació de Rabassa), exregidors com Juan Seva o funcionaris de l’Àrea d’Urbanisme com Isabel Campos. Campos li va oferir a Ortiz un suculent negoci de 7,5 milions i aquest li va regalar una bossa de mà valorada en 200 euros.\nEls seus contactes amb els dirigents de la multinacional sueca també van ser extensos. “T’ha agradat tenir un amic mafiós, eh?”, pronuncia Ortiz a un responsable d’Ikea en una de les converses interceptades per la policia. Les gravacions que treien la misèria del PP valencià mostraven la implicació total d’Ortiz en aquest pla, ja que en un dels àudios l’amo de la majoria del sòl edificable d’Alacant es presta a fer de mitjancer entre la firma de mobles i el llavors vicepresident del Consell, Vicente Rambla.\nEl promotor, davant de les contínues renyades de la justícia, va sacrificar el 2013 la intenció d’edificar 13.500 habitatges. Ho va fiar tot a Ikea. A través de la mercantil Alicante Avanza, creada a posta per a sol·licitar l’Actuació Territorial Estratègica (ATE), una figura jurídica per a accelerar diverses actuacions urbanístiques, Ortiz ha intentat dur a terme un projecte en què es juga 97 milions d’euros. La Caixa (després de l’absorció del Banc de València) i Bankia (l’antiga Bancaixa) han abandonat el projecte.\nA pesar que el bipartit format per PSPV-PSOE i Compromís que governa la Generalitat Valenciana ha paralitzat l’ATE d’Ikea, la multinacional insisteix en el macrocentre d’oci a Rabassa. Una arribada esguitada per les irregularitats que el jutjat número sis d’Alacant ha arxivat, sense esperar a rebre tots els informes encarregats a la policia nacional. Castedo i Ortiz redueixen, per ara, les seues imputacions judicials.


L’EXCLUSIÓ SEVERA I EL CORONAVIRUS – CAN GAZÀ\nPublicat a 6 de maig de 2020 per CAN GAZÀ\nL’EXCLUSIÓ SEVERA I EL CORONAVIRUS\nJaume Mateu i Martí, president de Can Gazà, a l’entrada d’avui del seu bloc (https://blocs.mesvilaweb.cat/jmateuimarti/) reflexiona sobre la incidència del coronavirus en l’exclusió social severa de Mallorca.\nCom diu Jaume Santandreu (http://jsantandreuisureda.blogspot.com/) en una de les seves sentències en temps de coronavirus, la que fa 45, “la Covid-19, lluny de netejar els carrers de “vagos y maleantes”, no ha atacat, fins ara, cap marginat en tot Mallorca. Els hereus del “Conde Rossi”, si ens volen eliminar, hauran de mantenir-se dins les trinxeres del “Movimiento” fins a implantar de bell nou la llei franquista de perillositat social”.\nI així és, cap de les més de quatre-centes persones excloses que ara mateix passen el confinament en albergs i centres residencials públics i privats de Mallorca; ni cap de les gairebé cent-cinquanta que segueixen pernoctant en el carrer; ni cap de les dues-centes llargues que s’apleguen en els diversos assentaments als voltants de Ciutat, ha estat víctima del coronavirus. Més encara, cap de les que s’allotgen a centres residencials, permanents o accidentals, ha donat positiu en el test PCR que se’ls ha fet.\nTenint en compte que una gran majoria d’aquestes vuit-centes cinquanta persones mal comptades eren d’altíssim risc en ser immunodeprimides degut a les moltes xacres que pateixen, hom podria pensar que es tracta d’un veritable miracle. I tanmateix, si atenem a com s’ha tractat aquesta exclusió social residual, arribarem a la conclusió que no es tracta de cap prodigi, sinó fruit d’un seguit molt favorable de decisions polítiques valentes, d’una banda, i del treball tan abnegat com de qualitat dut a terme pels diversos equips de professionals dels centres que acullen aquestes persones.\nEn aquest sentit, les decisions preses per la directora insular d’Inclusió Social, Sandra Martínez Fernández, institució de la que depenen els principals centres i albergs d’exclosos residuals de Mallorca, a més de ràpides i valentes, han aconseguit evitar la propagació del virus en aquests espais. Esponjar Ca l’Ardiaca obrint provisionalment els centres de Sant Ferran i Son Pardo, i condicionar Sa Murtera, de Manacor, per poder atendre l’exclusió severa d’aquest municipi i la seva àrea d’influència, ha estat clau per evitar el que tots temíem.\nÉs clar que sense la feina desplegada pels treballadors d’aquests recursos aquestes resolucions no haurien fruitat. Treballar la contenció amb aquestes persones no és gens bo de fer, atenent tant les dependències com els deterioraments de tota mena que presenten, i contenir-la era essencial per evitar l’entrada del coronavirus. I tot i les dificultats enormes, s’ha aconseguit.\nLes conseqüències econòmiques i socials d’aquesta pandèmia, ara mateix, són inquantificables; sols sabem que la factura que ens presentarà no la podrem pagar, raó per la qual haurem de recórrer a l’endeutament. I si ja és carregós l’endeutament econòmic, l’endeutament social pot acabar a punt d’ofec.\nPer això, hem de ser capaços de contenir el contingent humà que pot acabar al carrer, a la inanició. I aixecar aquest mur de contenció no és una tasca atribuïble a l’amplíssim àmbit dels “Serveis Socials”: l’han d’aixecar els àmbits d’habitatge, d’economia, i de treball, per apuntar sols la punta d’aquesta força tan urgent i necessària. Així, no hem de tractar com a excloses les persones que no tenen feina, que no poden fer front a la hipoteca o al lloguer de ca seva, i que no tenen els ingressos suficients per fer front al que els obliga la societat on intentam viure de la manera més digna possible i que de cap manera no es pot dir que sigui justa ni igualitària.\nEntrada prèviaAnterior TONI ESCANELLES RIGO, SEMPRE AMB NOSALTRES\nEntrada següentSegüent ENERGIA SOLAR A CAN GAZÀ