Prova pilot per al seguiment via satèl·lit de la població de gall fer al Pirineu | Pallars Digital\nProva pilot per al seguiment via satèl·lit de la població de gall fer al Pirineu\nLa Generalitat i el Conselh Generau d'Aran han iniciat la captura d'exemplars d'aquesta espècie amenaçada que viu als boscos freds\nper Redacció, 28 de maig de 2019 a les 12:22 |\nImatge d’un exemplar de gall fer | Territori\nLa Generalitat i el Conselh Generau d'Aran han iniciat la captura d'exemplars de gall fer, una espècie amenaçada que habita en indrets freds del Pirineu. L'actuació forma part d'una prova pilot en marxa des de l'any passat, que té per objectiu millorar el coneixement de l'espècie especialment en llocs on es desenvolupen activitats turístiques i treballs forestals.\nEn aquest sentit, l'any passat es va començar la col·locació de dispositius de seguiment a alguns exemplars en fase de proves. En total es van capturar i marcar sis exemplars: cinc mascles i una femella. En concret, dos a la comarca del Berguedà, un a l'Alt Urgell, dos al Pallars Sobirà i un a la Val d'Aran.\nEnguany, les captures d'individus ja han començat a la zona de l'Alt Urgell, i el Pallars Sobirà i aquests dies s'estan duent a terme a la Val d'Aran. L'actuació es du a terme amb el suport del Cos d'Agents Rurals i Forestal Catalana. L'actuació s'emmarca dins del projecte Interreg Poctefa, finançat amb fons europeus amb l'objectiu de protegir i millorar la qualitat dels ecosistemes pirinencs i de la seva biodiversitat.\nEl gall fer és la gallinàcia més gran a Catalunya. Es troba amenaçada a la península Ibèrica, i, a Catalunya, la seva població es concentra sobretot al Parc Natural de l'Alt Pirineu. Els mascles tenen una tonalitat fosca, amb plomes negres al cos, marrons a les ales i unes irisacions blau-verd en el coll i el pit. Fan uns 95 centímetres des del bec fins a la cua i un pes d'uns 3,5 a 4 quilos. Per contra, les femelles són de color marró amb una zona al pit d'un taronja pàl·lid. Fan uns 60-65 cm i pesen al voltant d'1,5 kg.\nDos tècnics col·locant els aparells per seguir via satèl·lit un exemplar de gall fer. Foto: Territori\nL'augment de les activitats humanes en els seus hàbitats, especialment durant els mesos d'hivern, les activitats forestals, i l'increment de poblacions de depredadors i ungulats salvatges, i els efectes derivats del canvi climàtic són els factors que actualment incideixen més en la conservació de l’espècie. Actualment, els mascles censats no arriben als 400 exemplars a Catalunya. Així, en els deu últims anys l'espècie ha patit una regressió de prop del 30% a tot el Pirineu català.\nSocietat, ecologia, ecologisme, sostenibilitat, medi ambient, fauna salvatge, fauna, gall fer, Territori, Conselh Generau d'Aran


About: Segona Guerra Civil Liberiana\n~150.000 morts en total\n'''amb el suport de:\n* Movement for Democracy in Liberia\n* Liberians United for Reconciliation and Democracy\nEn el sentit de les agulles del rellotge, des de dalt a l'esquerra: Marines dels EUA assegurant l'aeroport internacional Roberts el 18 d'agost de 2003; Soldat de les forces especials observant un helicòpter Mil Mi-8 de les Nacions unides apropant-se a l'ambaixada dels Estats Units d'Amèrica; Soldats estatunidencs ocupant el port de Monròvia el 15 d'agost de 2003; Helicòpter CH-46 Sea Knight transportant tropes fora de Monròvia.\n* Exili de Charles Taylor a Nigèria * Instauració d'un govern de trancisió a Libèria i eleccions democràtiques l'any 2005 * Desplegament d'una missió especial de les Nacions Unides\nLa Segona Guerra Civil Liberiana va ser un conflicte bèl·lic que va enfrontar el govern de Charles Taylor contra un conglomerat milicià antigovernamental. La guerra començà l'any 1999 quan un grup d'insurgents, amb el suport de diversos estats propers, es rebel·laren contra el govern i van començar a ocupar el nord del país. Després d'anys de sagnant conflicte, el 2003, l'Organització de les Nacions Unides va enviar una força de manteniment de la pau, formada per 15.000 soldats, i va forçar l'exili del president i la instauració d'un govern provisional que convocaria eleccions democràtiques l'any 2005. La guerra tingué el seu punt culminant amb el setge de la capital, Monròvia, l'estiu de 2003. Milers de persones hi perderen la vida i també hi va haver milers de desplaçats. El 1997, el poble liberià va triar a Charles Taylor com a president després que ell va entrar a la capital, Monròvia, per la força. El malestar implícit manifestat a finals dels anys 1990 és emblemàtic en la decadència econòmica nacional aguda i la venda freqüent de diamants i fusta a canvi d'armes portàtils. Després de les eleccions en les quals Taylor va ser triat president es va aconseguir la desmobilització dels combatents i la pacificació del país. Però altres líders van ser obligats a deixar el país, i algunes forces de l'ULIMO reformades com el LURD, que va començar a lluitar en el Comtat de Lofa amb l'objectiu de desestabilitzar el govern i guanyar el control dels camps de diamant locals, iniciant la guerra. Els anys d'enfrontaments, connectats amb el vol de la major part de negocis, havien interromput l'activitat econòmica formal. A principis de l'any 2003, un segon grup rebel, el Moviment per a la Democràcia a Libèria, al comandament de Thomas Nimely, va sorgir en el sud, i entre juny i juliol d'aquest any, el govern de Charles Taylor només controlava una tercera part del país. Entre el 14 de juliol i el 18 d'agost el LURD va assetjar la capital, Monròvia, sota control del govern. La batalla va costar la vida de més d'un miler de civils i només va acabar amb la intervenció de forces internacionals que van detenir els combats i van iniciar els processos de pau. La guerra va acabar a l'octubre de l'any 2003, quan les Nacions Unides i els militars nord-americans van intervenir per parar el setge mantingut pels rebels a Monròvia (18 de juliol-14 d'agost d'aquest any) i expulsar a Charles Taylor a Nigèria. El 2005 es realitzaren eleccions democràtiques, les primeres des de 1980. La nova presidenta, Ellen Johnson-Sirleaf, va ser investida en el seu càrrec al gener de l'any següent i el Govern de Transició Nacional de Libèria va acabar el seu poder. (ca)\nLa Segona Guerra Civil Liberiana va ser un conflicte bèl·lic que va enfrontar el govern de Charles Taylor contra un conglomerat milicià antigovernamental. La guerra començà l'any 1999 quan un grup d'insurgents, amb el suport de diversos estats propers, es rebel·laren contra el govern i van començar a ocupar el nord del país. Després d'anys de sagnant conflicte, el 2003, l'Organització de les Nacions Unides va enviar una força de manteniment de la pau, formada per 15.000 soldats, i va forçar l'exili del president i la instauració d'un govern provisional que convocaria eleccions democràtiques l'any 2005. (ca)\nSegona Guerra Civil Liberiana (ca)\nfreebase:Segona Guerra Civil Liberiana


Un protestant català, a seduïr el Vaticà | GABRIEL JARABA blog\nArchivado bajo Arte, Cultura, Religión, Vaticano\nLa mostra Gaudí i la Sagrada Família: art, ciència i espiritualitat, que ha estat presentada al Vaticà i que hi serà present fins mitjans de gener, està comissariada per l’historiador de l’art Daniel Giralt-Miracle. Giralt-Miracle no només és una de les figures més meritòries de Catalunya en el seu camp sinó que és un destacat membre de l’església protestant catalana. Els organitzadors de la mostra han expressat la seva intenció de «seduïr el Vaticà» amb ella, però cap mitjà de comunicació ha esmentat que aquesta tasca de seducció de la capital catòlica universal va a càrrec d’un protestant. A mi, personalment, m’alegra molt, per l’admiració que sento per Giralt-Miracle i pel que diu a favor de l’Arquebisbat de Barcelona i la Fundació Joan Maragall. Però m’agradaria que el protestantisme català tingués una presència pública i institucional molt més rellevant, d’acord amb la seva dignitat i valor.\nTV3, la televisió que tothom desitja i ningú vol »


RICKY RIVAS, MARC VIDAL I EDU VILLACAMPA NO CONTINUARÀN EN EL FLOR DE VIMBODI PARDINYES | Club Basquet Pardinyes\nRICKY RIVAS, MARC VIDAL I EDU VILLACAMPA NO CONTINUARÀN EN EL FLOR DE VIMBODI PARDINYES\nEl CB Pardinyes anuncia que els jugadors Ricky Rivas, Marc Vidal i Edu Villacampa no continuaràn la temporada que ve en el Flor de Vimbodi Pardinyes. El CB Pardinyes vol agraïr als 3 jugadors la seva profesionalitat i entrega durant aquests anys en el club i els desitgem sort en els seus pròxims reptes personals i professionals.\nRicky Rivas deixa el CB Pardinyes desprès de 5 temporades al club. Va arribar al CB Pardinyes quan estava a Segona Catalana i desprès d’un temps fòra del club, va tornar al club juntament amb Pau López i de la mà de Jorge Serna. En el CB Pardinyes, Ricky Rivas va viure l’ascens a Copa Catalunya i a la Lliga EBA. En la primera temporada del CB Pardinyes a Lliga EBA ha promitjat en 21 minuts de mitjana a pista: 7 punts, 2 assistències i 3 rebots en els 16 partits disputats.\nMarc Vidal deixa el CB Pardinyes desprès de 6 temporades al club. Va arribar al CB Pardinyes quan estava a Segona Catalana i deixa el club quan està a la Lliga EBA. En el CB Pardinyes, Marc Vidal va viure l’ascens a Primera Catalana, a Copa Catalunya i a la Lliga EBA. En la primera temporada del CB Pardinyes a Lliga EBA ha promitjat en 7 minuts de mitjana a pista: 2 punts, 1 assistència i 1 rebot en els 15 partits disputats.\nEdu Villacampa deixa el CB Pardinyes desprès d’estar en la primera temporada històrica del club en la Lliga EBA. Va arribar al club desprès d’una bona temporada al CB Tarragona i ser un jugador important en la Lliga EBA. En la primera temporada del CB Pardinyes a Lliga EBA ha promitjat en 27 minuts de mitjana a pista: 14 punts, 8 rebots i 3 assistències en els 15 partits disputats.


Vi Pic de Solergibert: totes les anyades a Uvinum\nVi Pic de Solergibert\nFitxa tècnica · Pic de Solergibert\nQuina és l'opinió sobre altres anyades o volums de/d' Pic de Solergibert?\nPic de Solergibert 2018 - Pla De Bages\nPic de Solergibert 2015 - Pla De Bages\n“L'hi vaig regalar al meu germà i també li va agradar. De color groc pàl·lid. Compta amb aromes a flors blanques. Sorprèn pel seu sabor sec. El vam gaudir amb un arròs xinès 3 delícies.”\nPic de Solergibert 2014 - Pla De Bages\nPic de Solergibert 2013 - Pla De Bages\n“El vaig beure amb un client. El Pic de Solergibert, groc, destaca per la seva brillantor. Notes de fruites blanques com la poma. Per ser de Pla De Bages era una mica gras o làctic. Els vins de Pla De Bages combinen bé amb qualsevol pasta.”\nPic de Solergibert 2012 - Pla De Bages\n“Fa olor dolça, a mel. Vaig notar una mica d'aspror a la boca. Recomano tenir-lo obert una estona abans de beure.”\nPic de Solergibert 2011 - Pla De Bages\n“El Pic de Solergibert 2011 és la versió renovada i millorada del picapoll.Está elaborat amb 100% Picapoll, procedent d'una viticultura molt acurada per aconseguir poca quantitat de raïm de màxima calidad.Ligera criança en roure francès.”\nPic de Solergibert 2010 - Pla De Bages


El Sindicat d'Estudiants exigeix un aprovat general i la supressió d'exàmens\nEl Sindicat d'Estudiants exigeix a les administracions educatives la "cancel·lació de tots els exàmens", inclosa la prova d'accés a la universitat, i "que tots els i les estudiants passin de curs" aquest any després de la suspensió de les classes presencials en tots els centres educatius espanyols per la pandèmia del coronavirus.\nAquesta organització estudiantil sosté que aquesta mesura excepcional evitaria l'"expulsió del sistema educatiu" dels joves amb menys recursos, sobretot aquells per als que no poden seguir les classes en línia per manca de dispositius informàtics o connexió a Internet a casa seva.\n"Els i les estudiants de famílies més humils tenim totes les de perdre: a nosaltres no ens poden ajudar a casa en molts casos i per descomptat no tenim fibra òptica, ni classes particulars, ni espaioses i il·luminades habitacions per estudiar i recuperar el temps perdut.\nSense accés a la tecnologia necessària per seguir el temari estem condemnats a repetir curs o, directament, a ser expulsats del sistema educatiu", argumenta l'organització en un comunicat.\nEl Sindicat d'Estudiants proposa que, després de l'aprovat general, hi hagi una "reorganització dels plans d'estudi" perquè tot l'alumnat recuperi el pròxim curs "els continguts essencials" que no s'han pogut impartir presencialment pel tancament de les aules.\nPer a l'accés a la universitat, aquesta organització proposa, a més de cancel·lar la Selectivitat, la "supressió de les notes de tall" i "places suficients" en totes les titulacions. A més, reclama "la devolució immediata de la matrícula universitària íntegra del segon semestre" d'aquest curs per la suspensió de les classes des del 16 de març.\nAquest dimarts, la comissió permanent del Consell Escolar de l'Estat, el major òrgan consultiu en matèria educativa, votarà un document amb recomanacions sobre les actuacions que convindria adoptar davant la crisi del coronavirus i l'Estat d'Alarma decretat pel Govern.\nEntre elles s'inclou la proposta presentada per la Confederació Estatal d'Associacions d'Estudiants CANAE de "modificar la normativa necessària de forma excepcional perquè durant el present curs cap estudiant repeteixi curs", cosa que aquesta organització d'estudiants ja va sol·licitar al Ministeri d'Educació i formació Professional fa dues setmanes davant la situació d'"excepcionalitat" que ha provocat la crisi del coronavirus a Espanya.


NOTA DEL CLUB: ELECCIONS – www.apapoblesec.com\nNOTA DEL CLUB: ELECCIONS\n11 Novembre 2019 apapoblesec\nAmb motiu d’haver constituït la junta electoral de forma no estricta seguint els estatuts del club i normativa oficial i a instancies de la FCF, el procés electoral es reinicia de zero a partir d’avui 11-11-2019.\nÉs per aquest motiu que es tornarà a constituir una nova junta electoral elegida per sorteig públic i es procedirà a seguir el calendari que a continuació s’indica:\nDilluns 11 de Novembre : convocatòria d’eleccions.\nDijous 14 de novembre: a les 18:30h sorteig de la mesa electoral a la Seu Social del Club. El sorteig es públic per tots els socis/es que vulguin estar presents. El sorteig es farà entre els socis/es i han de ser tres titulars i tres suplents.\nEl dia següent divendres 15 de novembre ,hauran que prendre possessió del càrrec i elegir al president, el altres seran vocals i el secretari del Club exercirà de secretari de la Junta electoral amb veu però sense vot, tal i com indiquen els nostres Estatuts.\nEl divendres 15 de novembre exposició del cens electoral dels socis/es a la seu social del Club.\nDilluns 18 de novembre, termini per formular reclamacions en relació del cens a les 19:30h a la Seu social del club.\nDijous 21 de novembre a les 19:30h, plaç per presentació al·legacions contra la Junta Electoral i aprovació definitiva del cens electoral.\nDel divendres 22 de novembre al dijous 28 de novembre límit a les 19:30h ,a la seu del Club , període de presentació de candidatures en sobre tancat a la seu del club i adreçades a la Junta electoral .\nDivendres 29 de novembre proclamació per part de la Junta Electoral de les candidatures vàlides presentades en els terminis legals i a la Seu social del Club.\nDel dilluns 2 de desembre al dimecres 11 de desembre campanya electoral.\nDijous 12 de desembre ,Jornada de reflexió.\nDivendres 13 de desembre de 16h a 20h data celebració de les eleccions, escrutini i proclamació de la candidatura guanyadora a la Seu social del club. Per votar cal presentar-se amb el DNI o document identificatiu. Només tindran dret a vot els socis majors de 18 anys al corrent de pagament de les quotes del club.\nL’acte de proclamació de la candidatura guanyadora l’ha de comunicar la junta electoral mitjançant certificació ,dins els tres dies següents, a la Junta directiva ,al Registre d’Entitats esportives i a les Federacions esportives catalanes a que estigui afiliada l’Entitat.\nSEU SOCIAL C.E.APA POBLE SEC\nC/MARGARIT ,23 Baixos\nEntrada prèviaNOTA IMPORTANTE: ELECCIONES


La nova tenda de Majorica estarà en els solars que vengué a Rustic\n25 febrer 2021 15:01\nAccepta l'oferta que inclou aparcaments exclusius per a autocars\nJosep Maria Sastre | 10 desembre 2005\nLa direcció de Majorica comprarà un total de 1.500 metres quadrats i un aparcament de dues plantes per a autocars a la part baixa del comlpex residencial que construirà la immobiliària Rustic als terrenys que li va vendre l'empresa perlera.\nD'aquesta manera, Majorica accepta l'oferta de venda llançada per Rustic que avançà Diari de Balears en la seva edició d'ahir. La immobiliària està acabant el projecte de construcció d'uns 250 habitatges que presentarà a finals d'aquest mes i que ara modifica, precisament, per incloure-hi els aparcaments d'autocars i vendre-los a l'empresa Majorica.\nEl director de Majorica, José Escobar, confirmà ahir la decisió ferma de l'empresa d'acceptar l'oferta de Rustic: «Està ben decidit». Escobar informà que Majorica i la immobiliària signaran el contracte de compra quan Rustic hagi finalitzat la redacció del projecte. El director de Majorica a Manacor no va poder precisar la quantitat que pagarà l'empresa perlera en aquesta operació: «Es pagarà el preu del mercat», es limità a dir.\nAmb la venda dels terrenys de 22.000 metres quadrats de la illeta de Majorica a la immobiliària, l'empresa perlera perdé, entre altres coses, una àmplia zona d'aparcaments per a autocars de turistes. Segons Escobar, per aquesta raó l'empresa decidí vendre la tenda actual que està ubicada al costat dels terrenys venuts a Rustic. En qualsevol cas, Escobar deixà clar que Majorica no vendrà la seva tenda actual fins que no hagi signat la compra dels nous locals.\nMentre es construeixi el complex on Majorica ha de tenir la nova tenda, l'empresa llogarà una nau al polígon de manera provisional per ubicar-hi el punt de venda.\nAmb el nou emplaçament, la tenda quedarà ubicada devora l'antiga fàbrica i la caseta de Riche, dos edificis de propietat municipal i on la Sala ha de fer un museu de la perla. L'empresa, a més, vol obrir un punt de demostració del procés de fabricació.


Com negociar amb èxit amb un asiàtic?\nLa Xina representarà l?any 2050 el 20% del PIB mundial\nEmpresaris asiàtics recorren aquests dies el Mobile World Congress (MWC) amb la idea de crear aliances o vendre i / o comprar les últimes novetats tecnològiques. És una oportunitat d'or per a companyies occidentals que vulguin obrir mercat en països com la Xina. En congressos com el MWC s'escenifica, doncs, la necessitat de conèixer el perfil de l'empresari asiàtic per poder negociar amb èxit. Estudis com The long view, how will the global economic change by 2050? elaborat per la consultora PricewaterhouseCoopers (PwC) i publicat al febrer, corroboren que Xina, Índia, Estats Units, Indonèsia i el Brasil seran les cinc economies més fortes del planeta en 2050. El professor dels Estudis d'Àsia Oriental de la UOC, Dídac Cubeiro, ho explica en Vendre a Àsia Oriental (Editorial UOC), en un passeig per Japó, Corea del Sud, Xina o Taiwan fins als països emergents del sud-est asiàtic.\nL’informe no augura un gran futur a les economies que fins ara han dominat el món, les de l’anomenat G7. Els Estats Units perden definitivament la seva hegemonia. En el cas d’Espanya, greument perjudicada per l’envelliment de la població, la caiguda és estrepitosa i passa de la posició 16 a la 26. Els grans beneficiaris són els països emergents, que ocuparan sis dels set primers llocs de la classificació. La Xina representarà l’any 2050 el 20% del PIB mundial, mentre que l’Índia farà el sorpasso als Estats Units i es convertirà en la segona economia mundial. Un altre dels països asiàtics que guanya molt de pes és Indonèsia. El país musulmà més poblat del món, que avui és la vuitena economia, es convertirà el 2050 en la quarta.\nGuia per a no perdre’s negociant\nAlguns dels actors econòmics principals que avui ja es troben a Àsia, l’any 2050 hauran consolidat encara més les seves posicions. L’empresariat occidental ha d’entendre com funcionen aquests mercats, per quines regles es regeixen, com s’hi ha de negociar per a obrir-hi mercat i tenir-hi èxit.\nÉs el que proposa Cubeiro en un manual per a navegar en aigües asiàtiques, un mosaic de països, llengües i cultures en què molts empresaris es perden per no tenir les coordenades adequades. «L’empresari europeu, procedent d’una cultura individualista, s’enfrontarà a una cultura que valora la dinàmica de grup, la seva cohesió i harmonia, que empra un llenguatge corporal diferent», alerta Cubeiro. És vital interioritzar el caràcter i els hàbits dels interlocutors asiàtics per a convertir aquest coneixement en un actiu valuós per als nostres negocis i relacions personals.\nCom s’ha de vendre a Àsia?\nEl primer gran consell per a les empreses que vulguin desembarcar a l’Àsia oriental és que hi arribin amb una estratègia a llarg termini. «La cultura asiàtica valora molt el càlcul a llarg termini en oposició al curtterminisme i la immediatesa europees», afirma Cubeiro. Cal adaptar l’estratègia als seus temps. Els ritmes són més lents: la constància, la tenacitat i l’esforç es troben entre les màximes del confucianisme.\nEn les societats asiàtiques, molt poblades, amb molta competència, i amb moltes persones que sobreviuen gràcies al suport de la comunitat, històricament s’ha anteposat l’interès col·lectiu a l’individual. S’hi poden trobar models financers el fi dels quals no és necessàriament el rendiment econòmic. «És estrany que en empreses de l’Àsia oriental es demanin augments de sou, s’anteposa l’interès del grup a l’interès individual», afirma Cubeiro.\nEn el pla polític, molts països han viscut dictadures i aquesta estructura política s’ha traslladat a la societat i a l’empresa. «A causa d’aquest cabdillisme es mostra un respecte exagerat per la figura de l’autoritat, que es reprodueix en la mateixa estructura de les empreses», explica Cubeiro. Per a l’expert, en molts casos aquesta estructura és dinàstica: governen els hereus del fundador, amb el personalisme propi del propietari i la seva visió de negoci.\nHem d’adaptar les presentacions als diferents mercats tenint en compte particularitats religioses o els seus costums. Encara que l’idioma vehicular és l’anglès, Cubeiro recomana aprendre algunes frases o paraules en l’idioma autòcton per a demostrar interès. «Cal tenir en compte que les respostes en forma de silencis són habituals, o que si el públic aplaudeix —encara que la presentació no hagi acabat— és una mostra d’aprovació», alerta Cubeiro. No gesticular massa, tenir un discurs fresc i senzill i amb espais entre idees són elements clau per a millorar la comunicació amb la nostra audiència. «Malgrat que són estructures tradicionals fan un ús molt intensiu de les tecnologies, i el valoren molt positivament», explica Cubeiro. «Com que els asiàtics són grans narradors, s’interessaran per la nostra història com a empresa i per com hi hem arribat», indica Cubeiro. Així, doncs, tenir un petit relat ens ajudarà a apropar-nos al nostre públic.\nEl cas xinès: negociar amb mianzi i tenir cura del guanxi\nQualsevol empresari que vulgui vendre els seus productes més enllà de les nostres fronteres té interès a aterrar en el mercat més gran del món. «Operar a la Xina no és fàcil i requereix molta paciència», reconeix Cubeiro. Conèixer alguns principis del confucianisme, les anomenades virtuts, pot ser de gran ajuda, ja que aquest corrent de pensament és el que més ha influït en el món empresarial.\nUn dels principis fonamentals és la regla d’or «el que no vulguis per a tu, no ho facis als altres». Aquesta regla es basa en el que es coneix com a shu o la virtut de reciprocitat, que fa referència al benefici mutu de les parts en el món dels negocis. «Els empresaris xinesos busquen un benefici mutu en la negociació i no individual com els occidentals», defensa l’autor.\nUn altre concepte important per als xinesos és el mianzi, que es tradueix com actuar honestament per a mantenir una bona reputació, i lligat a aquest concepte tenim un altre dels grans pilars de la cultura dels negocis xinesa: el guanxi, que és com es coneix la xarxa de contactes. «El guanxi ha estat criticat especialment des d’Occident a causa de l’estret marge que separa la legalitat i la il·legalitat en l’esfera dels contactes: es poden donar situacions de tracte de favor, suborn, abús de poder o informació privilegiada, entre altres», explica Cubeiro. Pel que fa al suborn, es barreja amb el guanxi, el costum habitual a la Xina de fer regals.\n«En el procés d’enfortiment del guanxi els xinesos actuen de manera poc occidental: poden establir contacte amb nosaltres fins i tot fora de l’àmbit laboral», adverteix Cubeiro. Guanyar guanxi vol dir accelerar qualsevol procés burocràtic, administratiu o fiscal.\nEn el seu llibre, Cubeiro alerta que les negociacions seran llargues i àrdues, perquè per als xinesos és fonamental aquest procés de conèixer l’altra part. «La part xinesa no aprofundeix en la negociació a curt termini i en certes ocasions mostra un desinterès clar», afegeix. «La negociació inclou una relació interpersonal que ha de formar-se, créixer i consolidar-se amb el pas del temps». Amb el bon guanxi s’aconsegueix un benefici mutu, que comporta al seu torn el manteniment del seu mianzi.\nSi parlen del futur és que la negociació va per bon camí\nUna de les principals economies en les pròximes dècades serà Indonèsia. Aquest arxipèlag, que té la major població musulmana del món, és des de 1999 una democràcia en ple creixement i un dels països que caldrà tenir més en compte per a aliances comercials futures. Igual que a la cultura xinesa, les figures del pare i de la mare són molt importants i l’autoritat no es discuteix, ni en l’àmbit familiar ni en el laboral.\nSegons explica Cubeiro, els indonesis solen comunicar-se d’una manera indirecta, sense expressar clarament el que volen dir i adeqüen les seves respostes al discurs fins a arribar a una solució compartida. De fet, tenen una sorprenent riquesa de matisos en les seves respostes, utilitzen fins a deu formes diferents de dir no i deu més de dir sí.\n«És una cultura que no tolera el soroll, considera agressives les reunions amb molt d’enrenou i anuncia una relació a llarg termini parlant del futur», afirma Cubeiro. Així, doncs, si en una reunió de negocis amb indonesis, aquests projecten a llarg termini, podem interpretar que anem pel bon camí. Tot i així, aclareix Cubeiro, a Indonèsia es considera que les decisions han de madurar, el que ells anomenen jamkaret o temps elàstic. Un cop presa una decisió, es prenen un temps en el qual poden matisar l’acord. «No consideren que han arribat a un acord ferm fins que no s’han produït diversos intercanvis», afirma Cubeiro. Utilitzar tàctiques de pressió els allunyarà de la taula, de manera que, igual que a la Xina, la recepta és, altre cop, la paciència.\nProfessor dels Estudis d'Àsia Oriental.\nExpert/a en: autor del llibre Vendre a Àsia Oriental (Editorial UOC)


autorització de final de temporada rei: fins a un 50% de descompte sobre la patagònia, tnf - Ofertes\nLiquidació de final de temporada REI: Fins al 50% de descompte Patagonia, TNF\nLa venda de liquidacions de final de temporada a REIs significa grans descomptes en equips d'alta qualitat. Agafa aquestes ofertes de l'11 al 14 d'octubre i estalvia fins a un 50 per cent de les marques de gran nom.\nTenir l’engranatge adequat fa que les vostres aventures a l’aire lliure siguin molt més divertides.I estalviar fins a un 50 per cent en les vostres marques preferides, encara és millor.\nPer un temps limitat (de l’11 al 14 d’octubre), podreu estalviar grans en armilles, motxilles, equipament per a nens, sabates, roba i molt més. A continuació esbossen algunes de les nostres ofertes preferides. Però per a la selecció completa, assegureu-vos de consultar tota la venda de liquidacions de final de temporada de REI.\nConsulteu tota la venda de liquidacions de final de temporada de REI\nVenda de final de temporada REI: estalvieu fins a un 50%\nAquí, destaquem algunes de les nostres ofertes preferides. L’inventari és limitat, així que si veieu alguna cosa que us agrada, agafeu-la - no durarà gaire.\nPolsador Snap-T Patagonia Houdini - Home: 49 dòlars (descompte del 50%)\nAquest polsador resistent a l'aigua i amb pes de ploma està preparat per combatre dutxes inesperades. El niló reciclat de ripstop bloqueja el vent i resisteix a les abrasions i els colls al coll us permeten desfer-se o agrupar-vos fàcilment. Llançar-lo a la bossa per si de cas.\nVegeu el Snap-T de Patagonia Houdini\nThe North Face Stratoliner Travel Pack: dones: 39 $ (amb un 75% de descompte)\nTant si viatgeu a l'estranger com si aneu per carretera a través de línies estatals, aquest paquet està preparat per a l'aventura. La capacitat de 36L s’adapta a tots els elements imprescindibles i les quatre butxaques us mantindran organitzades. És difícil combatre un versàtil paquet útil per al 75 per cent de descompte.\nConsulteu el paquet de viatges Stratoliner\narrencada de vibram furoshiki\nREI Coop op Trail 5 Waistpack: 22 $ (51% de descompte)\nAnar lliure de mans i mantenir l’essencial a poca distància. Els dos biberons d'aigua fan que la hidratació en moviment sigui una brisa. I la malla enrere et manté fresc. Aquesta capacitat de 5,25 litres conté l’engranatge necessari sense pesar-lo.\nConsulteu la motxilla REI Trail 5 de cintura\nBicicleta GHOST SLAMR 2.9: 1.820 $ (30% de descompte)\nAbordeu els senders amb aquest 29er lleuger i àgil. Disposa de 130 mm de recorregut en suspensió completa i un tracció SRAM NX Eagle 1 × 12. El marc d’alumini hidroformat és rígid i fort, i el RockShox us proporciona un bon desplaçament. Agafa aquesta bici i fa que tots els teus somnis de singletrack es facin realitat.\nVegeu la bicicleta GHOST SLAMR 2.9\nSabatilla de senderisme baixa de Merrell Ontario - Home: 70 dòlars (descompte del 50%)\nDe sender a la ciutat, aquesta sabata de senderisme d’aspecte clàssic ofereix comoditat durant tot el dia. Les soles de Vibram Megagrip ofereixen molta tracció. I el coixí d'aire als talons absorbeix el xoc per mantenir els peus feliços aventurer a la muntanya o sostenir-lo a l'oficina.\nConsulteu la sabata d’excursionisme baix de Merrell Ontario\npantalons de pell prAna Cosy Up - Dona: 22 $ (75% de descompte)\nPrepareu-vos per als matins cruixents i les nits fresques a la llar de foc. Aquests pantalons de drap d'estil jogger tenen una cintura suau elasticitzada i moltes butxaques per als accessoris del vostre saló. Són prou còmodes per portar a la casa i prou boniques per portar-les per la ciutat.\nConsulteu els pantalons de pantalons prAna Cosy Up\nAltra Lone Peak 4 - Dona i home: 84 $ (30% de descompte)\nLa seva sorpresa, Lone Peak, és una de les nostres sabatilles preferides de trail-running. La petjada més àmplia permet que els dits dels peus es mostrin. I els braços agafats ofereixen molta tracció en terrenys desiguals.\nVegeu els homes Altra Lone Peak 4 Vegeu les dones Altra Lone Peak 4\njaqueta ventrix cara nord\nMitjons trimestrals de ceràmica Odlo: 8 dòlars (descompte del 69%)\nDissenyats per a esportistes, aquests mitjons d’alta tecnologia us faran feliços els peus. El teixit Ceramicool manté els peus frescos i la malla oberta maximitza la transpirabilitat. Afegiu les zones d’estabilització per disminuir la fatiga i podrien convertir-se en els vostres nous mitjons preferits.\nVegeu els Mitjons de ceràmica d'Odlo\nPaquet de hamaca doble doble a Sea to Summit: 60 dòlars (43% de descompte)\nQualsevol persona que busqui una hamaca de dues persones ultrapachables hauria de comprovar-ho. El teixit resistent de 70 deniers és transpirable i suau contra la pell. Aquest kit ofereix una hamaca i unes corretges en un paquet lleuger i compacte. Ideal per fer motxilles, viatjar o quan vulgueu penjar-hi.\npaquet pro sealline 115 bossa seca\nMireu el mar a cim del hamaca doble pro\nLanterna recarregable de Lander Cairn: 30 $ (40% de descompte)\nIl·lumina el teu càmping o tenda amb aquesta llanterna impermeable. Bomba 300 lumens de llum tèbia, es pot atenuar i es pot recarregar fàcilment.\nVegeu la Lanterna de Lander Cairn\nAquest article està patrocinat per REI. Consulteu tota la venda de liquidació de final de temporada per a la selecció completa d'ofertes.\nAquestes setmanes, les millors ofertes d’equip a l’aire lliure destaquen una bota de senderisme de punt, una tenda d’estiu al terrat, un velló Patagonia i molt més. Llegeix més…\nHydro Flask fa alguns productes excel·lents. I ara pots marcar algunes ampolles i equips amb un descompte descompte. Llegeix més…\nSony llança una càmera d'acció amb pantalla LCD inclinada de 180 graus: RX0 II\nMillors mantells d'hivern\nPata-gucci per menys? Desgast ofert ofereix aparells d'ús usats\nMind over Mountain: Perfil d’Andy Knapp


Les Restanques aux Oliviers Villelaure França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Villelaure\nVeure tots els 4 allotjaments a Villelaure.\nCasa de Camp 1 Habitació (2 Adults) - Sala d'estar separada\nVillelaure, Villelaure, França - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Les Restanques aux Oliviers està situat idealment a Villelaure; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Les Restanques aux Oliviers, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara piscina privada, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, reproductor de DVD/CD per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com piscina exterior, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Les Restanques aux Oliviers la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Villelaure.\nCal que informeu el Les Restanques aux Oliviers de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Olot.doc manté la seva activitat tot i tancar l'entitat\nComentaris tancats a Olot.doc destina el romanent del tancament de l’entitat a quatre projectes socials del programa Connectem la Solidaritat\nTot i que fa uns mesos que l’entitat Olot.doc va tancar la seva activitat, ha fet un altre servei a la ciutat. Amb el romanent que tenia del tancament de l’associació ha patrocinat quatre projectes socials a través del programa Connectem la Solidaritat del Consorci d’Acció Social de la Garrotxa.\nOlot.doc va deixar la seva activitat fa uns mesos i s’ha tancat l’associació. Amb aquest procés l’entitat ha aprofitat per fer una nova acció de servei i solidaritat per Olot. Amb el romanent del tancament de l’entitat han patrocinat quatre projectes socials: L’esplai diari Garbuix d’Esplais de la Garrotxa, Foment de l’esport adaptat a les escoles de MIFAS, Artteràpia amb mainada i/o joves amb dificultats socials d’Altrart i les Colònies cooperatives a la Garrotxa d’Arriant. El patrocini d’aquests projectes s’ha fet a través del programa Connectem la Solidaritat que posa en contacte empreses o entitats que vulguin col·laborar en projectes socials amb associacions de la Garrotxa que necessiten recursos per tirar endavant les seves activitats en l’àmbit social. El Connectem la Solidaritat, impulsat pel Consorci d’Acció Social de la Garrotxa i l’Institut Municipal de Promoció d’Olot, es va presentar a l’octubre del 2014 i ja s’han fet prop de vint col·laboracions a diferents projectes socials. Totes les entitats o associacions que vulguin adherir-se al projecte poden fer-ho a través de la pàgina web del Connectem la Solidaritat o demanant informació al Consorci d’Acció Social de la Garrotxa o a l’IMPO.\n-El programa Connectem la Solidaritat fa possible la col·laboració entre el Gospel Cor Garrotxa i la Creu Roja Garrotxa


Biblioteca Marta Mata de l'escola Orlandai: "Fas 6 anys. Tria un llibre"\nEs tracta d'una campanya que forma part del Pla de Foment de la Lectura de la Generalitat. S'acaba de presentar i compta amb un pressupost de 360.000 €\nÉs una campanya per fomentar els hàbits de lectura entre la població. 83.314 nens i nenes que fan sis anys l'any 2016 rebran a casa seva un val de 13 € per poder comprar un llibre a qualsevol llibreria de Catalunya associada al Gremi de Llibreters.\nCom diu el cartell de promoció, la campanya vol impulsar la creació de la biblioteca particular de totes les criatures de Catalunya, així com fer-les descobrir una llibreria acompanyades d'una persona gran. Vol també dignificar la feina del llibreter com a prescriptor de lectures, i reforçar la venda de llibres infantils.\nBenvinguda sigui la campanya. Benvingudes totes les campanyes!\nNomés unes preguntes: per què als sis anys? no la començaríeu, abans, la biblioteca personal dels vostres fills? és perquè se suposa que les criatures aprenen a llegir als sis anys? cal saber llegir, per estimar els llibres?...


La Garriga reuneix en unes jornades internacionals representants d’entitats que treballen en la frontera sud d’Europa – La Garriga Societat Civil / La Garriga Guerrera\nAquesta jornada implica una resposta enfront devles greus vulneracions que es deriven de la gestió que la Unió Europea i els països membres fan de les seves fronteres, tant externes com internes. Davant dels permanents obstacles al dret a la mobilitat humana, la manca d’estructures per una acollida mínimament digna, l’incompliment de les obligacions de rescat marítim, les devolucions “en calent” o el conjunt de discriminacions que pateixen les persones migrades, han sorgit diferents respostes que neixen de la solidaritat i del rebuig ciutadà al càlcul utilitarista i deshumanitzat que impliquen les polítiques migratòries i de control fronterer.\nLa jornada de debat de diumenge, 17 d’octubre a can Luna, tindrà dues taules rodones. A partir de les 10.30 h, després de la presentació a càrrec de la Garriga Societat Civil i de Juliet Grau, regidora de Cooperació de l’Ajuntament de la Garriga, es parlarà de Responsabilitats i accions institucionals. Hi prendran part Eunice Romero, directora de Migracions, Refugi i Antiracisme de la Generalitat de Catalunya, i David Minoves, director del Fons Català de Cooperació al Desenvolupament, amb Núria Branzuela, Tècnica de Cooperació de l’Ajuntament de la Garriga com a moderadora. Dolors Castellà, alcaldessa de la Garriga, clourà la taula rodona.\nLes jornades començaran el dissabte 16 d’octubre a les 10.30 h a la Torre del Fanal amb la pintada d’un mural col·laboratiu sota la direcció de l’artista Daniel Berdala. A les 19 h el Teatre de la Garriga el Patronat acollirà l’estrena de l’obra «Syhamba», a càrrec de la companyia Frec a Frec, que se centra en la convivència amb persones refugiades. Compta amb dos protagonistes refugiats, Alí Chailat i Sahid Kelfallah.\nA «Siyahamba», la Dana i l’Òscar viuen en una caseta amb un petit jardí a les afores de Barcelona. Ella és professora de ioga i ell treballa d’encarregat de magatzem. La seva gran il·lusió és tenir un fill, però de moment no hi ha sort. L’Aiman i en Moussa, dues persones que han hagut d’abandonar el seu país amb tot el que això comporta, entraran a formar part de les seves vides i posaran a la corda fluixa tot el seu món. L’entrada, gratuïta, s’ha de reservar.\nVídeo de presentació de Siyahamba\nReserva d’entrades al Teatre\nDiumenge, l’exterior de can Luna acollirà la mostra «Les raons de la cooperació». L’exposició, del Fons Català de Cooperació al Desenvolupament, interpel·la amb preguntes com: “primer els de casa?, l’ajuda arriba realment?, la cooperació té algun impacte?, estem ajudant a governs corruptes?”


Casa d'Oficis "Sant Feliu, Ciutat Digital": Teclats Oled\nJa fa algun temps que les companyies van començar a pensar en renovar els teclats. El més comú ha estat afegir-los tecles, alguns han optat per deixar-les en blanc...\nArtemy Levedev es va preguntar si era lògic tenir un només teclat per a un ordinador quan aquest té molts programes diferents cadascun té diferents necessitats. Levedev va assumir que havia en els teclats moltes funcions que calia fer completament visibles i accessibles.\nAixí va néixer el projecte per a crear l' “Optimus”, un teclat intel•ligent que faria els teclats més accesibles a tots els usuaris.\nGràcies a la tecnologia LED, cada tecla de l' “Optimus” té una petita pantalla capaç de representar qualsevol imatge, lletra, icona, dibuix i fins a animacions. Una de les aplicacions més interessants podria ser tenir tots els alfabets del món (xinès, ciríl•lic, jeroglífic, quenya...) en el mateix teclat, sense necessitat de comprovar la correspondència entre les tecles i les lletres a través del monitor.\nAixí, seria possible dedicar el teclat sencer a símbols egipcis o algoritmes matemàtics, amb prémer un només botó. Si es canvia d'aplicació, el teclat canviaria altra vegada per a ajustar-se a les noves necessitats.\nIDEAL PER A PROGRAMES DE EDICIÓ MULTIMEDIA\nAquesta possibilitat és interessant per a tots els públics, però és el somni d'aquells usuaris que utilitzen programes d'edició d'imatge i so. Especialment en Photoshop o Gimp, en els quals les funcions s'amaguen després de múltiples taules i finestres que és necessari manejar amb el ratolí.\nPublicat per Casa d'Oficis "Sant Feliu, Ciutat Digital" a 20:15


Ploma d’Or per a Eulàlia Vergés i Distincions Especials per a Carmen Sánchez i Josep Vadell, als Premis Sitges | Sitges Blog\nBrowse: Home / Ploma d’Or per a Eulàlia Vergés i Distincions Especials per a Carmen Sánchez i Josep Vadell, als Premis Sitges\nPloma d’Or per a Eulàlia Vergés i Distincions Especials per a Carmen Sánchez i Josep Vadell, als Premis Sitges\nadmin / 8 diciembre, 2012 / Leave a comment / nit de premis sitges\nL’autora de Dolça tardor, coautora de Recull a tres veus i Miquel Forns; ”hi ha molts pocs llocs on puguin tenir la col·laboradora d’aquest setmanari, rep el guardó la Ploma d’Or satisfacció de premiar cada any el talent i els valors en “per la seva trajectòria i vinculació amb la vila de Sitges”. diferents disciplines del món de la cultura”\nLa Nit de Premis Sitges, la gala dels guardons de la cultura i les tradicions, va fer divendres un reconeixement públic a 11 persones i entitats que han realitzat al llarg de l’any una contribució a la tradició, la identitat i el sitgetanisme. Conduïda per la periodista Rita Marzoa, la Nit va fer pujar els guardonats a l’escenari de la Societat Recreativa El Retiro per rebre el capitell que dóna forma al guardó.\nD’entre els guardonats, tres noms van ser desvetllats durant la nit de divendres, els quals s’afegeixen als ja coneguts per les entitats que els han fet públics al llarg de l’any. El primer d’aquests noms és el de la poetessa Eulàlia Vergés, qui va rebre la Ploma d’Or 2012 per la seva trajectòria i vinculació amb la vila de Sitges. Autora del llibre Dolça tardor (1983), coautora de Recull a tres veus, i autora de lletres per caramelles musicades per Jordi Pañella, la “Lali”, com se la coneix, ha publicat els seus versos a les pàgines de L’Eco de Sitges durant molts anys.\nEl segon dels noms és el de l’artista de circ, Carmen Sánchez, coneguda com la “Muñeca del espacio”, per la seva carrera dalt del trapezi, qui va rebre la Distinció Especial. Esportista i ballarina compulsiva, Sánchez va arribar a Sitges després d’haver visitat mig Europa amb els seus espectacles al damunt del seu trapezi.\nEl tercer dels noms és el de Josep Vadell, ànima del històric Festival de Jazz de Sitges celebrat els anys 1977 i 1978 que va reunir figures internacionals, qui va rebre també la Distinció Especial per la seva trajectòria musical i per haver situat Sitges com a punt de referència en el mapa jazzístic de Catalunya.\nAl tancament de l’acte, Miquel Forns, va destacar que “hi ha molts pocs llocs on puguin tenir la satisfacció de premiar cada any el talent i els valors en diferents disciplines del món de la cultura”. Forns va afegir que “tot plegat constitueix un alè d’esperança i el clar exemple de com la societat civil té la força necessària per tirar endavant en contextos tan complicats com els d’avui”.\nEtiquetas: catalunya, celebrat, desembre, jazz, josep, miquel, poetessa, premiar, premis, segon, Sitgesâ, sitgetanisme, societat\n← Turisme de Catalunya aposta per Sitges com a destinació de congressos\nMés de cinquanta propostes per viure el Nadal a Sitges →


Horta | fonts naturals, aigua, muntanya i més\nArxiu d'etiquetes: Horta\nPou de glaç d’Horta d’Avinyó (Bages)\nPublicat el 20/04/2022 per Rasola\nEl Pou de glaç Horta d’Avinyó, està en la ctra. d’Artés – Avinyó, km 47,5 d’Avinyó.\nÉs una construcció d’època moderna (probablement del segle XVIII), situada a una alçada de 290 metres.\nDonades les seves reduïdes dimensions, deuria servir per abastar gel a les poblacions més properes (Avinyó i Oló bàsicament, poblacions on no es té la notícia de cap pou de gel.\nAvui es conserva només la meitat del que havia estat el pou de glaç, ja que en eixamplar la carretera van partir el pou pel mig.\nEs tractava d’un pou de dimensions més aviat petites si es compara amb el d’altres pous de la comarca que poden arribar als 14 metres d’alçada i poden superar els 9 metres de diàmetre. El mur té un gruix de 43 cm. Conserva una de les dues obertures que tenia el pou.\nEl Pou de glaç d’Horta d’Avinyó és un pou de glaç del municipi d’Avinyó (Bages), una obra inclosa en l’Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.\nPublicat dins de aiguabarreig\t| Etiquetat com a Artés, Avinyó, Bages, Glaç, Horta, Oló, Pou\t| Deixa un comentari\nAiguabarreig del Torrent Bo amb el Riu d’Or en Sant Fruitós de Bages\nPublicat el 17/03/2022 per Rasola\nEl Torrent Bo ha estat de vital importància en la vida econòmica del poble de Sant Fruitós, ja que cal pensar que la sagrera originària de Sant Fruitós s’ubica al junyent situat entre aquest torrent i el riu d’Or, per tant les seves aigües eren aprofitades per regar els horts propers.\nAquest indret era conegut amb el nom d’Horta de Sant Fruitós. Malgrat el seu nom actual, a l’Edat Mitjana- almenys fins el segle XIII- aquest torrent fou conegut amb el nom de Torrent Mal o Torrent Malo, i així apareix sovint en la documentació als anys 1162, 1170 i 1195.\nA partir del 1280 ja comença a aparèixer amb el nom de “Torrent Bo”. Així l’any 1280 l’abat Guerau reduí a Pere Bord i al seu fill bernat, els agrers que havien de donar dels espelts i fruits de l’hort i terra que tenien per Sant Benet al Torrent Bo. SALVADÓ (2003:85)\nEl 1344 es va dictar una sentència arbitral per solucionar el conflicte que tenien Pere Vidal, d’una part, i Bonanat Terròs, sobre el Torrent Bo, que fluïa entre les seves propietats, al costat mateix de la vila de Sant Fruitós. SALVADÓ (2003:87)\nL’existència d’aquest torrent es manté encara en la vida de l’horta de Sant Fruitós, malgrat que a la dècada del 1930 fou canalitzat al seu pas pel poble de Sant Fruitós, conduint-lo entre marges delimitats. Actualment encara és visible al seu pas per la població.\nCurs fluvial que recorre el terme de Sant Fruitós en sentit N-S. El seu naixement es produeix a la partida coneguda com “dels Totxos” al terme municipal de Santpedor, i discorre en sentit S, entrant al terme de Sant Fruitós de Bages per la zona de Claret cap als Plans de Santa Anna. Al pas per aquest tram també pot ser conegut sota el nom de Torrent de Les Feixes, pel seu pas per les terres d’aquest mas.\nDes d’allà es dirigeix cap a la vila de Sant Fruitós de Bages vorejant l’actual polígon industrial de La Serreta. Des d’allà l’entrada al municipi el realitza vorejant pel seu cantó E la Sagrera de Sant Fruitós, que resta delimitada en aquesta banda pel pas de dit torrent. El pas de la sagrera a la resta de la vila de Sant Fruitós s’ha de fer per tant travessant aquest torrent per un petit pontarró. Actualment aquest tram a tocar de la sagrera es troba parcialment canalitzat per evitar crescudes. El seu pas permet regar tota la zona coneguda tradicionalment com l’Horta de Sant Fruitós, davant de la sagrera. Pocs metres més avall, al finalitzar la zona de l’Horta, al costat del mas de La Sala, dit torrent desguassa al riu d’Or, del qual passa a formar part fins a la seva confluència amb el riu Llobregat.\nA nivell mediambiental, cal pensar que l’aprofitament intens d’aquest torrent i de les terres de conreu veïnes per les quals passa, així com la creació d’abundants polígons industrials i la urbanització de l’espai, han desfigurat considerablement el que podia ser el seu entorn vegetatiu i faunístic natural. Malgrat tot, és al seu tram superior, a tocar dels Plans de Santa Anna i el mas les Feixes, on és conegut amb el nom de Torrent de les Feixes, on conserva la vegetació més densa, pròpia d’àmbits més humits, amb un interessant bosc de ribera, que sobresurt enmig de la planura de cereal. En aquest sentit, el seu principal interès natural radica en haver-se convertit en una zona de refugi i cria de nombroses espècies migratòries, com és el cas de les fredelugues, la daurada, l’esmerla, el milà negre, la cuereta groga, la tòrtora, etc.\nEls entorns del torrent, a mida que ens aproximem al nucli de Sant Fruitós, resten delimitats per comunitats arbustives determinades bàsicament per canyissars, arbustos, i alguna alber esporàdic.\nRecull de dades: Mapes de Patrimoni Cultural – Diba\nAutor de la fitxa: Raquel Valdenebro Manrique\nPublicat dins de aiguabarreig\t| Etiquetat com a Aiguabarreig, cuereta groga, el milà negre, Horta, l'esmerla, la daurada, la tòrtora, les Feixes, les fredelugues, Riu d'Or, Sant Fruitós de Bages, Torrent Bo\t| Deixa un comentari\nPublicat el 20/06/2021 per Rasola\nFotografia: Viquipèdia / 1982.\nConjunt situat al sud-est de la masia del Carner, sota el camí que li dóna accés, al marge de llevant del mateix.\nUs passomes dades sobre aquesta antiga masia :\nConsisteix en una boca de mina d’obertura rectangular bastida en pedra i amb un marxapeu ben escairat. L’interior de l’estructura és rectangular i està ple d’aigua. La font està connectada amb una bassa de planta irregular situada al seu davant.\nEstà excavada al subsòl i delimitada amb un mur baix de pedra, tot i que l’abundant vegetació que la cobreix no permet veure si aquesta estructura delimita tot el seu perímetre.\nA la banda de tramuntana de la bassa hi ha una canalització excavada al subsòl que discorre en paral·lel al torrent. Al costat de la font hi ha les restes d’una pica rectangular de pedra picada.\nTant la font com la bassa servien antigament per regar els horts del voltant i també per abeurar el bestiar.\nRecull de dades : Viquipèdia i Mapes de Patrimoni Cultural de la Diputació de Barcelona.\nFotografies: Mercè Manzano\nPublicat dins de aiguabarreig\t| Etiquetat com a Bassa, Carner, estructura, Font, Horta, La Granera, masia, Mina, perímetre, subsòl\t| 4 respostes\nDe nou anem al Parc del Laberint d’Horta de Barcelona\nPublicat el 26/03/2020 per Rasola\nDel Parc del Laberint d’Horta, a Barcelona us vaig fer un article el 14 de Maig de 2016, avui us porto de nou al Laberint d’Horta. El Parc del Laberint d’Horta, va ser dissenyat el 1792 per l’enginyer italià Domenico Bagutti, sota la iniciativa del propietari de la finca, Joan Desvalls, marquès de Llupià i d’Alfarràs. Va ser obert com a parc públic el 1971. Es troba al districte d’Horta-Guinardó, a Barcelona. Es pot accedir o bé pel passeig dels Castanyers, 1-17 o pel carrer dels Germans Desvalls. Al parc s’hi troba l’antiga “Torre Soberana” una antiga casa de camp del segle XIV situada a peu de Collserola, i restaurada i redecorada en estil arabesc durant el segle XIX. El Laberint vegetal està format per xiprers retallats, té 750 metres lineals i posa a prova l’orientació i dóna nom al parc, és un punt de trobada i joc pels grans i petits. Podem dir que és el jardí més antic de tots els de Barcelona, amb la incorporació d’un jardí romàntic amb parterres, placetes, grans arbres. En total 9 hectàrees parcialment enjardinades seguint el gust pels jardins neoclàssics de l’època, tot i que el caràcter boscós de la majoria del parc li donen un caire romàntic i ple de llocs per descobrir, alguns decorats amb escultures mitològiques. Hi ha racons per admirar com :\nla porta xinesa, la gruta, el refugi del pagès, la cabana de l’ermità, el canal romàntic, la cascada artificial creada amb roques, i la gran bassa que sempre hi ha peixos de colors, que tant encanta als petits. Per mes amplia informació podeu consultar a :\nUs passo l’enllaç d’un interessant article sobre el passat del Parc del Laberint :\nRecull de dades : Web de Parc i Jardins de Barcelona, Ajuntament de Barcelona, Viquipèdia\nPublicat dins de aiguabarreig\t| Etiquetat com a el canal romàntic, el refugi del pagès, Horta, la cabana de l’ermità, la gruta del minotaure, la porta xinesa, Parc del Laberint\t| Deixa un comentari\nEl Parc de les Rieres d’Horta a Barcelona\nPublicat el 08/09/2017 per Rasola\nEl Parc de les Rieres d’Horta va ser inaugurat el Juliol de l’any 2013, per tant es un dels Parcs mes nous de la ciutat de Barcelona. Us passo, la informació apareguda en el seu dia, que va ser publicada amb detall per La Vanguardia sobre el Parc de la Riera d’Horta :\nÉs un Parc amb gran diversitats de plantes i arbres per això el distingeix d’altres i que estan agrupades per varietats i classes, en cada sector hi ha un cartell amb el nom de la planta. De Viquipèdia he extret aquesta informació detallada de com era i per on passava la Riera d’Horta fa mes de cent anys en rere :\n“ La riera d’Horta era el curs d’aigua més important del sistema hidrogràfic del pla de Barcelona, format pels torrents i rieres que baixaven principalment de la serra de Collserola.\nEls torrents que baixaven del vessant de la serra confluïen a actual carrer Lisboa amb l’avinguda de l’Estatut i allí es reunien les aigües que engrossien el cabal de la riera, que passava per sota l’antic pont (avui l’encreuament del carrer Tajo i passeig Maragall). Una mica més avall també hi anava a parar el torrent de Mariner.\nLa riera seguia pel carrer Cartellà i encara rebia a la dreta el torrent de Carabassa (que baixava del turó del Carmel recollint petits torrents que baixaven d’aquest turó i del de la Rovira), per on avui conflueixen els carrers Pitàgores i Cartellà.\nEl curs continuava pel carrer que encara s’anomena Riera d’Horta (a Sant Andreu), pels carrers de Rovira i Virgili i del pare Manyanet (antigament paral•lel a la riera de Sant Andreu), travessava les vies del ferrocarril, amb una llera elevada sobre els terrenys veïns, i per la rambla de Prim s’abocava al mar (en aquest últim tram era paral•lel al riu Besòs).\nTots aquests torrents regaven, abans de l’edificació massiva, un espai on hi havia des de cases senyorials, a grans masies i explotacions agràries i jardins d’esbarjo, bòbiles, teuleries i diverses indústries que requerien molta aigua. La Clota i Horta, que rebien part d’aquestes aigües, es van convertir en un dels indrets més ben regats del terme i es van omplir d’hortes, safareigs, jardins senyorials i torres residencials.\nPer això la riera d’Horta va ser un element molt important per l’economia rural i indústries i oficis que necessitava molta aigua (ferrers, bugaderia, pellaires, bòbiles, fabricació de midó etc.).\nLa riera era un element molt important per la gent d’Horta i està en l’imaginari de les persones que la van viure i estimar.”\nEn el Parc de les Rieres d’Horta, disposa d’un gran dipòsit per emmagatzemar l’aigua de la pluja per poder tindre una gran reserva i a la vegada, frenar així unes possibles rierades en aquest sector, donat les pendents que hi ha. Es un Parc allargat i paral·lel al carrer de Jerez i l’Avinguda de l’Estatut de Catalunya. Disposa de Jocs infantils,\npistes de botxes i bitlles, Jocs esportius, fonts de xarxa,\nuna gran pèrgola fotovoltaica, Bar i Lavabos.\nEl Parc de les Rieres d’Horta, ve ser dissenyat amb bon encert en poc espai disponible.\nRecull de informació, Text i Fotografies : Ramon Solé\nPublicat dins de aiguabarreig\t| Etiquetat com a carrer de Jerez i l’Avinguda de l’Estatut, El Parc de les Rieres, Horta, La Clota, Serra de Collserola\t| Deixa un comentari\nLa Torre del carrer de la Puríssima de Barcelona, no és Torre d’Aigua !\nPublicat el 17/02/2017 per Rasola\nAl començament d’aquest carrer de la Clota, hi ha una casa amb una torre coronada amb una barana, a tocar actualment al carrer de Lisboa. Sembla que sigui una Torre d’aigua, però el cert és que una antiga picabaralla entre veïns va fer que el propietari de la casa (1922) fes aquesta torre per poder veure el mar, cosa que llavors era possible perquè no hi havia ” la massa edificada” del davant com en l’actuaitat. Per tant, NO és una Torre d’aigua. Us he volgut ensenyar aquesta preciosa i senzilla Torre, donat que en alguns articles per Internet surt com a Torre d’aigua, d’aquesta manera queda clar que no ho és.\nPublicat dins de aiguabarreig\t| Etiquetat com a Barcelona, Horta, La Clota, La Torre del carrer de la Puríssima\t| Deixa un comentari\nPublicat el 14/05/2016 per Rasola\nAra al Maig, ja cal anar buscant l’ombra dels arbres i la frescor de l’aigua, us invito a conèixer el Parc del Laberint d’Horta a Barcelona. El Parc té una superfície de 9,1 ha, és el més antic a Barcelona, i està ubicat a l’antiga finca de la família Desvalls, als peus de la Serra de Collserola. Inclou un jardí neoclàssic del segle XVIII i un jardí romàntic del segle XIX. Just a prop de l’entrada al parc es troba l’antic palau de la família Desvalls. Un gran nombre de peces escultòriques repartides pel parc ens traslladen al mon de la mitologia grega . A la terrassa inferior, on hi ha el laberint, hi ha un relleu de marbre amb Ariadna i Teseu i al seu centre hi ha una estàtua d’Eros, entre altres. El Parc del Laberint, com el seu nom indica, compta amb un laberint de xiprers. Té 750 metres lineals i posa a prova l’orientació i la paciència de tothom qui s’atreveix a entrar. És un bon espai on divertir-se i també on aprendre. El Parc del Laberint és un parc tranquil on es pot passejar, descansar, llegir el diari, relaxar-se en els diferents espais que té i contemplar una exhibició esplèndida i variada de plantes, flors i vegetació, hi ha una zona de bosc en la part mes superior al Parc.\nTambé, racons per descobrir com la porta xinesa, la gruta del minotaure, el canal romàntic o la cascada artificial creada amb roques i una riera artificial.\nAixí com, parterres, places a l’ombra de grans arbres, el refugi del pagès, la cabana de l’ermità i fins i tot un fals cementiri formen part del parc. Destaquem, el jardí domèstic i el jardí dels boixos que completen aquest parc on el color protagonista és el verd de la vegetació i el color de les flors, segons l’època de l’any.\nCal destacar , que trobareu aigua pertot arreu: un safareig, cascades, riera, basses amb peixos, brolladors i fonts.\nQuan aneu, us desitjo que ho passeu molt be !!!\nPublicat dins de aiguabarreig\t| Etiquetat com a Barcelona, Horta, Llac, Ombra, Palau, Parc del Laberint\t| Deixa un comentari\nLa Torre de l’Aigua i la Font del carrer de Campoamor de Barcelona\nPublicat el 10/05/2016 per Rasola\nEn el Bloc “Memòries dels Barris “ La Carme Martín, ens explica molt detalladament d’on venia l’aigua de la Torre i Font que en cara podem veure en el carrer Campoamor número , 35 :\n“La mina de Can Cortada subministrava aigua a gairebé tot el carrer Campoamor, algunes cases del carrer Capí i de Sant Gaudenci. La canalització baixava pel torrent de la Font del Gos (del Notari) passava l’antiga carretera per on, abans, hi havia un camp de tir en uns terrenys de Can Cortada – avui camp d’espots dels Salesians – passava per la banda esquerra de la masia fins a trobar el Passeig de l’Ensenyança i allí, entrava al convent de les Dominiques on hi havia el primer el primer pilar d’aigua, des d’on anava al segon al carrer de Campoamor, davant del carrer de Sant Gaudenci, a la vora d’una font avui sense ús. La mina donava aigua a 24 usuaris en un total de 12 plomes diàries.\nconvent de les Dominiques\nAvui la mina ja no s’utilitza, però encara hi ha veïns que n’havien estat usuaris: les famílies Matas, Pal i Pastó. Va ser una de les últimes torres que petites i antigues companyies d’aigua als usuaris.”\n(Carlota Giménez i Compte – Rieres, torrents i fonts.)\nEfectivament, si ens posem en el numero 35 del carrer Campoamor, veiem el que havia sigut la font, de fet era construcció monumental, dintre d’una copula que l’aigua donava a una pica.\nJo sempre l’he vist com a lloc per poder assentar-se. Darrera majestuosa la Torre d’Aigua, la segona del Convent, hi que s’ha conservat fins els nostres dies. Te una forma diferent a les antres Torres d’Aigua existents a Horta, no es ni rodona, ni ovalada, ni quadrada, tot el contrari, és irregular en la seva estructura general, sembla rodona i amb reforços en cada costat. Amb tres finestres a diferent altura i centrades a la cara de la paret i ovalades amb una reixa.\nPublicat dins de aiguabarreig\t| Etiquetat com a Barcelona, carrer Campoamor, Font, Horta, La mina de Can Cortada, la Torre d’Aigua\t| 1 resposta


IoT: Nord i sud de la transformació digital | Món Empresarial\nPer Món Empresarial el 23 d'abril de 2018 En Portada Món Global\nNo és massa agosarat pensar que d’aquí 20 anys hi haurà un sistema funcional i operatiu de transport automàtic que ens portarà a la feina de manera intel·ligent i segura sense moure un sol dit. Tampoc sembla desgavellat imaginar un exèrcit de drons dominant el cel de les ciutats per a despatxar compres quotidianes com ara aliments, roba o electrodomèstics; o sofisticats cel·lulars que habilitaran tot tipus de pagaments i identificacions electròniques, deixant enrere els diners en efectiu i documents físics com el DNI. La implantació progressiva de totes aquestes (i d’altres) noves tecnologies digitals, sens dubte, suposarà una empenta crucial per al progrés i desenvolupament dels països, no obstant això, també podria contribuir a eixamplar les ja de per si àmplies bretxes socioeconòmiques que hi ha entre nord i sud, cosa que implicaria dècades de retard.\nRobert Valls. Periodista i sociòleg.\nEscenes futuristes imaginades fa tan sols uns pocs anys s’acosten avui a passos de gegant a l’esfera de la realitat gràcies a dos factors essencials: d’una banda, l’empenta innovadora d’empreses punteres -com Google, Tesla, Amazon o Uber-, que implementen solucions tecnològiques de manera massiva, disruptiva i ambiciosa; i, de l’altra, la instal·lació progressiva de l’Internet de les coses (IoT, en les seves sigles en anglès), que facilita una infraestructura digital sense la qual els avenços tecnològics no podrien transcendir en la quotidianitat.\nPer exemple, perquè els cotxes intel·ligents funcionin és imprescindible comptar amb programaris interconnectats que intercanviïn informació permanentment, o que els drons disposin d’infraestructures físiques i digitals per a no patir accidents i poder dipositar, així, els productes en el lloc indicat de forma eficient.\nEls avenços tecnològics arriben a tots els racons del planeta molt més ràpid que en qualsevol altre moment històric, però per a implantar l’Internet de les coses calen infraestructures costoses\nEl desenvolupament del món del futur reportarà -ja ho està fent- immensos beneficis econòmics per als països que aconsegueixin capitanejar la innovació tecnològica. De fet, la consultora tecnològica IDC calcula que pel 2020 l’Internet de les coses configurarà un mercat de 7.100 milions de dòlars i donarà feina a 36 milions de professionals, i un estudi de Technavio assegura que entre el 2017 i el 2021 el mateix mercat creixerà a un ritme del 32% anual.\nPerò, lamentablement, aquest món futurista només sembla versemblant a ciutats com Nova York, París, Londres, Pequín, Xangai o Barcelona; a la majoria de ciutats africanes o llatinoamericanes, i fins i tot a les àrees rurals dels països asiàtics, actualment resulta poc creïble.\nLa bretxa, lluny de tancar-se\nLa raó pot resumir-se en dues paraules: infraestructures inadequades. És cert que avui dia els avenços tecnològics arriben a tots els racons del planeta molt més ràpid que en qualsevol altre moment històric. Però la implantació de l’Internet de les coses requereix d’infraestructures sofisticades i costoses en tots els sectors i indústries, i per a materialitzar-se s’ha de produir una articulació eficient entre el sector públic i privat, alhora que es capten grans inversions, cosa que no sempre passa.\nDes de la perspectiva pública, observar les taxes d’inversió en R + D a les regions punteres i a les més endarrerides no és gaire esperançador: les inversions als països de l’OCDE se situen en el 2,5% del PIB, mentre que els Estats Units hi dediquen el 2,8%, el Japó el 3,2%, Àsia i el Pacífic el 2,4%, Llatinoamèrica el 0,7%, l’Àfrica subsahariana el 0,4%, els estats àrabs el 0,3% o Àsia central el 0,2%.\nSi aspirem a tenir societats globals equitatives, és imprescindible que els països d’ingrés mitjà i baix impulsin la seva productivitat i competitivitat i reforcen les seves inversions en innovació\nUna altra dada il·lustrativa és el nombre de patents tecnològiques internacionals registrades a cada país, un indicador que quantifica la innovació que pot convertir-se en negoci i, amb això, generar un impacte positiu en l’economia, crear llocs de treball de qualitat i potenciar la competitivitat. El rànquing de sol·licituds internacionals de patents l’encapçalen els Estats Units, el Japó, la Xina, Alemanya i Corea del Sud, a una distància abismal dels països en desenvolupament.\nAmb aquestes xifres, sembla evident que la revolució digital i tecnològica amenaça d’eixamplar les bretxes que hi ha entre les economies més avançades i els països actualment d’ingrés mitjà i baix. Per això, si aspirem a tenir societats globals equitatives, és imprescindible que els països d’ingrés mitjà i baix impulsin la seva productivitat i competitivitat i reforcin les seves inversions en innovació.\nMig planeta està desconnectat\nD’altra banda, un informe del Banc Mundial indica que, malgrat que Internet i les noves tecnologies s’estan expandint ràpidament a nivell global, encara hi ha un 60% de la població que no participa de l’economia digital i, conseqüentment, no es beneficia del suposat creixement, ocupació i millors serveis públics associats al boom tecnològic. Les economies de l’OCDE, per exemple, destinen un 50% més de recursos a l’expansió de xarxes de comunicacions en termes per càpita que la mitjana de països de l’Amèrica Llatina i el Carib, segons un informe de CEPAL, CAF, CET.LA i Fundación Telefónica. Tot i que el món digital ha contribuït en un 4,3% al PIB regional i ha generat més de 900.000 llocs de treball, es calcula que per tancar la bretxa digital entre Llatinoamèrica i les economies avançades es requereixen uns 28.000 milions de dòlars anuals fins al 2020.\nEn el cas d’Àfrica, segons un estudi del Banc Mundial del 2012, al voltant del 6% del PIB del continent està relacionat amb el món de les TIC. Addicionalment, segons el GSMA, el 80% del territori africà estarà connectat a una xarxa 5G el 2022, i segons la Unió Internacional de Telecomunicacions, actualment més del 80% de la població jove (uns 830 milions de persones) té accés al món en línia. Aquestes dades mostren el gran potencial que el desenvolupament de les noves tecnologies pot tenir en la reducció de la pobresa, el foment de la igualtat d’oportunitats, la creació de llocs de treball de qualitat i, en definitiva, en el progrés dels països.\nPel que fa a Àsia i el Pacífic, es tracta de la regió que registra un creixement d’usuaris d’Internet més elevat, encara que també presenta bretxes entre els països amb més i menys ingressos.\nRes no tornarà mai a ser igual\nMalgrat això, l’Internet de les coses està cridat -sí o sí- a marcar una fita en la història moderna, ja que presumiblement alterarà per sempre alguns patrons socials i comercials i, en definitiva, la forma com ens relacionem amb el nostre entorn físic i simbòlic. El que encara està per veure és com aconseguirem que els avenços tecnològics integrin i equiparin les diferents regions del planeta, en lloc de polaritzar-les.\nESTAN PREPARADES LES EMPRESES?\nL’Internet de les coses està cridat a influir en tots els sectors econòmics, des de la fabricació, agricultura, salut i energia, fins a l’automoció i el transport. Això vol dir que les bretxes que avui dia es generin podran implicar dècades de retard.\nEl món empresarial té un paper determinant en la implantació de les innovacions tecnològiques, tot i que també necessita quantioses inversions per a desenvolupar noves iniciatives, que no sempre es troben a les regions en desenvolupament. Actualment, a nivell global, el 30% de les empreses planifica inversions en noves tecnologies, i el 2019 s’hauran doblat els ingressos generats el 2015 pels big data fins a arribar a prop dels 200.000 milions de dòlars, segons IDC.\nTal com s’exposa en el llibre Big Data: atrapando al consumidor, les empreses s’enfronten a un canvi radical per a adaptar els seus processos operatius a la realitat que les noves tecnologies presenten, i no totes, ni tan sols les situades en les regions més avançades, estan prou preparades.\nTags: transformacióTendènciestecnologiesIoTsocioeconòmiquesinternet of thingsinternet de les coses\nArticle anteriorRecomanacions editorials II\nArticle següent Guanya una subscripció anual gratuïta a Món Empresarial


Saber de què parlem quan ens referim a les estratègies d'aprenentatge.\nPrendre consciència de la importància que tenen per l'aprenentatge.\nPoder identificar el caràcter de transversalitat que tenen.\nReflexionar sobre com convindria treballar-les a l'aula i fer-ne propostes concretes.\n6. Presentació de l'estratègia: la instrucció directa, el modelatge metacognitiu.\nAnàlisi / estudi de casos 20,00 4,00 24,00\nTotal 48,00 52,00 100\nDe cada lectura s'haurà de fer obligatòriament un treball de síntesi per escrit. Es valoraran especialment les reflexions personals que el text pugui suggerir i que aquestes siguin ben argumentades i pertinents en relació a l'assignatura.\nQue siguin exemplificacions del treball teòric realitzat.\nExposició a classe per part de l'alumnat de les propostes didàctiques elaborades. Exposició ben preparada i ordenada.


Ajuntament de Cassà - Setmana de la mobilitat sostenible\nLa pedalada per a la promoció de la bicicleta es va fer amb la col·laboració, com cada any, de l'entitat local de la Colla BTT Els Cargols de les Gavarres, que van organitzar dues rutes, una per a esportistes que passava per les Gavarres i una segona més familiar que es feia per la plana. En total hi participaren unes 70 persones de totes les edats.\nD’altra banda, l'exposició que s'ha posat a disposició dels grups escolars és "El Pinxo i el canvi climàtic, una aventura a les Gavarres", editada i cedida pel Consorci de les Gavarres. L'exposició vol apropar als nens i nenes al coneixement del nostre medi ambient més proper i a les conseqüències que pot tenir el canvi climàtic si no actuem per evitar-ho. En total hi han assistit un total de 160 alumnes de cicle superior de les escoles CEIP Aldric i CEIP Puig d'Arques.\nActualment l'exposició està instal·lada a l'IES, on hi serà dues setmanes, i on es preveu que un total de 192 alumnes de 1r i 2n d'ESO la puguin visitar i treballar-ne els continguts.


Els millors originals de Netflix que heu perdut el 2020 fins ara - Pel·lícules | Març 2021\nEls millors originals de Netflix que heu perdut el 2020 fins ara\nPer Jane Harkness/9 de març del 2020 13:59 EDT/Actualitzat: 18 de juny de 2020 19:47 EDT\nQuan Netflix va introduir inicialment el seu servei de streaming, la idea de portar un món de pel·lícules i televisions clàssiques a la vostra sala d'estar era suficient. Ara bé, però, també tenen molt contingut propi. Avui, ni tan sols heu d’anar a la sala de cinema per veure algunes de les millors estrenes, en canvi, podeu consultar cada mes les ofertes originals de Netflix. Els cineastes i actors innovadors gaudeixen de molta llibertat artística quan treballen amb Netflix, i cada any n’hi ha diversos Originals de Netflix que acaben atraient grans audiències i aconseguint un elogi fulgurant de la crítica.\nEl 2020 ja està veient que alguns originals de Netflix aconsegueixen molts rumors positius. Des de sèries de drama fins a documentals fascinants, el gegant del streaming està experimentant algunes idees noves. Per descomptat, amb la seva programació de llançament augmentant més que mai, és inevitable que algunes gemmes volaran sota el radar. Esteu buscant alguna cosa nova a veure? A continuació, es detallen alguns originals de Netflix que probablement encara no heu vist.\nAl llarg dels anys, hi ha hagut moltes adaptacions de la novel·la de Bram Stoker del 1897Dràcula. Ara, el vampir més famós del món ha tornat a la vida en una nova sèrie de la BBC, disponible a Amèrica exclusivament a Netflix. I amb els creadors de Sherlock treballant entre bastidors, ja sabeu que la redacció serà atractiva.\nSi ja coneixeu la història de Dràcula, probablement no us sorprendrà la narració general d'aquesta sèrie. El desacollidor Jonathan Harker viatja a Transsilvània per trobar-se amb el seu misteriós nou client immobiliari i finalitzar la venda de casa seva, però no sap ben bé que es troba en una trampa feta per un vampir.\nAquesta vegada, els showrunners han pres algunes llibertats creatives, de manera que no necessàriament tindràs la sensació que només estiguis rebentant. I no es pot negar que el valor de producció més alt significa que aquesta adaptació és més impactant visualment que alguns versions anteriors deDràcula. Si ets un gran fan del gènere de terror, aquesta sèrie és una opció sòlida - i amb només tres episodis, probablement podríeu veure-ho tot un dissabte mandrós.\nHi ha drames mèdics, hi ha espectacles de policia i, després, hi ha Policia Mèdica, que combina els dos gèneres en una sèrie de comèdia. Policia Mèdica és bàsicament un spinoff de la sèrie Adult Swim Hospital infantil, i igual Hospital infantil, em diverteix tot tipus de tròpics clàssics que heu vist en altres programes mèdics.\nDins Policia Mèdica, La doctora Lola Spratt i Owen Maestro es fan responsables de fer front a un virus mortal que s’ha alliberat a ciutats del món. Corren contra el temps ja que els jugadors perillosos parlen per exposar encara més gent al virus i les seves aventures els porten a tot el món. Els guionistes no perden mai l'oportunitat de comprometre's amb una altra broma, i la sèrie té un gran pes en el meta-humor. Si t’has trobat a riure Hospital infantil abans no us perdeu Policia Mèdica - podreu passar encara més temps amb aquests hilarants personatges i veureu-los tractar amb escenaris completament nous i desagradables.\nTé humor per a un thriller addictiu que pràcticament tindreu enganxat a la pantalla del vostre portàtil? Acordeu-vos amb el primer episodi de la sèrie Netflix El foraster.\nBasat en la novel·la del mateix nom Harlan Coben, aquest misteri britànic segueix la vida d'Adam Price, que aprèn un secret devastador sobre la seva dona. Un dia, se l’acosta per un desconegut que li informa que la seva dona, Corinne, ha falsat un embaràs. Quan Corinne s’assabenta que Adam sap la veritat, desapareix, però resulta que aquest no és l’únic secret que aquest estrany estrany s’amaga a la màniga.\nLa tensió es genera al llarg d'aquesta sèrie i estaràs a la vora del seu seient mentre vegis la estranya dona que es troba al centre d'aquesta història per descobrir la vida dels que l'envolten. Aquest és el tipus de sèries de les quals no podreu allunyar-vos fins que no sàpigues com acaba tot.\nEl joc més fred\nEl Era de la Guerra Freda dramaEl joc més fred va rebre certa atenció positiva sobre el circuit de premis a Polònia després de la seva primera projecció al Festival de Cinema de Gydnia, però no és conegut internacionalment, encara no. Ara que la pel·lícula s’ha estrenat oficialment a Netflix, el públic americà finalment la pot veure per si sol.\nDins El joc més fred, l'exjugador d'escacs i hàbil matemàtic Joshua Mansky, està perdent els seus dies jugant a cartes al bar i bevent molt. Un dia, tot canvia quan es va endinsar en el conflicte entre els Estats Units i la Unió Soviètica. Després de ser segrestat per espies nord-americans, es veu obligat a complir un competidor nord-americà mort en un torneig d’escacs. Ara ha de pujar contra el campió soviètic regnant, Alexander Garylov. Això és més que un torneig d’escacs: està enmig d’una guerra de proxy entre les nacions més poderoses del món, i per a Mansky, les apostes no podrien ser més elevades.\nEncara que no siguis un enorme aficionat al futbol, hi ha molta acció a la sèrie porta 7 per satisfer tot tipus d'espectadors. Tothom sap que els aficionats aficionats als esports poden obtenir una mica de porra, però a dins porta 7, veiem un costat fosc del futbol (o del futbol, segons d’on vinguis). Una xarxa de seguidors s'ha convertit en un anell del crim organitzat i les coses es tornen ràpidament fora de control en un partit quan el líder de la banda és assassinat a la graderia.\nEns presenten Guillermo, propietari de l’equip de Ferroviarios, i ara que la violència esclata, perd diners. Però en lloc de vendre l'equip, es dirigeix a algú per ajudar-lo. Afegeix Diana, una advocada que treballa per a una ONG. Tot i que la seva família té una participació en l'equip, no vol que hi hagi cap part de la corrupció que es produeix en aquest esport. Però ara és el seu moment el fet de servir com a cap de seguretat de l'equip i de fer fora els elements criminals. Si falla aquesta tasca monumental, el llegat de la seva família continua.\nAquest drama sud-africà per la criminalitat és realment la primera sèrie original de Netflix produïda a Àfrica. Reina sóc Definitivament està portant alguna cosa nova a la plataforma. Aquesta sèrie explica la història d’una agent secreta, la reina Sono, que treballa a Sud-àfrica i que intenta solucionar el misteri de l’assassinat de la seva mare. Està involucrada en una organització clandestina anomenada Grup d’Operacions Especials, però per a tots els altres de la seva vida, és només un “comerciant d’art”.\nQueen pot utilitzar mètodes poc ortodoxos per obtenir intel·ligència, ocasionalment aconseguint crítiques dels altres agents amb els quals treballa, però ningú pot negar que és molt hàbil en el que fa. I quan decideix posar-se a prova el seu talent per veure si pot trencar el cas que envolta la mort de la seva mare, ningú no s’entra. Si voleu capbussar-vos i seguir les aventures de Queen, fareu un passeig salvatge.\nSordo, o La Guerra Silenciosa, és una pel·lícula de guerra espanyola ambientada el 1944 que narra la història d’un soldat que queda sord a la batalla i que ha de fer-la sortir viva sense poder sentir els enemics que l’envolten. Anselmo és un combatent de guerrilles i ajuda a dirigir un petit grup d’altres soldats juntament amb el seu company Vicente.\nEl grup comet un greu error quan arranquen un pont amb dinamita: els focs d'explosió i acaben tenint el pes. Anselmo perd l'audiència a la explosió i, quan és capturat Vicente, se'n va i es disfressa. Ara, ha d’evadir l’enemic per si sol, i ni tan sols serà capaç de sentir-los esgarrapar-se darrere seu. Si es pot estomacar una micaSordoa les escenes més violentes, estàs a la teva part pel·lícula de guerra basat en un concepte únic.\nAquesta antologia de terror noruec us portarà a fer una passejada salvatge, literalment. Sang sang equilibra escenes espantoses amb un humor morbós i, tot i que el format antològic pot ser difícil de dominar, aquesta sèrie aconsegueix eliminar-la. Cada episodi comença amb una escena d’introducció en un autobús, on apareixen els personatges que apareixeran a la sèrie, tot i que les seves històries no estan interconnectades. Però el terrorífic conductor d’autobús indica que van dirigits cap a una destinació estranya, només quan sigui metafòricament.\nLes diverses històries que hi apareixen Sang sang portar espectadors d’un poble que acaba de ser la llar d’una antiga pedra víking sacrificial (que els residents fan servir per als seus propis objectius nefastos), a una classe d’escriptura creativa on una estudiant descobreix que ella és la personatge de la història d’un altre company. Les coses horribles comencen a passar-li. Amb sis episodis únics per aprofundir, en trobareu alguns que realment us facin rastrejar la pell.\nEn aquest thriller fora del Quebec, un grup de supervivents canadencs es dirigeixen a un camp d'entrenament on aprendran a sobreviure a l'apocalipsi. Es pot dividir el grup en les seves creences i antecedents polítics, però tots poden estar d’acord en una cosa: la nostra societat moderna està condemnada a l’ensorrament i, quan passi, ja estaran a punt. Alain, un preparador que dirigeix el campament, inicia les coses ensenyant als participants algunes habilitats útils que es poden necessitar si la civilització es descompongui, com cultivar el seu propi menjar i utilitzar armes de foc.\nthor ragnarok vilà\nPerò de sobte, el grup comença a experimentar la seva pròpia avaria interna quan una sessió d’entrenament amb explosius resulta en una fatalitat tràgica. I, tot i que va ser clarament un accident, el grup no sap què fer després: Alain és massa paranoic per permetre l'aplicació de la llei sobre la seva propietat massiva i apartada, però alguns dels participants volen informar del que va passar. Les seves tensions es tornen violentes a mesura que ambdues parts es giren l’una contra l’altra, i us començareu a preocupar perquè aquests supervivents no la podrien deixar viva després de tot.\nEl Joc de les Víctimes\nEn el drama taiwanès El Joc de les Víctimes, ens presenten a Fang Yi-Jen, un futur científic forense amb el síndrome d'Asperger. Yi-Jen és un gran estudiant i no troba a faltar cap detall en les seves tasques, però la seva manca d’habilitats socials significa que suporta l’assetjament dels seus companys.\nAnys després, Yi-Jen és un científic que treballa i té assignat un terrorífic cas d'assassinat: una cantant popular ha estat assassinada i el seu cos s'ha dissolt en àcid, cosa que dificulta la identificació positiva del cadàver. En tant que adult, Yi-Jen no sempre encaixa amb la resta del seu equip en el treball, però la seva ètica laboral i un ull afilat vol dir que sovint s’adona de coses que els altres no fan, i aquest cas no és diferent. Després que Yi-Jen tregui empremtes dactilars de les coses del cantant, li sorprèn que coincideixi amb una impressió que es troba en un dels dibuixos antics de la seva filla.\nYi-Jen s'ha allunyat de la seva filla durant anys, parcialment perquè estava tan centrada en la seva feina. Ara sap que necessita trobar-la. Quan coneix al periodista d’investigació local Hsu Hai-yan, li demana ajuda per rastrejar-la i conèixer com la seva filla es va enredar amb aquest misteri d’assassinat. Si sou fans dels tràmits policials, invertireu definitivament El Joc de les Víctimes.\nJi-soo és l’alumne ideal de secundària. Estudia dur, obté notes perfectes i mai provoca problemes a les classes. Però fora de l'escola, la seva vida no és tan perfecta. Els seus pares no estan al voltant i, per donar-se suport i estalviar-se per assistir a la universitat un dia, ha hagut de treballar molt, però no treballa amb prou feines a temps parcial. Amb l'ajuda del seu 'soci de negocis', el Sr. Lee, dirigeix secretament un anell de prostitució.\nEn el drama coreà ExtracurricularJi-soo troba que no pot mantenir la seva doble vida en secret per sempre. Ell té una mica de satisfacció amb el seu company de classe Gyu-ri, i quan tots dos acaben junts a un club de temes socials junts a l'escola, està emocionat de pensar que potser tindrà una oportunitat amb ella. Però, quan s'adona que porta dos telèfons mòbils, immediatament es desconfia. Es pot confiar en Gyu-ri de veritat? I què passa si bufa la portada de Ji-soo? Ji-soo està disposat a fer gairebé qualsevol cosa per diners, però els antics herois anti-herois només podrien explotar-se a la cara.\nTot el dia i la nit\nQuan Jahkor Lincoln va créixer, l’últim que volia era seguir els passos del seu pare JD. La implicació de JD amb les bandes locals a Oakland sempre va posar en perill la seguretat de la seva família i Jahkor va somiar amb convertir-se en raper i aconseguir viure una vida millor per a ell mateix.\nPerò, com descobrireu Tot el dia i la nit, El camí de Jahker acaba agafant un gir fosc. Després de descobrir que està a punt de ser pare, intenta guanyar diners treballant amb la multitud equivocada i les seves accions el posen a la presó per a tota la vida. A la mateixa presó, JD l’espera darrere de reixes. Quan pare i fill es tornen a trobar cara a cara, Jahkor acaba en un viatge d’autoreflexió. Ha d’esbrinar quines decisions l’han portat a acabar com el propi pare perquè pugui trencar el cicle del seu fill. Aquest dramàtic dramatisme està ancorat per les actuacions de Ashton Sanders, Jeffrey Wright, Reigna Taylor i Yahya Abdul-Mateen.\nJa no estic aquí\nLa narració enJa no estic aquí es presenta en una estructura no lineal, però la història és tan atractiva que no tindreu cap problema en seguir la trama. Ulises, un adolescent que viu a les barris baixes de Monterrey, a Mèxic, és el líder de la colla 'Los Terkos', que adopta un estil de vida contracultura conegut com a Kolombia. Passen la major part del temps a ballar festes i a mostrar el seu vestit.\nPerò la festa s’acaba quan Ulises és testimoni d’un assassinat impulsat per una colla rival. Un supervivent amenaça Ulises i li diu que si no es queda lluny, la seva família serà ferida. Quan la seva mare s’assabenta del que va passar, tem per la seguretat de la llar i es disposa a Ulises de ser contrabandista als Estats Units. Ulises s’envia a Queens i, mentre lluita per trobar el seu camí en una ciutat on no coneix l’ànima, queda clar que la seva cerca no es tracta només de començar per un lloc nou, sinó que es tracta de mantenir-se amb la identitat i cultura que va deixar enrere enmig de tot.\nBasat en una mica de novel·la de ciència ficció polonesa El Vell Axolotl de Jacek Dukaj, A la Nit és la primera sèrie original belga a Netflix Segurament, probablement heu vist trames sobre segrestos d'avió abans de la pantalla, però és probable que mai hagueu vist res A la Nit.\nEls passatgers a bord d'un vol d'ulls vermells destinats a Moscou des de Brussel·les es commouen quan un soldat italià és segrestat pel seu avió. Exigeix que el pilot marxi ben aviat, advertint a la tripulació que, si no surten aviat, la sortida del sol els matarà al matí. Els passatgers són confusos i espantats, però el pilot segueix amb l'amenaça del segrestador. A l’horror de tots els que hi ha a bord, aviat esbrinen que el segrestador estava dient la veritat: innombrables persones han estat assassinades en una crisi global provocada per l’exposició mortal a la llum solar. Ara, els passatgers i la tripulació han de continuar perseguint la foscor fins que puguin trobar refugi.\nTots els estudiants de secundària tenen els seus secrets, però a dins control Z, tot el que els estudiants de Colegio National han intentat mantenir amagats està a punt de ser exposat. Aquesta sèrie mexicana de vuit episodis va tenir prou èxit Netflix ja ha encarregat una segona temporada, ara és un moment perfecte per posar-vos al dia.\nDurant un muntatge escolar, un pirata informàtic accedeix al sistema informàtic de l’escola i reprodueix un vídeo que s’adreça a l’alumna popular Isabela, que a l’instant s’avergonyeix quan el passat que ha intentat posar al darrere queda sobtadament a la pantalla perquè tota l’escola pugui veure. Però, quan el pirata informàtic ofereix una venjança a Isabela, aprofita l’oportunitat i altres estudiants es giren els uns contra els altres quan els seus secrets se’ls apaga de cop.\nSofia Herrera, una estudiant introvertida que passa a ser una observadora aguda, acostuma a notar coses que altres persones troben a faltar. I ara està decidida a utilitzar les seves habilitats observacionals per fer una mica d’excavació i esbrinar qui és aquest hacker. Al cap i a la fi, no vol que es revelin els seus propis secrets a tota l’escola, i l’única manera de fer-ho és exposar el hacker primer.


Una càmera de videovigilància instal·lada al carrer de la Cort de Valls, amb el campanar de Sant Joan al fons.\nDe moment n'hi ha set al carrer de la Cort i plaça del Blat que han permès frustrar fets delictius\nActualitzada 14/04/2021 a les 12:14\nL'Ajuntament de Valls vol instal·lar més càmeres de videovigilància pel barri antic. De moment n'hi ha set al carrer de la Cort i la plaça del Blat i ara la voluntat és posar tres càmeres més en altres carrers, fins arribar a un total de deu en un àmbit del centre històric on s'hi concentra el comerç tradicional. El projecte ja ha estat encarregat, amb una partida pressupostària de 25.000 euros, si bé resta pendent del vistiplau del Departament d'Interior. El consistori remarca que respon a una petició dels mateixos botiguers i que el sistema ajuda a dissuadir la l'activitat delictiva. Bona prova en són dos incidents en establiments que s'han pogut evitar gràcies al control de càmeres: un intent de robatori i una estafa amb bitllets falsos.\n«Creiem que aquesta segona fase del projecte és necessari, continuem apostant pel barri antic i posarem tots els mecanismes que estiguin al nostre abast», ha manifestat l'alcaldessa Dolors Farré, aquest dimecres en roda de premsa al carrer de la Cort, una de les principals artèries del nucli central de la vila i on s'han posat les primeres càmeres de videovigilància. Estan operatives des de fa tres setmanes i el consistori assegura que el sistema «dona els seus fruits».\n«Tant Policia Local com Mossos d'Esquadra ens diuen que els ajuda molt», remarca Farré. L'Ajuntament vol continuar el desplegament de càmeres pel carrer més pròxim, el de la Peixateria, i donar cobertura també a la plaça de l'Oli, on s'hi fa el mercat de la verdura, i fins arribar al carrer de Sant Antoni, on hi ha un aparcament de zona blava. Els aparcaments de la ciutat són el pròxim objectiu, a llarg termini, que el consistori pretén cobrir amb videovigilància.\nEn la primera fase, a part de les set càmeres repartides al llarg del carrer de la Cort -vial que uneix les cèntriques places del Pati i del Blat-, també es van instal·lar lectors de matrícules de vehicles a les diferents entrades de la ciutat. En paral·lel, es va recuperar la figura de la Policia de Barri, on una parella de guàrdies patrullen a peu pel nucli antic amb l'objectiu d'incrementar la seguretat a la zona.\nComenta el contingut : Valls instal·larà més càmeres de videovigilància per cobrir altres àmbits del barri antic


Pensaments i reflexions: Girona és plaer!\nGirona és plaer!\nÉs realment un plaer poder passejar per Girona, mirant la ciutat durant el cap de setmana que es porta a terme el Girona10. És un plaer, com actor o part organitzadora. És un plaer com a ciutadà gironí, veure com en tan sols dues edicions i des d’una iniciativa privada s’aconsegueix una complicitat de les institucions tan sols comparable amb “Temps de flors”. És un plaer veure els carrers farcits d’activitats, uns carrers plens de gent, parelles joves, gent de mitjana edat, famílies amb nens petits i cotxets, grupets d’amigues i amics que han aprofitat per a fer un “Girona-10”. Passar el cap de setmana a la nostra ciutat, visitar-la, anar als museus, dinar i sopar en algun dels restaurants que han preparat un menú-10, escoltar els diferents concerts i obres de teatre que s’han programat, anar a fer un berenar-sopar al Mercat del Lleó, passejar per els diferents mercats i fires artesanals i d’antiquaris i brocanters, de pintures, visitar la Catedral i els Banys Àrabs. A les botigues del centre, (tan sols a les 15 participants?) aprofitar els últims dies de rebaixes per a “firar-se” a gust.\nÉs un plaer poder afirmar que, en tan sols dues edicions, ja hi ha molta gent que parla d’una “festa major d’hivern”, unes petites fires de gener que trenquen bruscament el recolliment i tranquil·litat de la ciutat que ens te acostumats el final del primer mes de l’any.\nM’agrada pensar que aquells nens que avui han vingut a passar un parell de dies amb els seus pares i han pogut gaudir d’una ciutat plena de tot tipus d’activitats, tindran gravats per sempre més aquests records d’una ciutat que els va acollir tan bé. Recordaran una ciutat bolcada a rebre a aquells que la visiten, amb uns carrers i carrerons increïbles i divertits, amb dues catedrals a pocs metres de distància, música als carrers, barbacoes als mercats, gegants... festa, festa i festa a diferents barris. Aquests noiets seran els nostres millors ambaixadors en un futur proper. Voldran tornar i segur que en parlaran bé a tots aquells que els hi preguntin. Haurem fidelitzat una part important dels clients potencials.\nM’agrada pensar en aquelles parelles joves que han vingut i que, tot i que ara no ho saben, recordaran amb alegria una de les seves primeres estades en un hotel de Girona, en un cap de setmana del tot diferent. D’aquí vint anys, miraran les fotos i comentaris que van penjar a Instagram, al Faceboock o tal vegada al Twitter, aquelles primeres coses del primitiu 2.0 -ara se’m fa impossible imaginar en quin format les miraran- i tot mirant-les recordaran aquells moments de la fantàstica estada que van fer a Girona. Voldran tornar, segur. I qui sap quants nous gironins -no de naixement, si no de creació- haurà aconseguit la festa del Girona-10!\nÉs un plaer continuar treballant, ara ja per a una tercera edició, amb encara més força. Amb noves incorporacions a les diferents activitats i propostes, amb més sorpreses, anant de la ma amb els grans aliats del sector públic que han estat liderats per l’Ajuntament de Girona: el Bisbat, el Consell Comarcal o el patronat de Turisme de Girona.\npublicat a el Punt-avui 29-01-2013:\nPublicat per Vallory a 1:41\nEtiquetes de comentaris: Publicat a el Punt-Avui 29-01 2013


Jordi Fernández (Vox), al centre de la polèmica acusat d'«extremista»\nEl torrenc Jordi Fernández (Vox), al centre de la polèmica acusat d'«extremista»\nDiverses veus del partit l'han acusat de postular-se com a pastor d'una església protestant radical, però ell ho nega\ndimecres, 17 d’abril 2019 - 15:29h\nJordi Fernández havia de ser alcaldable de Vox a Torredembarra, però es dona per fet que ho acabarà sent al Vendrell. | TarragonaDigital.com\nEl torrenc Jordi Fernández, cap visible de Vox a la vila i secretari provincial del partit a Tarragona, és al centre de la polèmica des d'aquest dimarts, 16 d'abril, quan 'Crónica Global' es va fer ressò d'una informació que el vincula a Asambleas de Dios, una branca religiosa radical del protestantisme. El mitjà recull fonts del partit que asseguren que Fernández es postula com a pastor d'una de les esglésies d'aquesta creença, mentre que Vox ha sortit al pas d'aquestes afirmacions per desmentir-les.\nFernández nega posicions extremistes\nEl cas és que, segons les fonts recollides per 'Crónica Global', Asambleas de Dios tenen posicions «extremistes» en especial contra el col·lectiu LGTBI, i critiquen de Fernández que traslladi dins del partit, on hi ha persones homosexuals, la «línia dura de la seva creença religiosa en el terreny de l'orientació sexual». L'acusen de comentaris homòfobs en privat.\nEl secretari provincial de Vox ha negat la informació a través d'un comunicat del partit on assegura que, tot i que sí que és creient i membre de l'Església Evangèlica Agua Viva de Torredembarra, que pertany a Asambleas de Dios, en cap cas s'ha postulat per ser pastor i no mescla «les seves idees polítiques amb les religioses».\nFernández va aterrar amb polèmica al Vendrell\nLa informació de 'Crónica Global' recollia crítiques molt contundents contra Fernández que deixen entreveure la batalla interna del partit ara que s'acosta el límit per presentar candidatures per a les eleccions municipals del 26 de maig. Fernández apunta, tret que hi hagi un canvi radical de plans, a alcaldable pel Vendrell. Ho havia de ser a Torredembarra, però fa algunes setmanes la formació, amb dificultats per conformar una llista, va optar per desistir de formar candidatura a la Torre.\nJordi Fernández va ser 'traslladat' al Vendrell per ser el cap de llista, decisió que va causar polèmica entre la militància local al Baix Penedès, que es podria trobar ara en l'origen d'aquestes acusacions sobre Fernández, segons apunten algunes fonts del partit d'ultradreta. A dia d'avui, el partit no confirma encara que Jordi Fernández sigui el candidat a l'alcaldia del Vendrell per Vox, tot i que fa setmanes es donava per fet.\nAsambleas de Dios també es pronuncien\nAquest dimecres ha sortit al pas d'aquesta informació Asambleas de Dios, que ha negat que mantingui posicions que fomentin l'odi i que ha dit que Fernández és «creient» de la seva església, però no és «pastor ni responsable de cap església o comunitat que pertanyi a la nostra Federació». Així mateix, la comunitat s'ha desmarcat de Vox i ha negat cap vinculació política.\nAmb tot, Jordi Fernández ha estat en les darreres 24 hores al centre de la polèmica arran de la publicació d'aquestes informacions que han estat desmentides pel partit i per Asambleas de Dios però que caldrà veure si comporten alguna conseqüència sobre el seu futur polític i si, finalment, el torrenc és candidat a l'alcaldia del Vendrell.\nTallers infantils i mags internacionals al programa del Festival de Màgia de Torredembarra\n"Altafulla prepara la seva platja de cara a la Setmana Santa" "Les paraules de Miquel Iceta sobre Vale Pino a Torredembarra"\nEl Vendrell Torredembarra Vox