CB MOLINS DE REI: CADET FEMENÍ: DUES JORNADES I DOS SUSPENSOS AMB DIFERENTS TONALITATS A SANT BOI\nCADET FEMENÍ: DUES JORNADES I DOS SUSPENSOS AMB DIFERENTS TONALITATS A SANT BOI\n22/02/2015 - BASQUET SANT BOI vs. BASQUET BASE MOLINS 65-40\nEl cap de setmana de carnestoltes era jornada de festa i per tant no vam jugar. Disposàvem de 15 dies per preparar el partit de diumenge. El Sant Boi un rival que ja coneixíem, ja que ens hi em enfrontat en categories inferiors. Es plantejava un escenari favorable, podíem fer un bon partit amb disputa per les dues parts. Durant l’última setmana vam treballar bé. Però la falta algunes jugadores va impedir la cohesió total en els entrenaments. Tot i així vam treballar diverses coses i vam fer un seguit de bons entrenaments. No obstant, diumenge el partit va ser un autèntic desastre. El que es plantejava con un partit amb possibilitats, des del primer quart anàvem amb poca intensitat. Primer quart amb un parcial de 10-4. A la mitja part vam acabar amb un resultat de 29-14 que havíem remuntat els últims minuts. Ens faltava intensitat i sobretot ànima. Jugàvem contra un equip dur en defensa i que no perdonava. El tercer quart, parcial de 48-31, va ser un bon quart però el mal ja estava fet. Les imprecisions de la primera part van passar factura. Final del partit 65-40 amb un ambient incòmode i tens. L’àrbitre no va ajudar-nos en cap aspecte. En conclusió, s’ha de continuar treballant i evitar faltes de concentració d’aquest tipus. Els petits detalls marquen la diferencia. Ànims!\nMARINA ARBÓS (Jugadora Cadet Femení)\n07/03/2015 - BASQUET LLOR B vs. BASQUET BASE MOLINS 59-57\nAquest darrer cap de setmana vam jugar el dissabte al camp del E.E. Llor a Sant Boi de Llobregat. Anàvem amb ganes de guanyar i deixar-nos els colzes a la pista. Vam començar amb bon peu, amb bona defensa i un atac fort. El partit va estar igualat i renyit, era un bon equip i no ens podíem venir avall i tirar la tovallola. Ens hi esforçàvem a la pista i es va notar el bon entrenament que vam dur a terme aquella mateixa setmana.\nEn els últims quarts anàvem guanyant d'unes tres cistelles, però a causa de la inseguretat i del neguit de perdre un altre partit, ens va causar uns punts de més en contra nostra que van empatar el partit. Llavors els dos tirs lliures del contrari en els últims segons ens van posar tant nervioses, que no ens vam concentrar lo bastant per poder empatar o guanyar el partit.\nLa victòria de l'altre equip no van ser només aquells dos tirs lliures, no vam perdre per culpa d'allò. Vam fallar molts tirs lliures que podrien haver sigut decisius, però tot i així vam jugar un molt bon partit i crec que fins i tot puc dir, que va ser el millor d'aquesta volta.\nCARLA ALBA (Jugadora Cadet Femení)\nPublicado por Bàsquet MdR at 19:01


Llibres de Cuina recomanats – Restaurant Can Benet Andorra\nPer Sant Jordi les editorials acostumen a oferir propostes vinculades a la gastronomia, la cuina, el vi. Hem aplegat més d’una dotzena de títols, que s’han publicat del mes de gener cap aquí. Els anteriors, que van aparèixer vinculats a les festes de Nadal i Reis, els trobareu en aquest altre recull. Enguany la varietat és ben connotada: receptes de cuiner amb restaurant, com Sergi de Meià, i de cuiner sense restaurant, com Pep Nogué; sobre vins d’ara i vins de fa gairebé dos mil anys; de coques salades, de plats amb melmelada i de plats amb fruites…\n‘Vi català, una reivindiació històrica’, més d’un autor (Viena edicions)\nEls autors Jordi Alcover, Sílvia Naranjo i Jordi Abellan són els responsables des del 2010 de la ‘Guia dels vins de Catalunya’. En aquest volum exposen ‘les claus històriques que expliquen les vicissituds del sector vinícola i les possibles escletxes per a l’esperança del nostre patrimoni vitícola’, i presenten ‘les principals menes de vi català i les varietats, tradicionals i foranes, que les componen’.\n‘Teoria i pràctica del vermut’, Josep Sucarrats, Miquel Àngel Vaquer, Sergi Martín (Ara Llibres)\nUna terrassa on toqui el sol, bona companyia i un vas de vermut: tot un estil de vida. Per què és tan modern recuperar el que ja bevien els nostres avis? Per què ens el prenem de la mateixa manera, al mateix moment i amb les mateixes tapes? Què té el vermut que encaixa tan bé amb els gustos d’avui dia? El llibre mira de respondre totes aquestes singularitats. A més, conté ‘consells enginyosos i propostes inèdites, receptes sorprenents, anècdotes curioses i les millors vermuteries per degustar aquesta beguda de moda’.\n‘El llibre del vi’, Plini el Vell’. Edició i traducció de Mònica Miró Vinaixa (Editorial Entrecomes)\nText que correspon al volum XIV de les ‘Històries naturals’ de Plini el Vell. Aplega tot el saber del seu temps (fa gairebé dos mil anys) sobre la vinya, la viticultura i el fruit obtingut de la fermentació del suc del raïm. La lectura d’aquesta obra permetrà de ‘conèixer els secrets i els atributs d’una planta ancestral que impregna l’imaginari dels pobles banyats per la Mediterrània, de descobrir-ne les varietats i els gèneres, els processos segons els quals se n’elaboraven les diverses begudes alcohòliques, les formes més habituals de conservar-les i d’envasar-les, i altres qüestions tècniques i pràctiques, amb el contrapunt també d’un conjunt d’anècdotes que hi estan vinculades i que ens revelen aspectes de la vida privada i pública del món romà de vegades sorprenentment semblants als nostres’.\n‘Contes per menjar-se’ls’, Els Setze Petges (pseudònim) (Edicions Els llums)\nDelícies de llamàntol, tapes, bullabessa, escudella barrejada, paella. I també estofat de vedella, milfulles amb aromes de mar, peus de porc, carquinyolis amb ratafia, pastís de xocolata i postres de músic. Pa amb tomàquet i tot regat amb cabernet sauvignon, i de final el millor cafè del món. Aquest és el menú que proposen aquests Setze petges, que prenent la cuina, especialment la catalana, com a eix vertebrador i proposen un menú d’onze plats, pa, vi i cafè, on cada plat és un conte. Els Setze Petges són un grup d’amants de l’escriptura, originat fa més d’una desena d’anys a l’Escola d’Escriptura de l’Ateneu Barcelonès. Tot i que cadascun d’ells té el seu propi recorregut literari, s’han reunit novament per donar vida al tercer recull conjunt.\n‘L’hort del segon orígen’, Jordi Puig i Roca (Editorial Barcino)\nAquest llibre, amb vocació de manual, pretén ‘explicar com l’horticultura, la fructicultura i la cria d’animals que feien els nostres avis, amb els coneixements i les tècniques modernes, poden ser un tresor que ajudi a alimentar les generacions futures d’una manera sana i respectuosa amb l’entorn’. La primera part introdueix els conceptes bàsics de l’agricultura ecològica i reflexiona sobre els efectes del canvi climàtic en el calendari de sembra de les diverses espècies. La segona part és una reivindicació de l’extens patrimoni de varietats locals que tenim al país. A partir d’un inventari exhaustiu apareixen llistades més de 320 varietats d’hortalises, 220 varietats de fruiters i vinyes i algunes races d’aviram, s’explica com cultivar-les gràcies a un treball de més de deu anys de recerca oral i documental.\n‘El llibre dels esmorzars de forquilla’, Sergi de Meià i Adelaida Castells (Comanegra)\nEl xef d’Els Matins de TV3, Sergi de Meià, i la seva mare, Adelaida Castells, serveixen esmorzars de forquilla en el seu restaurant de Barcelona, uns platets tradicionals que s’elaboren amb ingredients de proximitat. En aquest llibre ens ofereixen el seu receptari perquè puguem traslladar a casa nostra aquest petit plaer, que cada vegada es practica menys. I per als qui prefereixen ser servits en lloc de treballar als fogons, també s’ofereix una guia de restaurants on encara es pot gaudir d’aquest àpat matiner, a càrrec del gastrònom Pep Palau. El servei queda complet amb el pròleg de Julià Guillamon i l’epíleg de Miquel Sen, que reflexionen sobre els esmorzars de forquilla des de la literatura i la seva experiència culinària.\n‘Sucs verds’, Carla Zaplana (Cossetània)\nLa nutricionista Carla Zaplana proposa trenta receptes de sucs a base de vegetals, sobretot de fulla verda, i amb la dolçor d’algunes fruites. Zaplana defensa que la incoporació d’aquests sucs en l’alimentació diària millora l’estat de salut, perquè són verdures amb ‘efectes antioxidants, depuradors i rejovenidors’.\n‘Les millors coques catalanes’, Vicent Marquès (Cossetània)\nExplica Vicent Marquès que va néixer el 1950 en una barraca de l’Horta de València. Diu que de jove feia faenes al camp i després es va fer cuiner. També ha publicat dues novel·les, ‘Nit de foc’ i ‘Un quilo de coca’. Però amb el temps va entendre que la seva dèria era la història de la cuina, i va començar a imaginar i treballar una gran obra: ‘Història de la cuina catalana i occitana’. Ja fa quaranta anys que s’hi dedica i podria arribar a tenir deu volums. Ara Cossetània edicions li publica una petita part d’aquesta recerca, la que fa referènia a les coques salades que s’elaboren arreu dels Països Catalans.\n‘La melmelada a la cuina’, més d’un autor (Cossetània)\nA voltes és difícil imaginar com menjar la melmelada més enllà de la torrada per esmorzar. I és aquest dubte, precisament, el que resolen les cuineres de l’Alt Camp que han confegit aquest volum: Nani Nolla, Mireia Jordana i Bet Carbonell. Ofereixen més d’un centenar de receptes de cuina en les quals la melmelada es converteix en un ingredient més del plat. El llibre està estructurat en sis apartats diferents: esmorzars i berenars, per picar, primers plats, carn, peix i postres.\n‘Cuina amb fruites’, Miracle Serra i Joan Targarona (Viena edicions)\nMiracle Serra i Joan Targarona, mare i fill, del restaurant Cuina Miracle a Sant Just Desvern, exploren ‘les connexions entre els seus plats i diferents menes de fruites per potenciar així les sensacions que produeixen i multiplicar-ne fins a l’infinit els gustos, les aromes, els colors, les textures…’. Il·lustren les receptes les fotografies de Xavier Pladellorens i les pintures de Miracle Serra, les inquietuds artístiques de la qual l’han impulsat a dedicar la seva vida a maridar la cuina amb l’art.\n‘Cuina de Divendres. Les millors receptes de Pep Nogué’ (Cossetània)\nAquest llibre neix del programa diari ‘Divendres’ de TV3. ‘És un compendi de quilòmetres, un grapat de sortides, moltes vivències, alguns centenars de tertúlies, milers de coneixences i una bona dosi de receptes que han anat sortint al llarg de tots els pobles que Pep Nogué, cuiner i divulgador gastronòmic, ha anat compartint amb Espartac Peran, un dels conductors del programa. En aquest sentit, la cuina de cada indret i els aliments que hi troben són importants per conèixer cada dia més el nostre patrimoni.’\n‘La vida en dolç’, Renata Carrillo (Ara Llibres)\nRenata Carrillo ofereix unes ‘receptes dolces, amb fotografies detallades de cada pas i sorprenents consells de presentació, per preparar una gran varietat de delícies dolces’. I també aporta les instruccions per fer manualitats originals: garlandes de llum, pinces petoneres, tasses personalitzades, mòbils de colors… ‘Perquè no tan sols és dolç allò que es menja.’\n‘Cupcakes. 50 receptes’, Neus Moya (Cossetània)\nA recer de l’èxit que tenen aquestes magdalenes, el llibre ofereix des dels ‘gustos més originals fins als més tradicionals. Hi descobrireu ‘cupcakes’ decorats amb or, amb fondant o amb simple deliciosa merenga. No només són receptes, són cinquanta gustos, cinquanta idees, cinquanta combinacions possibles de caire vintage’.\nNoticies de Gastronomía la feria Mercat de Mercats muestra gastronómica de Barcelona →


Barcelona, la bici i el seu futur – Al fons, a l'esquerra\nBarcelona, la bici i el seu futur\tQui ho havia de dir, ja han passat quatre anys des de que es va inaugurar el servei de bicicletes públiques ‘Bicing’. Una experiència que va ser pionera a nivel mundial, treient del Velo’v de Lyon, ja que Barcelona va ser la primera ciutat amb més d’un milió d’habitats que tirava endavant una iniciativa com aquesta. Tot i així, l’aposta de la bicicleta és anterior al bicing. Recordem que el primer carril bici va ser inaugurat al 1991 i encara és operatiu: es troba a Diagonal des de Francesc Macià fins al Parc Cervantes. Encara que avui es digui el contrari, amb més errors que encerts Maragall, primer, Clos, després i fins ara Hereu han fet polítiques erràtiques de cara a la bici. Tots els ciclistes amb certa experiència recorden els temps negres en que Clos se’n reia de la bicicleta mentre tirava endavant un Forum de les Cultures sostenible i pensat per arribar-hi en cotxe i no se quines bejenades més.\nSi comparem dades de 1999 amb les de 2011 ens adonarem que la bici ha ocupat per sí sola un espai propi: 120’000 usos diaris entre bici pública i privada, bona consideració social a jutjar per les enquestes (tot i els conflictes per tots coneguts) i és una part més de la mobilitat urbana, amb un pes notable. Ja no es pot ignorar que la bicicleta, com la moto, descongestiona a la ciutat i és part de la solució. Però ara, 6.000 ‘bicis del bicing’ i prop de 75.000 bicis privades circulant per Barcelona després hem de plantejar-nos el futur de la bicicleta. ¿Cap a on anem?\nVaig començar a fer us de la bicicleta pels desplaçaments urbans a la primavera del 2003. Al setembre, després d’un viatge llarg a Holanda, vaig decidir que seria el meu vehicle habitual i aquí segueixo. Barcelona ha canviat amb la bici com primer, als 70 i 80, va canviar amb la moto. Igual que la moto, la bici va començar com una moda contestaria però ha vingut per quedar-se per sempre. Fins i tot grups que no eren gaire simpatitzants de la bicicleta, com el Partit Popular, parlen ara d’augmentar els carrils bici i convertir el servei del Bicing en 24h. El candidat que avui sembla tenir més opcions a convertir-se en nou alcalde, Trias, mostra en públic una gran simpatia per la bicicleta i se’n declara usuari, tot i que m’agradaria veure’l més de tant en tant fent servir la Brompton que diu tenir.\nPer això des d’aquest bloc vull llençar als partits polítics amb aspiracions a obtenir representació a l’Ajuntament de Barcelona un qüestionari per a que ens expliquin la seva posició sobre la bici a Barcelona i el seu futur. El qüestionari serà el següent:\nAquest qüestionari el faré arribar a tots els grups polítics amb aspiracions a obtenir representació: PSC, CiU, PP, ICV, Unitat per Barcelona, Ciutadans, SI i UPyD, i les respostes seran publicades durant la campanya electoral en aquest bloc en tres articles: el primer amb els grups amb aspiracions a entrar a l’Ajuntament però sense representació actualment (C’s, SI i UPyD), un segón grup amb els que tenen avui representació per sota dels 10 regidors (PP, ICV, UxB) i per últim els dos partits amb aspiracions d’aconseguir l’alcaldia (PSC i CiU). Per la meva banda em comprometo a publicar íntegrament les respostes que em siguin enviades.\nEspero que tots els partits polítics s’avinguin a col·laborar amb aquesta proposta i que ens presentin públicament les seves propostes per la mobilitat en bicicleta a la ciutat de Barcelona.\nSalut i bona bici!\n25 Març 2011 PereJPBarcelona, Bicicleta, Catalunya, Decreixement, Ecologia, Eleccions, Sociedad, Sostenibilitatbarcelona, bici, Bicicleta, bicing, carril bici, CiU, clos, enquesta, ICV, maragall, PP, PSC, unitat per barcelona\t9 thoughts on “Barcelona, la bici i el seu futur”\telubricacions\t25 Març 2011 at 15:53\tRespon\tSerà interessant veure les respostes, en un tema prou important a BCN, on deixant de banda casos de ciclistes incívics, la majoria sou verdaders herois, massa vegades jugant-vos el físic…\nPereJP\t25 Març 2011 at 16:05\tRespon\tEn Trias va comentar-me fa uns dies que hi participaria, espero que com a mínim l’Hereu i el Gomà (ICV) i participaran. Tinc interés sobre tot amb el PP, perque a El Periódico pels quatre anys del ‘bicing’ van parlar molt bé sobre la bici, cosa que em sembla perfecte perque la bici no és de dretes ni d’esquerres, sino que és ‘la bici’.\nelubricacions\t25 Març 2011 at 16:16\tRespon\texacte, és un tema que no s’hauria de presentar ni com a d’esquerres ni com a dretes, perquè si no ja l’hem cagat…\nJOANFrancesc\t30 Març 2011 at 10:59\tRespon\tAnar en bici per bcn em sembla molt bona idea, però hi ha coses que cal millorar i molt, doncs a la llarga seran un autèntic problema. Per exemple el carrils segregats, són un problema greu i un perill tan pels ciclistes com pels motoristes. JO sóc motorista. És com posar entrebancs, una maniobra equivocada i els tacs de goma et poden fotre a terra, o sota un cotxe. Sincerament ho veig innecessari, i naturalment una despesa de diners massa alta. Sé de sobre que molts cotxes no respecten els carrils, però segueixo creient que cal castigar molt, però molt més durament els que cometen infraccions que no pas penalitzar els que no ho fan. Però clar, és més fàcil comprar tacs de goma a alguna empresa amiga del regidor de torn i au, que preocupar-se pel problema de veritat.\nAl carrer Sanchjo de Avila hi ha dos tipus de tacs, els petits i els grans. Els grans són realment exagerats, tampoc cal, entre altres coses pq no passen ni bicis ni cotxes ni motos, no passa ni deu per allà, és un carrer nulament transitat. Ja hi passaran, però quan el barri estigui acabat. Acabat d’espatllar clar, però això és un altre tema.\nL’altre tema són les cruïlles. De moment per bcn circulen cotxes, motos i bicis, i fins que això no canvii hi ha coses que cal tenir en compte. Els carrils bici tipus, provença, nàpols, diputació… quan arriba una cruilla on els cotxes giren aquests han de creuar el carril bici, és difícil, doncs el que gira (en cotxe o moto) no veu si venen bicis, a més no és clar qui té preferència, naturalment les bicis se la prenen i per tant es forma una bona cua de vehicles que volen girar però no poden. Aquest tipus d’encreuaments entorpeixen molt la circulació, i el problema creixará de manera preocupant a mida que la bici s’extengui encara més, hem de tenir en compte que pels carrils bici encara hi circulen quatre gats.\nI per cert, hi ha preferències que és imprescindible que tinguin els cotxes, no pas per benficiar-los, si no pq a bcn tot i que el transit de cotxe ha baixat, la nefasta fluidesa fa que la contaminació segueixi pujant en pica. I pujarà, tots els semàfors nous del poble nou contaminen molt, auna autèntica barbaritat, abans aquests semàfors no hi eren i ara hi ha un cada 100m, que fa que un cotxe,moto,furgo… abans fes 5 o 6 carrers sense parar i ara pari cada moment.\nCal replantejar-se la unió entre bicis i cotxes per tal d’optimitzar les dues coses. Com a mínim mentre hi hagi cotxes, pq hi són.\nInsisteixo que cal ser molt més dur amb els infractors, tan amb els invasors del carril bici (evitariem despeses innecesaries) i amb les bicis que circulen com els hi surt de les pilotes.\nSi mai un ciclista em fa mal, no només el denunciaré a ell si no tb a l’ajuntament, com a mínim ho intentaré. I si mai per culpa dels tacs de goma prenc mal, tres quarts del mateix.\nPereJP\t30 Març 2011 at 11:19\tRespon\tM’alegra llegir comentaris com aquests venint d’un motorista! Personalment la segregació dels carrils bici la trobo bé per un motiu molt simple: Diputació o Consell de Cent serveixen a les hores puntes per fer càrrega i descàrrega. ¿Coneixes el restaurant Gorria? Feien servir sistemàticament el carril bici per aparcar-hi els cotxes del senyors clients. Jo sóc ciclista molt experimentat i no tinc por del trànsit, sí molt respecte, però qui no ho és i es troba que ha de sortir del carril bici li entra por i acaba anant per les voreres, cosa que s’ha d’acabar perque jo vaig en un vehícle i a la vorera no hi pinto res.\nCrec que s’estàn fent les coses, per fi, mitjanament bé tot i que tinc les meves crítiques. Per exemple per què encara no hi ha CAP carril bici projectat per arribar a Plaça Catalunya quan és la zona on més bicis s’hi concentren o per què segueix habent-hi un carril bici a la vorera de la Diagonal o per què es fan carrers nous i no s’hi contempla la creació d’un carril bici per normativa, entre d’altres.\nSempre poso com exemple que a Amsterdam practicament no hi ha carrils bici, si no que es basa el transport en el respecte mutuu, cosa que aquí hem de treballar-la més treient primer els cotxes dels carrils bici i després les bicis de la vorera i també incentivant que les bicis puguin anar per qualsevol carrer sense perill (València, Mallorca…) però això és una altra història, perque a València potser sí que hi caldria un carril bici, ni que fos un pel més estret i a continuació de la zona d’aparcament.\nPer últim, el trànsit en bici a Barcelona ha augmentat més d’un 100% en 8 anys. Al 2003 hi circulàvem de 30’000 a 45’000 bicis/dia, avui més de 100’000 i representem prop del 5% de la movilitat total de la ciutat. Això és una barbaritat. La diferència entre bici i moto/cotxe és que la bici es distribueix pels carrils, és a dir que és més fàcil veure bicis a Psg.Sant Joan que a Roger de Lluria, mentre que la moto o el cotxe ocupa tots els carrers, per això tenim la sensació que ‘no hi ha bicis’ quan en realitat n’hi ha més de 100’000 circulant cada dia de dilluns a divendres. S’ha arribat a parlar de pics de 150’000 en époques com l’abril o el maig, quan el temps més convida a fer servir la bici. Ara, tinc clar que a aquest ritme arribarem a les 200’000 bicis/dia a Barcelona en menys de 10 anys, i espero que molts ciclistes sigui gent que ha aparcat el cotxe i l’ha canviat per la bici i, per què no, també per la moto. La ciutat funcionaria molt millor en moto i bici com a bases del transport privat.\nUn plaer parlar amb tu!\nJeipi\t30 Març 2011 at 16:12\tRespon\tJo no vaig amb bicicleta, però com a usuari del transport col·lectiu m’agrada que a la ciutat s’incrementi l’ús de la bicicleta, sigui pròpia o del servei Bicing, les motos i altres vehicles lleugers. És el més convenient a la mobilitat urbana.\nSovint (parlo de memòria històrica) he vist els carrers en hora punta plens de berlines de cinc places, cadascuna amb un sol ocupant, i, naturalment, els embussos eren inevitables. Això sí que no és sostenible, i és el que no s’ha de repetir en una ciutat ben organitzada.\nEn definitiva, calen bicicletes i transport públic per a la millor mobilitat urbana: està bé que tinguin preferència i puguin arribar a tot arreu.\nJOANFrancesc\t30 Març 2011 at 17:03\tRespon\tNo conec el restaurant Gorria, però conec altre llocs, com el carril bici de Napols quan arriba a Mallorca. Hi ha una escola allà i el carril esta sempre envait. Insisteixo en que cal corregir això, però no posar elements pq a més de valdre diners són perillosos. Jo mateix quasi m’estampo amb els tacs aquests un dia que feia un vent bestial i em va empènyer la moto cap allà, si no arribo a frenar a temps els tacs m’haguessin portat una caiguda bastant fotuda, ni t’explico si a més ve un cotxe per darrera… aquest perill és extensible a les bicis tb, de fet més i tot, doncs la majoria ni porten casc ni cap tipus de protecció.\nA més, en el cas de napols per exemple, si hi posen tacs, els cotxes presumiblement pararan al carril de circulació, provocant retencions innecessaries i que un carrer bastant transitat de dos carrils passi a ser d’un sol. De tal manera que el problema de base, que és els cotxes parats al mig, no l’arreglem, més aviat el desplacem. A més el perill que comento dels tacs… com ho fem? doncs cal revisar moltes coses, però els tacs insisteixo que són perillosos. Pujar per marina ara mateix fa por, doncs cal evitar el cantó esquerra.\nCelebro que entenguis que a la vorera no hi pintes res, no tots els ciclistes pensen igual, més aviat es pensen que per anar en bici tothom els hi ha de posar la catifa vermella.. però si van per sobre la vorera! els altres van a peu!!\nJo penso que la diagonal cal reformar-la de dalt a baix, de fet penso que Barcelona cal que es reinventi del tot, atenció al que vaig a dir… el pla Cerdà per mi està obsolet i ara mateix o és ineficaç, i l’ajuntament de bcn l’ha rebentat. Torno a repetir que a bcn hi ha massa semàfors, els busos no circulen bé i hi ha massa carrers. Entre altres coses. Fa temps que ho estudio en calma i és clar que cal canviar-ho i obrir-ho tot en canal.\nL’exemple d’Amsterdam és una mica trampós. JO tb hi he estat (i a altres llocs d’Holanda tb) i només cal veure la cultura, culturalment ens porten anys llum amb la bicicleta, per tant no podem canviar una societat que fa 10 anys no veia ni una bici, i ara de cop en pot tenir 200 mil. Cal fer-ho, però no serà fàcil. A més, holanda ha crescut economicament amb la bici como un dels pilars del seu transport, i barcelona no. No s’ha construit pensant en bicis, i no s’ha desenvolupat tampoc.\nNo penseu els que aneu en bici que els que van en cotxe TOTS tenen alternativa, pq no és així, ara mateix jo quan agafo el cotxe és per necessitat, com tans altres. Fer servir el cotxe a bcn s’ha transformat en una pijada i odissea. PEr aquest motiu moltes, moltíssimes empreses han fotut el camp, jo mateix ho faré, i s’han hagut de transformar barris sencers per tal de no perdre empenta economica…\nEl transport public de bcn és directament una puta merda, sento dir-ho així, però és el que hi ha. No podem voler ser una ciutat moderna amb metros que fa 15 anys que tenen la mateix freqüència de pas, i pocs metres nous construïts. Els que venen de treballar de fora de bcn ho tenen bé si no l’han de creuer, si no han de fer molt troç dins a barna, pq si no estan perduts. Si treballes al costat de l’estació de tren molt bé, però com hagis de fer tren-metro-metro ja pots endur-te el berenar.\nA Barcelona hi circulen MOLTS menys cotxes que fa uns anys, però es nota molt poc, pq no ha fet un salt qualitatiu en el transport públic i pq la circulació dins de la ciutat és cada vegada pitjor, més semàfors, més lentitut… caldria estudiar si val la pena tenir tots els taxis rodant…\nL’ajuntament podria haver canviat el parc mobil de motos a motos elèctriques fa molts anys, però res, ho han deixat passar. Podriem tenir una ciutat on les motos no contaminessin, i fossin juntament amb les bici (de fet ja ho són) la solució ala mobilitat, però no. Creuen que és millor putejar a la moto, prohibin al poble nou aparcar a la vorera, posant zone blaves… que facin el favor de facilitat el canvi a l’electricitat, que es deixin de tonteries a les voreres, que amb bona voluntat hi cabem tots! l’ajuntament ens obliga a fer servir un transport públic que no funciona, i no tots poden anar en bici. Si jo a la feina faig les meves gestions amb bici en puc fer dos o tres en tot el dia. Si ho faig en moto en puc fer 10, i si ho faig en cotxe a mes puc anar als polígons de fora de bcn a repartir o recollir els materials, i altres coses per l’estil. Lamento el rollo 😄\nCinc mesures estratègiques pel transport públic « Al fons, a l'esquerra\t13 Mai 2011 at 11:36\tRespon\t[…] d’alguns candidats a l’alcaldia de Barcelona a les preguntes que es van llençar des d’aquest bloc. Malauradament, no han contestat tots els candidats, per això agraeixo especialment a aquells que […]\nRicard Gomà (ICV-EUiA): Bici, BCN i el seu futur « Al fons, a l'esquerra\t16 Mai 2011 at 9:01\tRespon\t[…] Ja hi som! Avui i demà parlarem de les respostes que ens han fet arribar alguns candidats a l’alcaldia de la ciutat de Barcelona a les preguntes llençades des d’aquest bloc el passat 25 de març: […]\nPrevious Post ERC busca corrupte, trànsfuga i neoliberal.Next Post Ploma convidada: El mix energètic


Flora Apartment Centrum Sofia Bulgària - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nFlora Apartment CentrumApartament1 Otets Paisiy Street, Sofia Centre, Sofia, Bulgària, 1303 - Veure al mapaExcepcional9,9Basada en 76 comentarisFlora Apartment CentrumVeure més fotos"It was a short notice booking, but Val the host was great, e..."MichelleBulgariaVeure més fotosVeure totes les 43 fotos\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Flora Apartment és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Sofia. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Flora Apartment també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Sofia. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar, ascensor. L'ambient de Flora Apartment es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Flora Apartment.


Rivera: «Espanya es mereix un president que no menteixi» - Diari de Girona\nArrimadas assegura que Cs «causarà sensació» i recorda que han aconseguit «coses que semblaven impossibles»\n26.04.2019 | 02:30\nEl candidat de Ciutadans a la Moncloa, Albert Rivera, va augmentar la pressió al cap de l'Executiu i candidat socialista, Pedro Sánchez, en un acte a Barcelona acompanyat per la seva número dos «de facto», Inés Arrimadas, i el candidat a l'alcaldia de la capital catalana Manuel Valls. Davant unes 800 persones congregades al port de Barcelona, en la seva primera presència a Catalunya en aquesta campanya, Rivera va apuntar contra Sánchez pel seu «pacte» amb els independentistes i per haver deixat «tirats» els catalans. Espanya, va destacar, es mereix un president «que no menteixi, que respecti totes les ideologies» i que el seu «únic límit per governar» sigui no fer-ho «amb els que volen liquidar la nació».\n«La casa dels valents»\nCiutadans, va dir, és «la casa comuna dels valents, de gent que no s'acovardeix, que suma i no és sectària», és el partit del diàleg amb els constitucionalistes, el que està «amb els bons», els que respecten la llei i la justícia, va insistir. Va fer també una crida a votar perquè «no vingui d'un escó o dos» i que segueixi Sánchez a la Moncloa i Podem, dirigint l'economia: «Doneu-vos un doble gran gust, feu fora Sánchez i col·loqueu Cs al Govern», va demanar.\nArrimadas, de la seva banda, es va mostrar convençuda que el 28 d'abril el partit taronja «causarà sensació» i va recordar que ja va aconseguir «coses que semblaven impossibles», com vèncer a Catalunya o governar a Andalusia.\n«Hem fet allò que el Govern no ha fet», va assegurar la líder del partit a Catalunya, que va reivindicar Cs com «la veu dels catalans constitucionalistes», una formació que ha defensat «la llibertat pam a pam» i ha portat l'independentisme davant la Fiscalia i la Junta Electoral Central. També va criticar Sánchez, que segons el seu parer «s'ha agenollat» davant el president de la Generalitat, Quim Torra, quelcom que «és una vergonya que no té precedents».


Ja tenim els guanyadors de les entrades per veure l'obra 'Sé de un lugar' - Cultura - Rubí TV\nJa tenim els guanyadors de les entrades per veure l'obra 'Sé de un lugar'\nEl muntatge es representarà aquest divendres a La Sala\nRubitv.cat, en col·laboració amb la Regidoria de Cultura, ha sortejat aquest dijous dues entrades dobles per assistir a la representació de l'obra teatral Sé de un lugar, que es farà demà divendres a les 21h al teatre municipal La Sala. Es tracta d'una petita història d'amor sobre dues persones a punt d'arribar als trenta, que es necessiten però alhora ni poden ni volen estar juntes i que encaren el desencant de manera diametralment oposada.\nPer participar al sorteig de les dues entrades dobles calia enviar un mail a [email protected] dient quanta gent treballa al Centre de Tractament de Residus del Vallès. La resposta, que es podia veure en aquest vídeo, és: una vuitantena de persones.\nEls guanyadors han estat: Àngels Coll i Abel Global.\nEtiquetes: Sé de un lugar, teatre, concurs


No esteu sols | Carta de Daniel\nPosted at 04 Dic, 01:25h in Govern a l'Exili\tby\tnoesteusols 0 Comments\nAra esteu patint per nosaltres, pels nostres drets y per la democràcia. I això, el poble, que no es deixa enganyar per la propaganda mai ho oblidarem.\n— Carta de Daniel\nSóc un jove de l’Hospitalet LL. que fins fa uns mesos no m’havia sentit mai català, els meus pares són d’origen aragonès, jo he nascut al clínic. Una infinitat de caps de setmana als pobles a Terol, vacances etc. La típica història.\nJo he sigut un estudiant nefast, però l’història sempre m’ha agradat. Abans d’arribar a la guerra civil a socials, a l’institut, jo ja anava mirant a la Wikipedia coses… Quan amb 12 anys vaig veure aquella foto, d’una estació de tren amb una multitud fent el salut feixista a les divisions blaves, amb les esvàstiques y tota la parafernàlia… Zas! Em vaig autoadoctrinar molt fortament, encara que no en el sentit que està de moda dir adoctrinament ara, em feia fàstic, la marca Ñ m’ho feia. Encara que tampoc em sentís català.\nAmb tot el que està passant aquestos dies, ja abans del 1-0, on vam defensar urnes i vam passar el veïnat el dia al carrer, he començat a apreciar moltíssim més la nostra llengua ( encara que sóc de parla castellana ), la nostra cultura, els nostres valors, la nostra gent, la nostra educació, la nostra sanitat, detalls com l’infancia que vam gaudir tantes generacions veient K3 y el super3… Apreciar la nostra terra.\nI vostes, jo penso, que sou els primers polítics de veritat que veig i escolto, que »feu coses», heu fet tremolar els pilars del joc que tenien muntat aquestos; heredat del generalíssim. Ara esteu patint per nosaltres, per els nostres drets y per la democràcia. I això, el poble, que no es deixa enganyar per la propaganda mai ho oblidarem.\nA casa som tot demòcrates i encara que no vam votar al MHP Puigdemont, el volem al seu despatx, a la seva casa (obviament com tots i cadascún dels membres del govern i els Jordis). Per això tots votarem al President legítim, teniu tota la nostra confiança i afecte, sou un orgull.\nAmb el detall de remarcar: «no em sentia català, no vam votar al MHP Puigdemont etc» vull que noteu que igual que jo, moltíssima gent que abans no simpatitzava amb l’independència ara omplim els carrers i cantem els Segadors.


LES GERMANES DE CREST - Librería Libelli\n«Thriller en estat pur.»\nUN CONTROL RUTINARI DE TRÀNSIT\nEl sotssergent Benoit sempre havia somiat participar en missions de gran importància, però mai no hauria pensat que la seva carrera a la brigada de Crest canviaria de la nit al dia. Perquè una conductora que s'ha donat a la fuga pateix un accident fatal. Perquè al vehicle hi anava una nena segrestada que ara està en coma. Perquè poc després apareix un mort amb els ulls extirpats i unes incisions al front.\nELS COSSOS ES MULTIPLIQUEN\nEl cas s'ha complicat i és inevitable que arribin des de París els "Experts" de la policia judicial; en Benoit és l'elegit per fer d'enllaç en la investigació sobre el terreny. No obstant això, una maledicció sembla haver-se apoderat del lloc perquè apareixen més cadàvers mutilats i ja ningú no dorm tranquil. Les més afectades són les residents del «priorat», un refugi de dones quehan estat víctimes de violència masclista.\nUNA MÀ SÀDICA MOU ELS FILS\nSandrine Destombes torna a oferir-nos una novel·la en la qual res és el que sembla i tot queda intacte. Pel ritme al qual se succeeixen els assassinats, es diria que la mort s'hi troba molt a gust, a de Crest.\n«No hi ha res més pèrfid que l'aparença afable de la França rural: Les germanes de Crest retrata el despertar del mal que dorm en les nostres campanyes.»\n«Amb una prosa fluida i poblant la novel·la de referències variades i erudites, Sandrine Destombes ha teixit una intriga sorprenent.»\n«Sandrine Destombes sap com atrapar el lector des de la primera pàgina i no deixar-lo escapar fins al final. Compte, no llegiu abans d'anar a dormir!»\n«Aquí es reuneixen tots els ingredients d'un thriller excel·lent: una atmosfera tèrbola, una trama retorçada, secrets, ramificacions i una escriptura afilada.»\nVas a comprar el ebook "LES GERMANES DE CREST" deseas revisar tus datos de facturación


.: de gener 2021\nVerdures d´hivern a 2-3\nAls racons de cuineta de les estances de 2-3 estem introduïnt nous elements i materials per fer-los més interessants. Durant aquest trimetre coneixerem les verdures d'hivern, tenim molta varietat i són molt bones per la salud i ja de ben petits i petites hem d'aprendre que hem de menjar moltes per crèixer molt i molt...\nAltres anys podiem anar al mercat a comprar-les, a coneixer-les, però aquest any, com que no podem fer sortides demanem a les famílies que ens ajudin i que algun dia portin una miqueta del que comprin o tinguin a casa.\nDe moment està sent un éxit i hem cuinat molt: hem fet una sopa, uns macarrons amb verdures, unes llenties,... al gust de tot i totes.\nAmb les verdures també hem introduit uns ganivets de metall petit, sense punta ni serra i que tallen poquet, d'aquesta forma podem tallar-les i posar-les a la cassola, i poder treballar també la psicomotricitat fina.\nA continuació us ensenyem un petit tastet del que estem fent i us animem a ajudar-nos portant verdures amb aquest projecte tan maco.\nMireu la sopa que ens ha quedat...bonísima!\nPublicat per El blog de l'escola a 4:40 Cap comentari:\nJa fa uns dies que ha començat a fer una mica més de fred, d'alguns més i d'altres menys, però sí que hi ha hagut un gran canvi des que vam iniciar el curs.\nQuines margarides surten al costat de la font!\nMica en mica hem començat a abrigar-nos: jaquetes més gruixudes, bufandes o buffs i, fins i tot, barrets!\nI no per això hem deixat de gaudir del nostre entorn natural més directe, que és el nostre jardí!\nQuantes llimones hem recollit del nostre hort\nTambé hem trobat lloc on amagar-nos\nGairebé cada dia fem vida al jardí o al jardinet on gaudim de diferents propostes, ja siguin les que ens ofereix la mateixa natura o els diferents elements del jardí o bé amb els materials que ens hi trobem.\nPerquè en aquest any tant diferent estem descobrint noves maneres de gaudir del jardí. La principal ha estat que molts dies ens retrobem o ens acomiadem en aquest espai tan enriquidor per nosaltres.\nTot i que al principi només estàvem entre el jardinet i el jardí, des de novembre hem començat a descobrir els altres jardins que també tenim a l'escola, on podem trobar una caseta, uns troncs a terra i fins i tot bolets!\nQuins troncs hi ha aquí per passar per damunt\nQui hi ha darrere d'aquesta cortina?\nI tot això ha estat possible gràcies a que el fred no ens ha parat, ens hem abrigat més i hem continuat gaudint de les diferents propostes que ens ofereix el nostre jardí i sense passar fred!\nHem pogut sentir com passava l'aire i just després hem vist caure un munt de fulles dels arbres al nostre voltant o sobre el nostre cap, o bé les hem recollit per tornar-les a llençar. Hem netejat el jardí de fulles i, en manipular-les, hem vist que hi ha dies que estan seques i d'altres que estan mullades i que, quan les agafem i estan humides, no pesen el mateix.\nTots aquests descobriments, des de l'estança, no els hauríem viscut d'una manera tant enriquidora.\nSi voleu llegir més sobre com afrontar el fred a l'exterior i perquè és important que els vostres fills i filles s'hi exposin, us deixem un parell d'enllaços molt interessants!\nEnllaç Tierra en las manos\nPublicat per El blog de l'escola a 0:55 Cap comentari:


Mor en Miquel, l'avi independentista de 101 anys que no es perdia ni una manifestació\nMor Miquel Pàmies | EP/@ForcadellCarme\nCarme Forcadell ha anunciat la tràgica notícia en una piulada molt emotiva al seu compte de Twitter\nper Arnau Peláez 23/03/2022 13:51h\nEl moviment independentista català, a banda de ser un corrent polític que el que busca és la independència de Catalunya, és un símbol d'unió i d'il·lusió d'un poble.\nAquest era el desig de Miquel Pàmies Guitart, viure la República Catalana, però, malauradament, no ha pogut ser així.\nDia de dol per a l'independentisme català. Ha mort Miquel Pàmies, un home que tenia més de cent anys, el qual no es perdia cap manifestació sobre la independència de Catalunya.\nPàmies, natural de Barcelona, ha mort aquest matí a Vilassar de Dalt, localitat on residia.\nCarme Forcadell commocionada\nL'expresidenta del Parlament de Catalunya, Carme Forcadell, ha anunciat la tràgica notícia en una piulada molt emotiva al seu compte de Twitter.\n«Avui ens ha deixat el Sr Miquel Pàmies de Vilassar de Dalt. Tenia més de 100 anys i anava a totes les manifestacions. Una vida somiant amb la independència de Catalunya. També per tu ho aconseguirem. T'ho devem», ha declarat Forcadell.\nQui és Miquel Pàmies Guitart?\nGràcies a una entrevista a Pàmies realitzada pel mitjà 'VilaWeb', podem ser coneixedors de la trajectòria del difunt.\nPàmies va néixer el 14 de febrer de 1921. Segons el portal informatiu, L'home centenari, va iniciar el seu activisme amb l'independentisme català, en ple franquisme.\n«Quan anava d'amagat a llançar flors al monument de Rafael Casanova». A més esmenta que d'ençà que era un vailet, a casa seva sempre se n'havia parlat sobre la independència, «només es parlava de la República», va afegir.\nEs va fer popular a les concentracions independentistes\nReconegut a les manifestacions d'àmbit independentista, ja que no se'n perdia ni una. «Em sembla obligatori», va declarar al mitjà.\n«Alguna cosa he de fer per ells. Per la República alguna cosa he de fer», afegia.\nMiquel va assegurar que va anar a totes les protestes convocades menys a la de Madrid.\n«No em penso morir sense veure la República Catalana»\nPàmies, assegurava que amb la independència de Catalunya viuríem millor i estaríem més tranquils. «La independència no vol dir que hagis de fer mal, al contrari. Ens ajudem els uns als altres», esmentava.\nEn últim lloc, Miquel va declarar que no es pensava morir sense veure la República Catalana. Malauradament, el seu desig no s'ha pogut complir.\nAnar a portada Última hora Actualitat Última hora Carme Forcadell\nUcraïna fa un gir sense precedents en la seva guerra contra Rússia\nGallo alerta que començarà a faltar pasta als supers: «En dos dies com a màxim»


La partida del dissabte: Enèssima lliçó de Genovés II - PilotaViu\nGenovés II oferí una lliçó de pilota en la jornada universitària\nCatedraPilotavalenciana, Genoves II, Hector, Javi, Pelayo, Raul G, Soro III, Tallers, UV, Valencia\nEn el programa d’activitats que la Universitat de València organitza com a benvinguda als nous estudiants sempre hi ha un lloc per a la pilota.\nEn aquest feliç acostament entre càtedres que s’està produïnt d’uns anys ençà, Genovés II va ser l’encarregat de donar una solemne lliçó de pilota a l’àula magna del Trinquet de Pelayo dissabte passat. En un recinte que presentava la mirada encuriosida de l’esperit universitari, el de la Costera va fer un repàs a tots els millors colps del seu repertori, una síntesi brillant de la seua carrera esportiva.\nSegur de sí mateix, afiançat en cada colp que executava, Genovés II va desgranar un per un tots els secrets del joc en una vesprada en què Soro III i Hèctor de la Vall de Laguar, juntament amb Miguelín en la ferida, tingueren la responsabilitat de replicar l’argumentari que mostrava Genovés II, ben acompanyat per Javi de Massalfassar i Oltra en la ferida. El marcador de 40-60 explica molta cosa del relat final que en resultà.\nLa partida va començar marcada per la feta de dau. Qui la movia, empenyia el quinze i el joc. No debades, tant Soro III com Genovés II són escaleters capaços d’apamar el dau en funció de les necessitats. Ara en curt, ara en llarg, tocada de pany o buscant els escalons, el joc de dau era garantia d’èxit, comtemporitzava el marcador i emplaçava la victòria a la parella que guanyara el primer rest. La igualada a 30 marcaria aquest punt d’inflexió que exigia la partida.\nLa parella blava, capitanejada amb solvència pel Genovés, ben associat amb el mitger de Massalfassar, trencava la dinàmica del dau i obria una nova partida definida per tot un mostrari d’excel·lències que feia inútil els esforços de Soro i Hèctor. Així, més que el pes del marcador, amb un avantatge que sempre va oscil·lar entre dos i tres jocs a partir del trencament de dau, començava a pesar en la parella roja els fonaments tècnics que practicava Genovés.\nElegant en els caps, incommensurable per davant i segur en l’estratègia, cada pilotada d’ell era una invitació a que Javi sumara quinze darrere quinze en una altra demostració de la prestància que pot donar aquest jugador en condicions d’atac, facilitant amb la seua pegada i amplada de joc l’enèssima lliçó de Genovés II en una altra vesprada d’assentar càtedra a Pelayo.


Diari de Girona, mitjà líder en informació local i comarcal en català a la xarxa - Empordà\nDiari de Girona, mitjà líder en informació local i comarcal en català a la xarxa\n«diaridegirona.cat» tanca el 2020 amb una mitjana de més d'un milió de navegadors únics mensuals, el seu rècord històric Les informacions relacionades amb la covid-19 han estat les més llegides al llarg dels últims mesos\nDiari de Girona, mitjà líder en informació local i comarcal en català a la xarxa L'Empordá\nL'edició digital de Diari de Girona va tancar l'any 2020 amb xifres rècords d'audiència, superant per primera vegada en la seva història el milió de navegadors únics mensuals de mitjana, segons dades certificades per l'Oficina de Justificació de la Difusió (OJD). Les xifres situen diaridegirona.cat com el digital líder entre els elaborats a les comarques de Girona i com el primer mitjà especialitzat en informació local i comarcal d'entre tots els que s'editen en català en el conjunt de Catalunya.\nD'entre els mitjans digitals elaborats a les comarques gironines, diaridegirona.cat va obtenir l'any 2020 un mitjana mensual d'1.058.299 navegadors únics, molt per davant d'elpuntavui.cat (882.557 navegadors únics), de gerio.cat (288.118 navegadors únics) i d'emporda.info (175.173).\nEntre tots els mitjans en català auditats per OJD Interactiva, Diari de Girona és el primer especialitzat en informació local i comarcal, seguit de prop per tarragonadigital.com (1.008.343 navegadors únics mensuals). En el conjunt del rànquing català -incloent els mitjans d'informació general i del conjunt de Catalunya- els mijtans més llegits són, per aquest ordre: elnacional.cat, catalunyadiari.com, ara.cat i el mon.cat i diaridegirona.cat.\nMés de 84.000 usuaris es van connectar cada dia per consultar diaridegirona.cat. Estrenada el 8 d'octubre de 1999, l'edició digital de Diari de Girona s'ha disparat els últims anys, sobretot per l'increment d'usuaris que hi connecta a través del seu mòbil o que hi arriben des de les xarxes socials. Tant el temps de lectura de les noticies, com el nombre i durada de les sessions i el nombre de pàgines vistes van registrar creixements al llarg de 2020, el que mostra la fidelitat de la nostra audiència.\nSota la referència de navegador únic, OJD Interactiva certifica l'audiència de l'edició digital a través d'una adreça IP, sumada a un identificador addicional concret, per quantificar el total de combinacions úniques per a un sol usuari. OJD Interactiva és la companyia que audita més mitjans digitals en català, si bé no tots se sotmeten a la seva certificació. En l'àmbit espanyol, l'auditora de referència per al mesurament d'audiències és Comscore. Segons el seu rànquing, Diari de Girona també és, amb diferència, el mitjà digital líder de les comarques gironines.\nDiari de Girona reforçarà aquesta primavera la seva aposta digital amb un nou disseny web pensat per oferir la millor experiència de navegació, adaptant-la a cada dispositiu i posant especial èmfasi en la navegació mòbil. En definitiva, un disseny més modern i amb una estètica més atractiva i actual. Amb una nova estructura modular buscarem un millor equilibri entre la informació i la resta d'elements que configuren cadascuna de les pàgines. Això, i l'ús d'una nova tipografia, permetrà una millor experiència de lectura, així com la possibilitat d'oferir més espai per a les fotografies, els vídeos i els gràfics interactius. La nostra intenció és que els lectors puguin gaudir de la lectura i la visualització dels continguts a través d'una navegació en la qual la publicitat s'integri de manera lògica i intuïtiva amb especial atenció en l'experiència de l'usuari.


e-Xaps. Partits polítics i Internet: Veure comunicació política per televisió\nVeure comunicació política per televisió\n“ L'ala oest de la Casa Blanca”, molt popular i àmpliament aclamada per la crítica, va ser creada per Aaron Sorkin i es va emetre des de 1999 al 2006. És una sèrie de ficció que narra els successos quotidians viscuts pel President d'Estats Units i les persones més properes del seu gabinet. Es centra en descriure amb detall com és l'estructura d'un gabinet de Comunicació Institucional, les decisions que han de prendre cada dia, les negociacions que han de realitzar per aconseguir tirar endavant algunes promeses electorals i els obstacles que els planteja l'oposició. A més dels problemes col·laterals que els ocasionen algunes decisions polítiques internacionals. Pel seu èxit i per la seva història, “The West Wing” s'ha convertit en la sèrie “de culte” i de referència per als amants de la comunicació política.\nPerò no és l'única sèrie sobre el tema. “Yes, minister” (Sí, ministre) ja va causar sensació a la fi dels 80, mostrant-nos amb sàtira i humor les interioritats del govern britànic. Recomano, per qui no l'hagi vist o vulgui gaudir-la de nou, llegir el llibre traduït al català per Toni Aira sobre el guió de la sèrie que era, per cert, la preferida de Margaret Thatcher.\nAltres sèries interessants són House of cards (sobre el govern britànic, 1990), Spin City (amb Michael J. Fox, 2002), Commander in Chief (amb Geena Davis, 2006), Dan for Mayor (2010), etc… La veritat és que cada vegada hi ha més sèries que aborden la importància de la comunicació política. Existeix interès, i si s'uneix aquest interès amb uns bons guions, l'èxit sembla més que assegurat.\nDurant tot aquest any es parlava molt d'una nova sèrie, The Kennedys, estrenada a Canadà el passat mes d'abril i que va tenir una forta polèmica en ser rebutjada per emetre a Estats Units, encara que finalment també va ser estrenat a l'abril. També s'ha emès a Irlanda, Regne Unit, Austràlia, França, Brasil, Bèlgica, Itàlia i Singapur, amb bastant èxit de públic (no tant de crítica). La sèrie explica la història de la família Kennedy, amb constants picades d'ullet a la comunicació política. Un bon exemple el mostrava Yago de Marta, en resumir un petit tros d'un capítol:\nEn un dels primers actes de la campanya presidencial, “Jack” (JFK) tenia la mirada perduda. No mirava a un lloc concret, semblava mirar alguna cosa al terra o a les parets. Va ficar una de les seves mans a la butxaca dels pantalons… Titubejava… El seu pare (el millor de la sèrie) acompanyat per un assessor va dir: Necessitem nous speechwriters.\nL'assessor el va mirar i va dir: No és el que diu, és com ho diu.\nJFK no aconseguia el to i el seu pare pensava que era cosa dels escriptors de discursos. Al poc temps van tenir un altre acte al costat de mares de caiguts en la guerra. A Kennedy, com a heroi de guerra, li van dir que es posés la seva medalla i JFK semblava incòmode amb la idea. Li van dir:\n- Llueix aquesta medalla, les mares t'estaran mirant a tu però estaran veient els seus fills.\nPoc després de començar el seu discurs, John Fitzgerald Kennedy, es va fixar en les mares que l'envoltaven. Va sentir el mateix que va sentir en la guerra. I va començar a parlar amb força, a mirar al públic, a entrar dins d'ell. Va començar a brillar. El pare, que l'observava en cada acte, va dir: Ara ho ha fet bé, perquè ha parlat des del cor. D'això va tot.\nTambé es parla molt i bé d'una sèrie danesa, Borgen (Parlament), que narra les vicissituds de la presidenta del país, de com guanya les eleccions i de les relacions amb el seu gabinet i amb la resta de forces polítiques. També molt interessant el que s'explica respecte a les seves relacions amb la premsa. De moment ja l'ha comprat la BBC per emetre-la en el Regne Unit i LinkTV a Estats Units. A Dinamarca, la sèrie, llançada al setembre de 2010, era vista per 1’5 milions de persones a la setmana (de 5,5 milions d'habitants).\nEs pot trobar més informació aquí o aquí, i en parlen meravelles.\nSi coneixeu o recomaneu alguna altra sèrie, per favor, deixeu-la en els comentaris i aniré actualitzant. L'any passat, Albert Medrán va fer també un post parlant de les seves cinc sèries favorites.


6 DE JULIOL 3×3 SANT BERNAT 2019\n17 de junio de 2019 | Autor: administrador\nFinalitzen els partit oficials i es temps de 3×3! El proper 6 de juliol al Pérez Puig tindrà lloc el tradicional campionat organitzat per l’NBAlzira.\nEnguany, al igual que temporades anteriors, comptarem amb quatre categories: Sènior Masculí, Femení (a partir de 15 anys), Sub-15 Másculí i Veterans (+35).\nVos esperem a tots per a gaudir d’un matí rodejats d’amics i molt de bàsquet abans d’anar-se’n de vacances! Apunta’t ja i no esperes fins l’últim moment!\nEl full d’inscripció tindrà que entregar-se en les oficines del club al Fontana Mogort (dimecres i divendres de 18.30 a 20.30 hores) o enviarla al email basquetalzira@gmail.com junt el justificant d’ingrés bancari.\nTens fins el divendres 28 de juny a les 14 hores.


El govern va fer una llei a mida per afavorir la família de Xavier Espot - La Valira\nEl govern va fer una llei a mida per afavorir la família de Xavier Espot\nNo consta que s’absentés del consell de ministres ni que exercís l’abstenció a l’hora de la votació. Xavier Espot va participar en la reunió del govern, presidida per Toni Martí, celebrada l’1 d’abril de l’any 2015, en la qual es va aprovar el projecte de llei de mesures urgents per implantar mecanismes de reestructuració i resolució d’entitats bancàries.\nAquesta llei es va fer a correcuita per trobar una sortida a la crisi provocada per la intervenció, el 10 de març de l’any 2015, de la Banca Privada d’Andorra (BPA). La seva tramitació va ser vertiginosa. Un cop aprovat pel consell de ministres, el projecte de llei es va traslladar el mateix dia 1 d’abril al Consell General que, apel·lant a “l’extrema urgència i necessitat”, va procedir al seu debat, votació i aprovació en una sessió extraordinària celebrada l’endemà, entrant immediatament en vigor.\nENCÀRREC AL BUFET GARRIGUES\nEn síntesi, la llei andorrana de mesures urgents per implantar mecanismes de reestructuració i resolució d’entitats bancàries és una transposició de la Directiva 2014/59/UE del Parlament Europeu i del Consell, del 15 de maig del 2014, per la qual es modifiquen la Directiva 82/891/CEE del Consell, i les directives 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE, 2011/35/UE, 2012/30/UE i 2013/36/UE, i els Reglaments (UE) núm. 1093/2010 i (UE) núm. 648/2012 del Parlament Europeu i del Consell. Tot i que Andorra no forma part de la Unió Europea, per afrontar el buit legal provocat per la confiscació de la BPA, el govern de Toni Martí va decidir adoptar la normativa comunitària vigent.\nAtesa la complexitat tècnica que presentava la redacció d’aquesta llei, el govern andorrà va demanar l’elaboració d’un esborrany al bufet espanyol Garrigues, que va lliurar-lo el 26 de març del 2015. Però la transposició de la Directiva 2014/59/UE preparada pel despatx Garrigues va patir una significativa i sospitosa modificació quan va passar pel consell de ministres i pel Consell General per a la seva aprovació.\nLA BARRERA DEL 10%\nEn l’apartat de “Seqüència d’amortització i conversió”, la directiva europea i l’esborrany elaborat pel bufet Garrigues establien que tots els accionistes de l’entitat bancària objecte de reestructuració i resolució havien de respondre de la mateixa forma amb tots els seus actius (accions, dipòsits…), que quedaven intervinguts.\nLa llei aprovada a cuitacorrents pel govern de Toni Martí i pel Consell General era una còpia de l’esborrany del bufet Garrigues, però amb una variació substancial en l’apartat de “Seqüència d’amortització i conversió”. S’especificava que els accionistes afectats per aquestes dràstiques mesures confiscatòries eren els que “tinguin com a mínim, directament o indirectament, una participació del 10% del capital de l’entitat en resolució” i s’hi afegien “els administradors, de dret o de fet, i els membres de l’alta direcció de l’entitat en resolució”, a qui es van bloquejar i manllevar tots els actius (saldos en comptes corrents i dipòsits).\nPer què en la llei andorrana es va establir aquesta barrera del 10% de les accions, que no figura ni en la directiva europea ni en l’esborrany del bufet Garrigues? Quins interessos es volia protegir i quins es volia castigar introduint aquesta clàusula en l’articulat de la llei referit a la “Seqüència d’amortització i conversió”?\nLA FAMÍLIA DEL MINISTRE\nLa resposta està en la composició de l’accionariat de la BPA, abans de la seva intervenció. Només hi havia una accionistes amb una participació superior al 10%: la família Cierco, que tenia el 77,33% a través de la societat Successors Higini Cierco SA. Per sota de la barrera del 10% hi havia, en primeríssim lloc, les germanes Melània, Immaculada i Anna Maria Zamora Bonet, amb el 6,6% del capital de la BPA, que van poder salvar els seus dipòsits i actius a l’entitat.\nI qui són aquestes tres germanes beneficiades pel govern de Toni Martí i pel Consell General? Les filles de Júlia Bonet, la fundadora de la cadena de perfumeries Júlia, i, per tant, la mare i les dues tietes del ministre Xavier Espot Zamora, flamant candidat de DA a les pròximes eleccions generals.\nEn el moment de la intervenció de la BPA, el grup empresarial de perfumeries Júlia tenia part de la seva tresoreria –que sumava molts milions d’euros- dipositada en aquest banc i gràcies a l’oportuna modificació de la llei van poder salvar-la. No va passar el mateix amb els germans Cierco –als quals van confiscar uns 20 milions d’euros, entre accions i dipòsits- ni amb els membres de la direcció del banc, als qui van manllevar els seus estalvis. És a dir, la mare i les tietes del ministre Xavier Espot van perdre les accions, però van conservar els diners que tenien a la BPA.\nSi Xavier Espot fos un polític honest i amb consciència de la responsabilitat que ocupa, s’hauria absentat o abstingut quan el consell de ministres presidit per Toni Martí va aprovar, l’1 d’abril del 2015, el projecte de llei de mesures urgents per implantar mecanismes de reestructuració i resolució d’entitats bancàries, ja que el seu redactat beneficiava directament i descaradament la seva mare i les seves tietes. Però el ministre d’Afers Socials, Justícia i Interior no consta que ho fes.\nÉs més, unes hores abans que es fes pública la intervenció de la BPA, el 10 de març del 2015, el pare de Xavier Espot va córrer a treure i a moure fons de la família dipositats en aquest banc. Qui li va dir que ho fes? Quina filtració confidencial va rebre?\nSi Andorra fos un país seriós i homologable als paràmetres occidentals, tots aquests fets mereixerien una investigació parlamentària i judicial. Amb aquests antecedents, la candidatura de Xavier Espot a cap de govern seria inviable sense que abans s’aclarís perquè es va modificar la Directiva europea 2014/59/UE a mida dels seus interessos familiars i l’ús d’informació privilegiada per part del seu pare, que va retirar diners hores abans de la intervenció de la BPA.\nPerò Andorra és… Andorra!


Montilla lamenta que l’independentisme rebutgi Iceta com a senador\nPer la seva part, el PSC presentarà un recurs al Tribunal Constitucional\ndijous, 16 de maig 2019 - 12:30h\nJosé Montilla ha lamentat el 'no' a Iceta per ser senador | CatalunyaDiari.com\nPrimeres reaccions al ‘no’ a Iceta. L'expresident de la Generalitat de Catalunya i expresident del Senat, José Montilla, ha lamentat que «la lluita per l'hegemonia dins de l'independentisme» sigui la responsable del rebuig del Parlament a la candidatura del líder del PSC com a senador. A més a més, Miquel Iceta, ha anunciat un recurs al Tribunal Constitucional al ser vetat: «El sectarisme s’ha imposat».\nJosé Montilla lamenta el ‘no’ a Iceta\n«Malauradament estem ja en campanya electoral i la competència entre JxCat i ERC és una lluita per l'hegemonia dins de l'independentisme que ha contaminat aquesta decisió i em sembla bastant lamentable», ha insistit Montilla en una entrevista d'Onda Cero. També ha explicat que Pedro Sánchez escolliria Iceta abans que ell perquè «en aquest moment és el líder parlamentari i el dels socialistes catalans». «Crec que són sobrades les raons perquè Sánchez hagi pensat en Iceta», ha puntualitzat.\nSegons Montilla, el rebuig a Iceta «va en contra dels principis democràtics més elementals» i està «convençudíssim» que el Tribunal Constitucional «empararà el recurs» que presenti PSC. «Però no sé quan passarà perquè els temps dels tribunals no són els de la política», ha ressaltat l’expresident.\nA més a més, Montilla ha assenyalat que «mai» s'han posat objeccions a la designació dels candidats «de cap partit», així doncs, li sembla «lamentable» que ara «es trenqui per primera vegada» quan «tenen la possibilitat que un senador socialista pugui presidir el Senat d'Espanya». I ha destacat que el rebuig a Iceta per part dels grups independentistes és «una mostra més» que no existeix un pacte entre ells i el PSOE.\nMontilla ha lamentat que «la lluita per l'hegemonia dins de l'independentisme» sigui responsable del rebuig a Iceta| Cedida\nMiquel Iceta presentarà un recurs al TC pel veto del Parlament\nEl primer secretari del PSC, Miquel Iceta, ha anunciat que, aquest mateix dijous, presentarà un recurs d'empara al Tribunal Constitucional pel ‘no’ obtingut al Parlament que impedeix que ell sigui escollit senador: «El sectarisme s'ha imposat per sobre de la llei i el sentit comú», ha lamentat.\nAixí ho ha expressat Iceta en una roda de premsa realitzada després que el Parlament rebutgés en el ple nomenar-lo senador per designació autonòmica, impedint d’aquesta manera que pugui convertir-se en president del Senat, tal com havia proposat el president del govern, Pedro Sánchez. «Les relacions entre grups s'han enrarit i poden dificultar l'inici de la legislatura espanyola en haver-se trencat les regles de respecte institucional», ha explicat el secretari del PSC, tot i que s'ha compromès a continuar apostant pel diàleg entre Catalunya i la resta d'Espanya.\nIceta sí que va informar ERC i JxCat de la voluntat de ser senador\nParlament de Catalunya PSC


Basket Beat amb Ship2B – Basketbeat\nL’estiu 2016 Basket Beat ha estat seleccionada com a startup per la Fundació Ship2B i el programa B-Ready per ajudar-nos a créixer com a projecte social.\nShip2B és una fundació privada que té per objectiu accelerar projectes empresarials d’alt impacte social posant a disposició d’emprenedors la seva comunitat d’experts i entitats. B-Ready és el seu programa d’acceleració i finançament que permet a les entitats socials impulsar els seus projectes a través d’aliances estratègiques amb grans empreses del sector.\nMitjançant una formació intensiva de 4 setmanes al costat d’altres empreses socials com B-Resol, MJN Neuroserveis i Visualfy, i l’acompanyament de mentors i professionals de l’àmbit econòmic, social, empresarial i educatiu, estem fent passos endavant en el nostre creixement i sostenibilitat.\nEl curs passat, Basket Beat amb més de 1800 persones. Josep Mª Aragay i Basket Beat al XXIX Seminari de Pedagogia Social de Giro...


Marc Garcia | dissabte, 23 d'abril del 2016, a les 15.02\nEn l’entrevista a BTV, l’alcaldessa ha confirmat que el govern manté el ple extraordinari sobre la modificació pressupostària per dilluns de la setmana que ve, encara que el “no” de la CUP en compliqui l’aprovació. “Per només un vot no ho podem donar per perdut”, ha sentenciat Colau, que ha assegurat que l’executiu ja compta amb els suports d’ERC i el PSC. “Tots hem de ser responsables perquè la modificació de crèdit són 275 milions d’euros que es poden quedar al calaix si no s’aprova”, ha afegit.\nL’alcaldessa ha assegurat que el govern ha convidat la CUP a continuar parlant per fer més “polítiques de canvi” després de la modificació del pressupost. “El ple de dilluns és només un inici, no és el final”, ha afirmat. Colau ha explicat que en les últimes setmanes hi ha hagut “moltes reunions” amb les forces d’esquerres i que s’han incorporat les propostes que han fet a la modificació del pressupost. “No és un tema de partits, és un tema de recursos urgents que no es poden quedar al calaix”, ha dit.\nEn el seu primer Sant Jordi com a alcaldessa, Colau ha destacat el caràcter “exemplar” d’aquesta diada, i ha aprofitat l’entrevista per felicitar BTV per la iniciativa Barri&Llibre. “És una molt bona pensada i us felicito”, ha dit Colau, que s’ha mostrat predisposada a participar-hi en una altra ocasió.\n— Ada Colau — CUP — política municipal — pressupostos


Quinze joves de Raimat compren parcel·les per habitatge a preus avantatjosos — Regidories d’Urbanisme, Mobilitat, Vialitat, Trànsit i Horta i d’Habitatge i Transició Ecològica – La Paeria – Ajuntament de Lleida\nEt trobes a:Inici/Urbanisme i Planejament/Notícies/Quinze joves de Raimat compren parcel·les per habitatge a preus avantatjosos\nEl celler Raimat, amb la col·laboració de l’EMD i l’Ajuntament de Lleida, els hi ha venut les finques per a promoure que els veïns i veïnes puguin romandre al poble\nData publicació: Dimecres 22, juny del 2022\nQuinze joves de l’entitat municipal descentralitzada (EMD) de Raimat han signat avui el contracte per adquirir 15 parcel·les que eren propietat del celler Raimat, que els hi ha ofert en condicions avantatjoses per tal de promoure l’habitatge per a joves al poble.\nL’acte ha tingut lloc aquesta tarda al celler de Raimat, amb la presència de l’alcalde de Lleida, Miquel Pueyo; el primer tinent d’alcalde, Toni Postius; i la segona tinent d’alcalde i regidora responsable de les EMD, Jordina Freixanet; a més del director tècnic del celler Raimat, Joan Esteve, i de l’alcaldessa pedània de Raimat, Ainhoa Casabón.\nLa signatura culmina un projecte iniciat el 2020, quan el celler va arribar a un acord amb l’EMD de Raimat i amb l’Ajuntament de Lleida per potenciar l’habitatge jove al municipi. El celler centenari va posar a la venda les 15 parcel·les a preu i condicions preferents per a joves empadronats al poble o fills de famílies que ja hi estaven empadronades. L’objectiu és evitar que hagin d’abandonar Raimat per falta d’habitatge o de terrenys edificables, un dels problemes que afronten els joves d’aquesta població de poc més de 500 habitants.\nPueyo i Postius han agraït al celler la seva predisposició per impulsar una iniciativa com aquesta perquè el jovent pugui fer arrels a Raimat i han destacat que avui és un dia de felicitat per a Raimat perquè projectes com aquest permeten garantir el seu futur.\nJoan Esteve, director tècnic del celler Raimat, assegura que “és una forma de contribuir a garantir el futur del poble. Som un model de sostenibilitat, però això no significa només tenir vinyes ecològiques, vol dir implicar-nos amb les comunitats de Raimat i de Lleida, i amb el benestar dels seus veïns”.\nLes parcel·les incloses a la promoció tenen entre 150 i 200 m² cadascuna, estan situades al carrer Estació i s’han venut a un preu per sota el de mercat. S’ha donat preferència a famílies amb fills, a persones que destinaran l’habitatge a primera residència i als candidats que no tenien, dins l’entorn familiar directe, solars sense edificar o habitatges sense habitar. Per evitar l’especulació, els nous propietaris es comprometen a no vendre la parcel·la en 10 anys ni a un preu superior al 15% sobre el valor d’adquisició.\nCategories: habitatge, Raimat, parcel·les


Les anàlisis confirmen que un pot de mongetes cuites va ser l’origen del botulisme que afecta dos bombers de Palafrugell – elgarrotxi.cat\nLes anàlisis confirmen que un pot de mongetes cuites va ser l’origen del botulisme que afecta dos bombers de Palafrugell\n4 juliol, 2016 Redacció COMARQUES 0\nEls afectats continuen ingressats a l’UCI del Trueta en estat greu i pronòstic reservat\nL’Aecosan ha confirmat la presència de toxina botulínica al producte ‘Mongeta blanca cuita’ de la marca Bonpreu en envàs de vidre de 400 grams i envasat per l’empresa Hermanos Cuevas S. A. Correspon a la referència L-146-16 i amb data de consum preferent el 31 de desembre del 2021. L’Agència Espanyola de Consum recorda que els lots sospitosos ja s’han retirat del mercat i recomana a tots els consumidors que revisin les conserves que tenen a casa i s’abstinguin de menjar els envasos sospitosos.\nPer ara, no hi ha constància de cap altre intoxicat. Els dos bombers continuen ingressats a l’UCI del Trueta en estat greu. Els afectats van participar en un dinar amb set companys més al parc de bombers de Palafrugell el 27 de juny. Segons l’Aecosan, van ingerir una amanida casolana que contenia les mongetes blanques cuites i també bacallà esqueixat dessalat, els dos productes comprats al supermercat i que han estat sota sospita fins ara, que les anàlisis han confirmat que l’origen van ser les mongetes.\nEls dos bombers intoxicats van començar a trobar-se malament i van anar al metge amb símptomes característiques del botulisme: malestar general, vòmits, visió doble, dificultats per parlar i sensibilitat a la llum. Tots dos van ser immediatament hospitalitzats. Els altres set comensals han estat sota vigilància però, fins al moment, no han presentat cap símptoma d’emmalaltir.\nLa investigació iniciada davant l’alerta d’intoxicació per toxina botulínica ha rastrejat els envasos fins a diferents punts de distribució. Segons l’Aecosan, també hi ha envasos a La Rioja. En concret, els envasos de vidre de 400 grans del lot 146-16 de la marca IFA Eliges, Bonpreu, distribuïts a Condis. Els lots L-151-16 i L-158-16 marca el Cultivador distribuït a Condis. Els envasos del lot L-168-16, marca IFA Eliges i el lot L-176-16 de les marques Condis i Bon Preu.\nEl botulisme és una malaltia greu que pot arribar ser mortal. És una intoxicació causada generalment per la ingesta d’aliments contaminats amb neurotoxines molt potents. La via d’intoxicació més comuna és l’alimentària, quan els afectats ingereixen aliments mal preparats o conservats de manera inapropiada.\nLa setmana que ve comença el rodatge a la Garrotxa de la pel·lícula “Estiu 1993”\nDemà comença el cicle Circ a Olot d’estiu a la plaça de braus


Dt a ds: 10:30-14 / 16-20h\nDg (octubre - març): 11.30-14h\nL’any 1997 Toni Catany publica, a la col·lecció “Lo mínimo” de l’editorial estizo, el petit volum Cossiols, que recull dotze fotografies realitzades al mes d’agost de 1985 a Llucmajor, a la casa i al corral del carrer del Purgatori on el nostre fotògraf visqué els primers anys de la seva vida. Feia ja uns anys que Catany vivia a Barcelona (des dels seixanta) quan realitzà aquestes fotografies de la casa natal, habitada ja només per la mare. Les imatges ens mostren com era l’entorn on va créixer el fotògraf, i on havia de produir-se, anys després, la sèrie Cossiols.\nCatany retrata sovint els racons de casa seva a Llucmajor. Aquesta reincidència, que el seu arxiu evidencia i documenta, es manifesta en aquesta sèrie específica, datada del 2002, d’uns cossiols que pengen de les parets del corral. Són només algunes de les moltes imatges que arribà a produir, al llarg dels anys i durant les seves estades, sobretot estivals, a la casa de la mare. Aquests cossiols són fotografiats al seu lloc habitual, sense composició i amb llum natural, i la intervenció de Catany es limita a la presa frontal i a un senzill enquadrament.\nToni Catany (1942-2013): Cossiol, núm.11, 1985. Cortesia de Sala Parés\nToni Catany: Cossiol, núm.3, 1985. Cortesia de Sala Parés\nToni Catany (Mallorca, 1942 - Barcelona, 2013) està considerat un dels grans mestres de la fotografia catalana contemporània. A través de les seves captures, que desprenen un aire universal i atemporal, obre les portes al seu món més íntim i sincer.


El futur ve en tren\nL'Associació per a la Promoció del Transport Públic (PTP) i la IAEDEN-Salvem l'Empordà presentaven la setmana passada un full de ruta amb 14 propostes per preservar i potenciar la línia ferroviària de Portbou, en particular, i el transport públic a les comarques de Girona, en general.\nLa majoria de propostes són el resultat d'un treball conjunt de fa 15 anys amb l'Associació d'Usuaris del Tren de l'altra banda de l’Albera i tot i que inicialment estaven enfocades a millorar l’oferta turística i comercial dels dos territoris, la crisi climàtica i energètica, les fa encara urgents i imprescindibles.\nL'any 2019 ADIF va declarar "no estratègiques" 580 estacions de tot l'estat, entre les quals hi ha Colera, Vilajuïga, Vilamalla, Sant Miquel de Fluvià, Camallera, Sant Jordi Desvalls, Bordils-Juià i Celrà. Segons les entitats IAEDEN-Salvem l'Empordà i la plataforma de Promoció del Transport Públic, que promouen aquest full de propostes, l'emergència climàtica ha convertit "en estratègiques totes les estacions de ferrocarril".\nD'entre les 14 mesures que caldria implentar, segons les dues entitats impulsores, hi ha la millora immediata del servei ferroviari a la línia de Portbou (trens, estacions, andanes, vies, horaris, etc), harmonitzar els horaris de la SNCF francesa i la RENFE i eliminar així la manca de connexions que a dia d'avui hi ha entre les dues bandes, potenciar algunes estacions com a portes d’accés a espais naturals i/o d’interés turístic, com per exemple en el cas de Vilajüiga per a tota la zona dels pobles a tocar la Serra de Rodes, o la instal·lació d'un tercer rail en el tram Figueres i Portbou que tant milloraria la circulació de mercaderies com el servei transfronterer Girona /Narbona. Podeu llegir totes les propostes aquí >>\nEl conjunt de propostes van encaminades a la potenciació d’un medi de transport que "no contamina, no emet gasos d’efecte hivernacle i, malgrat el mal estat de les vies i del material, és molt més segur que els cotxes i ocupa molt menys espai al territori que aquests." asseguren les entitats, que afegeixen que tot plegat cal treballar-ho amb "els veïns del nord" i sumar esforços.\nPer aquesta raó, IAEDEN-SAlvem l'Empordà i Promoció del Transport Públic proposen als ajuntaments de la regió que aprovin mocions en favor d'aquestes propostes i que les traslladin als consells comarcals, a les diputacions i a la Generalitat. En aquest mateix sentit, celebren la creació d'una aliança de dotzenes d'entitats amb presència a la demarcació que, amb el nom de Movem-nos pel Transport Públic, ha començat tirar endavant una campanya per una nova mobilitat a la regió.\nI què podeu fer les entitats?\n- Doneu suport a aquest full de ruta i adjudeu a sumar entitats. Podeu fer arribar el vostre suport a enviant un correu electrònic o una carta a la IAEDEN-Salvem l'Empordà o a la PTP (iaeden@iaeden.cat | info@transportpublic.org) A més, si esteu enxarxades en alguna plataforma formada per diverses entitats, podeu convidar a la resta d'entitats a sumar-s'hi.\n-Porteu les mocions als vostres municipis i féu-ne el seguiment perquè les facin arribar a la Diputació, Consells Comarcals i a la Generalitat de Catalunya.\nTots els suports rebuts s'aniran fent públics periòdicament, encara que es rebin passat l'estiu, ja que la intenció és incidir en els programes electorals dels partits perquè facin seves les propostes i es comprometin amb un transport públic eficient, assequible i sostenible. La Coordinadora d'ONG Solidàries s'adhereix a la proposta d'IAEDEN-Salvem l'Empordà i el PTP.\nPedalada Olot-Girona per reivindicar un transport públic assequible i sostenible\nDos autobusos per al transport escolar al Marroc\nUn Futur sostenible? : el canvi global vist per un químic preocupat / Fernando Sapiña traducció de\nVivir (bien) con menos : sobre suficiencia y sostenibilidad\nJoaquim Sempere Jorge Riechmann Manfred Linz


Ser o no ser de plata (prèvia play-off)\n20-06-2014 11:30 per Oriol Boix Etiquetes: #2bg3, Llagostera, Hospi, Nàstic de Tarragona\nEls riberencs se la juguen de valent davant la seva afició. // Foto: Javier Carrasco\nTORNADA DE LA TERCERA ELIMINATÒRIA (#PLAYOFF2A) :\nDISSABTE 21 DE JUNY\nDIUMENGE 22 DE JUNY\nLA GLÒRIA REQUEREIX UNA REMUNTADA\nAquest diumenge (19:30h) l’estadi Municipal de L’Hospitalet acollirà un partit històric entre el CE L’Hospitalet i el CD Leganés. El conjunt riberenc opta a l’ascens a la Segona Divisió, cosa que va aconseguir l’any 1963. Els catalans necessiten remuntar la derrota de l’encontre d’anada a Butarque (1-0) per assolir l’objectiu pel qual han lluitat durant tota la temporada. L’Hospi va encaixar l’únic gol d’aquell partit en una jugada plena de rebots a la recta final de l’enfrontament, però va defensar amb solvència durant els noranta minuts. Ara bé, els de Kiko Ramírez hauran de millorar les seves prestacions ofensives si volen remuntar o, almenys, empatar l’eliminatòria i forçar una pròrroga i una possible tanda de penals dramàtica. Cal recordar que el diumenge passat a Butarque l’equip català va ser incapaç de generar ocasions clares de gol. De fet, la primera i pràcticament única oportunitat va arribar en els últims minuts en un xut de Peque des de fora l’àrea que va sortir per sobre del travesser.\nEl factor ambiental pot ser determinant per donar moral a un Hospi que jugarà sense pressa, però conscient que el pas dels minuts i l’empat a zero afavoreixen l’equip madrileny i que l’ansietat pot aflorar en el si dels jugadors riberencs. El Leganés va demostrar que pot fer mal generant poc futbol i una diana dels visitants deixaria molt tocades les opcions de l’Hospitalet. El club català ha fet campanya aquesta setmana per a què l’estadi de la Feixa Llarga presenti un bon aspecte, millor encara que en els partits jugats davant el Cádiz i La Hoya Lorca. En aquest sentit, el conjunt madrileny ja ha emplenat un total de deu autocars per donar suport el seu equip en el desplaçament més multitudinari de la seva història. L’equip català ha disputat les tres eliminatòries del playoff amb la tornada a casa, però fins ara no estava tant exigit pel marcador del partit d’anada. Malgrat el punt a favor del suport del públic i la rauxa de la graderia, Kiko Ramírez haurà de mentalitzar la seva plantilla per a jugar un partit en plena concentració defensiva i alhora trobar remei a la manca d’idees que hi va haver a Butarque. Previsiblement, David Haro tornarà a la banda dreta de l’atac i Ibán Salvador entrarà a l’onze com a davanter centre. Una tornada al dibuix habitual de l’Hospi durant tota la temporada des de l’arribada de l’entrenador tarragoní. Cal atacar i marcar, però no tornar-se boig. L’àrbitre encarregat de dirigir aquest partit serà el murcià Alfonso Melgares de Aguilar Fernández, amb un balanç d’una victòria i un empat pels locals i una victòria pels visitants.\nInforma: Roger Graells (@rogergraells)\nDavid Rocha i el seus, en busca de l'ascens a Llagostera. // Foto: Nàstic (Flickr)\n#ORGULLGIRONÍ CONTRA #MAREAGRANA\nAquest dissabte (19:00h), Nàstic i Llagostera buscaran pujar a Segona Divisió, en uns 90 minuts a vida o mort, que portarà un dels dos equips a la glòria de l'ascens. El conjunt tarragoní saltarà a la gespa del Municipal llagosterenc amb un 2-1 de l'anada. Tot i això, que el partit de tornada es jugui a terres gironines i el gol en camp contrari que van aconseguir els homes d'Oriol Alsina, fan que l'eliminatòria estigui oberta. Mirant les estadístiques d'aquesta temporada, però, els grana parteixen en un lleuger a avantatge. Els homes de Vicente Moreno porten 17 partits seguits sense perdre. Dotze de lliga i cinc del play-off d'ascens. A més, catorze dels quals han acabat amb victòria tarragonina. És a dir, el Llagostera haurà de fer el que no ha fet cap equip des de mitjans de febrer per remuntar l'eliminatòria. L'últim equip que va guanyar el Nàstic va ser l'Ontinyent. Però aquesta no és l'única dada que té la parròquia grana per confiar en l'ascens. I és que, dels 19 partits de lliga que han jugat a domicili aquesta temporada, només cinc han acabat amb un resultat que els apartaria de la glòria. Els altres catorze, assegurarien la presència de l'equip de Tarragona a la divisió de plata. Si hi sumem els partits del play-off, la xifra augmenta a 16.\nMirant les mateixes estadístiques, però de la UE Llagostera, la diferència no és tan abismal com en el cas del Nàstic. Nou dels 19 resultats aconseguits a casa li donarien l'ascens als gironins. Sis, el deixarien fora del somni. I en quatre ocasions va quedar 2-1, resultat que forçaria la pròrroga. Això sí, el clau roent on s'aferren és ben clar: la victòria a la tornada de les semifinals del play-off, quan van aconseguir remuntar un 2-0 de l'anada. I és que els llagosterencs saben que seu cap és un fortí, on els equips no acostumen a jugar-hi còmodament. Aquest serà, segurament, el principal hàndicap del Nàstic a terres gironines. Sigui com sigui, quan un ascens es disputa en tan sols 90 minuts, les estadístiques serveixen per ben poc i tots dos equips ho donaran tot sobre el terreny de joc per aconseguir pujar de categoria. Dissabte, a les 21:00h (si no hi ha pròrroga), coneixerem el desenllaç. El club tarragoní no renuncia a una nova #mareagrana, aquest cop a terres gironines. Els Mossos habilitaran una zona per acabar els busos i cotxes per tenir l'afició grana reunida. No hi haurà pantalla gegant però sí una "Fan Zone" improvitzada al centre del poble. Els bars de la Plaça Cataunya romandran oberts per intentar fer l'agost i oferir als seguidors nastiquers la possibilitat de seguir el partit per les televisions dels locals.\nInforma: EsportsdelCamp.cat (@EsportsdelCamp)\nSellarès, baixa sensible per al crucial partit de tornada. // Foto: Isaac Navarra/UE Llagostera\nA l'altre bàndol, il·lusió màxima a Llagostera per assolir la fita més elevada de la seva història. Poc a perdre-hi i molt a guanyar, els gironins són conscients que això és un "David contra Goliat"; el Nàstic parteix com a favorit, té més experiència en aquestes situacions i històricament, per tradició, per club i per pressupost hauria d'estar a la categoria de plata. Però com durant tota la temporada, els homes de Carrillo i Alsina no renuncien a somiar i es veuen amb opcions de donar la campanada. De fet, ara mateix només un gol els separa del futbol professional, per la qual cosa l'objectiu és plenament factible. És per això que des del club del Gironès s'ha iniciat una campanya per emplenar el Municipal, que té un aforament força limitat, i combatre d'aquesta manera la nombrosa #mareagrana que es preveu que arribi des de Tarragona. A Llagostera volen que la gent de les contrades tregui el seu #orgullgironí (etiqueta que ja es va escampant per les xarxes socials) i empenyi l'equip cap a l'ascens. A més, s'ha editat un spot, amb la col·laboració d'El Poll TV (amb el hashtag #sigues12) per engrescar llagosterencs, gironins i simpatitzants d'arreu de la Unió Esportiva a ser presents diumenge al camp en el partit més determinant de la història d'un club modest i d'una població ben petita. En l'àmbit esportiu, el Llagostera perd Marc Sellarès, autor del gol al Nou Estadi i expulsat just després, però recupera Pitu Comadevall, l'arma secreta per a les jugades d'estratègia.\nAquest és l'anunci d'El Poll TV:\nMERCAT #3div5 [2014-2015] 19-06-2014 16:00 per Lluís Montaner\nMERCAT #2CAT GRUPS 4-6 [2014/2015] 15-06-2014 09:20 per Sergi Vargas\nMERCAT #2CAT GRUPS 1-3 [2014/2015] 15-06-2014 09:10 per Sergi Vargas\nMERCAT #1CAT [2014/2015] 15-06-2014 09:00 per Sergi Vargas\nLa guia #futbolcat a Twitter 15-05-2014 13:40 per Sergi Vargas, Roger Sánchez i Oriol Boix


L'equip que entrena Ramon Benito ha empatat a zero a la pista del Saint Omer francès\nREDACCIÓ Barcelona 20/03/2011 00:59\n260x366 El blaugrana Sergi Panadero, en una imatge d'arxiu / LAIA SOLANELLAS / DELCAMP.CAT El blaugrana Sergi Panadero, en una imatge d'arxiu / LAIA SOLANELLAS / DELCAMP.CAT\nEl Blanes ha aconseguit aquest dissabte classificar-se, per primera vegada en la seva història, per a la final a vuit de la Lliga Europea. L'equip que entrena Ramon Benito ha empatat a zero a la pista del Saint Omer francès, però ha aconseguit el bitllet gràcies a la victòria del Barça a la pista italiana del Follonica.\nD'aquesta manera, el grup B ha acabat amb el Barça com a primer classificat -ja havia aconseguit matemàticament aquesta posició de privilegi fa unes setmanes- i el Blanes, segon; quan encara falta una jornada per acabar la lligueta.\nD'altra banda, al grup A, el Reus Deportiu també s'ha assegurat el passi a la fase final del campionat després de guanyar el Gèneve per un contundent 7-1. Aquest resultat, combinat amb la derrota del Liceo a la pista de l'Infoplus Bassano (6-4) fa que la primera posició del grup s'acabi decidint a l'última jornada, quan els del Baix Camp jugaran contra els italians.\nEn canvi, al grup C, el Vic va caure a la pista del Viareggio italià (3-1), un resultat que complica el passi a la final dels osonencs, que s'ho jugaran tot a l'última jornada, a casa, contra el Noia, que va perdre 5-3 a la pista portuguesa del Candelaria.


Seguint el camí de Son Berga, s'arribarà també a Son Manxo. Seguint dret, es pujarà la costa d'en Tallet on encara queden restes del molí d'en Cerol que, al igual que el d'en Carbó a la banda de ponent de la vila o el de sa Real, són torres dels pocs molins fariners rurals del terme.\nDes d'aquests aturonament es pot tornar a observar la vall del torrent que guia el terme i que, si fins ara és conegut pel torrent de Ses Planes, a partir d'aquí ja ho és pel nom de torrent de n'Amer. A la banda de tramuntana la vista topa amb la serralada de s'Esquerda amb el puig des Tresor (382 metres), on lògicament s'hi troba, vora una mata, el dot des Tresor.\nUna mica més a gregal es veu el puig de ses Fites. Al seu cim hi ha una fita que separa tres termes -Artà, Son Servera i Manacor- i separava tres possessions - s'Alma, s'Estepar, i sa Fontpella. Després, els Puigs des Coll (372 metres), de ses Buines (353 metres) i de sa Font (273 metres), rera el qual es troba la població de Son Servera.\nEntre les muntanyes i el punt d'observació, en el baix, es destrien les cases de Son Vives amb la seva torre de defensa, les dues Son Sureda -vell i nou- amb un immens aljub davant el vell, i les discretes cases de sa Tafona de sa Cova. Seguirem camí envant deixant les cases de Sa Riba, alqueria ja existent l'any 1258, a mà esquerra fins arribar a la cruïlla de Son Manxo.\nSi seguim dret, vorejant les cases de Son Manxo Vell, arri baríem a Porto Cristo passant per Son Tovell. Si girassim a ma dreta passant per Son Berga i Son Negre arribaríem a Manacor. I si giram a mà esquerra, una vegada passat el pla de Son Manxo, a quatre quilòmetres i mig del punt de partida, arribarem al nucli urbà de Son Carrió.\nPou de Son Berga\nEn aquesta cruïlla arribaríem, també, si haguéssim agafat la variant des Llegats. I ben a prop, vora el camí s'hi troba el pou de Son Berga, de coll de marès blanc molinat i malmès pel temps i pels homes.


NATILLES CASOLANES PERFECTES - Postres y dulces - Blog de MONICA NORTE GONZALEZ de Thermomix® Lleida\nBlogosfera › Delegación Lleida › Mónica Norte González › Postres y dulces › NATILLES CASOLANES PERFECTES\nA casa nostra les cremes volen !!! Són d'aquells postres, juntament amb el flam, que no falten mai !!\nEl poder fer-les a casa amb Thermomix® m'encanta, primer perquè sé que li poso i segon perquè l'estalvi és brutal!!\nSi a més li sumem que els menuts gaudeixen moltíssim ajudant a preparar les seus postres favorits... no té preeeeu !!\nHavia provat un munt de formes de fer-les i encara que sortien boníssimes, no acabava de trobar el puntet que a mi m'agrada (cremós però no pesat).\nAra per fi li he agafat el punt i a casa estan encantats !!!!\nAvui vull compartir amb tu la recepta, prova-la i explica'm que tal !!! Estic convençuda que t'encantaran !!!!\nSi et sembla, ens posem mans a l'obra !!!\nPer elaborar-les necessitarem:\n900g de llet sencera o semidesnatada\nLa pell d'una taronja o llimona\nPosa al vas 450g de llet amb els ous, el sucre i la maizena. Programa 30seg/vel6. Retira del vas i reserva.\n(Sense rentar el vas) posa la resta de llet (450g) amb les pells del cítric que triem i la canyella trossejada. Programem 6min / 90°C / vel2. Deixem infussionar la llet 10 min i colem.\nTorna a posar la llet al vas i afegeix la barreja reservada. Programa 10 seg / vel8 per barrejar-ho tot.\nEscalfa 6 min / 80°C / vel2 i després 3min / 90°C / vel3 per espessir.\nAcabat aquest temps programa 20seg / vel8 sense temperatura perquè la crema quedi llisa i homogènia.\nLa repartim als recipients, deixem arrofredar de 30 a 45 min. Les tapem i les posem a la nevera fins l'hora de servir\nFàcil, oi? Doncs anima't a fer-les i gaudeix d'aquestes cremes espectaculars!!!


Debat sobre la República que volem - Assemblea Nacional Catalana\nDebat sobre la República que volem\nQuina República catalana volem? Com hauria de ser? Quins són els principals reptes que haurà d’afrontar? Cap a quina societat cal anar? En definitiva.. quin model de país volem? El debat del dijous 28 de març abordarà aquests temes des de diferents punts de vista (de l’educació, del sistema polític, jurídic, social…)i comptarà amb 5 ponents d’excepció que, per la seva trajectòria política i professional, sense cap mena de dubte ens sabran plantejar algunes solucions… i segur que encara més preguntes.


La vista cansada :: uji\nResulta fascinant contemplar de prop com es genera el coneixement científic.\nUna de les feines més misterioses.\nDel CWIS al núvol\nUna conferència molt interessant de juny de 2015. El gerent de l’UJI, Andrés Marzal, i dos tècnics del Servei d’Informàtica, explicaven al públic el camí emprès cap al cloud, el núvol. Un camí que, si els rumors que se senten són certs, deu estar ara a punt de culminar.\nQuasi al principi de la seua intervenció, Andrés es referia als que vam col·laborar en el primer servidor web d’Espanya com “una pandilla de forajidos en el buen sentido”, els quals hi hauríem treballat “completamente al margen de la dirección de la universidad”. Però això no és exacte i m’agradaria matisar-ho. Aquell servidor web de 1993 cal situar-lo en el marc d’un projecte d’implementació d’un servei d’informació electrònica per a l’UJI. Un projecte que tenia el vistiplau de l’autoritat pertinent.\nInicialment ens havíem basat en la tecnologia Gopher. Perquè, sí, Internet ja existia abans del Web. I al cap d’un temps vam voler provar opcions noves. Potser és cert que entre un moment i l’altre, de setembre de 1992 a setembre de 1993, l’equip de govern es va oblidar d’aquesta iniciativa i no hi va destinar recursos. La primera —i molt forta— crisi de finançament de l’UJI no va ajudar gens. En tot cas, els qui hàgeu treballat en una organització d’una certa mida ja deveu saber que aprovar un projecte i deixar que es pose en marxa no implica sempre donar-li cap suport efectiu. Si aleshores ens vam quedar al marge, doncs, no va ser exactament la nostra intenció!\nMés informació sobre el projecte original:\n📎 El Gopher como CWIS (Campus Wide Information System) en la Universitat Jaume I\nL’avantatge és que totes aquestes intrigues ja les vaig viure fa més de vint anys. L’etern retorn dels enzes.\nEl sistema de control horari m’adverteix que no vaig fitxar ni l’1 ni el 6 de gener. I no diu mentida. A l’#UJI el que és de l’UJI.\nL’“avaluació de la qualitat” és un ritu burocràtic revestit d’aparença científica. Una caiguda en la numerologia.


La borsa del 25 de novembre del 2020\nL'Ibex puja el 0,26%, fins als 8.164 punts\nBarcelona 25 de de novembre del 2020. 19:28\nL’Ibex 35 ha aconseguit anotar-se un avanç del 0,26% aquest dimecres, i se situa en els 8.164,7 punts al tancament de la que ha sigut la seva quarta sessió consecutiva en positiu, malgrat haver cotitzat en ‘vermell’ la major part de la jornada borsària. El principal índex espanyol ha evolucionat així en un context marcat per l’inici del traspàs de poder als Estats Units i per l’optimisme i les expectatives generades als mercats per les novetats sobre els avanços de les vacunes de Pfizer, Moderna i AstraZeneca.\nDe fet, el Consell de Ministres ha aprovat ja el Pla de Vacunació contra la Covid-19, que recull que els residents i el personal sanitari de residències i centres de grans dependents seran els primers a vacunar-se una vegada n’arribin les primeres dosis, a partir de gener del 2021.\nQuant a dades macro, s’ha donat a conèixer que el PIB dels Estats Units va caure un 2,7% en el tercer trimestre, una dècima millor de l’estimat.\nLes pujades més grans de l’Ibex 35 les han presentat Solaria (5%), Acciona (3,98%), Telefónica (3,26%), PharmaMar (2,92%) i Viscofan (2,51%). Al contrari, entre els descensos destacaven Aena (1,9%), Mapfre (1,77%) i CaixaBank (1,75%).\nLa resta de places europees han presentat evolucions dispars, amb pujades a París (0,23%) i Milà (0,72%) i caigudes a Londres (0,64%) i Frankfurt (0,02%).\nEl barril de petroli West Texas Intermediate (WTI), de referència per als Estats Units, cotitzava en 45,47 dòlars, mentre que el cru Brent, de referència per a Europa, marcava un preu de 48,32 dòlars.\nPer la seva banda, la prima de risc espanyola cedia posicions fins als 64 punts bàsics, amb l’interès exigit al bo a 10 anys en el 0,061%, mentre que la cotització de l’euro davant el dòlar es col·locava en 1,1906 ‘bitllets verds’.


El PP vol forçar Torra a renegar del Consell de la República i l'Assemblea d'Electes\nEls populars demanen al president que deixi de "convocar o participar" en entitats que "intenten usurpar" la representativitat de les institucions de Catalunya\nper Joan Antoni Guerrero Redactor Parlament de Catalunya (Barcelona). 20 de novembre de 2019 16:36\nEl PP vol que el president de la Generalitat, Quim Torra, i el seu Govern reneguin del Consell de la República i l’Assemblea de Càrrecs Electes de Catalunya, dues institucions que, d’acord amb el partit que lidera Alejandro Fernández a Catalunya són “entitats privades alienes a les institucions estatutàries”. Els populars han enviat al proper ple una moció perquè es voti rebutjar “l’aparença de legalitat i representativitat” que el PP veu que exerceixen les dues institucions que denuncia.\nEn el mateix text, el PP proposa que el Parlament insti Torra i el Govern a “deixar de convocar o participar, activa o passivament, en entitats privades que intenten usurpar l’autèntica legitimitat i representativitat de les institucions de Catalunya”. Precisament Torra s'ha reunit aquest dimecres amb el president a l'exili, Carles Puigdemont, a la Casa de la República a Waterloo per abordar la situació política després de les eleccions del 10-N.\nTorra va participar en la primera Assemblea d’Electes el passat 30 d’octubre, que va reunir-se al Palau de Congressos de Catalunya. L’Assemblea es va presentar com una institució republicana, promoguda pel Consell per la República de Carles Puigdemont, amb la voluntat de treballar per fer efectiva la independència.\nDe la primera reunió en va sortir el compromís de crear una comissió gestora que treballés en l’organització, les formes de participació i la presa de decisions. Es tractaria d’una proposta de governança que caldrà debatre i votar en la propera assemblea que es faci. Aquella reunió va coincidir amb els primers dies de l'acampada independentista a la plaça Universitat i un cop finalitzada alguns assitents van tallar l'Avinguda Diagonal fent una crida a manifestar-se fins a l'acampada i afegir-se als joves.\nEl punt de la moció del PP que demana a Torra que no participi en aquestes institucions podria trobar l'acord de la majoria de partits a l'oposició. A banda del PP, han estat crítics amb aquestes entitats el PSC, Cs i els Comuns.


Diari de Solsona Diari de Solsona: Sandra Colell, Núria Closa i Sheila Lara pugen al podi a la Final d’Iniciació, CP Solsonès\nSandra Colell, Núria Closa i Sheila Lara pugen al podi a la Final d’Iniciació, CP Solsonès\nEl passat diumenge, dia 10 de juliol, al pavelló poliesportiu de La Seu d’Urgell, es dugué a terme la Final d’Iniciació de les categories E, C, B, A i Debutants. Van trobar-se diversos clubs de la territorial de Lleida, i es van ajuntar una gran quantitat de patinadors, classificats tots ells per aquest campionat. Sira Capdevila, Esther Moreno, Sandra Colell, Sheila Lara, Laura Múrcia, Marta Ortíz, Núria Closa, Montse Rodríguez, Xènia Vantolra i Laura Solanellas, van ser les classificades per l’ocasió i les representants del C.P. Solsonès durant tota la jornada.\nEl diumenge pel matí, la primera patinadora en efectuar el seu programa, havia de ser, Sira Capdevila, però va causar baixa a causa d’una malaltia i no va poder competir en la categoria A. Tot seguit l’Esther Moreno va presentar un bon exercici, amb velocitat i bon estil, però un error en l’element opcional la va situar en el 9è. lloc de la classificació final. Seguidament, Sandra Colell va aconseguir un molt bon treball, amb fluïdesa i detall en la coreografia, per això, va aconseguir la puntuació més alta, i el títol de Campiona de la categoria A. La següent en defensar el seu programa, va ser Sheila Lara. Ens va oferir un bonic treball, amb molta nitidesa en la dificultat, aconseguint d’aquesta manera, el bronze, i per tant, el 3r. lloc de la classificació final. Les següents patinadores en realitzar el seu treball van ser les de la categoria B. En primer lloc Laura Múrcia ens oferia un programa molt ben executat i patinat, per aquest motiu, va aconseguir el 5è lloc, quedant a les portes del podi. Tot seguit va ser Marta Ortíz la protagonista del moment, amb un bon treball, net i ben resolt, que la va situar al 29è. lloc de la classificació final. A continuació va ser el torn de Núria Closa. La Núria va desenvolupar una coreografia molt ben treballada i ben coordinada amb la resolució de la dificultat; per aquest motiu, va aconseguir el bronze, i així mateix, el 3r. lloc del podi final en la categoria B. Per últim, Montse Rodríguez va aconseguir fer un molt bon disc, i així mateix, es va poder situar en la 8a. posició.\nDesprés, per la tarda, la jornada va continuar amb la categoria C, protagonitzat per part del C.P. Solsonès, per Xènia Vantolra i Laura Solanellas. La Xènia va realitzar els seus exercicis amb molta cura, velocitat i bon estil. Així doncs, va aconseguir el 24è. lloc de la classificació. Pel que fa a la Laura, la seva posada a pista i la rapidesa en l’execució dels integratius van fer que es situés al 20è. lloc de la classificació.\nTots plegats ens ho vam passar molt bé. Cal felicitar a les nostres patinadores per la seva magnífica tasca, i el seu treball tant acurat. De la mateixa manera, cal agrair als acompanyants, familiars i amics, el seu suport i el seu caliu durant tot el diumenge. Moltes felicitats per l’Esther, la Laura Múrcia, la Marta, la Montse, la Xènia, la Laura Solanellas i, en especial, per la Sandra, la Sheila i la Núria! A les entrenadores i a tots plegats, moltes gràcies i moltes felicitats!\nLaura Múrcia, Montse Rodríguez, Núria Closa i Marta Ortíz cat. B\nLaura Solanellas i Xènia Vantolra cat. C\nNúria Closa, bronze cat. B\nSandra Colell i Sheila Lara, or i bronze cat. A\nXènia, Laura Solanellas, Sandra, Núria, Marta, Esther i Sheila del C.P. Solsonès\nPublicat per Diari de Solsona a 11:14