L’adopció de criptomonedes als principals mercats financers està agafant ritme. Diverses empreses en línia i fora de línia han adoptat ara la força disruptiva del mercat de criptomonedes acceptant bitcoin, ethereum, ripple i litecoin entre d’altres com a forma de pagament. Amb l’esperit de la interrupció, diverses empreses han intentat llançar les seves pròpies criptomonedes.\nFins i tot els bancs tradicionals com JPMorgan Chase, Goldman Sachs i els gegants tecnològics liderats per Facebook han decidit llançar les seves pròpies criptomonedes. Com a tal, diverses plataformes que accepten pagaments amb criptografia ara inclouen desenes de criptomonedes a les seves plataformes com a modes de pagament acceptables. Això, segons els experts en seguretat financera, crea possibles amenaces a la seguretat.\nLa necessitat de carteres criptogràfiques\nAixò ha provocat una insaciable necessitat de solucions segures per emmagatzemar i transferir actius de criptomoneda. Diversos gegants tecnològics liderats per PayPal, Apple, Samsung i Google han aconseguit dissenyar carteres mòbils a prova d’engany, que molts consumidors han adoptat amb una sensació de seguretat considerable. Tot i això, la seva experiència no cobreix les criptomonedes i això deixa un gran buit perquè les empreses criptogràfiques disruptives puguin capitalitzar.\nAixò ha donat lloc a un ràpid augment del nombre de carteres criptogràfiques que es llancen amb cadascun que busca oferir les millors funcions a preus raonables sense comprometre els protocols de seguretat..\nUn dels jugadors més notables en aquest segment convincent del mercat de criptomonedes és Coin.Space, una cartera moderna de criptomonedes fundada per Jonathan Speigner el 2015. El creador d’aquesta innovadora cartera és un profund expert tècnic en seguretat, criptomoneda, mobilitat, computació en núvol i tecnologies relacionades. La cartera està dissenyada amb un enfocament especial per a inversors principiants en criptomoneda i persones sense compte bancari.\nCoin Wallet vol suplir un buit en el sector bancari que ha estat explotat per l’aparició de solucions financeres descentralitzades. A la banca tradicional, moltes persones queden fora del sistema perquè no compleixen diversos requisits de coneixement del client (KYC) que han establert els bancs centrals. Això fa que sigui difícil ingressar una quantitat substancial de diners al sistema financer principal.\nNo obstant això, amb l’aparició de criptomonedes, la gent ara pot convertir les seves monedes fiduciàries invertint en bitcoins, ondulacions o altres criptomonedes populars. A continuació, poden emmagatzemar aquests actius en una cartera criptogràfica i veure com el valor creix, de vegades, més que la taxa de dipòsit mitjana que ofereixen els bancs tradicionals.\nDiverses institucions financeres han notat la insaciable demanda de carteres de criptomonedes i ara llancen les seves pròpies versions per intentar reclamar una part del mercat en ràpid creixement. Mastercard i Bank of America, amb seu als Estats Units, són algunes de les empreses notables que han fet aquest moviment. Al Japó, el gegant mundial de banca financera Rakuten també s’ha unit a la cua dels que llancen una cartera de criptomoneda.\nTanmateix, PayPal ha estat fins ara la peça que faltava en el viatge per assolir les carteres criptogràfiques. El gegant de pagaments en línia compta amb centenars de milions d’usuaris en línia, cosa que el converteix en el vehicle ideal per impulsar l’adopció de carteres criptogràfiques. Diverses persones que fan pagaments en línia prefereixen utilitzar PayPal a causa dels seus tallafocs de seguretat en línia en comparació amb l’ús d’una targeta de crèdit. Com a tal, quan el gegant de pagaments en línia va dir el mes passat que estava treballant per aportar capacitats de criptomoneda a la seva plataforma, diverses publicacions de mitjans van publicar històries que afrontaven la idea com un pas important cap a la presa de pagaments criptogràfics..\nLa companyia segueix els passos del gegant tecnològic Alphabet Inc., que també va anunciar a principis d’aquest any que la seva cartera de pagament de Google començarà a acceptar pagaments amb criptomoneda..\nLes carteres criptogràfiques tenen un enorme potencial al mercat de les criptomonedes. No són només un subconjunt, sinó un actor clau en allò que resulta ser una de les forces innovadores més pertorbadores des del començament del mil·lenni. Les carteres criptogràfiques s’uneixen a plataformes de préstec criptogràfic en línia, plataformes d’intercanvi de criptomonedes, plataformes de negociació de criptografia CFD, plataformes internacionals de transferència de diners i fins i tot sistemes de punt de venda (TPV).\nCada vegada són més populars al mercat perquè la gent cada vegada opta per transferir diners en forma de criptografia en lloc de moneda fiduciària. També opten per utilitzar sistemes de pagament de criptografia a causa de les taxes més baixes en comparació amb els serveis tradicionals de transferència de diners. Les empreses que inicialment van resistir la temptació d’abraçar la criptografia ara comencen a mostrar interès. Alguns d’ells com PayPal, sens dubte, jugaran un paper crucial a l’hora d’assumir els pagaments criptogràfics.


El Bloc denuncia que l’Ajuntament ha contractat dos persones sense passar proves de selecció\nInicio L'Horta Nord Bonrepòs i Mirambell El Bloc denuncia que l’Ajuntament ha contractat dos persones sense passar proves...\nEl Bloc denuncia que l’Ajuntament ha contractat dos persones sense passar proves de selecció\nEn els últims mesos, l’Ajuntament de Bonrepòs i Mirambell ha contractat a dos persones: un professor per a l’Escola de Persones Adultes i un peó de manteniment. El Bloc del municipi ha denunciat, però, que ninguna de les dos persones ha passat cap prova de selecció i ni tan sols són veïns del poble.\nDurant l’últim ple ordinari, celebrat el 12 de maig, la portaveu del Bloc, María José Amigó, va preguntar sobre la contractació d’un peó de manteniment i l’alcaldessa del municipi, Vicenta Bosch, segons el Bloc, “va respondre que es va seleccionar de la bolsa de treball municipal”.\nPerò, Amigó asegura que “no existeix cap borsa d’aquestes característiques a Bonrepòs i Mirambell i la persona seleccionada va acudir a les finestretes municipals a inscriure’s en la suposada borsa dos dies abans de la seua contractació”.\nSegons afirma la regidora del Bloc, “o l’equip de Govern prefereix gastar-se els diners dels veïns del poble en pagar favors polítics o l’alcaldessa pensa que no hi ha persones preparades en el municipi”.\nEn Bonrepòs i Mirambell, les dades de desocupació del passat mes d’abril, reflexen que més d’un 20% de la població activa del municipi està buscant treball. “Si en estos moments de crisi, l’alcaldessa del poble tampoc ha consultat ni tan sols al Servef si hi havia veïns amb la formació necessària, queda clar que hi ha altres interessos més enllà de servir a la ciutadania”, considera Amigó.\nPer al Bloc, “aquesta política no és nova a la població” ja que “des que el PSOE va assumir l’Alcaldia fa exactament dos anys, no s’ha fet cap convocatòria pública per cobrir treballs temporals”. Així, s’ha referit a una militant de joves socialistes que va ocupar un lloc de treball per al que no complia els requisits establerts en les bases.\nAixí, el Bloc ha anunciat que presentarà en el proper plenari una proposta demanant que “totes les contractacions de l’Ajuntament es cobrisquen mitjançant convocatòries públiques ben publicitades, perquè es puga presentar qualsevol persona del poble i es seleccionen els candidats més ben preparats”.


El ple que s'ha reunit avui a la Junta de Portaveus. Al capdavant es troba la presidenta del Parlament, Carme Forcadell.\nA partir de la setmana que ve al Parlament debatrà i aprovarà en el ple, la reforma del reglament de la Cambra, una proposta impulsada pels grups independentistes JuntsPelSí i la CUP. Els dos grups buscar tirar endavant les lleis, conegudes com de "desconnexió".\n2.600 euros van costar les conferències d'Artur Mas a Brussel·les, París i Ginebra\nAquesta decisió s'ha fet a la Junta de Portaveus, on s'ha tancat l'ordre del dia del ple de la setmana que ve, l'últim abans de les vacances. Segurament el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, també assistirà al ple de dimecres 26, per explicar als parlamentaris les reformes que han forçat la cessió dels tres consellers.\nEL "PLE ESCOMBRA"\nAquest futur ple, al qual l'han anomenat el "ple escombra", per acumular lluites lleis, s'allargarà entre dimarts 25 i el divendres 28, i es debatran almenys nou normes i les conclusions del grup de treball d'automoció.\nCompareixerà en aplicació de l'article 23.3 de la Llei de la Presidència de la Generalitat, que l'obliga a anar a la Cambra catalana "per retre comptes de l'estructura i la composició que adopta el Govern quan es constitueix i també en les modificacions posteriors".\nLa llei que destaca més entre les altres serà la de dotar Catalunya de la seva hisenda pròpia.\nDESENES DE LLEIS NOVES\nTambé es debatran les proposicions de llei per a la supressió de la comarca del Barcelonès; la d'espais agraris; la norma contra l'abús bancari; la d'eliminació dels mòduls prefabricats a les escoles, i els projectes de llei de comerç, serveis i fires, i la del canvi climàtic.\nA més, es votarà la proposta per demanar la reforma de la Llei orgànica de l'eutanàsia, i també la proposició de regulació de la segona activitat dels Bombers, Mossos d'Esquadra i policies locals.\nFinalment, la llei perquè els catalans a l'estranger puguin votar de forma electrònica, que el Govern vol utilitzar per al referèndum. A més, es podrà votar en aquest ple, tret que algun grup la impugni davant el Consell de Garanties Estatutàries, el que demoraria un mes la seva debat.


El principal -i ben present- referent\nEn el món de l’empresa es va estenent una constatació: quan el treballador, l’empleat, sigui de l’estament que sigui, coneix més i millor el projecte i les finalitats de la seva empresa més possibilitats hi ha que s’hi identifiqui i, llavors, que se senti part d’un projecte col·lectiu que atorga sentit a l’esforç del seu treball concret. Els beneficis d’aquesta consciència repercuteixen tant en la pròpia empresa com en l’empleat en la forma de viure la seva tasca laboral.\nEn el món de l’educació, sobretot a la secundària però cada vegada més ja a primària, el mestre o professor no sap ben bé què s’espera d’ell. Quina és la part precisa de la seva responsabilitat davant d’un grup de nois i noies. Quan el mestre ho era d’un sol grup d’alumnes, les famílies i la pròpia societat sabien perfectament què se li demanava a aquest mestre en relació a un determinat grup de nens i nenes. En el moment que un grup d’alumnes té diferents mestres a la setmana i al dia, quin és el que es fa principal responsable de l’ensenyament i aprenentatge d’aquest grup? El professor tutor quan potser resulta que aquest roman menys hores a la classe d’aquests alumnes que molts altres dels seus col·legues que no ostenten la funció de tutor?\nLa figura del mestre o professor com a principal referent d’un conjunt de nois i noies s’hauria de recuperar amb força. Potser aquesta referència podria estar compartida amb algun altre professor que fes de cotutor del grup. Però la dispersió i dissolució del professor com a referent d’un grup de nois i noies, pensem, és a la base de les grans dificultats que tenen els nostres professionals de l’ensenyament per fer la seva feina davant d’un alumnat interessat, responsable, esforçat, solidari amb els companys, etc. La vivència de ser un grup –un grup singular d’alumnes i professor– que aprenen però també que ensenyen junts; que creixen i maduren junts; que expressen els seus sentiments i emocions junts; que assoleixen èxits i fracassos junts, etc. té una força extraordinària per assolir amb èxit les fites educatives. Quan diem “junts” ens referim al conjunt que formen els noies i noies i el professor referent del grup –un o dos professors, no pas quinze o setze–. Aquest professor referent hauria d’esdevenir el principal coresponsable de la tasca educativa conjunta d’aquest grup classe durant almenys un curs i en la majoria d’hores escolars setmanals.\nHem de revisar aquesta necessitat de comptar amb tants especialistes en les etapes de l’educació bàsica que, com a conseqüència, ha comportat la pèrdua del professor referent davant els alumnes, les famílies i la societat. Pensem-hi i valorem quines reformes necessitaríem en la formació dels mestres i professors, en el disseny del currículum, en l’organització i distribució dels temps i espais escolars, etc. per a fer viable una proposta de recuperació del mestre, o professor, com a referent d’un determinat grup de nois i noies en l’aventura d’aprendre i conviure junts. Llavors els professors sabrien exactament què s’espera d’ells: no només ensenyar una matèria a molts alumnes sinó ajudar a créixer, aprendre, madurar i conviure a uns quants ben determinats. I els alumnes podrien tornar a experimentar la vivència de tenir el “meu/nostre mestre”, el “meu/nostre professor”.


per què els tigres troben tan irresistible l’obsessió de Calvin Klein per la colònia per als homes? - Article\nLa colònia Obsession for Men de Calvin Klein es va publicar el 1986 i l’olor torna a sorprendre al regne animal. ComEl New York Timessegons els informes, els guardes forestals del centre de l’Índia utilitzen la fragància per atraure un perillós tigre fora de la jungla.\nAquest és l'objectiu, de totes maneres. Es sospita que la tigre femella de 5 anys, coneguda com a T-1, va matar 13 persones durant un període de més de dos anys. Les autoritats índies esperen poder atrapar el gat i traslladar-lo a un zoo o refugi de vida salvatge. No obstant això, si els intents de tranquil·litzar-la i capturar-la fracassen, el Tribunal Suprem ha donat als guardes forestals la benedicció de disparar i matar l'animal si cal.\nTotes les parts esperen evitar més vessaments de sang i creuen que L’obsessió per a homes de Calvin Klein podria jugar un paper clau. El secret de la seducció de l’olor és la civetona, una feromona que segreguen petits mamífers carnívors anomenats civets i que s’utilitza en moltes colònies almizclades. La civetona solia ser raspada de les glàndules perineals d’una civeta, que, amb menys glamour, es troben a prop de l’anus de l’animal, però avui en dia la majoria de civetones són sintètiques.\nQuan els gats grans com els tigres capturen una olor de civetona, es tornen bojos i prenen l’olor. El biòleg de Los Angeles, Miguel Ordeñana, va suggerir que la civetona s'assembla a un tipus de 'marcatge territorial' que fa que els grans gats vulguin fregar el seu propi aroma. Per aquest motiu, els fotògrafs de vida salvatge i els conservacionistes de vegades utilitzen colònia rica en civetones per convèncer els gats cap a la càmera.\nTambé s’explota per alguns zoològics com a part dels seus programes d’enriquiment d’animals. Va explicar Louise Ginman del zoo de Taronga de SydneyScientific Americanque als lleons, tigres i lleopards de les neus els encanta la colònia Calvin Klein. 'Ho ruixem al voltant del recinte amb molts esprais poc concentrats i, quan els gats surten i l'oloren, literalment roden a terra, es freguen les galtes per sobre i s'hi freguen la cara', diu Ginman. 'Suposo que és una mica com la reacció que reps d'un gat quan gaudeix d'un gatet. Simplement semblen estar al cel absolut ”.\nL’aroma també és atractiu per als guepards. El 2010, investigadors de la Wildlife Conservation Society del zoo del Bronx de Nova York van ruixar diversos perfums i colònies dins del recinte del tigre, el lleopard de les neus i els guepards. Calvin Klein L’obsessió per a homes va ser sens dubte el que més agradava a la multitud, però Obsessió per a dones no va provocar la mateixa resposta.\nPel que fa a T-1, només els ha vist algunes vegades en els últims mesos i només uns segons a la vegada. S'han utilitzat cavalls per intentar atraure-la al cel obert, però 'els ha arrencat, ha menjat ràpid i després ha desaparegut'.Els tempsnotes. Esperem que l’obsessió per als homes sigui la força poc probable que salvi vides, tant dels animals com dels humans.


El PSOE guanyaria les eleccions amb 114-119 escons, seguit del PP amb 85-90 i Vox amb 56-59, segons GAD3\nPublicat 10/11/2019 20:20:06CET\nCiutadans s'enfonsaria amb 14-15 i Més País entraria amb 3 escons al Congrés\nEl PSOE hauria guanyat les eleccions generals amb 114-119 escons, una quantitat inferior als comicis del 28 d'abril, quan va aconseguir 123 escons, segons el sondeig de GAD3 per a RTVE i La FORTA.\nEn segon lloc s'ha situat el PP amb una forquilla de 85-90 escons, mentre que VOX es col·locaria com la tercera força política al Congrés amb 56-59 escons, d'aquesta manera dobla el resultat anterior quan va aconseguir 24 escons.\nUnides Podem seria la quarta força política amb 30-34 escons, i hauria baixat dels 42 escons que va obtenir en les legislatives de l'abril. Per la seva banda, Ciutadans descendeix des de la tercera plaça a la cinquena, dels 57 escons als 14 o 15.\nERC obtindria 13-14 escons, davant dels 15 dels anteriors comicis. Per la seva banda, JxCAT que en va obtenir 7 repetiria resultat amb 6-7 escons. El PNB que va treure 6 diputats, ara n'obtindria 6-7. La CUP, que entra per primera vegada al Congrés dels Diputats, aconseguiria 3-4 diputats, EH Bildu es quedaria amb 3-4. També entraria per primera vegada al Congrés Més País, amb 3 escons. Navarra Suma mantindria els seus dos escons i Coalició Canària es quedaria en 1-2. També entraria Terol Existeix amb un escó.\nEn els comicis del passat 28 d'abril, els socialistes van aconseguir el 28,67 per cent dels vots i 123 escons. En segon lloc va quedar el PP amb el 16,69 per cent i 66 escons. A escassa distància es va situar Ciutadans amb 57 escons i el 15,86 per cent dels vots.\nLa quarta plaça va ser per a Unides Podem amb el 14,32 per cent dels vots i 42 escons. Vox es va col·locar com a cinquena força política amb el 10,26 per cent dels vots i 24 escons.\nPer la seva banda, ERC va obtenir el 3,89 per cent dels vots i 15 escons, i JxCat es va situar amb 7 escons i 2,35 per cent dels vots. El PNB, amb l'1,51 per cent va aconseguir 6 escons i EH Bildu 4 escons amb l'1,51 per cent.\nEls canaris de CCa-PNC van tenir 2 escons amb el 0,53 per cent dels vots, igual que Navarra Suma, que va aconseguir un percentatge de vots del 0,41. Finalment van tenir respectius escons Compromís i el PRC de Miguel Angel Revilla, el primer amb un percentatge del 0,66 i el segon amb el 0,20 per cent.


Farmàcia i Parafarmàcia - Escola Mare de Déu de Montserrat Rubí\nFarmàcia i ParafarmàciaEscolaMontserrat2019-08-26T19:18:15+01:00\nEXPERTS EN SALES MANAGEMENT I LIDERATGE TECNOLÒGIC\nAssistir en la dispensació i elaboració de productes farmacèutics i afins, i realitzar la venda de productes parafarmacèutics, fomentant la promoció de la salut i executant tasques administratives i de control de magatzem, complint amb les especificacions de qualitat, seguretat i protecció ambiental.\nLaboratori – Àmpliament dotat per a l´elaboració de tot tipus de fórmules magistrals i preparats oficinals.\nAula taller de farmàcia\nales management(tècniques de venda) de productes de farmàcia i parafarmàcia amb mostrador de venda i els programes informàtics específics (gestió de magatzem i dispensació de productes).\nOrdinadors personals dotats dels programes per a la gestió de l’oficina de farmàcia IOFWin i Farmatic Windows, així com altres programes útils per a la gestió de l’oficina de farmàcia, com és ara el BotPlus.\nPràctiques d’aparadorisme – Pràctiques d’aparadorisme de productes de parafarmàcia, amb suport del Departament de Màrqueting i Publicitat per a escenificacions reals.\nSimulació d’SPD – (Servei Personalitzat de Dosificació) i realització de fórmules magistrals en el laboratori (cremes, càpsules, pólvores…).\nSeminaris – Amb professionals de l’àmbit de la fitoteràpia, l’homeopatia, la cosmètica,…\nVisites – A Fires de Farmàcia, farmàcia hospitalària, empreses distribuïdores farmacèutiques i a parafarmàcia.\nEina de Comunicació – El programa es desenvoluparà en llengua anglesa (40% del total) amb el mètode AICLE. S’aplicarà una segona llengua estrangera (alemany i/o francès), per tal de potenciar el programa Erasmus+.\nProjecte Internacional ERASMUS+ – Participació en el projecte Erasmus+ per oferir pràctiques professionals a l’estranger a alumnes de cicles formatius amb una beca de fons europea.\nProjecte Setmana de la salut – Activitats específiques realitzades al centre per la dinamització del coneixement sanitari. Entre d’altres, destaquem la realització de tallers de productes de fotoprotecció i creació de farmacioles per a nens d’infantil i primària, visites de comercials de productes parfarmacèutics i el taller de comercialització amb l’alumnat de màrqueting i publicitat.\nDEA – Obtenció del Certificat de Suport Vital Bàsic i desfibril·lació del Consell Català de Ressuscitació.\nTècnic/a en Farmàcia i Parafarmàcia (Decret 123/2012, de 9 d’octubre).\nOn el nostre alumnat pot realitzar el crèdit de Formació en Centres de Treball (FCT).\nLa competència general d’aquest títol consisteix a assistir en la dispensació i elaboració de productes farmacèutics i afins, a realitzar la venda de productes parafarmacèutics fomentant la promoció de la salut, executar tasques administratives i de control de magatzem, i complir amb les especificacions de qualitat, seguretat i protecció ambiental.\nAccés als cicles de CFGS\nAltres cicles formatius de grau mitjà.\nBatxillerat (Escola La Salut de Sabadell). Plaça reservada.\nCicles Formatius de Grau Superior afins:\nCFGS Documentació i Administració Sanitària.\nCFGS Màrqueting i Publicitat.\nTècnic/a auxiliar de farmàcia.\nTècnic/a magatzem de medicaments.\nTècnic/a en una farmàcia hospitalària.\nTècnic/a en un establiment de parafarmàcia.\nDe dilluns a divendres de 8.00 a 14.30 h\nDe dilluns a divendres de 15.00 a 21.30 h\ndos dies a la setmana de 8.00 a 14.30 h\ndos dies a la setmana de 15.00 a 21.30 h\ntres dies a la setmana de 8.00 a 14.30 h\ntres dies a la setmana de 15.00 a 21.30 h\nA partir de 2n possibilitat de fer hores de formació en DUAL\n1.336 h al centre\n96 h FCT en empreses del sector (període de vacances escolars)\n882 h formació DUAL al centre de treball\n1.584 h al centre\n416 h FCT en empreses del sector\nOficina de farmàcia / Pharmacy\nDispensació de productes farmacèutics / Dispensing of pharmaceutical products\nDispensació de productes parafarmacèutics / Dispensing of parapharmacy products\nPromoció de la salut / Health promotion\nDisposició i venda de producte / Retail pharmacy practices\nOperacions bàsiques de laboratori / Basic laboratory techniques\nPrimers auxilis / First aid skills\nAnatomofisiologia i patologies bàsiques / Basic anatomy, pshysiology and pathology\nFormació i orientació laboral / Work guidance and training\nEmpresa i iniciativa emprenedora / Entrepreneurship and enterprise\nFormació en centres de treball / Workplace training\nSíntesi / Research project\nFormulació magistral / Pharmacy compounding\nTècniques de venda & #Itleaderproject Montserrat / Sales management & #Itleaderproject Montserrat\nAnglès tècnic / Technical English\nAlemany i/o Francès tècnic / Technical French / Technical German\nDescarregat fitxa farmàcia i parafarmàcia\nDemana més informació. Prepara’t per al futur\n+100 anys amb experiències i lideratge educatiu.\nLa meva consulta és referent: Més informació Cicles FormatiusCFGM Farmàcia i ParafarmàciaCFGM Cuina i GastronomiaCFGS Documentació i Administració SanitàriaCFGS Màrqueting i PublicitatEntrevista\nDes de l‘equip directiu i administratiu de l’escola Montserrat li agraïm la confiança que ha dipositat en nosaltres.\nRecordi que pot trucar al telèfon 935.888.071 si té alguna consulta urgent o ens pot visitar a les nostres oficines del Carrer Cervantes, 77 de Rubí. (dilluns a divendres de 9.00 h a 14.00 h i de 16.00 h a 18.00 h).\nEn compliment del REGLAMENT (UE) 2016/679 DEL PARLAMENT EUROPEU I DEL CONSELL, de 27 d’abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa al tractament de dades personals i a la lliure circulació d'aquestes dades i pel qual es deroga la Directiva 95/46/CE (RGPD) i la Llei Orgànica 3/2018, de 5 de desembre, de Protecció de Dades Personals i garantia dels drets digitals, us informem que l'escola Mare de Déu de Montserrat de Rubí, és el responsable del tractament d'aquestes dades i en farà ús mentre no es revoqui el consentiment. Podeu exercir els vostres drets d'accés, rectificació, oposició, cancel·lació, portabilitat i oblit per escrit a l'escola Mare de Déu de Montserrat de Rubí, carrer Cervantes, 77 de Rubí.


ReciClassíCat: D'AGINCOURT, François (1684-1758) - Pièces de Clavecin\nÉs aquí on intervé el nostre protagonista d'avui, d'Agincourt, organista íntimament relacionat amb la seva ciutat natal, fou organista en diverses esglésies abans de recaure, per fortuna per ell i pels seus familiars i amics, a la Capella Reial de París. Allà, i sempre en nom del Rei de torn, va compondre tota una sèrie de partitures en què l'orgue o el clavecí n'eren els beneficiaris directes. De fet, el seu repertori és extens quantitativament parlant però extremadament limitat a la instrumentació de teclat. Per tant, en el dia del seu aniversari de decés any, també, de la mort de Johann Friedrich Fasch, haurem d'obrir la enciclopèdia de partitures de clavecí, buscar per la lletra A i escollir dins de l'extensa producció d'Agincourt. El seu referent, sens dubte i sota la mateixa paraula d'Agincourt, va ser François Couperin el qual no només rep la dedicatòria formal en el recull de peces de clavecí editades l'any 1733, any de la mort de Couperin, sinó que d'Agincourt segueix la mateixa pauta metodològica a l'hora de fer-ne el corresponent tractament.\nComprensible entendre per què avui recuperarem el Segon Ordre, en una forma terminològica coneguda i popularitzada anys abans pel seu admirat Couperin de qui, si no ho he fet encara, n'hauré de parlar tant aviat com pugui. El nom d'Ordre fa referència, musicalment, al concepte Suite ja que el tractament és idèntic. Sota l'etiqueta de "Peces de clavicèmbal dedicades a la Reina (1733)", d'Agincourt demostra el refinament i el virtuosisme noble d'unes suites de diversos moviments. El fet de parlar de suites i no de sonates, en un temps en què aquestes començaven a destacar i a consolidar-se, té a veure amb el caràcter galant, que no confondrem amb l'estil clàssic galant, i el refinament reial francès. Les Fetes Galantes eren pròpies de l'aristocràtica francesa. Opulència gastronòmica, d'orfebreria i d'estètica rococó exigien instruments a la altura dels solemnes esdeveniments fet que el clavecí, sovint acompanyat per la guitarra com en algun dels moviments de la suites d'avui, complia a la perfecció. La Suite, a més a més, era de caràcter més reial que la "menyspreable" sonata. Deliris de monarques que, no obstant, potser tindrem la gentilesa d'agrair ja que la música que tenim entre mans va ser fruit d'aquestes exigències del guió. Tot plegat i molt curiosament, en un dia en què una Reina d'un país tan democràtic com monàrquic ha dimitit... bé, ha abdicat, en qualsevol cas, desconec si al nou rei l'hi hauran interpretat a d'Agincourt en el dia del seu decés. Esperem que com a mínim aquest detall no se'ls hi hagi passat per alt!\nA la interpretació, l'esplèndid clavecí d'Hervé Niquet i la guitarra barroca de Caroline Delume.\nBIOGRAFIA: François d'Agincourt (Rouen, 1684 - 30 d'abril de 1758)\nAMAZON: AGINCOUR, F.: Chamber Music\nSPOTIFY: Herve Niquet – Dagincourt, F.: Chamber Music\nPaul Muad Dib 30 d’abril de 2013 a les 18:51\nAnònim 1 de maig de 2013 a les 12:25\nPaul Muad Dib 1 de maig de 2013 a les 21:28\nPaz, amor, salud y música! :)\nArioso 17 de març de 2014 a les 14:41


Mediona, entre clínex i cervesa\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, va ser dissabte a Mediona, municipi de l'Alt Penedès de prop de 2.300 habitants, referent en educació i conreu de les vinyes i on la principal indústria...\nEls resultats de les eleccions al Congrés a Mediona\nEl relleu, en hores baixes\nAtletisme. Les lesions han estroncat la progressió dels millors velocistes catalans, amb Viles i Ruiz al capdavant, que el 2013 van ser a un pas d'accedir a la final de 4x100 m del mundial de Moscou\nRússia mana a Txeboksari\nAtletisme. El combinat amfitrió lidera la primera jornada de l'europeu de seleccions, mentre que Espanya ocupa el vuitè lloc, allunyat de les places de descens. Mechaal acaba sisè en 1.500 m\nComerç a tocar i amb premi\n1.754 botigues de 30 municipis participen en la campanya ‘Barris antics, molt per descobrir, molt per oferir'\nL'objectiu és potenciar el comerç urbà de proximitat\nDotze catalans en l'europeu de seleccions.\nRamon Cid va donar a conèixer ahir els convocats per a l'europeu de seleccions d'atletisme, que es disputarà el cap de setmana vinent a la població russa de Cheboksary. En la llista hi figuren fins...\nEls resultats de les eleccions municipals a Mediona\nEstela García, segona a Gavardo.\nLa velocista catalana del València TiM va ocupar diumenge el segon lloc en els 100 m del míting de Gavardo, a Itàlia, i amb un registre d'11,63 s'ha col·locat en el primer lloc del rànquing espanyol...


CEIP PUIG D’EN VALLS DATA ACCIÓ RESPONSABLE OBSERVACIONS Abans 03/10/2012 Elaboració dels censos. Direcció / Equip directiu En els centres de secundària, Informació a tota la comunitat shan dincloure tots els educativa del dia i hora del alumnes a partir de primer sorteig públic de la Junta dESO (LOE). Electoral 04/10/2012 Sorteig públic dels membres Direcció Composició: - Primària: titulars i suplents de la Junta director, 1 professor Electoral, entre tots els components del cens. Convocatòria de la reunió de constitució de la Junta Electoral. 9/10/2012 Constitució de la Junta Junta Electoral Els noms de les paperetes Electoral i aprovació dels shan dordenar alfabèticament censos, el calendari i els i anar precedits duna casella. models de sobres i paperetes Han de dur el nombre màxim de X a marcar. Els noms de pares i mares i dalumnes de candidatures diferenciades, davall el nom, han de ressenyar la candidatura a la qual pertanyen. 17/10/2012 Informació a tota la comunitat Presidència Junta Electoral En el cens electoral, tot educativa del calendari i del lalumnat del centre i la procés electoral. Exposició comunitat educativa hi ha de pública dels censos i inici del constar alfabèticament amb període de reclamacions. nom i llinatges i el DNI. A la informació del procés ha de constar que una vegada acabat lescrutini, si hi ha empats, es procedirà al sorteig públic entre les persones candidates empatades. 23/10/2012 A les 12.00 h. fi del termini de Secretaria / Junta Electoral Les reclamacions es presenten reclamacions als censos a la secretaria del centreCEIP PUIG D’EN VALLS. Ciutat Jardí 4. 07800 Puig d’en Valls. Tlf i fax: 971315427.E-mail: cppuigdenvalls@educacio.caib.es N.I.F. S-0718163-I 2.\nCEIP PUIG D’EN VALLS provisionals. adreçades a la presidència de la Junta Electoral del centre. 30/10/2012 Reunió de la Junta Electoral si Junta Electoral Millor si a la constitució es fixa hi ha reclamacions als censos lhora. En cas de no haver-hi Calendari eleccions Consell per resoldre dites reclamacions es desconvoca. Escolar. reclamacions. 31/10/2012 Publicació dels censos Presidència Junta Electoral En lloc accessible a cada definitius. sector respectiu de la comunitat educativa. 06/11/2012 A les 12.00 hores final del Secretaria / Junta Electoral El professorat substitut no pot termini de presentació de presentar-se, però pot votar. candidatures que es farà per escrit .07/11/2012 Reunió de la Junta Electoral per a Junta Electoral Del sorteig de les meses de pares i la proclamació provisional de mares i alumnes, titulars i suplents, candidatures, sorteig dels membres en queden excloses les persones de les meses electorals i sol·licitud candidates. de representant de lAjuntament, de lAPIMA més representativa, de lAA més representativa a secundària i, si escau, del representat empresarial.13/11/2012 Publicació i comunicació de les Presidència Junta Electoral En lloc accessible a cada sector candidatures provisionals i dels respectiu de la comunitat educativa. resultats dels sorteigs de les meses electorals.15/11/2012 A les 12.00 h. fi del termini de Secretaria / Junta Electoral Les reclamacions es presenten a la reclamacions de candidatures secretaria del centre adreçades a la provisionals. presidència de la Junta Electoral del centre.20/11/2012 Reunió de la Junta Electoral, si hi Junta Electoral Millor si a la constitució es fixa ha reclamacions als censos, per lhora. En cas de no haver-hi resoldre les reclamacions. reclamacions es desconvoca.20/11/2012 Publicació de les candidatures definitives i inici Presidència Junta Electoral de la campanya electoral.20/11/2012 Convocatòria del claustre extraordinari per a les Direcció eleccions.CEIP PUIG D’EN VALLS. Ciutat Jardí 4. 07800 Puig d’en Valls. Tlf i fax: 971315427.E-mail: cppuigdenvalls@educacio.caib.es N.I.F. S-0718163-I 3.\nCEIP PUIG D’EN VALLS22/11/2012 A les 12.00 h. fi del termini per sol·licitar Secretaria / Presidència Junta Electoral lacreditació com a supervisor/a. Fi del termini perquè pares i mares sol·licitin els sobres i les paperetes per votar per correu.28/11/2012 Claustre extraordinari per a lelecció Mesa electoral Direcció i 2 mestres o del professorat. Sorteig en acabar professors/es: el més antic i el més lescrutini si hi ha empats. recent en el centre i, entre aquests, el de major i el de menor edat, respectivament. El de menor edat actua com a secretari.29/11/2012 Eleccions de pares i mares. Mesa electoral Direcció i 2 pares/mares elegits Sorteig en acabar lescrutini si hi per sorteig. El/la menor dedat ha empats. actua de secretari/ària. Horari de 8 a 10h i de 13 a 15 h05/12/2012 Reunió de la Junta Electoral per Junta Electoral Millor si a la constitució es fixa a la proclamació de candidats/es lhora. electes.05/12/2012 Convocatòria de constitució del Direcció En dia i hora que permeti nou Consell Escolar. lassistència de tots els membres electes.11/12/2012 Sessió de constitució del nou Consell Escolar Caràcter extraordinari amb Consell Escolar, elecció de la aquest únic punt ordre del dia. nova Comissió Permanent i daltres comissions si escau.CEIP PUIG D’EN VALLS. Ciutat Jardí 4. 07800 Puig d’en Valls. Tlf i fax: 971315427.E-mail: cppuigdenvalls@educacio.caib.es N.I.F. S-0718163-I 4.\nCEIP PUIG D’EN VALLS20/12/2012 Remissió de les actes de les eleccions, les Direcció dades de participació i la composició del nou Consell Escolar a la Direcció General de Planificació i CentresCEIP PUIG D’EN VALLS. Ciutat Jardí 4. 07800 Puig d’en Valls. Tlf i fax: 971315427.E-mail: cppuigdenvalls@educacio.caib.es N.I.F. S-0718163-I Recommended


Com reconèixer quan el bebè té gana? | Consumer\nCom reconèixer quan el bebè té gana?\nAbans d'expressar que té gana a través del plor, el nounat emet altres senyals, com agitar-se, obrir la boca, moure els braços i fer espetecs amb la llengua\nDes que neixen, els bebès empren molts gestos i conductes per expressar les seves necessitats. A mesura que coneixen al seu fill, mares i pares aprenen a interpretar aquests signes per saber quan té gana i d’aquesta manera evitar que arribi al senyal més recognoscible: el plor. Aquest article explica com identificar si un nen té gana abans que plori, la importància de conèixer al petit per interpretar les necessitats que expressa, els senyals més comuns en els bebès i què fer si no les manifesten.\nEl plor i altres senyals de la gana en els bebès\nBona part dels senyals que els bebès emeten des dels primers moments de les seves vides per expressar-se estan dirigides a satisfer les seves necessitats bàsiques. I entre aquestes, per descomptat, menjar és una de les principals. No obstant això, quan el nen és petit, mares i pares primerizos de vegades tenen problemes per reconèixer aquests signes i adonar-se que el seu fill demana que li alletin. Com fer per saber quins són?\nEl bebè dona diferents senyals que té gana i plora solament quan aquests avisos no han estat atesos\nEl senyal més evident és el plor del nen. No obstant això, cal parar esment, perquè no sempre quan plora és per gana. “És important conèixer els tipus de plor per poder atendre de manera correcta al bebè“, afirma el Ministeri de Sanitat, en una guia sobre la cura infantil. “Quan el nen té gana, el plor és enèrgic i, a poc a poc, es fa més fort i rítmic“, afegeixen aquests experts. En ocasions, també pot copejar-se la galta, es mossega el puny o es xucla els dits.\nPerò el petit no sempre plora perquè té gana. Ni sempre que té gana plora. Millor dit: el bebè dona senyals que té gana abans de posar-se a plorar. Quan esclata en plor, és perquè els seus avisos anteriors no han estat atesos.\nBebès amb gana, els seus senyals més comuns\nCada nen és diferent i, en conseqüència, té les seves pròpies maneres de comportar-se i d’expressar-se. Els qui millor li coneixen són la seva mare i el seu pare, així que el més probable és que aviat aprenguin a interpretar els seus missatges de manera correcta. “Les ganes de menjar del bebè són fàcils d’identificar amb una mica de pràctica“, apunta Ana Isabel Fraga, autora de ‘El manual d’instruccions que vas perdre quan va néixer el teu fill’ (Mandala, 2009) i del blog Susurradora de Bebès.\nEntre els suggeriments per alletar amb èxit, Unicef recomana “procurar tenir al nen a prop, sobretot al principi. D’aquesta manera, és més fàcil aprendre a reconèixer quan el necessita menjar“. Això és important, sobretot, a la nit: si la mare dorm prop del bebè, podrà donar-li el pit sense que sigui molt molest per a cap. Est és un dels principals arguments esgrimits pels promotors del colecho.\nPerò més enllà de les peculiaritats de cada petit, existeix una sèrie de conductes i comportaments que la gran majoria dels nens repeteix quan tenen gana. El servei de Queensland (Austràlia) ha publicat un document il·lustrat amb els senyals més comuns del bebè famolenc, dividides en tres grups, segons el grau de necessitat:\nSenyals primerencs (“tinc gana”): el petit s’agita, obre la boca, gira el cap i busca el pit.\nSenyals intermedis (“tinc molta gana”): s’estira, incrementa els moviments i la inquietud del seu cos, es porta la mà a la boca.\nSenyals tardans (“primer calma’m i després alimenta’m”): mou els braços amb agitació, es posa colorit i plora. I quins són les recomanacions per calmar-li abans d’alletar-ho? Abraçar-li, fer que la seva pell entri en contacte amb la pell del pit, parlar-li, acariciar-ho. I després, sí, donar-li de mamar.\nAltres senyals comuns són: el bebè es llepa els llavis; fa espetecs amb la llengua; succiona i es porta a la boca els peus, la roba o les joguines; i, si algú ho té en braços, busca posar-se en la posició habitual en què pren el pit.\nQuè fer si el bebè no dona senyals de tenir gana?\nEls experts recomanen que la lactància materna sigui a demanda: quan el bebè ho demani i durant el temps que ell vulguiLa” Guia de la Lactància Materna” publicada per la Conselleria de Salut de Balears assenyala que molts bebès, “després de mamar res més néixer, prefereixen dormir la resta del primer dia”. Aquests experts, no obstant això, emfatitzen que si a partir del segon dia no mostra interès per mamar i prefereix dormir, s’ha de provar a oferir-li el pit amb freqüència. “És important que mami, almenys, vuit vegades al dia”, expliquen. No solament per la seva alimentació sinó també per garantir una bona producció de llet per part de la mare.\nLa quantitat de preses recomanada és d’entre 8 i 12 per dia, però aquests especialistes apunten que la lactància materna ha de ser “a demanda”, quan el nen ho demani i durant el temps que vulgui. “És un error iniciar la lactància d’un nounat limitant i imposant l’horari de les preses”, diuen, “ja que això pot ocasionar obstacles en la lactància“. Entre ells, que el bebè passi gana, no se sadolli, sofreixi de còlics o que no augmenti de pes de forma correcta. Per aconseguir una regulació natural de la lactància, diuen aquests professionals, és important oblidar-se del rellotge, ja que cada nen té un ritme diferent, sobretot durant els primers dies.\nlactància materna consells per a pares criança natural llet materna blogs de lactància materna


LA NEVADA DEIXA LA VALL FERRERA SENSE LLUM NI TELÈFON – Pirineus TV\nLA NEVADA DEIXA LA VALL FERRERA SENSE LLUM NI TELÈFON\nLa Vall Ferrera es va despertar aquest dimecres amb un paisatge de postal, però també la nevada ha tornat a posar de manifest la manca de manteniment de serveis bàsics com llum i telefonia. Dimecres a les 7 del matí es van quedar sense llum i telèfon. Aquest dijous al migdia s’instal·lava un generador elèctric al poble d’Àreu, però la resta de vall no sap quan tindrà electricitat.\nEs remarca la manca d’informació i a més tenint en compte que es tracta de nuclis dispersos amb població envellida. Consistoris i veïns s’organitzen per evitar que ningú quedi incomunicat del tot.\nL’escola ha hagut de tancar i alguna gent gran ha optat per instal·lar-se a casa de familiars a altres pobles. Aquesta malauradament no és una situació excepcional. L’alcalde recorda que la darrera nevada al novembre també va fer caure cablejat i va tallar subministraments, per això es demana informació precisa i manteniment.\nParlen al vídeo: MANEL PÉREZ, ALCALDE D’ALINS - UI ESCOLÀ, ALCALDE EMD ÀREU


B&B Tiber Roma Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Teodoro Pateras 27, Trastevere, Roma, Itàlia, 00153 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre B&B Tiber\nSituat a Trastevere, B&B Tiber és el lloc perfecte per gaudir de Roma i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, B&B Tiber és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos ascensor.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, bany compartit a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a B&B Tiber.


Homenatge als andreuencs que patiren l’horror nazi | Andreuenc\n8.964 republicans espanyols, dels quals 1.972 eren catalans, van ser deportats en camps de concentració nazis. És calcula que d’aquests, un 59% van morir-hi, sobretot a Gusen i Mauthausen. D’aquesta xifra unes 300 eren dones. Els que pogueren sobreviure a l’horror d’aquests camps van poder explicar en vida el que va significar per a ells aquella deshumanització. Tanmateix, en cercles familiars i alguna amic proper.\nDurant els franquisme i els primers anys de la transició democràtica a l’estat espanyol es va viure en una amnèsia total. I encara avui hi ha qui vol esborrar de la memòria aquella tragèdia humana. Les administracions, sobretot l’espanyola, s’hi ha afegit tard i a voltes amb polèmica. Com per exemple, fer homenatges als deportats del camp de Mauthausen amb l’actual bandera espanyola, oblidant que els republicans empresonats ho van fer lluitant tot defensant la República i la democràcia amb la insígnia republicana.\nGràcies als treballs de recerca d’historiadors i periodistes hem pogut anar desenterrant l’horror de l’holocaust. A casa nostra, l’escriptora i periodista Montserrat Roig i Fransitorra amb el seu excel·lent treball bibliogràfic Els catalans als camps nazis hem pogut desfer l’oblit i començar a posar noms i cognoms als qui patiren les ires dels règims totalitaris.\nHem anat sabent, gràcies també a la gran feina recent d’historiadors, que el règim franquista va ser còmplice d’aquesta barbàrie. El sinistre ministre de Governació Ramón Serrano Suñer –de mare catalana, no oblidem– va col·laborar estretament amb el Tercer Reich. Des demanar la repatriació de significats exiliats republicans fins a desinteressar-se pels milers de compatriotes seus i destinar-los als camps de concentració amb el seu desinterès. Aquests republicans foren considerats apàtrides.\nA Sant Andreu de Palomar tenim la nostra desgraciada llista –no completa del tot, malauradament– dels andreuencs que patiren les conseqüències de la reclusió en a aquests camps d’extermini. Gràcies a la labor realitzada per l’historiador andreuenc i avui regidor de Memòria Democràtica a l’Ajuntament de Barcelona Jordi Rabassa Massons sabem el nom dels andreuencs que visqueren en pròpia pell aquell magnicidi. Alguns hi moriren, d’altres en sobrevisqueren.\nTal com explica en un article l’historiador tot just ara esmentat, dels 23 andreuencs censats només 4 foren alliberats. Els 19 restants hi van morir. Fins que no se’ls va citar en l’esmentat article i en l’exposició República i guerra a Sant Andreu de Palomar, realitzada a la sala d’exposicions del Centre Cultural de Can Fabra –actual Biblioteca Ignasi Iglésias– la tardor de 2016, van romandre en el més absolut oblit.\nÉs feina dels historiadors compromesos i de les entitats memorialistes que aquest oblit no quedi actiu. Aquests 23 andreuencs així com la resta de republicans deportats són el viu testimoniatge dels qui defensaren el règim democràtic sorgit del 16 de febrer de 1936. Tampoc podem oblidar els que van patir empresonaments, afusellaments i escarni en territori espanyol. A tots ells els hi devem la dignitat i la defensa dels valors democràtics i de la República com a eina de construcció de ciutadania i esperança.\nFa temps des del Centre d’Estudis Ignasi Iglésias, a través de la Taula de Memòria Històrica, que reclamem que el Districte de Sant Andreu honori aquests andreuencs deportats amb un monument en algun indret emblemàtic del poble. Només amb aquest humil i emotiu gest podrem recordar a aquells que van lluitar per fer una societat més justa i igualitària. Avui 5 de maig en que commemorem el 75 aniversari de l’alliberament del camp d’extermini de Mauthausen un merescut recordatori a tots ells i a totes elles.\nFotografia: Presoners republicans en l’alliberament de Mauthausen-Gusen | Getty Images\nEtiquetes: efemèridehistòriamemòria històricanazisme


Look and Remember també està de tornada!\nInici > Home Blog Look and Remember també està de tornada!\nSí, sí. No t'amaguis sota els llençols. Setembre ja està aquí: obligacions, rutines… Eh! No tot és dolent. Tornen les celebracions!\nPensaràs que a l'estiu també hi ha gent que fa anys o que celebra moments especials. Tens raó. Però és una època complicada per poder reunir a tothom. Desconnectem i a vegades (només a vegades) posem excuses per a no haver de pensar en detalls i regals.\nAixò s'ha acabat! Revisa el calendari i marca en vermell les dates assenyalades de la gent que més vols. Són moltes? Bé, no t'atabalis perquè…\nI arribem amb un munt de canvis. Si ja havies encarregat un llibre personalitzat, ara al·lucinaràs amb les millores que hem introduït:\n- Tenim una nova imatge i hem agrupat el mateix web dos dels nostres productes estrella: L'any que tu vas néixer i Mira i Recorda, el nostre llibre personalitzat.\n- A més hem creat un nou producte: l'Edició Especial de Mira i Recorda per a aniversaris rodons.\n- Una nova plataforma d'edició més fàcil i ràpida (que ara també pots fer servir des del mòbil o la teva Tablet) que permet, entre altres coses, retocar imatges o afegir nous fons i Lookies als teus llibres.\nCom! Encara no et recordes de nosaltres? Ops! Has hagut de gaudir d'unes vacances increïbles…\nNo problem. Aprofitarem aquest primer article del nou curs per a recordar-te tot el que podem fer per tu.\nPrimer de tot: Qui som?\nSom una màquina del temps!\nBueno, alguna cosa semblant.\nLook and Remember és l'editorial darrere de L'any que tu vas néixer. Segur que has tingut a les teves mans algun dels nostres llibres d'efemèrides. S'han venut milions! Som alguna cosa així com una memòria externa al rescat quan la necessites. Sí, estem preparats amb la nostra capa de superherois.\nTambé som una enoooorme base de dades. Sabem, entre altres coses, què estava de moda, què sonava a la ràdio i l'actor o actriu que robava els somnis de la gent a qualsevol any des del 1920 fins el 2009.\nEn segon lloc: Què fem?\nEt fem la vida més fàcil. T'ajudem a descobrir aquesta marca de joguines que era un èxit l'any en què vas néixer. Et posem en safata la millor idea perquè regalis una cosa molt, molt especial als qui més vols.\nCelebrarem el que han canviat les coses! El retro es porta i ens encanta sorprendre'ns descobrint què pasava al món quan nosaltres encara no havíem arribat (o no ens recordem).\nT'animes a fer un regal diferent i personal? Segur que no deixes a ningú indiferent!\nI en tercer: Com ho fem?\nAmb els nostres llibres personalitzats! Sí, has llegit bé: PER-SO-NA-LIT-ZATS. Si vols fer un regal original i especial no pots agafar el primer que trobis en una prestatgeria, veritat?\nJa ho sabem: penses que un regal personalitzat porta molt temps. D'això res! Deixa'ns fer la nostra màgia. En uns pocs minuts i amb una mica d'informació per part teva, tindrem preparat un llibre que farà que al seu destinatari li caigui la llagrimeta.\nNomés necessites saber l'any de naixement d'aquesta persona, algunes de les seves fotos més genials, barrejar-ho tot en el nostre editor que et guiarà pas a pas i… Voilá! El llibre ja el tenim llest.\nNosaltres ens encarreguem de la resta: el preparem perquè tingui aquest aspecte vintage i desenfadat que tant t'agrada, l'imprimirem, l'empaquetarem amb afecte i l'enviarem.\nJa tens el regal perfecte! El nostre producte estrella a les teves mans. No l'oblidis: és el nostre top vendes perquè mai, mai decep.\nPerò no és l'únic que t'oferim. Atent al nostre blog perquè en breu t'explicarem tots els nostres productes detalladament: L'any que tu vas néixer, Mira i recorda i la nostra súper Edició especial per als aniversaris més rodons.


El Camí Menys Fressat Chapter 19: EN EL CAMÍ, a sherlock fanfic | FanFiction\nEl Camí Menys Fressat\nEn Sherlock s'adona que l'hàbit den John de tenir cites comporta un nivell de risc inacceptable... i si troba una dona inusual-ment tolerant i acaba casant-se? Slash / Angst / Romance / Humour . Traducció.\nRated: Fiction M - Catalan - Angst/Romance - Sherlock H., John W. - Chapters: 19 - Words: 70,221 - Reviews: 46 - Favs: 10 - Follows: 2 - Updated: 12/9/2010 - Published: 11/3/2010 - Status: Complete - id: 6449816\n1. OBJECTIU MARCAT2. NEUTRALITZAR L'ENEMIC3. CONTACTAR4. CITA NOCTURNA5. PROPOSTA6. PERSUASIÓ7. ESPERANÇA8. PROVA9. PROGRÉS10. BARALLA11. RECONCILIARSE ENROTLLARSE12. ACCEPTACIÓ13. DESIG14. PÀNIC15. REVELACIÓ16. SEPARACIÓ17. REUNIÓ18. RESOLUCIÓ19. EN EL CAMÍ\nTraducció de "The Road Less Traveled" de Verity (fanfiction punt net /u/2494960/)\n19. En el camí\nDos anys més tard … Un dia a la vida de Mycroft Holmes.\nVaig donar la volta sobre mi mateix, mig adormit.\n"Bon dia, Senyor." Hi va haver un dringar de porcellana mentre el meu te era servit a la meva tauleta.\n"Bon dia…" vaig esperar.\n"Anthea, avui, Senyor," va replicar la meva inestimable ajudant. "Semblava l'apropiat," va afegir, permetent-se un lleu somriure.\n"En efecte," vaig assentir, asseient-me i allargant-me per agafar el meu Earl Grey, que era perfecte, per descomptat. Anthea era indubtablement una ajudant ideal – era difícil trobar algú amb el seu rang d'habilitats, qui encara estigués disposat a servir te, però ella semblava trobar satisfactori el donar un servei complert.\nQuè si a més detestava tant el seu nom real que insistia en canviar-lo cada dia, aquella era una mania inofensiva, fins i tot a vegades útil. Realment, teníem un acord excel·lent.\nVaig honrar-la amb un somriure benvolent. "Algun avenç, estimada?"\nLa seva mirada va volar cap a la seva BlackBerry automàticament. "Em temo que el seu germà està una mica… agitat quest matí," va informar, llençant mirades amunt cap a mi. "Ha estat deduint el xef."\n"Ja veig," vaig respondre, xarrupant el meu te. "Mesures?"\nEll va mirar avall de nou. "Presentar una presència calmant al xef, sembla efectiu." Va cercar enllà una mica. "La Mummy Holmes ha enviat en Sherlock a caminar pels jardins."\n"Excel·lent," vaig respondre. "Si us plau pren nota de deixar que la Mummy s'encarregui de qualsevol altra pluja radioactiva deguda a la seva insistència en la tradició per sobre del sentit comú."\n"Sí, Senyor," ella va mantenir la seva expressió suau en curs mentre deixava l'habitació, tancant la porta amb suavitat rere seu.\nUn cop vestit i pres el meu frugal esmorzar (oh, com envejava e metabolisme d'en Sherlock), vaig baixar als jardins, reunint-me amb els altres membres de la meva família immediata mentre ells tornaven de la seva passejada.\n"Has vist en John?" va demandar en Sherlock immediatament. Si que semblava agitat; Vaig apujar el meu estat d'alerta intern a Nivell 2.\n"No encara," vaig respondre, el to més calmós possible. "Vols que el trobi?"\nEll va llençar una mirada acusadora a la Mummy, que estava negant el cap, cap a ell. "Va, va, Sherlock, estimat," el va reprendre ella. "És només fins després de dinar. Per què no anem a veure com ho porta la Harriet?"\nVaig notar en Sherlock aixecant una cella cap a mi, i em vaig adonar que inconscientment em tocava la mandíbula. Des de l'infortunat encontre quan la Harry va venir a buscar les coses d'en John, aquell semblava un reflex automàtic sempre que el seu nom era mencionat. Vaig abaixar la mà deliberadament i ell va fer un somriure afectat.\nLa Mummy ja s'havia girat i travessava el pati quan en Sherlock va mirar enrere cap a mi. "Fes-li una ullada per mi" va demanar-me.\nJo vaig assentir, donant-li uns copets al braç breument. "No et preocupis, germanet," li vaig dir. "Tot anirà bé, t'ho garanteixo."\nDues hores més tard, ja estava en Nivell 3 i començava a qüestionar-me la meva pròpia confiança.\nEn John estava, per descomptat, perfectament bé; la seva usual assenyada i sensata persona, romania a l'Ala Est, com li havia estat instruït. En Sherlock, no obstant, s'ho havia manegat per fer enfadar la Harry amb una observació sobre la disponibilitat de vi sense alcohol, i després superar el primer violinista, deixant l'home fet un mar de llàgrimes i sense voler actuar.\n"Li has de donar alguna cosa a fer," va observar en John, qui no semblava ben bé ell mateix en el seu elegant vestit.\n"Al violinista?" Vaig preguntar, sense pensar. Semblava que l'estrès ens estava començant a afectar a tots.\n"Al Sherlock," va replicar, fent rodar els ulls cap a mi. "Has oblidat com solia ser."\nVaig alçar una cella qüestionadora, i ell va sospirar.\n"Recordes els forats de bala a la paret? La re programació de tots els teus transistors de manera que només podies escoltar emissores de Jazz? Ja saps, el tipus de coses que solia fer entre casos," va assenyalar.\n"Abans que descobrís els diversos usos dels armaris, vols dir?" No vaig poder evitar demanar, i ell va enrogir en un satisfactori to vermell fosc.\nSeqüències primerenques de vigilància havien mostrat sovint en John i en Sherlock entrant a un passadís per una banda, amb habitualment un interval d'uns 35 minuts abans no emergien per l'altra.\nLa confusió inicial havia donat lloc al ara ben establert fet que en Sherlock tenia predilecció pels armaris, com a mínim pels armaris en els que podia apilonar-s'hi amb en John. I pel que fa al mateix John semblava perfectament capaç de resistir-se als armaris quan se li donava l'oportunitat. No obstant, era completament incapaç de resistir-se a en Sherlock, per tant l'efecte resultant era el mateix.\nVaig recordar la seva primera visita a la casa familiar on actualment ara tots residíem. Després del xocant descobriment del segon lacai (qui des de llavors havia deixat la novia per començar a sortir amb el germà d'aquesta), la Mummy havia començat a penjar una bufanda a la porta per indicar quan un armari estava sent usat.\nElls havien estat particularment insaciables aquella setmana, vaig fer memòria, ja que va ser poc després de la infortunada desgràcia de la piscina i en Sherlock semblava no estar disposat a perdre contacte amb en John, ni tant sols per un instant, com a resultat.\nJo tenia la meva pròpia, força vívida, col·lecció d'haver vist significativament més del meu germà del que seria necessari o socialment acceptable, de quan la Mummy i jo havíem emprès el nostre camí pels jardins per investigar el desenvolupaments del tercer hivernacle. De fet els desenvolupaments que ens vam trobar no eren certament els tomàquets primerencs que esperàvem. La Mummy, per descomptat, s'ho va prendre amb força calma, tot i que més tard va expressar que li sabia greu no haver-se canviat les ulleres abans de sortir.\nEls meus, d'alguna manera, incòmodes records van ser interromputs per l'aparició de l'Anthea, qui semblava inusitadament atabalada.\n"Em temo que tenim una mena de conflicte en marxa, Senyor" va anunciar.\n"Corea?" vaig demandar. De veritat, un altre desastre internacional que requerís de la meva intervenció seria d'allò més inconvenient avui.\n"No, Senyor," Anthea va respondre. "La cuina." Semblava descoratjada. "Sembla ser que la senyora que he reclutat per calmar el xef ha estat, de fet, massa efectiva. I ell es troba sota el que sembla la influència d'un 'calmant herbaci', que l'ha deixat incapaç de cuinar."\n"No tenim un segon xef en reserva?" Vaig preguntar. No era típic de l'Anthea, o la Mummy, prendre riscos en una cosa així.\nElla va mirar avall cap al seu telèfon de nou. "En teníem, Senyor," va dir. "Però em temo que el teu germà l'acaba d'informar-lo de que la seva dona està tenint una aventura amb el seu entrenador de tenis, així que ell, de fet, ha marxat."\n"Això és exactament al que em referia," va ficar-s'hi en John. "Amb res per fer-ne del seu cervell, has deixat anar un nen aterradorament intel·ligent de metre vuitanta per la casa. Està avorrit. I també està estressat per lo d'avui. El que vol dir que és destructiu, bel·ligerant, i capaç de causar un caos inimaginable." Es va aturar per respirar. "Honestament, no se en que estava pensant la teva mare amb aquesta norma, i tampoc entenc perquè en Sherlock la segueix."\nM'el vaig mirar detingudament. De fet, ell també semblava una mica al límit, preocupat ara per en Sherlock i sens dubte anticipant-se al col·lapse de tot el dia. També, la Mummy els havia deixat anar la seva condició després de la seva arribada la tarda anterior, així que evidentment no havien tingut temps per discutir-la. Vaig mirar el rellotge – poc més d'una hora pel migdia, llavors dues hores més encara. Clarament s'hi havia de fer alguna cosa.\n"Anthea," Em vaig adreçar a la meva ajudant. "Si us plau, demana a en Sherlock que es reuneixi amb mi a la seva habitació, i distreu la Mummy mentre resoleu el tema del xef, com sigui que millor li sembli."\n"John," em vaig girar cap a ell. "Si us plau, vine amb mi." Mentre ens movíem pels passadissos vaig intentar explicar la voluntat d'en Sherlock de plaure la Mummy en aquest tema, el seu desig per compensar-la per mantenir-la al marge de la seva vida durant tants anys, però no estic segur que en John estigués parant atenció.\nL'habitació d'en Sherlock estava en una cantonada de la casa principal, i ja hi era esperant quan hi vam arribar, assegut al seient de la finestra a l'esquerra de la porta i mirant enfora cap al jardí de la cuina, les seves cames mig creuades sota seu, amb un peu balancejant-se sense descans. Em vaig aturar a l'entrada, bloquejant en John rere meu.\n"Sherlock," vaig començar, resistint la temptació de reprendre'l pels problemes que havia causat. "He dut en John per mantenir-te allunyat de les entremaliadures."\nJa s'estava posant dempeus amb el cap mig girat, quan s'aturà a ell mateix i de nou s'enfonsà al seient, desconsoladament. "Se suposa que no l'he de veure," va dir, fent cap esforç per maquillar la necessitat en a seva veu.\n"Llavors tanca els ulls," va replicar en John, empenyent-me per passar i cobrint la distància en un parell curtes de gambades. Va dur la mà al darrere del coll d'en Sherlock, i vaig poder veure, físicament, com la tensió deixava el cos del meu germà, mentre recolzava el cap contra el tors d'en John, ulls clucs obedientment.\n"Migdia en una hora," els vaig recordar, mentre em girava per marxar. "En Sherlock al Menjador amb la Mummy i amb mi, en John a l'Ala Est amb la Harry i la resta de la teva part, el qui arribaran en breu. Jo me n'ocuparé fins que baixeu."\nVaig mirar enrere per assegurar-me que estaven escoltant, i aviat vaig desitjar no haver-ho fet. En John havia tret una bufanda de seda d'alguna banda i l'estava utilitzant com una mena de bena pels ulls d'en Sherlock, el qual ja anava sense camisa i estava fent bons progressos amb els pantalons d'en John.\nVaig tancar la porta suaument rea meu, lligant el meu mocador al pom per avisar al personal. Allò hauria de mantenir el meu germà ocupat durant una estona.\nJust quan jo arribava a la Sala Principal, en Lestrade arribava amb la Mary al seu costat. Em vaig avançar per donar-los la benvinguda, explicant que en John s'uniria a ells enseguida i oferint-los begudes mentrestant; un vas de maltès sol per a en Lestrade, i un refresc per la Mary, per descomptat.\nHavia estat la determinació d'en John de seguir en contacte amb la Mary el que havia causat la primera gran esbroncada entre els nois. En Sherlock no va respondre bé a la noticia i havia estat inusualment inventiu en els seus esforços de persuadir en John en contra. Em considero un home de món, però alguns dels informes de la vigilància fins i tot em van fer alçar les celles.\nEn John havia demostrat ser igual d'enginyós en la seva determinació per reassegurar el seu company que ell Sherlock era, de fet, l'únic al que volia i va ser en aquells temps que el seu impacte en els altres es va començar a manifestar.\nVa acabar sent evident que l'exposició a en Sherlock i en John com a parella tenia un efecte notable en l'orientació sexual d'alguns dels observadors més susceptibles – els curiosos es van tornar experimentals i els flexibles en positivament actius. L'Anthea creia que allò estava connectat amb la intensitat els nois, que mai semblava disminuir, i teoritzava que els seu estil de vida d'alguna manera perillós hi afegía un tall que era inusualment potent.\nSent així, més d'unes poques sorprenents relacions es van desenvolupar coma resultat de la missió d'aquella particular vigilància, i ara nosaltres havíem de ser especialment curosos al seleccionar els membres de l'equip.\nVa resultar que en John tenia una vena de tossuderia que ni tant sols en Sherlock va poder minar, i personalment, crec que allò va ser la peça clau de l'èxit de la seva relació, ja que d'altra manera el meu germà l'hauria tractat a baqueta.\nUn cop va quedar clar que en John no pensava rendir-se, en Sherlock va fer girar les seves consideracions cap a altres opcions. Si en John no podia ser persuadit de no veure la Mary, llavors la Mary hauria de ser persuadida en no fixar-se en el John.\nEn una discussió amb mi respecte aquest tema, se li va ocórrer que si a la Mary li agradava en John, que era la seva persona preferida en tot el món, llavors potser a ella també li agradaria l'altre únic home que ell considerava tolerable… Per un aterridor instant, vaig témer que intentés girar l'afecte de la pobre senyoreta Morstan en la meva direcció, però presumiblement ell m'havia descomptat en base a la nostra connexió familiar, ja que sembla que es referia a en Lestrade, el matrimoni del qual s'havia acabat tristament uns anys enrere com el de tants altres oficials de policia.\nLes presentacions van ser fetes, i com es sol dir, la resta és història.\nA mesura que la una en punt s'acostava, em va començar a preocupar que en Sherlock i en John no es deixessin veure de nou. Estava a punt d'enviar l'Anthea, qui te nervis d'acer, per donar-los un cop d'ull, quan en Sherlock va fer la seva aparició per la porta.\nIntercanviant una mirada de preocupació amb la meva assistent, em vaig moure per tallar-lo, mentre l'Anthea ràpidament distreia la Mummy cap a la safata de les begudes. Atrapant en Sherlock, el vaig agafar fort del braç i el vaig estirar enrere cap al passadís. Ell tant sols em va somriure, una inusual expressió de vacuïtat al rostre.\n"Sherlock!" El vaig sacsejar lleument. "Sherlock, comportat home! Fins i tot amb les ulleres de llegir posades, una sola mirada i la Mummy sabrà exactament què has estat fent durant la última hora!"\nEll va semblar indignat. "No l'he vist pas a ell!" va protestar. "La Mummy va dir que no l'havia de veure abans de la cerimònia i no ho he fet!" El somriure vacu va tornar a aparèixer. "El meu John és un geni, Mycroft," va confessar-me. "M'ha posat una bena als ulls, saps. Jo no podia veure res. Ha estat… ha estat…" Allò no hi ajudava. Si era possible, ell es veia més completament cardat com més hi pensava.\n"Sherlock, tot i que jo reconec que has seguit les ordres de la Mummy, no crec que ella apreciï la distinció." No semblava que m'escoltés. "Recordes la passada nit… dormint allunyat d'en John per primera vegada en gairebé dos anys només per satisfer l'obsessió de la Mummy amb la tradició. No voldràs que tot aquest esforç hagi estat en va, no?" Encara res, els seus ulls miraven enllà i semblava a un pocs segons d'agafar i tornar a l'habitació.\nHi havia només una opció. Odiava haver de fer-li allò, però es posaria furiós si la Mummy l'atrapava i ell i en John haguessin passat per tot allò per res. Em vaig preparar pel que venia. "Moriarty," vaig dir.\nTres minuts més tard caminàvem de nou dins la Sala de Pintura, les nostres cares una educada màscara d'inescrutabilitat. La Mummy semblava ansiosa i vaig escoltar un tros de la seva conversa amb L'Anthea mentre m'hi acostava.\n"…semblava dopat fins al moll de l'os," estava dient. "No ha tornat a aquelles horribles drogues oi? Pensava que tot allò ja ho havia deixat enrere."\nL'Anthea va somriure lleument, atrapant-me la mirada, "Crec que algú li pot haver donat alguna cosa," va replicar, completament inexpressiva. "Només per calmar-lo, ja sap, purament medicinal... Ah, aquí està," va indicar a en Sherlock, qui estava saludant en Lestrade calorosament, i fins i tot sent amable amb la Mary.\nLa gelosia i el ressentiment que una vegada havia sentit per la Mary havia resultat ser inversament proporcional a l'expansió de la cintura d'ella. Ara estava de 8 mesos, i ell era totalment cordial; Fins i tot havia sentit en Lestrade insinuant el paper de padrí, tot i que en Sherlock semblava estar completament a la inòpia.\nLa Mummy s'havia girat i s'ho mirava aprovadora, "Bé, espero que el que sigui que li hagin donat no fos addictiu," va comentar. "Ja saps com és."\nL'Anthea i jo vam intercanviar una mirada de nou. Era francament difícil imaginar una parella més addictes l'un a l'altre que en Sherlock i en John. Vaig recórrer a respondre amb uns sons apaivagadors mentre li reomplia el seu gintònic.\nEntre crits de "Bona sort!" i "A reveure!" L'Anthea va conduir els Lestrades cap a l'encontre amb en John a la seva festa, mentre nosaltres seiem amb la Mummy i la Senyora Hudson, tot i que si la Senyora Hudson mereixia menjar o no, després del seu intent de drogar el xef, era qüestionable. Si la Mummy no hagués remullat repetidament el seu cap en una galleda d'Evian fred, el nostre soufflé de formatge podria molt ben estat reemplaçat per torrades amb formatge.\nM'havia costat uns 18 mesos pressionar la llei per permetre el matrimoni civil per a parelles del mateix sexe.\nAlguna gent havia expressat sorpresa davant les ganes d'en Sherlock d'entrar en tant pedestre estat com el del matrimoni, i, de fet, jo mateix no crec ni per un instant que el seu respecte per tal institució hagi augmentat un sol bri.\nDe totes maneres, ja que no se li va permetre gravar les paraules 'Propietat de Sherlock Holmes' al front d'en John, va accedir al matrimoni com a la següent millor opció.\nEls acords civils de les Parelles de Fet havien estat permesos des del Desembre del 2005, però ja que jo era optimista en poder canviar la llei prou ràpid i la Mummy tenia el seu cor posat en un matrimoni real, en Sherlock s'havia esperat. Crec que també estava una mica temorós d'espantar en John en els seus primers mesos de la seva reunió, tot i que poques vegades he trobat cap home més difícil d'intimidar que el meu futur cunyat.\nTot i així, la tinta encara no era seca en l'estatut abans que ja s'havia endut en John lluny pel cap de setmana i tornà amb el somriure més pedant a aquesta banda de l'equador i amb un cansat, però molt feliç, promès.\nSi he de ser honest, cosa que intento com a mínim amb mi mateix, crec que en Sherlock hauria realment preferit demanar-li a en Lestrade que fos el seu padrí, més que no pas a mi. Tot i així, allò hauria deixat a en John amb la Harry com a dama d'honor, i tots semblàvem intuir que era una mala idea, així que s'ho havien arreglat entre ells. Em vaig adonar que de nou m'estava tocant la mandíbula quan en Sherlock em va atrapar la mirada.\n"No et preocupis," va dir, condescendent. "La mantindrem allunyada de tu."\nAviat els altres convidats van començar a arribar. No masses, afortunadament, tot i els grans esforços de la Mummy per incloure gent a la llista de convidats amb subreptícia. Molts dels familiars que ella seguia incloent duien anys morts, fet que ajudava a mantenir els nombres baixos.\nEstava ocupat saludant-los i assentant-los mentre simultàniament mantenia un ull en un cada vegada més agitat Sherlock, quan vaig veure la Mummy dirigint-se cap al bar i ràpidament em vaig moure per interceptar-la.\nElla es va girar cap a mi. "Qui ha convidat la meva maleïda cosina, la Serena?" va demandar. "Decididament jo no vaig escriure el seu nom!" va grunyir, "Serena s'havia de dir. Pot haver-hi una dona més inapropiada ment batejada? No em puc ni imaginar una persona menys pacífica que ella!" Va agafar-me el braç ben fort i es va inclinar, "Sabies que ja m'ha preguntat si m'he hagut de vendre les meves millors joies per pagar tot això?" Va deixar anar un altre so ultratjat, "Ha assumit que era per això que porto les meves perles!"\nVa semblar quedar-se temporalment sense paraules, així que vaig aprofitar per redirigir la seva atenció del que semblava una diatriba familiar cap al seu fill petit, qui ja estava a mig camí d'un ganxo de dretes del fotògraf.\n"Això és culpa teva, Mummy," vaig insistir, assenyalant cap el problema. "Si us plau, batalla-hi tu."\n"Però és tradició!" va exclamar ella, lluny de fer-ho per primera vegada. "Se suposa que no ha de veure en John abans de la cerimònia, porta mala sort!"\n"Quina sort pot ser pitjor que tenir-lo alienant la seva futura cunyada abans que hagués pogut acabar amb les flors, acabant amb gairebé tots els plans del càtering, reduint els músics a un manyoc de llàgrimes i ara tenir-lo a mig camí de desfer-se del fotògraf?" Vaig demandar. Podia notar la meva tensió elevant-se a Nivell 4, fet que no havia succeït des del 2003.\nElla només em va donar uns copets al braç, de forma enfuriant. "Pren alguna cosa, Mycroft," em va dir. "Sembla que ho necessites." Va allunyar-se de nou, dient-me per sobre l'espatlla, "Deixa'm en Sherlock a mi!"\nSentint-me lluny de la tranquil·litat, vaig decidir que preu per preu seguiria el seu consell. La decisió havia tot just estat presa quan l'encantadora Anthea va aparèixer al meu colze, copa en mà. Realment era una meravella. Vaig jugar breument amb la idea d'estendre el nostre acord, però vaig determinar que aquella idea era millor mantenir-la allunyada de l'ambient de la boda.\n"He hagut de moure la noia del dipòsit de nou," em va dir ella. "Sembla determinada a aconseguir una bona vista i no para d'inclinar-se. A part d'això, tot sembla estar anant bé." Va mirar avall cap a la seva pantalla. "Com pots comprovar la Senyoreta Watson ha acabat les flors, un cop el teu germà ha estat apartat de l'àrea. L'efecte del clamant herbaci ha durat poc així que el xef torna a estar als fogons i de fet el primer violinista era inferior al segon, simplement hi era des de feia més temps, així que no ha estat cap gran pèrdua." Va mirar amunt. "Res més, Senyor?"\nVaig prendre un glop del meu whisky i em vaig permetre relaxar-me de nou a Nivell 2.\n"Sembla que tot està en ordre," la vaig felicitar. "Tot en un dia de feina, eh?"\n"Si no li importa, Senyor," va replicar, "Em quedo amb Corea."\nMitja hora després era el moment de començar l'ofici, però encara no hi havia cap senyal ni d'en Sherlock ni de la Mummy, que havien desaparegut junts immediatament després de la nostra conversa. La part d'en John s'havia assegut, però el mateix John era absent.\nEm vaig acostar a l'altre padrí de bodes, em vaig esperar durant la inevitable broma de 'Qui te els anells?', llavors li vaig preguntar on parava en John.\n"Ha!" va exclamar. "Tu també has perdut al teu nuvi, llavors?"\nLi vaig respondre amb una mirada qüestionadora.\n"A mi no em miris! Jo no el tinc," va negar. "La teva mare ha aparegut fa cosa d'un quart i s'ha endut e John, i no he vist en Sherlock des de que us hem deixat abans."\nLes portes de darrere es van obrir mentre parlàvem i la Mummy va entrar en el seu habitual estil dramàtic, surant cap a l'altar en un núvol de Chanel No.5 enmig del dringar de la majoria del contingut del seu joier.\n"On son?" vaig xiuxiuejar mentre arribava on jo era, i ella va somriure.\n"Calmat, Mycroft. Et faràs una úlcera." És curiós com ella és la única persona que mai necessita dir-me que em calmi. "Seran aquí en un minut. No et preocupis, he tancat tots els armaris."\nLa vaig mirar sense poder-m'ho creure. "Què ha passat amb el 'No abans de la cerimònia'?" Vaig demanar, la meva ment fent flaixos a tot l'estrès del matí.\n"Saps perfectament com són." Es va posar bé el cabell, que semblava haver adquirit una varietat de joies decoratives. "Els havia de donar com a mínim uns minuts a soles abans del ofici real o qui sap en què s'hauria convertit el seu primer petó. La Tieta Millicent és a la primera fila i ja saps que els seu cor no està bé."\nEfectivament, els nois van aparèixer instants després, una mica malgirbats, però tant encegadorament feliços que era difícil notar res més.\nDe veritat, la Mummy hauria d'haver-ne sabut més que intentar mantenir-los apartats, vaig musitar mentre la cerimònia seguia avall. Aquella era una lliçó que el món criminal havia après ràpid.\nJo havia afegit un destacament encobert a la seva vigilància a les poques hores de que en John hagués tornat a Baker Street, conscient que ell podia ser percebut com una esquerda en l'armadura d'en Sherlock – una manera d'obstruir o manipular l'únic detectiu consultor del món. No m'havia pres totes aquelles molèsties per a que un pobre criminal interferís a aquelles alçades i, honestament, no estava segur com, o fins i tot si, el meu germà sobreviuria a la pèrdua d'en John després de tot el que havia passat\nEn Sherlock va notar immediatament el canvi, per descomptat, però per una vegada no en va dir res, fet que em vaig prendre com, ambdós, el consentiment tàcit i la mesura de la seva preocupació per en John.\nVa voler la sort que no fos en John el següent en ser al punt de mira, sinó de fet fou el meu germà qui es va trobar a la mercè de tres canalles particularment desagradables el botí, provinent d'una sèrie de robatoris, dels quals en Sherlock havia localitzat. Constantment en alerta per a maniobres més sofisticades, el meu equip no estava preparat per tal brutal atac, i si en John no hagués tornat a casa de la clínica per sorpresa a l'hora de dinar, indubtablement les ferides d'en Sherlock haurien estat molt més extenses, i possiblement de gairebé mortals, en comptes del braç retorçat i les costelles dolorides que va rebre.\nEls danys infligits per en John als seus atacants, però, van ser molt més significatius; Portant finalment a amenaces de judici per 'ús no raonable de força excessiva', 'incapacitat permanent' i 'desfiguració permanent'. Potser sense sorpresa, la policia va semblar particularment desinteressada en seguir cap d'aquelles peticions, tot i que el mateix fet d'haver estat fetes va servir per reforçar la 'paraula als carrers' pel que fa a en Sherlock Holmes tenint un protector amb qui valia més no ficar-s'hi.\nEm vaig asseure amb la resta de la congregació mentre la música s'apagava (el segon violinista realment era excepcional, vaig notar), abans d'enfonsar-me de nou en els meus records...\nDesprés havia vingut en Moriarty. El nom s'havia convertit en una mena d'obsessió per en Sherlock des del primer instant que el va sentir de la boca del taxista moribund i havien estat ballant un al voltant de l'altre durant algun temps abans que el criminal consultor havia fet el seu error fatal.\nEra una pena, d'alguna manera, si un es mirava la situació des del punt de vista purament intel·lectual. En Sherlock Holmes i en Jim Moriarty podrien haver estat una rivalitat clàssica; van tenir un gran joc durant un temps, però quan en Moriarty havia amenaçat en John d'una manera tant destorbadora, va ser absoluta i definitivament Game Over.\nEl Senyor Moriarty certament no faria més consultes a ningú mai més, vaig reflexionar, i les històries del que havia passat quan en Sherlock va deixar anar la seva part més fosca de la seva naturalesa van adquirir l'estatus de llegendares, allò protegia molt més eficientment en John que cap nombre dels meus equips de seguretat – no és que tingués pas pensat retirar-los.\nNo, de fet; mentre els nois seguissin amb el seu perillós estil de vida, el Gran Germà els estaria observant, fins i tot si només era per riure's de tensos assaltants començant a patir un atac de pànic si tant sols en John passava pel seu costat i s'entrebancava sol.\nVaig sortir del meu somni per trobar-me que gairebé era el moment d'entrar en el meu paper de Padrí, que em vaig atansar per fer.\nDe veritat, podria haver buscat per tot el món i no haver trobat ningú més adequat per en Sherlock que en John. No hi havia cap dubte en la ment de ningú present aquell dia de la sobrecollidora sensació de justícia sobre el que estava tenint lloc.\nEl mateix John havia semblat inicialment més fàcil de complaure, però era impossible veure-li la cara ara, mentre mirava el meu germà, i imaginar-lo amb ningú més de la mateixa manera.\nJo havia estat amb ells qual el tema dels anells havia sorgit, i els dos havien anunciat que volien portar-ne un, ambdós sorpresos per la declaració de l'altre.\nConeixent la possessivitat d'en Sherlock en John havia, prou encertadament, suposat que un anell apareixeria al seu dit (potser jo inadvertidament li havia donat una pista aquí), però no esperava que en Sherlock volgués dur-ne un. En Sherlock de fet havia semblat una mica tímid al admetre que demostria que algú el volia, fins i tot si la majoria de la gent que coneixia el considerava un freak.\nEll, a canvi, havia semblat agafat per sorpresa per la submissió d'en John i recordo clarament la resposta d'en John...\n"Encara penses que, perquè al principi volia mantenir la nostra relació en secret, m'avergonyeixo de tu; que em fa vergonya estar en una relació amb un altre home." Ell va alçar una mà per acaronar els cabells d'en Sherlock, en un gest ara totalment familiar per tots nosaltres. "No hi ha enlloc on preferiria estar que amb tu," va prometre. "Ningú que no sigui capaç de veure con en sóc d'afortunat no es mereix la meva atenció... estic orgullós de tu."\nEn Sherlock va semblar perdre el control d'ell mateix en aquell moment i jo vaig fer una sortida precipitada, oblidat i completament desapercebut, mentre les coses agafaven el curs més previsible...\nAra mateix, m'agradaria poder inspeccionar l'anell d'en John, ja que estic gairebé segur que hi haurà alguna mena de petit indici de propietat en alguna banda, però la tasca de portar els anells havia recaigut en el Lestrade i dubtava que hi hagués una ocasió futura, ja que en John segurament seria desencoratjat a treure-se'l mai.\nUn cop els anells vans ser intercanviats, gairebé no hi va haver temps abans de les paraules "Jo us declaro casats," sonessin i he d'admetre que vaig sentir un nus a la gola – Sempre havia esperat aquest final i havia planejat per arribar-hi, fins i tot sabent que hi havia tants punts on els meus plans es podien haver desbaratat completament. Se que la majoria de la gent em creu fred, però no em disculpo per les meves accions, no amb aquest resultat al davant.\nVaig fer una ullada al meu voltant cap on els nois estaven ja un en braços de l'altre. La Tieta Millicent no s'estava perdent detall, però el seu cor semblava estar-ho suportant perfectament bé. La Senyoreta Hooper, però, estava perillosament enrogida.\nVaig atrapar la mirada d'en Lestrade i els dos vam estossegar al uníson. En Sherlock era ben conegut per no tenir cap mena de pudor públic, però en John normalment era molt més reservat. Suposo que se'l podia perdonar, donades les circumstàncies, per deixar-se endur d'aquella manera en aquesta ocasió...\nLa resta del dia va transcórrer tranquil·lament i sense cap daltabaix ara que l'atenció d'en Sherlock era de nou segura centrada en el John, tot i que es va distreure prou per acostar-se a la Mummy i advertir-la que la majoria de la joieria de la Cosina Serena era de bijuteria, fet que a ella li va alegrar el dia.\nJo observava com es deixava endur en per l'oblit del xampany, pagada d'ella mateixa, quan l'Anthea es va acostar a mi de nou.\n"Tot va bé?" Li vaig demanar, finalment amb alguna mesura de confiança.\n"A grans trets, Senyor," va respondre. "Al bar s'han quedat sense gel, i el rebost està ocupat en aquests moments," Vaig mirar al voltant, i efectivament els nois havien desaparegut, "però de moment se'n surten amb les rodanxes de llimona congelades."\n"Molt bé," vaig respondre, "El primer equip és en posició per la Lluna de Mel?"\nElla va comprovar la seva BlackBerry de nou. "Sí, Senyor," va dubtar. "Puc posar en dubte l'equip que ha programat per la segona setmana?"\nVaig alçar les celles. Era d'allò més inusual que l'Anthea qüestionés les meves odres, però li vaig indicar que continués.\n"Em sap greu, Senyor," es va disculpar. "Però l'Adamson ja és Bi i els informes psiquiàtrics més recents mostren que el matrimoni d'en Martindale està passant per un mal moment." Va fer una pausa significativa. "Tingui en ment que serà la seva Lluna de Mel, Senyor. Probablement ells seran encara més…" clarament estava fent un esforç per trobar la paraula correcta, "efectius que de costum."\n"Hmm," vaig mussitar, pensant de nou en quin element més valuós era ella. "Has fet un bon argument, estimada." La vaig mirar de nou. "Com et sentiries tu passant dues setmanes als Alps?"\nSemblava sorpresa. "Vol dir amb l'Adamson, Senyor?"\nVaig negar amb el cap. "Per descomptat que no," li vaig somriure. "Estic molt segur que no me'n sortiria sense tu durant una setmana sencera..."\nElla va mirar-se el seu telèfon un cop més i va dir, "Seria encantador, Senyor."\nNo crec que mai abans l'hagi vist enrogir.\nFinalment els nois van sortir de batejar el rebost – difícilment el lloc més romàntic per a una parella de recent casats, però prou apropiat per ells dos, vaig suposar – i es van preparar per fer la seva sortida en el cotxe que havia preparat per a que els portés a l'aeroport; Haurien d'arribar a destí al capvespre.\nHi van haver abraçades i afeccionats acomiadaments, que en Sherlock va suportar tant bé com va poder, sempre mantenint la mà d'en John agafada. Ells van saludar breument des del cotxe, llavors es van girar de cara a l'altre de nou, la mà d'en Sherlock anant a la part del darrere del cap d'en John mentre el besava i el començava a empènyer endarrere. El nostre últim besllum d'ells, enfonsant-se lentament per sota el nivell dels seients mentre el cotxe s'allunyava.\nMentre em preparava per al llit al final d'aquest llarg, però molt satisfactori, dia, vaig recordar el poema que havia llegit durant l'ofici. Havia estat al fons de la meva ment des del primer instant que vaig trobar en John i en Sherlock junts, i semblava englobar la meva percepció del seu viatge.\nPotser la majoria de la congregació el va trobar una elecció estranya per un casament, però jo havia vist els nois somriure's l'un a l'altre en reconeixement, i allò era suficient per mi…\nEl Camí No Escollit*\n* Aquesta és la traducció de Josep Maria Jaumà del poema de Robert Frost, "The road not taken" ("El camí no escollit"), a Gebre i sol, Ed. Quaderns Crema, Barcelona, 2003, pp.44-45.\n(Al final hi trobareu l'original)\nGrissina: Ara sí que s'ha acabat l'aventura. Espero que llegir la meva traducció us inspiri a llegir l'original.\nChaneta, tenies raó, és al capdavall. Ara que ja he acabat em dedicaré a corregir-ho al llarg dels 18 capítols XD. Moltes gràcies per millorar la meva feina.\nA tots els que heu deixat review: Moltes gracies.\nLectors d'arreu del món espero que el meu gra de sorra al fandom en català us hagi agradat. Fins ben aviat.


Loubatistou Juillan França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Juillan.\n9, Rue Voltaire, Juillan, Juillan, França, 65290 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Loubatistou\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Juillan, no busqui més enllà de Loubatistou. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Loubatistou, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha biblioteca.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, ventilador, assecador de cabell per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent bany, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Loubatistou la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Juillan.\nAllotjaments a Juillan\nDescompte a Loubatistou


alcaldes.eu | Resultats de l’Enquesta de condicions de vida 2016 a l’Àrea Metropolitana de Barcelona\nAquest dimecres es van presentar a la seu de l’Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) els principals resultats de l’”Enquesta de condicions de vida 2016” (ECV 2016), realitzada per la pròpia AMB\nL’ECV fa un retrat de les condicions de vida dels 3.200.000 habitants dels 36 municipis pertanyents a l’AMB, amb informació anual sobre la renda, les condicions econòmiques de les llars, la composició de la pobresa i l’exclusió social.\nA la presentació hi van intervenir la tinenta d’alcaldia d’Ecologia, Urbanisme i Mobilitat i vicepresidenta de l’Àrea de Planificació estratègica de l’AMB, Janet Sanz; Ricard Gomà, Director de l’Institut d’Estudis Regionals i Metropolitans de Barcelona (IERMB) i Sergio Porcel, Cap de l’Àrea de Cohesió Social i Urbana de l’IERMB i responsable de l’estudi. Durant la seva intervenció, Sanz va destacar que l’enquesta és “una gran eina per detectar quines persones i col·lectius tenen més dificultats per poder viure en dignitat, i empeny les administracions a treballar per unes millors polítiques públiques”.\nResultats a remarcar:\nLa renda anual neta mitjana de les llars metropolitanes de Barcelona és de 33.724 € l’any 2016.\nL’any 2016, el 18,4% de la població metropolitana es troba en situació de risc de pobresa (578.900 persones). Aquesta proporció és més elevada a la primera corona metropolitana (21,3%) que a la ciutat central (15,4%).\nLes carències materials més esteses entre la població metropolitana l’any 2016 són no poder fer front a despeses imprevistes (35,3%) i no poder permetre’s anar de vacances almenys una setmana l’any (31,9%), les quals es mantenen pràcticament el mateix nivell del 2011.\nL’any 2016, més de la meitat de les llars metropolitanes que viuen en habitatges de lloguer (51,7%) destinen més del 40% dels seus ingressos a costos associats amb l’habitatge.\nL’ECV és una enquesta realitzada per l’INE que s’emmarca dins les Estadístiques de la Unió Europea sobre la renda i condicions de vida i els seus resultats són comparables a escala nacional i europea.\nL’ampliació de la mostra de l’ECV per als àmbits metropolità i català ha estat possible gràcies a la col·laboració de diverses institucions: L’Institut d’Estadística de Catalunya, l’Institut d’Estudis Regionals i Metropolitans de Barcelona, l’Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) i l’Ajuntament de Barcelona.\nPresentació de l’enquesta


Formiga – El medi natural del Bages\nÍndex d'espècies » Insectes » Himenòpters » Formicidae »\nMessor barbarus és una formiga del voltant d’1 cm de longitud, una mica amunt o avall segons les castes, negra exceptuant el cap. El cos és constituït per una successió de boles, com si hagués estat tornejat, amb el tòrax i l’abdomen units per una cintura estreta de vespa que fa un angle recte. L’abdomen esfèric té alguns pèls orientats cap a darrera. En canvi el cap marca diferències; a més de color caoba rogenc, té forma vagament cúbica amb les arestes romes i mida desproporcionadament gran a totes les castes, llevat dels mascles alats que el tenen petit i negre. Aquest cap-gros porta un parell d’antenes en colze ben visibles a dalt, un parell d’ulls petits al mig i un parell de mandíbules potents a baix.\nEntre les obreres -a les imatges 1ª i 2ª- hi ha tres castes diferenciades per la mida: les petites que s’encarreguen sobretot del transport de granes al niu, les mitjanes, i les grans o soldat que tenen un cap i unes mandíbules desproporcionadament grans i que s’encarreguen sobretot de la defensa del niu.\nLa fotos 3ª mostra una reina alada, mentre que la 4ª un mascle; noteu la diferència de mida dels caps.\nDesprés de les primeres pluges de tardor, les noves reines emprenen el vol nupcial. Després de la fecundació, els mascles també alats moren i les reines es dispersen i aterren a qualsevol superfície oberta. La reina perderà les ales, s’amagarà a terra i durant l’hivern metabolitzarà la muscultura ja inservible de les ales. A la primavera pondrà els primers ous per iniciar un nou formiguer.\nMessor barbarus és una espècie granívora que arrossega llavors, tant de plantes arvenses o adventícies com de cereals conreats, cap al formiguer. Uns dies després de la pluja s’observen els monticles en forma de volcà que les formigues han enlairat al voltant de l’entrada al formiguer a base d’extreure partícules de terra de l’interior.\nMessor barbarus és una de les espècies de formiga fàcils de criar en captivitat, en formiguers artificials per observar-ne el comportament. És una espècie comuna a la comarca de Bages.


Diables caiguts del cel | Lluís Simon | barcelona | Rugbi | L'Esportiu de Catalunya\nDiables caiguts del cel Diables caiguts del cel Diables caiguts del cel Diables caiguts del cel + Diables caiguts del cel E-mail\nDiables caiguts del cel\nRugbi. La franquícia de Barcelona fa la seva primera gira professional a Sud-àfrica com a pas previ a esdevenir un dels fundadors d’una nova lliga professional la temporada 2022/23\nEls participants en la presentació d’ahir a l’Antiga Fàbrica Damm L.S..\nDiables caiguts del cel Diables caiguts del cel Diables caiguts del cel Diables caiguts del cel Diables caiguts del cel E-mail\nLa Federació Catalana de Rugbi va ser el 1934 una de les sis fundadores de la internacional (FIRA) a París. Ara ha nascut un nou projecte a Catalunya amb vocació de deixar petjada en el rugbi internacional. La inscripció fa unes setmanes dels Diables de Barcelona en el prestigiós Toyota Challenge de Sud-àfrica va causar enrenou a la xarxa, ja que la majoria de seguidors del rugbi catalans desconeixien de quin equip realment es tractava. Els Diables són ara una realitat tangible després de la seva posada en escena ahir a l’Antiga Fàbrica Damm de Barcelona. El debut a Sud-àfrica només és el preludi de l’objectiu realment important d’aquesta franquícia que aspira a ser professional, signar el contracte que el vinculi a una nova lliga europea amb altres grans clubs de tots els països que arrancarà la temporada 2022/23.\nL’expedició que viatjarà a Bloemfontein (13-26 de novembre) viurà, doncs, uns dies històrics. D’entrada la franquícia debutarà com a equip esportiu contra alguns dels millors equips sud-africans, entre els quals destaca el Toyota Cheetahs, l’organitzador de l’esdeveniment. Abans d’arribar aquí els dos promotors del projecte, Josep M. Monti i Jordi Homs, van fer una petita cronologia de com s’hi ha arribat. Tot va començar amb la creació de l’associació Rugbi Barcelona el 2011. El 2018 van començar a treballar més activament en la idea d’un equip professional que tingués el suport dels clubs de Catalunya, fins que es va tancar fa uns mesos la participació a la nova lliga europea, on també hi haurà un equip de Madrid. Aquesta competició encara no s’ha presentat oficialment i per aquest motiu Monti va remarcar que hi ha aspectes encara confidencials. “Tot s’ha accelerat amb la invitació per jugar a Sud-àfrica. Els promotors van insistir perquè hi fóssim i hem treballat per tenir un equip que faci honor a la franquícia que volem tirar endavant”, precisa el primer CEO d’aquest club.\nL’equip dels Diables que viatjarà a Sud-àfrica per disputar aquest primer torneig estarà format bàsicament per jugadors sud-africans, irlandesos i catalans, dirigits pels tècnics Sergi Derqui (Sant Cugat) i Shaun Huygen. Un dels primers “fitxatges” és el jove mig melé Sean Shyman, de l’acadèmia de Leinster, que ahir va ser el primer a posar-se la samarreta dels Diables, dissenyada per l’empresa catalana Vallès, molt vinculada al rugbi. També n’hi haurà de Munster, jugadors de la Currie Cup sud-africana i del filial dels Toyota Cheetahs, la franquícia que ha convidat el conjunt català. No hi haurà en aquesta primera minigira ni jugadors de la Santboiana ni del Barça, que es troben en plena competició. De fet diumenge juguen el derbi de la màxima categoria. Amb tot, Homs remarca que a la llarga l’objectiu de l’equip és col·laborar amb tots els clubs catalans –també amb la USAP–, formar els propis jugadors i donar-los l’oportunitat de ser professionals.\nS’ha descartat ja l’estadi Lluís Companys perquè totes les parts implicades en el projecte assenyalen que un camp amb capacitat per a unes deu mil persones és el més adequat. “Ja s’han mirat algunes localitats”, avança Monti, que ha assegurat que tenir un lloc a la futura lliga europea ha estat semblant a un procés d’una candidatura olímpica. “Hem hagut de presentar-ho tot, també un pla de negoci ben documentat.”\nLa franquícia tindrà un pressupost d’entre dos i cinc milions, amb capital sobretot privat. Monti ha defensat un model de finançament en què tothom “podrà ser propietari”, però explicarà aquesta part del projecte, que inclourà una incursió en el món digital del Metavers, quan els contractes siguin definitius.\nLa idea és que el projecte tingui un finançament privat en què tothom pugui participar\nCEO DIABLES DE BARCELONA\nBarcelona és un pol d’atracció en tots els sentits, però no en el rugbi i ho hauria de ser\nPromotor diables de Barcelona\nHe tingut la sort d’entrenar a Austràlia i Irlanda, i aquest és un repte més\nentrenador diables de barcelona\nL'Esportiu. Nacional 09-11-2021, Pàgina 5


Un error informàtic cobra el peatge del Cadí als abonats ceretans - La Valira\nUn error informàtic cobra el peatge del Cadí als abonats ceretans\nEls dies 21 i 22 de juny als abonats de la Cerdanya que van passar pel peatge del Túnel del Cadí, en tots dos sentits de la marxa, se’ls hi va cobrar els imports d’11,6 euros del peatge tantes vegades com van fer aixecar la barrera. En un primer moment, ningú dels clients es va adonar, ja que les persones que tenen dret a fer-ne ús de la infraestructura de manera gratuïta han d’introduir la targeta bancària a la màquina expenedora.\nEls abonats es van assabentar una vegada van consultar els seus extractes de les seves entitats financeres, generant una gran demanda de consultes tant als bancs com a la mateixa societat concessionària.\nL’empresa Túnels Barcelona-Cadí va atribuir els fets a un error informàtic el que va afectar centenars de residents tot i que no va incidir entre els abonats del Berguedà i l’Alt Urgell. Ara la companyia ha començat els tràmits per retornar els imports dels diners a través del Consell Comarcal de la Cerdanya, com a ens competent. Alhora el mateix organisme recomana a les persones afectades que facin les comprovacions adients i reclamin el retorn dels diners.\nEntre el gener del 2014 i el 31 de desembre del 2016, 7.211 persones de la comarca ceretana van obtenir la gratuïtat del pas pel túnel pirinenc. La vigència de la gratuïtat és de tres anys, és per això que aquest any 2017 toca, a la majoria dels usuaris que van adquirir l’abonament el 2014 també als de l’Alt Urgell i Berguedà, renovar els papers per continuar gaudint del descompte total del peatge. En cas que no es renovi, les persones que tenen dret a viatjar de franc o alguna mena de bonificacions, hauran d’iniciar de nou tots els tràmits de sol·licitud.