Vivenda passiva Archivos - SgARQ\nArchive for category: Vivenda passiva\nUna casa passiva és un habitatge on el consum energètic es redueix al mínim mantenint unes altes condicions de confort Un resum gràfic seria posar un abric a l'edifici a l'hivern, protegir-ho del sobreescalfament a l'estiu i renovar i purificar el seu aire interior. La millora del sistema constructiu d'un habitatge tradicional enfront d'un habitatge passiu és abismal. La qualitat i confort int...\nConstrucció d’habitatge passiu a Construmat\nEl consorci Passivhaus, IOT i Tecnalia estaran presents en la 20a edició de la Fira Construmat que se celebrarà a Barcelona entre el 23 i el 26 de maig, i edificaran un exemple real d'edifici de consum gairebé nul (habitatge passiu) que podrà ser visitat, observat i sentit pels visitants. L'estàndard Passvihaus o habitatge passiu, és una manera de construir que neix a Alemanya en 1991...\nQuè és el SATE?\nEl SATE és un Sistema d'Aïllament Tèrmic per l'Exterior que s'empra tant en obra nova com en rehabilitació d'edificis. Es compon d'un panell d'aïllament tèrmic prefabricat, que pot ser poliestirè expandit (EPS), poliestirè extruït (XPS), llana de roca o poliestirè expandit amb grafit, una malla de fibra de vidre unida amb morter adhesiu que actua com a armadura i una capa d'acabat exterior impe...\nQuè és un habitatge passiu i quins són els seus beneficis?\nUn habitatge passiu és un habitatge on aprofitem al màxim els recursos naturals per reduir al mínim el consum energètic i econòmic. A major reducció de la demanda energètica, major confort i menys despesa energètica. L'energia consumida per un edifici es pot agrupar en: Consum d'energia per a calefacció i refrigeració Consumo d'energia elèctrica ( sense calefacció ni refrigeració ) C...\nIII Congrés d’edificis de consum gairebé nul\nLa setmana passada es va celebrar a Madrid el III Congrés d'Edificis de Consum Gairebé Nul. Va inaugurar el congrés Manuela Carmena, on va destacar l'important paper i l’involucrament que han de tenir les administracions en la implantació i difusió de la construcció d'aquest tipus d'edificis. No cal oblidar l'horitzó del 2050 on els països desenvolupats hauran de tenir emissions zero. Abans de res...\nNou projecte d’habitatge passiu a Sitges\nNou encàrrec per al disseny i construcció d'habitatge unifamiliar a Sitges. Habitatge passiu d'alta eficiència energètica amb un disseny funcional, mediterrani i minimalista. Hem començat a treballar en el nou projecte d'un habitatge d'obra nova en el sector de Ca l’Antoniet de Sitges, Barcelona. Els primers esbossos ja ens mostren que la parcel·la en cantonada condiciona el disseny inicial....


Notícia – Pàgina 2 – La Fàbric@\nCooperativa La Fàbrica va impulsar el 2017 aquest espai de reflexió sobre Seguretat Humana en el marc de les Energies Comunitàries. Actualment s'ha constituït un espai permanent de reflexió, debat i recerca que agrupa diverses persones, professionals que treballen en diversos serveis, així com en diverses dinàmiques comunitàries. El nostre propòsit és aterrar i\n2a Fira d’Economia Social i Solidària del Districte de Sant Andreu Aquest diumenge Cooperativa La Fàbric@ serem una de les moltes empreses presents, virtualment, a la 2a Fira d’Economia Social i Solidària del Districte de Sant Andreu, que s'ha generat prèviament amb les entitats de la XES Sant Andreu, en col·laboració amb les escoles\nDes de la cooperativa La Fabric@ estem acompanyant a l’associació de dones Món Banyoles en la constitució de la cooperativa La Porta del Món. Una cooperativa d’iniciativa social sense anim de lucre en la qual dones de diferents origens gestaran un bar-restaurant, que també pretén ser un espai d’encontre de ciutadania i associacions. Món\nAquest 2019 ha estat l’any en què des de La Fàbric@ hem fet un pas endavant per camins que ens porten a espais on creixen les realitats que volem veure i viure col.lectivament com a empresa cooperativa compromesa amb el que ens envolta de prop i també de lluny. I des d’aquest impuls hem\nUn any més La Fàbric@ com a empresa cooperativa som presents a la Fira d’Economia Social i Solidària de Catalunya. Enguany la novetat radica en la presentació a la parada dels darrers projectes al voltant de la transició cap a un model de vida sostenible per a les comunitats i el planeta; aposta que\nLa fàbric@ dóna suport al manifest fet per la Federació de Cooperatives de Catalunya on es reclama una modificació de la llei d'Acció Concertada pels serveis d'atenció a les persones. Aquí l'enllaç al comunicat sencer. Defensem la necessitat i oportunitat de repensar el model de contractació pública per passar de la contractació que mercantilitza


El Festival de Música de Cambrils detecta la venda fraudulenta d'entrades i obre una investigació | Diari de Tarragona\nEl Festival de Música de Cambrils detecta la venda fraudulenta d'entrades i obre una investigació\nL'organització ha comunicat els fets als Mossos d'Esquadra per esclarir si es tracta d'un hackeig\n06/08/2021 18:40 | Actualizado a 06/08/2021 18:40\nEl Festival de Música de Cambrils detecta la venda fraudulenta d'entrades i obre una investigació. Foto: ACN\nEl Festival Internacional de Música de Cambrils ha obert una investigació després de detectar la venda fraudulenta d'entrades al concert d'aquest dijous de Camela. En un comunicat emès per xarxes socials, l'organització del certamen ha explicat que diverses persones no van poder accedir al Parc del Pinaret perquè les entrades no eren vàlides.\nEs tractava d'entrades que tenien un cost de zero euros i un codi QR invàlid. Davant d'aquesta situació, els afectats no van poder gaudir del concert de Camela des de la grada. El Festival Internacional de Música de Cambrils ha posat els fets en coneixement dels Mossos d'Esquadra per esclarir si es tracta d'un hackeig o bé d'una duplicació de la plataforma oficial de venda d'entrades.\nDes del Festival, recorden que no han posat a la venda entrades a zero euros i reiteren que l'única plataforma digital oficial de venda és megaentradas.com. També es poden adquirir presencialment al quiosc de Turisme de Cambrils. D'altra banda, l'organització demana disculpes als afectats i els recomana denunciar els fets als Mossos d'Esquadra, especialment si se'ls ha cobrat algun tipus de recàrrec per la compra de les entrades falses.


Un obrer, atrapat entre la runa després d'un ensorrament al Baix Llobregat\nEls fets s'han produït minuts abans de les tres de la tarda\nper Redacció dimecres, 15 d’abril 2020 - 16:35h | Actualitzat a 15/04/2020 16:49h\nEls Bombers han desplaçat fins a catorze unitats al lloc dels fets. | Bombers\nDes de pocs minuts abans de les tres de la tarda d'aquest dimecres, 15 d'abril, els Bombers de la Generalitat de Catalunya treballen en el salvament d'un home després d'un ensorrament que s'ha produït a Sant Just Desvern. L'avís s'ha produït quan faltava un minut per a tres quarts de tres de la tarda i catorze dotacions de Bombers s'han desplaçat fins al punt on ha tingut lloc el succés, una casa antiga situada a la carretera Reial d'aquest municipi del Baix Llobregat.\nTreballen per rescatar l'home\nL'home és un operari que treballava en aquesta casa i que es troba atrapat sota la runa. En aquests moments, es treballa per tal de rescatar-lo. Així ho han explicat a les xarxes socials des de la Direcció General de Bombers:\n14 dotacions #bomberscat treballem en un ENSORRAMENT a Sant Just Desvern (avís 14.44h).\nCasa antiga situada a la ctra. Reial on s'estaven fent obres. Segons primeres informacions, un operari estaria atrapat entre la runa.\nEstem treballant per rescatar-lo.@mossos@semgencatpic.twitter.com/wyzQxaPhXG — Bombers (@bomberscat) April 15, 2020\nSegon accident laboral greu a Catalunya de les darreres 24 hores\nTot plegat passa poques hores després que un veí de Cornellà de Llobregat de nacionalitat espanyola i 31 anys morís aquest dimarts al migdia en caure d'un sostre d'uralita que reparava a deu metres d'altura en una empresa de Llinars del Vallès, segons han informat els Mossos d'Esquadra. Cap a tres quarts de dues, el cos policial ha rebut un avís que alertava que hi havia hagut un accident mortal.\nLa policia també ha indicat que en el moment de la caiguda, el treballador no anava lligat. A banda dels Mossos també s’han desplaçat al lloc dels fets dotacions dels Bombers i efectius del Sistema d’Emergències Mèdiques, que han certificat la mort de l'operari. Els fets s’han posat en coneixement del jutjat d’instrucció en funcions de guàrdia i del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies.\nCondemna final a Rosa Peral i Albert López pel crim de la Guàrdia Urbana\nBombers Baix Llobregat


La Joves ja alça castells de nou\nLes dues formacions de xiquets de la ciutat de Valls han estrenat la gamma de nou abans de les festes de Sant Joan\nLa Joves descarrega el primer quatre de nou amb folre de l'any. COLLA JOVES XIQUETS DE VALLS\nBarcelonaSi hi ha una diada castellera especial en l'imaginari i la història de la Colla Joves Xiquets de Valls, aquesta és sense cap mena de dubte la del seu local social, coneguda també com la diada del Pati. Dissabte, els homes de Jaume Galofré van aprofitar una emotiva jornada d'homenatge als pioners de la formació vallenca per atacar el primer castell de nou pisos de l'any, el quatre de nou amb folre.\nEls de la camisa vermella van esperar, però, fins al tercer torn. Van iniciar l'actuació descarregant el cinquè tres de vuit de la temporada. El primer pas endavant va arribar en la segona ronda, quan la Joves va descarregar el seu primer castell de gamma alta de vuit, el set de vuit. El primer quatre de nou amb folre va arribar per tercer any consecutiu abans de la diada de Sant Joan, enguany ho fa tot just una setmana després de l'estrena del tres de nou amb folre de la Colla Vella dels Xiquets de Valls.\nEls Nens del Vendrell van tornar a aprofitar una cita clau en el seu calendari per segellar la tercera tripleta de castells de vuit de l'any. Consolidades les seves estructures, els de la capital del Baix Penedès ja pensen en nous reptes com l'estrena del cinc de vuit o l'atac al tres de nou folrat.\nTot i l'esforç de la darrera setmana, els Moixiganguers d'Igualada van haver d'aplaçar el debut del seu dos de vuit amb folre. La segona clàssica de vuit de la història de la colla, i de la temporada, va saber a poc a alguns castellers, que esperen neguitosos a fer el salt a la gamma alta de vuit.\nLa Colla Jove de Castellers de Sitges va salvar dissabte els problemes de canalla que arrossegava durant la setmana i es va apuntar dos castells de set pisos, un d'ells, el quatre amb el pilar, de la gamma alta.\nColla Jove de Castellers de Sitges: 4d7, 4d7a, 5d6, P5\nColla Joves Xiquets de Vall: 3d8, 7d8, 4d9f, P4, P5, P4\nNens del Vendrell: 3d8, 2d8f, 4d8, P4, P5, P4\nMoixiganguers d'Igualada: 4d8, 3d8, 2d7, P4, P5, P4\njovedesitges jovesvalls nensdelvendrell moixiganguers castellers


P PL 2 Col·laboradors 37 Visites Bústia de suggeriments\nplantar, a JOC És un joc de carrera i persecució. Comença fent pedreta i para aquell que se la queda. Els jugadors lliures comencen a córrer i el que para els ha d’agafar. Quan n’agafa un, ha de dir –Plantat!, i aquest jugador s’ha de quedar fix al lloc com un arbre plantat. Quan els té tots plantats, para el primer que ha estat agafat. Així continua el joc fins que se’n cansen. Una varietat d’aquest joc es coneix com jugar a estàtues . En aquest cas, en lloc d’haver d’agafar els que fugen, basta tocar-los i se’ls ha de dir –salat! Els jugadors salats s’han de quedar quiets com estàtues fins que un company de joc encara lliure els toqui i cridi –salvat!; en aquest cas, l’estàtua torna a viure. El joc acaba quan estan tots els jugadors salats. [JGT/VTM]


El número 145 de Mil Dimonis encartat a L’Indépendant.\nEl passat dimecres 22 de juny, L’Indépendant va publicar i encartar el número 145 de la revista infantil en català ‘MIL DIMONIS’. Gràcies al sosteniment dels partenariats institucionals se distribueix a milers d’alumnes que fan ensenyament de català a l’escola i als col·legis. La revista esdevé un suport en català intergeneracional que permet renovar el diàleg en català entre ‘avis i néts’ i també contribueix a reactivar la transmissió familiar de la llengua catalana. Gràcies a L’Indépendant, la revista també arriba a desenes de milers de lectors del jornal que poden llegir i explicar a llurs mainatges i néts “els reportatges, jocs i informacions”.\nL’APLEC PARTICIPA A LA CONCERTACIÓ del DEPARTAMENT per al CATALÀ\nEn aquest començament de mandatura, el Consell departamental ha organitzat una primera concertació per a construir una política lingüística a favor del català ; l’APLEC hi ha participat, divendres 10 de juny a la Casa de la catalanitat, en presència de la presidenta Hermeline Malherbe, del responsable de la llengua catalana Nicolas Garcia i del director de l’OPLC, Pierre Lissot. L’APLEC hi ha expressat el seu suport a la co-construcció d’un full de ruta per tal de generalitzar l’ensenyament del català i l’ensenyament bilingüe i immersiu. La igualtat de tots els alumnes per accedir al català a l’escola necessita una implicació voluntarista dels partenaris institucionals – Educació nacional, Regió, Departament, comunes – i una augmentació significativa dels mitjans i finançaments que hi són consagrats (ensenyants titulars, subvencions de les col·lectivitats, ajut de la Generalitat). L’APLEC ha reiterat la seua demanda que tots els col·legis del departament (i en primer lloc els nous que s’han de construir a Clairà, al Voló i Camus a Perpinyà) ofereixin l’opció de català i que llur senyalització sigui sistemàticament bilingüe. La coneixença del català pels joves és riquesa i obertura cultural, és avantatge per als estudis i el futur, és oportunitat per al futur professional.\nEl número 144 de Mil Dimonis encartat a L’Indépendant.\nEl pròxim dimecres 8 de juny, L’Indépendant publica i encarta el número 144 de la revista infantil en català ‘MIL DIMONIS’. La publicació trimestral de 12 pàgines celebra els seus 20 anys. Gràcies al sosteniment dels partenariats institucionals se distribueix a milers d’alumnes que fan ensenyament de català a l’escola i als col·legis. La revista esdevé un suport en català intergeneracional que permet renovar el diàleg en català entre ‘avis i néts’ i també contribueix a reactivar la transmissió familiar de la llengua catalana.\nGràcies a L’Indépendant, la revista també arriba a desenes de milers de lectors del jornal que poden llegir i explicar a llurs mainatges i néts “els reportatges, jocs i informacions”. Bona lectura!


Trucs per PubMed | Blog del CRAI Biblioteca de Farmàcia i Ciències de l'Alimentació\n← Vols saber més sobre la Grip H1N1?\nLlibre homenatge al Dr. Suñé Arbussà →\nAvui hem trobat en un altre bloc una entrada amb tota una sèrie de trucs o consells per treure més profit de les cerques que feu a PubMed. En total són 10 però ens ofereix un d’extra i aquest és el que ens ha cridat l’atenció i el que ens ha motivat a fer-nos ressó:\nAixí que ja sabeu, som aquí per vosaltres, perquè ens utilitzeu. Hem de dir que aquest consell és aplicable a qualsevol altre recurs d’informació dels molts que us oferim des de les biblioteques.\nPodeu llegir la resta de consells a l’entrada original.\nAquesta entrada s'ha publicat en Bases de dades i etiquetada amb búsqueda de información, cerca d'informació, information searching, PubMed. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nUna resposta a Trucs per PubMed\nPilar Martínez ha dit:\ndijous, Setembre 3, 2009 a les 2:38 pm\nBravo per PubMed!


Magnòlia a la cuina: Magdalenes de poma i formatge fresc\nMagdalenes de poma i formatge fresc\nAvui toca fer magdalenes pels nens... He obert la nevera i he aprofitat 4 coses que s'havien de consumir urgentment: una poma que començava a arrugar-se, un formatge fresc que estava a punt de caducar, i els ingredients de sempre: ous, farina sucre... El resultat ha estat sorprenent i deliciós. El formatge dona una textura esponjosa i a la vegada cremosa. El puntet de canyella combinat amb la poma, genial! Un berenar complert pels nens... i pels grans!\n1 poma madura\nEn un bol, batem els ous amb el sucre fins que doblin el seu volum. Afegim la mantega fosa, la farina, la canyella i el llevat i ho remenem amb una espàtula. Ratllem la poma i la incorporem a la barreja.\nOmplim 3/4 parts dels motlles de paper per magdalena i enfornem a 180º durant uns 15 o 20 minuts.\nDeixem refredar i Bon profit!\nPublicat per Marta a 22:55\nNo he fet mai magdalenes amb formatge, però n'he llegit algunes receptes i tonc moltes ganes de provar-ho. El toc de la poma i la canyella, sensacional!


Les Arts afig òpera i sarsuela a l'agenda d'oci dels joves\n24/10/2019 - Sandra Albert\nL’era d’Internet no deixa quasi temps per a un oci que es desenvolupe més enllà de les pantalles. El Palau de les Arts Reina Sofía de València és conscient d’aquesta situació, per això ha volgut emprendre una acció per canviar-ho. Amb la seua nova proposta ‘Preestrena fins a 28’ pretén acostar l’òpera i la sarsuela als joves menors de 29 anys i aconseguir així que aquests acaben contagiant-se de les harmonies i emocions que transmet l’art de la música, teatre i dansa des de les sales del Palau.\nL’encarregada d’inaugurar ‘Preeestrena fins a 28’ serà la sarsuela La taberna del puerto el pròxim 25 d’octubre a les 19.00 h. Sota la direcció musical de Guillermo García Calvo, un dels directors amb major presència en l’Òpera de Viena, i la direcció d’escena de Mario Gas, un dels grans noms de l’escena nacional, la Sala Principal del Palau es convertirà en la imaginària ciutat costanera de Cantabreda. L’escenari serà el lloc on es trobe la taverna de Marola de la qual únicament es coneix que va costejar el negoci el qui tots creuen que és el seu marit: el bandit Juan de Eguía.\nEls assistents, tots menors de 29 anys, podran ser testimonis de com Leandro, un pescador local, es deixarà captivar per Marola i acabarà enamorant-se d’ella. Però no serà l’únic, ja que un acordionista anomenat Abel també caurà en les seues xarxes i patirà les conseqüències d’un amor no correspost. D’aquesta manera, els joves observaran com aquesta situació provoca els retrets de les dones d’un poble en el qual una dona aconsegueix captar l’atenció de tots els homes del poble.\nL’elenc de La taberna del puerto acollirà el debut dels valencians Marina Monzó que interpretarà a Marola i d’Antonio Gandia que es posarà en la pell de Leandro. A més, participaran també figures conegudes com a Àngel Òdena (Juan de Eguía) i Rubén Amoretti (Simpson). La soprano Ruth González (Abel), l’actriu Vicky Peña (Antiga), els actors Ángel Ruiz (Ripalda) i Pepe Molina (Chinchorro), el baix Abel García (Verdier) i els també actors Gaizka Ugarte (Fulgen), Vicent Domingo (Senén) i Ángel Burgos (Valeriano) completaran l’elenc de la producció.\nLes Arts té com a objectiu que el públic jove siga el protagonista des de les butaques de la seua Sala Principal. No obstant això, la sarsuela ja forma part de la vida de moltes persones. Per això, el Palau de les Arts estrenarà oficialment l’òpera el 27 d’octubre a les 18.00h i oferirà quatre funcions més: 27 octubre, 3 novembre 2019 a les 18.00 h; 29, 31 octubre 2019 a les 20.00 h; 2 novembre 2019 a les 19.00 h. Però primer serà el torn de la preestrena el 25 d’octubre, moment en què els tres actes de La taberna del puerto intentaren aconseguir que els menors de 29 anys afigen la música lírica a les seues agendes d’oci.\nEls joves de fins a 28 anys podran gaudir de l’òpera i de la sarsuela a un preu de 10 euros en el Palau de les Arts de València. Per a acudir a aquestes preestrenes serà necessari acreditar l’edat amb el DNI, ja que podran acudir a la funció els joves nascuts a partir de 1991 (inclòs). Els menors de 16 anys podran assistir amb autorització, mentre que els menors de 14 anys hauran d’anar acompanyats d’un adult menor de 28 anys.\nFins al moment, es tenen programades quatre funcions de les quals La taberna del puerto iniciarà la proposta el pròxim 25 d’octubre a les 19.00 h amb una duració aproximada de 2 h 30 min. Per als pròxims mesos, la programació per als joves de fins a 28 anys acollirà les obres de Il viaggio a Reims el 27 de febrer de 2020, Ariodante el 28 d’abril de 2020 i Faust el 15 de juny de 2020.\nLa borrasca talla 37 carreteres, els Ports de València i Gandia i provoca retards en trens


BARCELOFÍLIA : PLAÇA DE LES GLÒRIES (IV). (1992-2014)\nPLAÇA DE LES GLÒRIES (IV). (1992-2014)\nLa plaça de les Glòries Catalanes que ens va deixar la Barcelona olímpica no va ser en realitat un projecte gaire reeixit. D'una banda, es va resoldre la fluidesa del trànsit, però la sol.lució aplicada no diferia gaire de la que ja s'havia assajat a les dècades anteriors. Es concretava novament en un pas elevat en forma de tambor que donava continuïtat al trànsit de la Gran Via des del sector de la Monumental fins a l'inici de l'autopista de Mataró i a l'inrevés. Paral·lelament una rotonda baixa a nivell del terra assegurava la connexió entre les altres dues grans vies que confluïen a la plaça: la Meridiana i la Diagonal. Aquesta última començava a obrir-se pas cap al Besòs i el mar en el seu últim tram.\n*1991.- L'anella viària en plena construcció durant les vigílies olímpiques\nL'interior de la gran rotonda va ser urbanitzat com una gran zona verda circular amb heures al terra i alzineres com arbre dominant. A nivell monumental l'espai central presentava una escultura d'acer de 35 metres de llarg, obra dels arquitectes francesos Alain Domingo i François Scali (també coneguts com a Nemo), que reproduïa el perfil geogràfic del meridià que passa entre Barcelona i Dunkerque, i tot un seguit de panells de marbre, ferro i formigó sobre els que hi figuraven inscripcions referides a episodis diversos i rellevants de la història de Catalunya i que, d'alguna manera, donaven contingut al nom de Glòries Catalanes amb que oficialment es coneixia la plaça. Sota les vies elevades s'hi va habilitar un aparcament cobert i un dipòsit municipal de vehicles.\nEl cert és que, tot i la seva grandària, aquell espai transmetia una sensació d'espai tancat. Aviat va ser utilitzat per activitats marginals i apartades de la llei (compravenda il·legal aprofitant la proximitat dels encants de la Fira de Bellcaire, tràfic de drogues i material robat, cruising homosexual, refugi de captaires i persones sense sostre, etc.). Tot plegat va acabar aconsellant als responsables municipals de tancar l'espai, que s'havia anat degradant progressivament fins que el tancament esdevingué complet.\n*2012.- Vista del pas elevat amb la Torre Agbar i la Diagonal en primer terme i la Sagrada Família al fons.\nAquest model de Plaça de les Glòries no va plantejar doncs, problemes de trànsit, però tampoc va humanitzar la plaça ni la va posar a l'abast del vianant en unes condicions del tot dignes. Al seu voltant van créixer noves icones arquitectòniques de la ciutat: la torre Agbar, el Museu del Disseny (DHUB, conegut popularment com la grapadora) i finalment el nou emplaçament cobert dels encants de la Fira de Bellcaire, que va fer desaparèixer el Bosquet dels Encants.\nA començaments del 2014 les màquines van començar un lent procés d'enderrocament i deconstrucció de l'anella viaria. El tortell de vies elevades va desaparèixer i també els arbres de l'espai central que foren transplantats per aprofitar-los en la nova urbanització. Una nova etapa de la història d'aquesta plaça començava amb la celebrada eliminació, ara sí definitiva, de qualsevol pas elevat.\n*2013.- Ultima etapa del tambor viari. El vehicles passaven molt aprop de la façana del Museu del Disseny (DHUB). Al fons l'estructura de cobertura els nous Encants.\nEtiquetes de comentaris: Anys 1990's, Diagonal, Gran Via Corts Catalanes, Places\nTot Barcelona 7 de juny de 2014, a les 8:39\nJamás han sabido como resolver esta salida/entrada a Barcelona.


Moments d'òpera | La pietra del paragone (G. Rossini)\nL’assedio di Calais (G. Donizetti) 105 anys de Mario del Mónaco\nLa pietra del paragone (G. Rossini)\nBy momentsdopera On 23 juliol 2020 · Add Comment\nLa pietra del paragone és una òpera, o “melodramma giocoso”, dividida en dos actes, amb música de Gioacchino Rossini, i llibret en italià de Luigi Romanelli. L’estrena va ser al teatre alla Scala de Milà, el 26 de setembre de 1812.\nL’estiu de 1812 va ser agitat per a Rossini, ja que va emmalaltir amb una febre recurrent durant la composició de La pietra del paragone, el primer encàrrec de Rossini per al teatre alla Scala de Milà. El jove compositor ja s’havia guanyat una reputació a Venècia, on L’inganno felice havia estat un èxit esplèndid al gener al Teatro San Moisè. L’empresari del San Moisè immediatament va encarregar tres farses més a Rossini, incloent-hi La scala di seta, i Rossini també va acceptar una comissió del Teatro La Fenice de Venècia d’una òpera seriosa, Tancredi, que s’estrenà el 6 de febrer de 1813.\nA principis de juliol, Rossini va arribar a Milà des de Venècia per començar a treballar en La pietra. El llibretista, Luigi Romanelli, i Rossini van començar a treballar com sempre prop de la data d’obertura programada del 19 de setembre. El llibret va ser construït a l’antiga, amb recursos còmics totalment gastats i ensamblat en una estructura feixuga. Seguint la tradició del segle anterior, era una òpera en què tots els personatges tenien una importància similar, amb un nombre semblant d’àries, fet que obligava al compositor a interrompre constantment la trama amb l’ària de cada personatge. L’argument també tenia totes les característiques típiques de les òperes bufes antigues: múltiples confusions amoroses, o la disfressa d’un dels personatges com a turc per fer por als altres i castigar-los. De fet, a La pietra, aquest moment del fals turc, que no era altre que l’amo de la casa, es va fer molt famós.\nL’11 de juliol Rossini va escriure a la seva mare que havia acabat la introducció del primer acte i la cavatina de Clarice. El 21 d’agost el director delegat de La Scala, Carlo Brentano de Grianty, va informar el govern que l’òpera ja estava pràcticament enllestida, però la malaltia de Rossini va portar problemes al final. El 10 de setembre encara hi havia sis números, totalment o en part, no escrits. Unes altres quatre seccions encara no havien sigut compostes. Per aquesta raó l’estrena va haver de ser posposada un mes.\nL’estrena a la Scala va comptar amb la direcció d’Alessandro Rolla i dels cantants Marietta Marcolini i Filippo Galli. Va ser un èxit immediat, que es va reflectir en 53 funcions durant la seva primera temporada, i fins i tot en l’última actuació set números van haver de repetir-se, a petició del públic.\nEl virrei de Napoleó a Milà, Eugène de Beauharnais, va quedar tan impressionat per l’òpera que va escriure al ministre de l’interior, “has d’aconseguir amablement que el mestre Gioachino Rossini sigui eximit del servei militar. Jo no m’atreveixo a exposar al foc enemic una vida tan preciosa, els meus contemporanis mai em perdonarien. Podem estar perdent un soldat mediocre, però salvem un geni de la nació”.\nLa trama es desenvolupa a la casa de camp del comte Asdrubale qui, per aconseguir casar-se amb una dona que l’estimi de debò, sotmet a proves a les tres aspirants disfressant-se de mercader turc i presentant-se com un creditor autoritzat a embargar tots els seus béns, cosa que aconsegueix allunyar els hostes frívols i paràsits, i comprovar la veritable amistat de Giocondo i Clarice. Per mitjà d’una altra disfressa, aquesta última aconsegueix assegurar l’amor del comte i arribar així al final feliç.\nTagged with → ALBERT GALCERAN • LA PIETRA DEL PARAGONE • LA XARXA • MOMENTS D'ÒPERA • OLESA RÀDIO • ROSSINI


El Parlament participa en l'exposició per la prevenció i contra la violència de gènere\nAvui dilluns, dia 25 de novembre, en el marc de la celebració del Dia Internacional contra la Violència de Gènere el president del Parlament, Vicenç Thomas, ha participat a la inauguració de l’exposició de l’artista visual Rosa Gallego del Peso, que es podrà visitar fins al 15 de desembre i que consta de diferents peces exposades a l’Arxiu del Regne de Mallorca, el Parlament de les Illes Balears, el Casal Solleric i la Conselleria de Presidència.\nUna peça de l’exposició “Mirades amb empremta – Art Visual en Prevenció i contra la Violència de Gènere”, de Rosa Gallego es troba situada al hall del Parlament, al carrer Palau Reial, 16, de Palma, amb dues instal·lacions “Els Parasols com a símbol de la fertilitat’ i “NO ÉS NO’, les quals es podran visitar en horari de 8 hores fins a les 20 hores, llevat dels dimarts, i fins a dia 15 de desembre.\nLa mostra, creada en especial sobre la figura de la dona, és una de les activitats que ha organitzat l’Institut Balear de la Dona amb motiu del 25 de novembre, Dia Internacional per a l’Eliminació de la Violència Contra les Dones i al qual, el Parlament, s’hi ha sumat; persegueix l’objectiu de sensibilitzar i empoderar la societat en relació a la violència masclista, les seves conseqüències i la seva prevenció. El conjunt artístic, com un tot o per separat, vol escenificar el compromís de totes les institucions de l’arxipèlag davant una xacra social com és la violència cap a les dones.\nAbans la inauguració, el president de Parlament de les Illes Balears, Vicenç Thomas, juntament amb membres de la Mesa i diputats de diferents grups parlamentaris, ha assistit al minut de silenci, a les portes del Consolat de Mar, convocat amb motiu del Dia Internacional per a l'Eliminació de la Violència cap a les Dones, en el marc del programa REACCIONEM.\nDemà, dimarts al Parlament\nDemà dimarts, dia 26, i seguint dins el context de condemna de la violència cap a les dones, el Parlament de les Illes Balears organitza, a les 8.45 h un acte a la Sala de les Passes Perdues, just abans d’iniciar la sessió plenària. Al Ple es debatrà i votarà una Proposició no de Llei presentada conjuntament pels grups parlamentaris Socialista, MÉS per Mallorca i Unidas Podemos, contra la violència masclista.


Impresión digital gran formato Barcelona - PRODUCCIÓ DELS TRENS "CAPACITARTS"!\nDIA DE LES PERSONES AMB #dis.Capacitat\nImprimim i instal·lem més de 150 metres quadrats de vinil als Ferrocarrils, per la campanya CAPACITARTS, de la Fundació Creativa Catalònia i l'Associació empresarial d'economia social dincat, que, mitjançant aquesta acció, commemoren el Dia Internacional de les persones amb #disCapacitat (2/12/2021)!\nProduïm mitjançant la impressió digital amb tintes especials, materials tècnics i específics per a trens i acabats laminats de protecció, i fem la retolació integral dels vagons, per la part externa, i alhora la interior. A més, imprimim i instal·lem un vinil a l'andana de Plaça Catalunya, i a les màquines expenedores de tiquets de diverses parades de les línies dels Ferrocarrils.\nA Marc Martí som especialistes amb retolació integral i impressió de qualsevol mena de vehicle, sigui terrestre, marítim, o aeri. Disposem de la tecnologia més avançada per a poder imprimir, laminar i tallar, i alhora, els nostres instal·ladors certificats, ens permeten assegurar els millors resultats per als nostres clients. Som especialistes en Wrapping a tot Espanya, des de fa més de quaranta anys. També tenim capacitat per realitzar campanyes combinades, per tal d'amplificar el vostre missatge.\nEns mantenim incansables, treballant diàriament, per tal de poder imprimir totes les vostres idees!! Per a més informació o per demanar un pressupost, pots fer clic directament aquí.


CONFERÈNCIA CIÈNCIA FÀCIL: Controlem el teu future... un somni o un malson? - PRBB (en)\n19/06/2013 - 19:00 - Sala Cotxeres, Palau Robert. Passeig de Gràcia, 107, Barcelona\nCONFERÈNCIA CIÈNCIA FÀCIL: Controlem el teu future... un somni o un malson?\nSpeakers: Cedric Notredame (CRG)\nMesurar, comparar, classificar i descobrir. Totes les ciències experimentals de l'actualitat es basen en la combinació d'aquestes accions. Cada vegada que canviem la forma com mesurem alguna cosa, també hem de canviar la nostra manera de pensar. Les noves idees venen de diferents camps d'investigació, és el que anomenem interdisciplinarietat. Les neurociències són un bon exemple d'això i les noves tecnologies, disponibles gairebé per a qualsevol persona, permeten fer el seguiment detallat del comportament de qualsevol individu.\nUn exemple d'aquestes tecnologies és un Smartphone. Amb ells es poden recollir una gran quantitat de dades sobre nosaltres, comparables fins i tot amb les dades produïdes per les investigacions en genòmica. En un futur, es podrà modelar, analitzar i comparar el comportament dels humans mitjançant aquests mòbils, tractant aquestes dades com si fossin simples caràcters genetics.\nCedric Notredame és el cap del grup Bioinformàtica Comparativa del CRG. En aquesta ocasió, Cedric intentarà mostrar com aquestes dades poden servir en un futur proper convertint-se en l'eina de diagnòstic menys invasiva mai creada per l'home.\nPonent: Cedric Notredame, cap del grup Bioinformàtica comparativa del CRG\nLloc: Sala Cotxeres, Palau Robert. Passeig de Gràcia, 107 08008 Barcelona\nInformació: capacitat limitada (130 persones). La xerrada serà en anglès i es disposarà de traducció simultània.\nSl us plau, confirmeu la vostra assistència a comunicacio@crg.eu\nOrganitzat per: Centre de Regulació Genòmica (CRG)\nAmb el suport de: Fundación Española para la Ciencia y la Tecnología (FECYT), Red de Unidades de Cultura Científica e Innovación, Ministerio de Economía y Competitividad (MINECO), Institut de Cultura de l'Ajuntament de Barcelona, Generalitat de Catalunya i Fundació Banc Sabadell.\nEvolutionary origins and microsatellite variation in human populations\nNuclear reprogramming, stem cells and regenerative medicine\nI a mi... Com m’afecta el pagament del deute? Endeutament, retallades i salut


Igual que els libis\nAbdula Matala és sudanès i porta tres anys treballant en la petita perruqueria que regenta al centre de Misrata. Cobrant entre tres i cinc dinars, “depenent del tall”, li dóna per a un sou, el seu, i per pagar els 700 dinars del lloguer del local.\nA Matala no li ha anat malament, però la brutal devaluació de la moneda libia ha fet que els seus diners valguin de molt poc als seus pares i germans a Khartum. Diu que té 35 anys, i que vol estalviar per tornar a casa i casar-se, però que cada dia ho veu més difícil.\nEls sudanesos a Misrata van a la perruqueria de Matala, mentre que els nigerians van a les dues just davant. Les regenten Issa i Ahmed, dos germans que porten ja 15 anys a Líbia. Algú al seu Kano natal (nord de Nigèria) els va dir llavors que aquell era un bon lloc per treballar.\n“Portàvem gairebé deu anys aquí quan va esclatar la guerra al 2011, i ens vam quedar atrapats”, recorda Issa, la més gran dels dos. Igual que pels libis, aquell també va ser un punt d’inflexió per a ells. Des de llavors, cada mes els resulta més difícil pagar el lloguer.\nMatala, Issa i Ahmed són tres d’entre molts migrants a Líbia que no han conegut els centres de detenció. Com la immensa majoria dels estrangers al país, si no tots, no són treballadors “legals” per als rígids estàndards que el Ministeri de Treball ni tan sols somia amb aplicar. Però tampoc han patit persecució per part de l’administració local. Van a la feina cada dia i l’exerceixen a la vista de tots. Ningú els deté, ni copeja ni multa. És més, fins i tot es permeten el luxe de parar per a un cafè a la cafeteria que regenta un marroquí, just al costat. Igual que els libis.\nI això és alguna cosa que no recullen els informes que arriben des de l’altre costat del Mediterrani; de ONGs i Think Tanks, de premsa generalista, i fins i tot de la Comissió Europea, que assegura que “tot migrant irregular, refugiat o demandant d’asil, està en perill de ser multat, retingut i expulsat”.\nMatala, Issa i Ahmed viuen aliens a aquesta realitat perquè mai s’han plantejat arribar a Europa. Tant és així que fins i tot desconeixien l’existència d’un centre de detenció per a migrants “il·legals” a la pròpia Misrata.\n“És cert això? Heu estat allà?”, preguntava Matala des del cafetín, i amb una curiositat genuïna.\nFotografia: Ricard García Vilanova\nAguanta el sèrum, Alí! El pla d’en Salih Parada a meitat del camí Visita Privada I World Press Photo Barcelona 18\nThis entry was posted in noticias @ca and tagged beca @ca, fotoperiodismo @ca on 12 desembre, 2016 by psv.\n← Joana Biarnés: Disparant amb el cor 50 anys d’Editorial Blume →


Sembrant Archives - La Sembra\n5 idees per fer una campanya de finançament col·lectiu\n07/10/2019 /0 Comments/in Sembrant /by La Sembra\nDes de La Sembra hem donat suport a la campanya de finançament col·lectiu per crear el primer gegant amb discapacitat intel·lectual de Catalunya. D’entrada, fer d’altaveu d’un projecte que visibilitza la diversitat i promou la convivència entre diferents a través de l’oci participatiu i al carrer ens feia sentir còmodes. Ens agrada creure’ns el sentit del projecte per dedicar-hi la nostra experiència i temps, sobretot perquè és quan treballem des de l’autenticitat que ens surt la creativitat i el criteri que dona impacte als projectes. Hem sintetitzat què n’hem après amb 5 idees per compartir.\nCom a introducció tècnica, el funcionament d’un crowfunding passa per aconseguir una quantitat de diners, en un temps determinat, a través de petites donacions de moltes persones. Així, és important ajustar l’objectiu econòmic que ens posem a la capacitat que tenim d’activar les donacions de l’entorn en el temps que disposem.\nD’entrada, la inquietud socialment compartida per garantir el benestar de les persones amb discapacitat intel·lectual, la simpatia que desperta un gegant de somriure sincer i la confiança d’una entitat amb 80 anys d’experiència feien que 15.000€ en 40 dies fos un repte assumible, per tant semblava que teníem un bon caldo de cultiu sobre el qual generar una campanya d’implicació ciutadana.\nAra bé, no ens deixem endur per la il·lusió encegada. Què és el que fa funcionar una campanya de crowfunding?\nAnalitza quins elements et juguen en contra.\nHi són, segur, quantifica’ls per veure quin pes tenen i incorpora’ls a l’argumentari per donar respostes a qui dubti.\nQuan els recursos per l’atenció directa a les persones amb discapacitat no sempre són suficients, destinar fons a projectes de cultura inclusiva pot resultar superflu. Així que vam incloure com a puntals de l’argumentari: la potencialitat que tenia el gegant per sensibilitzar la societat a través d’una figura de la cultura popular i l’oportunitat inclusiva que tenia crear un gegant portable per a persones amb discapacitat greu.\nCrea el relat del projecte.\nAquella història que embolcalla la idea, que la diferencia de les altres, que ens emociona i alhora ens permet confiar en tu. Que els textos i les imatges que generis transmetin amb solidesa i claredat aquest relat.\nTeníem entre mans una proposta diferent, nova, inexistent en el marc d’una tradició centenària a Catalunya, un gegant amb aspecte de persona amb discapacitat, això ja era un gran tret diferenciador i emotiu pel projecte. A més es tractava d’una proposta promoguda per una entitat no molt coneguda però amb un equip de professionals motivadíssim per donar a conèixer la iniciativa i la confiança que donen 80 anys d’experiència en l’atenció a persones amb discapacitat greu. Així doncs, teniem un bon relat i el vam acompanyar d’una imatge de somriure sincer, com el gegant que volíem construir.\nExplica-ho a la teva comunitat i afins.\nDetecta els principals col·lectius als quals pot interessar el projecte. Analitza el seu estat d’ànim, les seves dinàmiques, els seus canals de comunicació i els seus llocs de trobada online i offline per a poder-te explicar. És important enfortir i escalfar la comunitat setmanes abans d’engegar el projecte per garantir que en el limitat temps de captació, totes les complicitats necessàries estan engegades.\nPer una entitat avesada a relacionar-se informalment amb les persones que en formen part (famílies, voluntariat, col·laboracions i professionals) i el propi sector social, va ser rellevant el fet de formalitzar la comunicació bàsica. Sistematitzar un mailing corporatiu, uns correus electrònics de la direcció, uns missatges periòdics a les xarxes socials i via whatsapp… va ser suficient per implicar els més propers. Alhora, teniem l’oportunitat de contactar amb un sector completament nou, el món geganter, un enxarxat d’associacions que ens permetia arribar arreu del territori però que tenen ritmes de presa de decisions lents en relació als timings del projecte. En aquest punt ens va quedar marge de millora. hagués estat interessant contactar amb més temps amb les colles geganteres i algunes de les entitats del propi sector.\nManté viu el projecte i els canals.\nQuaranta dies són pocs per aconseguir uns diners, són molts per parlar d’un mateix projecte. Fes còmplice del teu objectiu qui et segueix a les xarxes socials i mailing, ves desgranant el projecte explicant com avança, sensibilitza entorn a la teva causa i agraeix a tothom qui se’n faci ressò. Què tothom qui el vegi canviï la seva mirada, se’l pugui fer seu, el comparteixi i s’engresqui a aconseguir-lo.\nVam modular la difusió del projecte en 2 etapes. Els deu primers i últims dies vam fer molt ressò en tots els sentits: xarxes socials, mailings i trobades personals amb agents rellevants de la comunitat. Els vint dies del mig, en que el degoteig de donacions és molt més lent, vam fer feina de formiga, incidint sobretot per telèfon a mitjans de comunicació i possibles donants o difusors amb influència. En tots els casos vam voler omplir els canals de missatges i idees que portessin a una reflexió i transformació col·lectiva.\nFes-ne ressò als mitjans de comunicació.\nTothom voldria obrir el telenotícies, però cada dia obre el telenotícies un sol tema i qui està veient la televisió en aquell moment, potser ni tan sols és mecenes potencial del teu projecte. Mesurem les expectatives i busquem els mitjans especialitzats, un bon relat segur que hi té espai. Sigues conscient que sortir als mitjans dona credibilitat al projecte, permet sensibilitzar i explicar, però possiblement no es tradueixi en donacions directes.\nEls mitjans de comunicació especialitzats en el món social i la cultura popular es van fer ressò del gegant i van fer seguiment del projecte. Des de programes especialitzats dels mitjans nacionals fins a mitjans locals i del sector social. En totes les entrevistes i reportatges el nostre objectiu era clar: canviar la mirada entorn a la discapacitat intel·lectual.\nI què n’hem tret de tot això? A banda d’un gegant amb discapacitat intel·lectual que perdurarà més enllà dels nostres dies, esperem haver sembrat un llavor, per petita que sigui, per la visibilització i la convivència. El finançament col·lectiu del gegant finalment és l’excusa per la transformació social.\nhttps://lasembra.cat/wp-content/uploads/2019/08/5crowfunding-1-e1565184812261.jpg 5000 5000 La Sembra http://lasembra.cat/wp-content/uploads/2021/03/lasembra_claim_petit-300x120.png La Sembra2019-10-07 12:06:282019-12-10 00:25:195 idees per fer una campanya de finançament col·lectiu


El govern català denuncia que Hisenda no ha autoritzat d’incloure al FLA factures per valor de 150 milions d'euros\nEl govern català denuncia que Hisenda no ha autoritzat d’incloure al FLA factures per valor de 150 milions d’euros\nLa conselleria d'Economia ‘continuarà insistint' perquè siguin incloses al sistema de pagament a proveïdors\nEl Departament d’Economia de la Generalitat denuncia que el Ministeri d’Hisenda no ha autoritzat la inclusió dins del Fons de Liquiditat Autonòmica (FLA) de factures per un valor aproximat de 150 milions d’euros. És la diferència entre la suma de 3.150 milions d’euros en factures que el departament d’Andreu Mas-Colell va enviar dilluns de la setmana passada al ministeri de Cristóbal Montoro, i els 3.000 milions que finalment han arribat aquest dimecres. Hisenda manté el seu càlcul que assigna a Catalunya 3.034, dels quals 34 estan pendents de superar el procés de ‘comprovació de factures’ i s’abonaran en els pròxims dies. Fonts de la Generalitat han apuntat a l’ACN que el Departament d’Economia ‘seguirà insistint’ en els pròxims dies perquè el FLA aculli el total de les factures emeses.\nTot plegat té lloc el dia en què l’executiu espanyol ha enviat finalment els 3.000 milions d’euros (3.000.018.837,93) del Fons de Liquiditat Autonòmica (FLA) extraordinari del 2015, 34 milions menys dels 3.034 milions previstos. La rebaixa dista encara més dels 3.150 milions d’euros en factures que va enviar la Generalitat dilluns, i fonts del Govern apunten que a hores d’ara no saben quines factures han quedat incloses dins del FLA, i quines no.\nDels 3.150 milions d’euros que va reclamar la Generalitat, 213 són per a farmàcies, 715 per a concerts sanitaris, 36 per a concerts socials, i 901 per a proveïdors en l’àmbit de la salut. A més, 186 són per a despeses de programes socials i educatius i 78 per a pagaments d’ajuts a la dependència. També hi ha factures per valor de 45 milions de convenis socials amb ens locals i 182 d’educació universitària. Aquest primer grup suma en total 2.356 milions d’euros.


Va ser un dia també turístic. Vàrem visitar el Vaticà. Vam fer molta cua per poder entrar a la Basílica de Sant Pere, i un cop a dins, ens vam quedar meravellats de com n’era de gran i bonic. Ens vam dividir per cursos, i vam poder fer un tomb per la Basílica. En sortir, vàrem anar a la Cripta, on hi ha tots els Papes enterrats. Vam poder veure la tomba de Joan Pau II. Després d’això, vam tenir l’ocasió de comprar en unes paradetes: petits records i postals. Tot seguit vàrem agafar un bus turístic, amb el qual vam recórrer part de Roma fins a un turonet amb una vista esplèndida de tota la ciutat. Després, vam agafar el metro fins a prop d’on ens hostatjàvem, i allà vam dinar.\nA la tarda ens vam dirigir cap a l’Església de Montserrat. Vam fer una prova de so curta, i ens vam preparar pel concert. El concert va ser un pèl curt, però maco. L’església era molt acollidora. Hi havia el P.Abat, l’Abat de Montecassino, l’ambaixador espanyol i el Cardenal Poupard. Sense saber nosaltres que hi era, hi havia una figura molt important: el “Papa negre”, que és el cap dels jesuïtes de tot el món.\nDesprés del concert, i amb moltes ganes de voler menjar pizza a Itàlia, vàrem anar a una pizzeria. Vaig ser un dels últims en tenir pizza, però la vaig disfrutar molt!\nEn acabar de sopar, l’autocar ens esperava per dur-nos a la residència.\nUn dia bastant intens per les visites i el concert, però en vam quedar tots molt contents.\nJ. Oriol Pi\nGràcies pels vostres comentaris! Ens ajuden a sentir-vos més a prop. Entre les vostres paraules i les imatges, ens podem fer una idea de com va tot...\nFelicitats a l'equip de redacció!\nQuina crònica més actualitzada!! Sou molt eficaços!! I es nota que l'Oriol és un any més gran: com s'explica!!!\nQuan llegeixo que heu menjat una pizza a Roma... Mmmmmmm!!! Em fa recordar ara just farà 10 anys, a principis de maig del 98, quan vaig estar a Roma tres dies i vaig menjar la millor pizza de la meva vida... sí, i la pizza que van trigar més a fer!!! No les fan de qualsevol manera: les fan a poc a poc i amb molta cura, per això són tan bones!! Bon profit!!!!\nAu, que acabeu de tenir un bon viatge per Itàlia.\nA rivederci (!!??)\nGràcies per les vostres explicacions, i compte amb menjar massa pizza que se us pot indigestar!\nAvui, 1 de maig voldriem felicitar a l'Aniol pel seu Sant:\nFELICITATS ANIOL!, de part dels teus pares i de tota la familia!\ni felicitats a tots, pels vostres èxits i per portar l'Escolania i Catalunya al món.\nNarcís, Magda i familia Ribes Ripoll.\nQuina enveja sana que ens feu!\nAprofiteu fins a l'últim moment, que aquestes coses es recorden tota la vida!\nUs felicito per tenir tan actualitzat el blog, ens agrada tenir notícies vostres!\nÉs bonic poder seguir els vostres passos des de la distància.\nContinueu passant-vos-ho bé i gaudiu dels concerts, segur que sortiran bé.


Boles de Nadal personalitzades amb icona - Stikets\nTornar a Boles de Nadal personalitzades\n1 Boles de Nadal personalitzades amb icona\n6,55 €5,95 €Estalvi 9%-9%\nDecora el teu arbre de Nadal de la manera més original i única amb les boles de Nadal personalitzades Stikets. Pots dissenyar-les amb les icones que vulguis o bé personalitzar-les amb Twinies® i crear-ne una per a cada membre de la teva família. Per als teus fills, la teva parella, els avis, ... Fins i tot per als animals de companyia! Només has d'escriure el seu nom i escollir el disseny que més t'agradi. És super divertit!\nCara anterior personalitzable amb icona i text\nCara posterior amb impressió de l'any en curs per col·leccionar-les\nPerfectes per regalar per Nadal\nFabricades en metall\nCinta vermella per penjar inclosa amb la bola\nValoracions de Boles de Nadal personalitzades amb icona\nValoració del producte : Boles de Nadal personalitzades amb icona


Aqui ves al lloro....: Sud del Pedraforca. Esperó Barrufets 275m. 7a\nFinalment ens posem de nou a la feina amb el Fèlix, a veure si agafem rodatge.....\nAquesta la tenia pendent, i per a iniciar el curs ja està bé. Es pot apretar una mica, peró en teoria no obliga, ...en teoria. Aixó si, escalada tècnica de nasos...\nAixí que dissabte enfilem cap a la sud des del Gresolet. Amb una hora i quart ens plantem a peu de via, amb una part de la feina ja feta. Pel camí coincidim amb una cordada que va a la Via de Tots, els únics que amb els seus crits ens acompanyaran durant tot el dia...\nA la guia del Dalmau la graduació que marca és pura fantasia, V/A1, ja....els únics "quintos" que vam trobar van ser al bar....la graduació del Luichy a la guia de la sudface sembla més encertada, tot i que també amb els V o V+ apretats...Nosaltres duiem la de caranorte, prou bé.\nL1 V+ Entrada amb blocs sospitosos i verticals...navegada per placa bona i R. Camalots, aliens i algun tascó.\nL2 6b Diedret i travessa a dretes per sota el sostre. Sortida en diedre vertical amb algun paset desplomadillo fins a la placa de sortida...travessa marcada a esquerres i diedre matojero fins a la r. Al loro amb no tirar la placa recte amunt! Un pont de roca a equipar marca en punt de travessa...Aliens groc i vermell, C1 i tascons petits.\nL3+L4 7a. Anem, en plan de guais, sense ganxos...per sort tenim un Feliu...Travessa molt fina de peus cap a l' esquerra. El pas més dur ve desprès, per a xapar el segon parabolt del llarg...pujada de peus amb bidits molt curts, uff... desprès anar fent amb algun peu-mà curiós fins al tram de V que tranqui...una mica trencadot. Empalmem amb el L4 sense problemes, controlant bé els primers xapatges. Encadenem tots dos, amb una bona injecció de moral. Ara tocarà apretar fins al final per al rotpunkt total....pràcticament equipat, pero obligadillo. Tascons i aliens per al tram de V (o màs). Llarg molt guapo. Al tanto amb la caiguda de pedres de la r4 a la 3...a mi ja em va passar algun projectil justet, justet...\nL5 6b Passets fins per a caçar la fissura fàcil de la dreta. Travessa a sac cap a sota el sostret i amunt. Al tanto que per anar a buscar la bavaresa de sortida no és evident. Alien vermell a la fissura, la resta ok.\nL6 6b+ Llarg prou sostingut, amb els pasos més durs ben assegurats. Aliens.\nL7 6b+. Llarg boníssim, amb moviments molt tècnics i bonics. Molts pasos de fe....totalment equipat. Aquí la dificultat està en no sucumbir a la tentació de l' A0....\nL8 IV. Sortim per l' aresta, saltem la r, encarem el muret final i muntem reunió de friends sota el bloc característic final....C1 i algun alien. En 5 horetes som dalt, passem del cim i cap avall.\nAl final ho hem lluitat, i rotpunkt per als dos...superant clarament les meves expectatives inicials....\nBona temperatura, amb una mica de rasca al tapar-se el sol...sort del softshell!. Quin luxe passar fred a principis de setembre....\nVam fer amb semafor alien, camalots 1 i 2 i tascons mitjans i petits. Cintes llargues i un mosquetó petit o bagueto per a algun pitó difícil.\nMolt bona via, indicada per a les ments més equilibrades.....\nPublicat per marc a 17:04\nFelicitats, ja veig que tornes a tibar i que el coco està en forma me'n alegro.\n6 de setembre de 2010 a les 19:42\nvaja, així que la cordada us acompanyava amb els crits eh, ggg. Doncs podries posar amb els riures, perquè és el que més vam fer... Gran dia, i sap greu si fam destorbar-lo...\nhummm, per la resta sentim també destorbar el vol dels ocells i tot això ;-)\nApa salut i bones trepades.\n7 de setembre de 2010 a les 11:29\nGràcies Mingo, sembla que poc a poc anem fent el callo....\nHola Guillem: no ho deia amb mala llet..., qui diu crits, diu riures. Ja se sap que una cordada de tres sempre està més de guasa. Els que emprenyen de veritat son les putes motos.....\nPer cert, vau recuperar el mathos que vau fotre avall?\nGuapa la vostra via.\nI tu qui ets, el masquina capocordata, el xaval de la tirita o el que hi vaig parlar?\n7 de setembre de 2010 a les 11:47\nsSSOY EYACULADOR PRECOZ! y lO DIGO A VIVA VOZ...!!! SALUT I METRUS!\n9 de setembre de 2010 a les 23:10\nOstia Marc, eprdona, no havia tornat per aquí.\nJo sóc el de la tirita, suposo, per eliminació, gg, però sé a que et refereixes per la tirita!\nNo vam recuperar el matos, pel que venia redere. Però també en vam trobar del que venia davant.\nBuenu, Salut i perdona el colega desmadrat, que, per cert, és el capocordada que està com un llum d'oli.\n21 de setembre de 2010 a les 15:19


Clínica Diagonal - Gran èxit de participació al curs de Formació per l’extracció de sang del cordó umbilical\nCLINICA DIAGONAL CLÍNlCA DE MEDICINA INTEGRAL - Gran èxit de participació al curs de Formació per l’extracció de sang del cordó umbilical\nGairebé quaranta persones van acudir ahir al curs de formació del Programa Sang de Cordó, entre les que hi havia ginecòlegs, pediatres, anestesiòlegs, la responsable del laboratori, infermeria, auxiliars, direcció mèdica i d’infermeria, junt amb el departament d’atenció al client i comunicació de Clínica Diagonal.\nLa doctora Marta Torrabadella, directora mèdica del Programa Sang de Cordó, el programa cooperatiu interterritorial per a la donació de sang de cordó umbilical creat pel Banc de Sang i teixits, va fer una complerta formació sobre les necessitats de recollir aquesta sang, sobre els beneficis de fer-ho i sobretot, sobre la tècnica de recollida i transport. A més, va fer palès les indicacions i exclusions per garantir la recollida i la futura utilització. La recollida de sang de cordó umbilical, després del naixement i de la secció del cordó, no suposa cap risc ni per a la mare ni per al fill.\nClínica Diagonal ha signat un conveni de col·laboració amb el Banc de Sang i Teixits per salvar vides amb la sang d’ús públic del Cordó Umbilical. La sang del cordó umbilical ofereix noves esperances per curar la leucèmia i altres tipus de càncer. El cordó umbilical i la sang que conté són habitualment rebutjats, però aquesta sang conté elements capaços de generar cèl·lules sanguínies en quantitats adequades. Pot ser, per tant, utilitzada per a trasplantament, de la mateixa manera i en les mateixes indicacions que la medul·la òssia.\nEl trasplantament de sang de cordó umbilical, com el de medul·la òssia, pot contribuir a la curació de nens, i també d'adults, que pateixen greus malalties de la sang que comprometen la seva vida.


Faules i Contes d'Animals: de maig 2019\nPublicat per espai de contes a 8:10 3 comentaris:\nAutor imatge: Diego Delso\nUna viscatxa havia tingut la desgràcia de veure destruïda la seva cova per l’home. Per sort havia pogut escapar amb vida, però caminava errant, arruïnada, sense casa, sense res. Havia anat a vàries "viscatxeres", demanant ajuda per refer la seva cova, prometent pagar de mica en mica el treball a les companyes que anessin a ajudar-la; però veient-la tan pobre, totes li varen tancar la porta i la varen enviar a passeig, en molts de llocs, amb paraules de menyspreu.\nLa pobre va apel·lar llavors a la seva pròpia força; va treballar amb afany, lluitant, barallant-se, conquistant la terra, va tornar a cavar la seva cova, gradualment la va fer més gran, va crear una família i a poc a poc es va fer poderosa.\nI llavors varen venir a oferir-se totes les viscatxes a les que havia demanat ajuda, amb mil alabances, posant a la seva disposició elements de totes menes per qualsevol cosa que se li ocorregués.\nVa donar les gràcies. Ja no necessitava res.\nAl pobre que demana ajuda: garrotades! I només quan ja no la necessiti li aniran a oferir.\nUn savi tenia en el seu monestir una gata que estimava moltíssim. M'entres ell recitava les seves oracions, la gata es quedava a la vora d'ell, cargolada sobre la catifa d'oració. La resta del temps anava d'aquí cap allà per tot el monestir, on tothom la coneixia. Entrava fins i tot a la cuina, però no robava mai ni un trosset de menjar.\nPerò, una nit va pujar als fogons i va robar un tros de carn de la cassola. El cuiner la va veure i li va estirar les orelles. Molt ofesa, la gata es va quedar enfadada en un racó.\nQuan el savi va saber que havia passat, va anar fins on era la gata i li va preguntar:\n-I tu per què has fet una cosa així?\nLa gata va sortir llavors al jardí i va tornar sostenint entre les seves dents tres gatets recent nascuts. Llavors, mirant al cuiner molt enfadada, va pujar d’un salt a dalt d'un arbre i es va quedar allà.\n—Agafar aquest tros de carn era per ella una necessitat —li va explicar el monjo al cuiner—,doncs tenia d'alimentar els seus petits. Quan existeix una necessitat imperiosa, el que està prohibit es converteix en legítim. El teu càstig l'ha alterat molt i, com que està enfadada amb tu, allà la tens, pujada a la branca d'aquell arbre. Demana-li perdó i veuràs com li passa l'enuig.\nEl cuiner es va treure el turbant i va implorar perdó, però per més que va suplicar, la gata no volia baixar de l'arbre i mantenia una actitud molt digna i orgullosa. Va ser necessari que el savi s'afegís a les supliques del cuiner perquè baixés de l'arbre i, acudís a cargolar-se als peus del seu amo.\nConte de l’Iran\nAutor: Farid al-Din’Attar\nA la cara hi té un escut vermell,\nel cos és de color pissarra,\nles potes verdes i groguetes,\ni els dits dels peus llargs com mongetes.\nPolla d'aigua en el riu\nAlguns exemplars són residents al territori i d'altres migren.\nUn viatger que estava a punt de sortir de ruta, va veure el seu gos en el portal de casa seva estirant-se i badallant. Li va preguntar amb energia:\n—Per què estàs aquí fent el gandul?, tot està preparat menys tu, així que vine amb mi ara mateix.\nEl gos, remenant la cua va replicar:\n—Oh amo, jo ja estic llest, més aviat és a tu a qui jo estic esperant.\nEl mandrós sempre culpa dels seus retards als seus éssers més propers.\nPublicat per espai de contes a 8:04 4 comentaris:


El consum de ciment a Catalunya durant el primer semestre s'apropa als nivells anteriors a la pandèmia La República\nEl consum de ciment a Catalunya durant el primer semestre s’apropa als nivells anteriors a la pandèmia\nACN Barcelona.-El consum de ciment a Catalunya durant el primer semestre de l’any es va situar en els 1,09 milions de tones, una xifra que s’apropa els nivells a la […]\nACN Barcelona.-El consum de ciment a Catalunya durant el primer semestre de l’any es va situar en els 1,09 milions de tones, una xifra que s’apropa els nivells a la prepandèmia, ja que durant el mateix període del 2019 van ser d’1,12 milions de tones, segons ha informat aquest dimarts la patronal Ciment Català. En el cas de les vendes a mercats exteriors, els acumulats del primer semestre van ser superiors, fins a un milió de tones en els sis primers mesos de l’any davant les 966.000 del mateix període de fa dos anys. Pel que fa només al mes de juny, les pujades en el consum van ser un 7,2% superiors, fins a les 199.181 tones; la producció ho va fer en un 9,3% (317.127) i la millora de les exportacions es va traduir en un 16,1% (178.241).\nCiment Català atribueix aquesta millora a la recuperació econòmica de la primavera, que ha fet millorar les expectatives del sector i ha passat d’unes previsions de creixement del consum d’entre el 0% i el 3% durant aquest any a una forquilla d’entre el 5% i el 8%. És una recuperació, però, que d’altra banda també es pot veure amenaçada pels efectes de l’actual onada, segons Coment Català.El president sectorial de Ciment Català, Salvador Fernández Capo, recorda que calen “inversions socials, en habitatge, en infraestructures per a la mobilitat, en rodalies, o en sistemes de gestió d’aigües”. En aquest sentit, insta les administracions públiques a aprofitar els Fons Europeus Next Generation per desenvolupar projectes d’infraestructures “lligats a la Digitalització o a l’Energia” perquè una revifada del sector de la Construcció “té un efecte multiplicador sobre el conjunt de l’economia, i genera activitat i ocupació a diversos sectors”.


Girls4bits: diari d'una FIBer\nUna de les millors parts de treballar a l’LCFIB (on sóc becària) és l’ambient de treball. És difícil trobar un lloc de treball on hi hagi tant bon ambient! I a més a més s’organitzen activitats, sopars, etc. que alegren la vida... com el sopar d’estiu!!!\nDivendres passat vam anar tots a sopar i com sempre ens ho vam passar molt bé... I vaig descobrir que hi ha més noies del que creia al laboratori!!! Hehehe Us deixo un parell de fotos i em despedeixo fins setembre... aquí una que es mereix unes bones vacances!!!! =)\nAutor: Clara a les 11:54 0 comentaris\nCom us deia fa uns dies, durant l'estiu hi ha associacions de la FIB que organitzen cursos d'estiu.\nUn d'ells és el curs de desenvolupament de videojocs que organitza VGA-FIB, en el que han participat alguns amics meus. El divendres passat van haver d'entregar el projecte de final de curs, que consisteix en desenvolupar un petit videojoc... i el millor de tot és que ara hi podem jugar tots!!! =D\nDos amics m'han fet arribar els seus jocs, aquí us els deixo =)\nEl primer és de l'Alejandro Fernández i consisteix en una síndria amb braços que va en busca de "Watermelly", la seva xicota:\nEl segon és una boleta que s'enfila per pantalles evitant bombes i coses similars, fet per l'Isaac Obradors:\nAutor: Clara a les 10:06 0 comentaris\nEtiquetes: curs, programar, videojocs\nDurant l’estiu, tendim a tenir més hores lliures que durant el curs (per raons òbvies) i personalment sóc d’aquelles persones que no saben estar quietes sense fer res. Així que sempre busco coses per fer, i des de la setmana passada per les tardes assisteixo a un curs a la universitat.\nHi ha associacions de la FIB que cada any tant al febrer com al juny/juliol organitzen cursos d’una o dues setmanes. En el meu cas, m’he apuntat al curs de PHP, un dels molts que organitza JEDI. Curiosament he descobert que molts amics també s’han apuntat a cursos aquest estiu, i és que la oferta creix per moments. JEDI és la associació que més cursos oferta, però també n’han aparegut d’altres com el curs de desenvolupament de videojocs de VGA o el curs de robòtica de AESS (i segur que n’hi ha d’altres dels que no estic al corrent!)\nAutor: Clara a les 11:53 0 comentaris\nEtiquetes: curs, fib, formació, programar, robòtica, vacances, videojocs\nAhir vaig sentir per les notícies que han sortit les notes de la selectivitat. Quins records... Ara ja fa anys que ho vaig passar (sóc de la promoció del 2005!!) i recordo aquells moments difícils...\nDes dels principis de secundària, vaig tenir dues grans aficions: la informàtica i el japonès. La informàtica em venia de petita, ja que mon pare s’hi dedica i he trastejat amb ordinadors des que tinc memòria... De fet recordo que sempre m’havia sentit molt atreta per la robòtica, i deia que em dedicaria a la domòtica. Però durant els primers anys d’ESO vaig començar a estudiar japonès, i vaig descobrir que m’apassionava. Així que ja vaig arribar molt dubtosa a l’elecció de batxillerat, ja que em plantejava seguir dos camins completament dispars. Tot i així, vaig decidir estudiar el batxillerat tecnològic, que no em tancava cap porta i em permetia aplaçar la decisió fins dos anys més tard =P\nI evidentment vaig arribar a la època de la selectivitat amb el dilema de sempre... En aquells moments la meva afició al japonès s’havia materialitzat en la forma de traducció i interpretació (que en aquelles èpoques era la única carrera que incloïa japonès). Era el moment de prendre una decisió, i finalment vaig decidir que m’estimava més les llengües que la informàtica i em vaig matricular a Traducció i Interpretació de l’anglès amb tercera llengua japonès.\nEn aquell moment em va semblar la decisió més encertada, i la veritat és que els 5 anys (4 de carrera més un any entremig d’intercanvi al Japó) em van aportar molt personalment. Tot i així, vaig veure que arribava al final d’una carrera amb la sensació de no haver après gaire cosa i no em veia fent de traductora la resta de la meva vida. Així que vaig decidir compaginar el meu últim any de traducció amb un nou repte, i em vaig prematricular d’informàtica a la FIB. No tenia molt clar com me’n sortiria, però m’ho vaig agafar amb moltes ganes... i sembla que va ser un encert =)\nAmb tot això, el que vull dir és que decidir als 18 anys què és el que més t’agrada i vols fer a llarg termini és molt difícil. Però l’experiència m’ha ensenyat que de tot s’aprèn, i ara penso que segurament si hagués entrat a la FIB amb 18 anys no hauria aconseguit els resultats que estic obtenint ara.\nAutor: Clara a les 11:47 5 comentaris\nEtiquetes: fib, notícies, selectivitat\nGoogle Scholar’s Retreat 2011\nFa un parell de mesos vaig rebre la increïble notícia de que havia quedat finalista per una beca que concedeix Google a estudiantes d’informàtica, la Google Anita Borg Memorial Scholarship. A més a més, ens van convidar a totes les guanyadores i finalistes a assistir al Google Scholar’s Retreat, un viatge de 3 dies que reuneix estudiants de diversos programes de beques a la seu de Google Europa, a Zurich.\nL’objectiu principal del Scholar’s Retreat és donar una oportunitat als estudiants involucrats de poder-se conèixer i intercanviar experiències, alhora que veure com és el món de Google per dins.\nI doncs dilluns passat de bon matí em vaig embarcar en un viatge increïble que no crec oblidi mai. A Zurich ens vam reunir 90 estudiants, tant d’enginyeries com de màsters i doctorats. Google ens va convidar a visitar les seves instal·lacions a Zurich, i ens va organitzar dues jornades senceres de conferències, xerrades i activitats diverses.\nVam poder escoltar de primera mà l’experiència de diversos enginyers i enginyeres que treballen per la empresa i les seves històries personals. Alhora, vam descobrir com és la feina tant d’enginyers com de responsables de projectes en el seu dia a dia i vam participar en tallers que ens permetien viure l’experiència del cicle de creació d’un producte.\nProbablement, el moment més important de tots per mi va ser una xerrada que ens va donar una enginyera de Google que va ser finalista com totes nosaltres de la beca uns anys enrere. Ens va parlar de la poca confiança que tenia en sí mateixa al principi i de com l’experiència de conèixer a altres estudiantes com ella la va ajudar a superar les seves pors i aspirar a una feina com la que té ara. La veritat és que totes ens vam sentir increïblement identificades, i crec que més que res aquesta experiència ens ha suposat una injecció d’autoconfiança en nosaltres mateixes.\nSi més no, una cosa m’ha quedat clara: s’ha de ser positiu i mirar endavant, i mai pensar en que no s’és prou bo per intentar fer coses en les que somiem. Jo, per exemple, he decidit que tot i encara ser estudianta de grau a partir d’ara em presentaré a més beques i oportunitats, ja que s’ha de ser positiu i intentar tot el que sigui possible =)\nEn 3 dies he conegut un munt de gent que estic segura seguiran sent molt importants en la meva vida d’ara endavant, i verdaderament he tingut la sort de viure una experiència que no oblidaré mai.\nAutor: Clara a les 12:49 1 comentaris\nEtiquetes: beques, dones, google, viatges\nBé, ara que ja estic de vacances… sembla que per fí he trobat temps per fer coses de la meva interminable llista! =D\nLa veritat és que després del ritme que hem portat durant el curs ara se’m fa molt estrany tenir hores lliures =P Sort de la meva llista de coses per fer... Tot i que de moment m’he concentrat en la primera: aprendre a fer aplicacions per iphone =D\nDe fet ja fa molts mesos que en tenia ganes, i havia intentat començar a fer cosetes però no havia trobat prou temps com per avançar gaire... I ara per fi tinc tardes interminablement llargues per dedicar-hi =D\nFa uns mesos vaig trobar per iTunesU (la secció d’universitats de la botiga d’iTunes) un curs de desenvolupament d’aplicacions per iphone. De fet és un professor de Stanford que va decidir gravar les seves classes en vídeo i les va pujar gratuïtament. Tot i que òbviament s’ha de tenir uns coneixements previs de programació, el curs aquest és bastant fàcil de seguir i motivant.\nA més a més, un company em va recomanar un llibre fa temps, me’l vaig comprar i portava dos mesos agafant pols al meu escriptori... Així que vaig combinant classes en vídeo, llibre i tutorials diversos per internet.\nDe moment, a part de moltes tonteries, he fet dues mini-apps de les que estic orgullosa =D la primera és una calculadora, i forma part del curs de Stanford:\nI llavors l’altre dia amb un amic ens vam proposar aprendre concretament a fer jocs, així que vaig trobar un tutorial per començar amb un dels jocs més bàsics: un pong. I com tenia a la meva millor amiga al costat i m’encanten els seus dibuixos, li vaig demanar que li donés un toc cuco =D El resultat és un pong on les pales són takoyakis (boles de pop japoneses) i la pilota un tros de pop!\nAutor: Clara a les 13:13 3 comentaris\nEtiquetes: programar, projectes, vacances\nBé, sembla que per fi ha arribat el fi de semestre… Quines ganes tenia ja de vacances!\nComençar un nou pla d’estudis no és mai fàcil ni pels alumnes ni per la facultat, però sembla que poc a poc ens en anem sortint =) Com sabreu, formo part de la primera promoció de grau de la FIB. Els alumnes de la meva promoció vam fer primer curs (fase selectiva) d’enginyeria i vam passar a grau el setembre passat, així que hem viscut els dos plans, amb els seus pros i contres cadascun.\nEl grau no és només un canvi en el pla d’estudis, sino també un canvi en els mètodes educatius. Per algú acostumat a l’enginyeria, el grau pot arribar a ser molt dur, ja que la manera de fer les coses canvia radicalment. En el pla antic, la majoria d’assignatures no requerien feina durant el curs, i basaven la seva avaluació completament (o gairebé) en un examen final. Amb aquest sistema, l’alumne rarament es trobava prou motivat durant el curs, i per tant no feia gairebé res fins les poques setmanes abans de finals.\nEl grau ha suposat un canvi dràstic en aquest sentit, ja que ara es premia el treball del dia a dia al llarg del semestre. Això com no pot ser d’altra manera té els seus pros i contres. Comencem pels contres, que són els més evidents: els alumnes que seguim aquesta metodologia tenim feina constant, i hem arribat fins i tot a límits d’ofegament. Evidentment, és difícil dimensionar correctament la càrrega lectiva d’un conjunt d’assignatures que es realitzen per primera vegada, i aquest semestre ens hem trobat especialment col•lapsats. Tot s’ha de dir, hem comentat aquest tema amb els responsables durant el curs i finalment s’ha aconseguit ajustar una mica les coses.\nPerò com és lògic, la nova metodologia té un sentit positiu molt gran, ja que si no el tingués no s’hauria aplicat. Això és una opinió completament personal, però gràcies a la pressió constant he repartit la feina i l’estudi d’una manera bastant equilibrada al llarg del curs i he aconseguit portar les assignatures al dia. I la prova més evident en aquest sentit és que no he dedicat més d’un parell de dies a estudiar per cadascun dels finals (a excepció de XC, que no ha aplicat la metodologia de grau), i fins i tot hi ha hagut assignatures per les quals ha sigut suficient repassar quatre coses. Tot s’ha de valorar, però personalment prefereixo la feina constant a l’ansietat de les setmanes de finals que teníem abans. A més a més, crec que hem assimilat el coneixement d’una manera molt més clara, ja que tots sabem que, quan s’aprèn la matèria d’una assignatura en un parell de dies per aprovar l’examen final, a la setmana ja no en recordem res.\nAixí doncs, aquest semestre ha sigut intens i dur, però crec que ens en hem sortit prou bé i hem demostrat que la nova metodologia funciona. No obstant, hi ha persones que es dediquen a atacar-nos amb comentaris dient que els de grau no tenim feina, no fem res o fins i tot dient que ens agraden els exàmens. A tota aquesta gent, els diria que ja m’agradaria veure’ls a la nostra pell. Crec que hem aconseguit ser una de les promocions més treballadores que hi ha, i pel fet d’acceptar la feina que ens donen i intentar tirar endavant amb positivisme esforçant-nos al màxim no crec que ens mereixem aquest tracte. Als estudiants de grau (o com a mínim a tots els que conec) ens agrada aprendre, i això és precisament el que estem fent.\nAutor: Clara a les 12:16 2 comentaris\nEtiquetes: examens, fib, grau, vacances


L’art digital fa més lluminoses les nits d’hivern | Cultura Digital\nL’art digital fa més lluminoses les nits d’hivern\nby marisolbcn | 29. gen. | Observatori de Tendències | 0 comments\nEls dies foscos de l’hivern són escollits per algunes ciutats per afegir una nota de color i calidesa a les ciutats amb l’exhibició d’obres que realcen la bellesa de la ciutat de nit i l’omplen de vida i color. Us parlem dels festivals de la llum.\nLes ciutats són un conjunt de carrers, avingudes i edificis una mica grisos i repetitius, amb algunes taques de naturalesa verda en parcs i jardins i algunes intervencions arquitectòniques de gran volum com estacions, auditoris o teatres, grans centres comercials o de negocis, i edificis en alçada singulars, moltes vegades lligats als famosos arquitectes estrella. És en els centres antics de les ciutats on es concentren normalment alguns edificis antics amb una certa o gran bellesa arquitectònica que aporten una mica de calidesa i color a la aborrida i freda ciutat… A l’hivern fa fred i la ciutat encara sembla més gelada i fosca, especialment de nit, i els habitants es mouen pels carrers sense fixar-se en allò que els envolta. Per això, principalment en ciutats del nord d’Europa on la nit és més llarga, s’han creat els festivals de la llum. Us en parlem dels més interessants.\nEl Festival Lumiere va tenir lloc als carrers i places de Londres del 14 al 17 de gener de 2016. Organitzat per Artichoke, més d’un milió de persones varen experimentar 30 instal·lacions de llum, mappings, instal·lacions interactives o pantalles digitals al carrer.\nEntre les instal·lacions va destacar 1.8 London, escultura aèria de Janet Echelman al bell mig de Oxford Circus. L’obra s’il·lumina de nit amb les projeccions de llums de color que es determinen a partir de la interacció amb membres del públic, que pot utilitzar el seu mòbil per seleccionar els colors i patrons que es mostren. El nom 1.8 es refereix a la quantitat de temps en microsegons que el dia terrestre es va escurçar com a resultat del terratrèmol i tsunami del Japó de 2011. La forma de l’escultura està inspirada per les dades de l’alçada de l’onada del tsunami a mesura que es movia per l’Oceà Pacífic.\nL’artista francès Patrice Warrener va pintar digitalment la West Gate de la Westminster Abbey amb la seva colorista obra The Light of the Spirit, on empra el seu sistema d’il·luminació policromàtica Chromolithe. A Grosvenor Square es va instal·lar una icònica cabina telefònica plena de peixos exòtics. L’obra Aquarium de Benedetto Bufalino & Benoit Deseille ens recorda com de diferent és la nostra relació amb la telefonia i la recent conversió d’aquestes cabines en un espai buit d’utilització pública. I mentrestant, a King’s Kross la instal·lació interactiva Light Graffiti de Floating Pictures convidava a l’audiència a utilitzar el seu smartphone o altres fonts de llum per pintar el seu entorn, convertint-se en una mena de pinzell digital. El col·lectiu francès Groupe LAPS va portar llum i moviment a la Liberty House amb el seu projecte Keyframes, una instal·lació escultòrica animada on figures de LED doten de vida i expressivitat la façana de l’edifici.\nEl festival Lux Helsinki va omplir de color la freda ciutat nòrdica de Helsinki del 6 al 10 de gener de 2016.\nEntre les diferents instal·lacions que es varen mostrar en un ambient gèlid, destaquen Cloud dels canadencs Caitlind r.c. Brown & Wayne Garrett, una escultura interactiva creada a partir de sis mil bombetes incandescents, que es poden apagar o encendre a través de les cadenes que pengen del núvol, i l’espectacular Ilon kuvia (Images of Joy), un mapping obra de vuit artistes que es projecta sobre la gran catedral de la ciutat.\nL’Amsterdam Light Festival va omplir de vida i color els freds carrers i canals de la ciutat holandesa del 28 de novembre de 2015 al 17 de gener de 2016. Els visitants varen poder gaudir d’una quarantena d’escultures i instal·lacions de llum tot passejant pels carrers o navegant pels canals de la ciutat. Algunes instal·lacions també eren interactives, com les aus de Birds fly around you de Shimada Masamichi o Social Sparkles de Studio Toer.\nEn ocasió de les properes Festes de Santa Eulàlia tindrà lloc a Barcelona un festival de la llum entre l’11 i el 14 de febrer de 2016. Aquesta nova edició de Llum BCN pretèn sorprendre de nou als ciutadans i visitants amb les creacions lumíniques d’artistes de reconegut prestigi i nous talents, que en fer-se fosc, transformaran la fisonomia del centre de Barcelona.\nEl festival és una suma de noves mirades i aproximacions creatives on conflueixen la tradició, l’art i la tecnologia gràcies a la màgia de la llum i al talent d’alumnes i professors d’escoles de disseny, il·luminació, arquitectura o interiorisme de Barcelona, i a la col·laboració de l’Institut de Ciències Fotòniques (ICFO) i l’Associació Professional de Dissenyadors d’Il·luminació (APDI).\nUs proposem que doneu una volta per Ciutat Vella, on trobareu que edificis històrics, places i patis es converteixen en els escenaris de mappings, espectacles i instal·lacions que utilitzant la llum com a matèria primera, oferiran sensacions completament diferents a les que poden experimentar en aquests mateixos espais durant la resta de l’any.\nA la Plaça Sant Jaume trobareu el projecte de Onionlab i Smow Intrincat, una coreografia harmònica entre elements físics i sensorials que combina dotze pèndols lumínics amb projectors làser i diverses màquines de fum distribuïdes per la plaça de Sant Jaume. Onionlab també presentarà un mapping 3D estereoscòpic a la Plaça del Rei, Axioma.\nTambé trobarem instal·lacions d’artistes com Xevi Bayona i el seu joc interactiu Toca la Campana a la plaça Sant Just i Pastor o Fèlix Vinyals amb A cor obert, una instal·lació que s’il·lumina al ritme dels batecs dels nostres cors.\nFa un parell de mesos va ser la ciutat d’Olot la que va il·luminar els seus carrers i monuments amb instal·lacions de llum i foc en el Festival Lluèrnia (tal i com us varem explicar aquí). Una altra proposta interessant que podeu trobar durant l’estiu a Catalunya és el Festival Internacional de Mapping de Girona, que projecta imatges sobre molts dels edificis emblemàtics del barri vell de la ciutat de Girona.


Aquesta nit… L’apocalipsi | soma\nAquesta nit… L’apocalipsi\nBy Txeiks gener 5, 2013 Nadal\nAquesta nit, una caixa de sabates plena d’herba fresca al costat de la finestra. Un gest anònim que tindrà una resposta única i personal. Perquè ells ho saben tot. Ells es van adonar abans que ningú de l’íntima relació entre ciència, filosofia i religió, entre la natura i allò sobrenatural, entre l’acció i la contemplació. Ells sabien que l’estrella no anava per lliure i que el seu moviment no era a l’atzar. Ells van entendre que l’estrella no parlava de si mateixa com una cotorra egoista, sinó que parlava per un altre. Ells van entendre que el significat i el valor de les coses estava més enllà de l’observació científica.\nAquesta és la veritable saviesa. La dels que estudien però també la dels que escolten. La dels que veuen, però també la dels que creuen. La dels que cerquen la veritat, els que no escolten els “vols dir?”, els que deixen enrera la comoditat, el “més tard”, el “demà”…\nAquesta és la veritable llibertat. Ells tenien moltes opcions, moltes possibilitats, però sabien que la veritable llibertat no s’acontenta amb res que no sigui la Veritat. Ells sabien que el veritable poder està en la virtut de sotmetre’s al gran misteri i no en el vici de dominar-lo.\nEns pensem que perquè una cosa sigui veritable, cal que sigui empíricament demostrada. Hem après que els misteris no són més que interpretacions de coses tan reals i diàfanes com l’herba i la caixa de sabates. Però aquesta nit, com cada cinc de gener, ells estaran de tornada, i en veu baixa i misteriosa, esperaran que ens quedem adormits -ni un segon abans- i assumiran el control de les nostres llars. No s’hi val llevar-se i espiar, no s’hi val ser més astut: demostraria escepticisme, orgull, falta de respecte… Un misteri exigeix reverència i no burla. Deixa’t portar, no t’impacientis i procura dormir i deixa que amb els primers rajos de sol arribi també la gratitud envers aquells que, des de ben petit, t’han ensenyat a creure, a estimar i… Esperar.\nInspirat en The Wise Men’s Gift d’Alma Acevedo\n2 thoughts on “Aquesta nit… L’apocalipsi”\nRetroenllaç: Aquesta nit… L’apocalipsi | Soma | Scoop.it\ngener 5, 2013 a les 11:08 am\t Respon\nL’únic poder és l’amor.


SEGONA PRESENTACIÓ DEL BLOC A L'ATENEU DE BÈTERA - EL RACÓ DELS ROSEGADORS\nblocs dies importants llibres presentació recursos interessants\nSEGONA PRESENTACIÓ DEL BLOC A L'ATENEU DE BÈTERA\nAcabe d'arribar a casa de l'Ateneu de Bètera. He tornat a presentar el bloc com l'any passat a la segona fira del llibre de Nadal. Jo no he sigut l'única en presentar-lo. Roser, una amiga també ha presentat el seu bloc, Atenea. A la fira del llibre hi havia més llibres que l'any passat, ja que l'espai és molt més gran. Hi havia varies col.leccions de llibres, que m'agraden com la de l'editorial Castellnou anomenada Kalafat. Els llibres de la col.lecció són classics de la literatura adaptats, com: El Dr. Jeckyll i Mr. Hyde, Mary Poppins, Miquel Strogoff, L'escarabat d'or, Dràcula, L'Odissea, Romeo i Julieta, Les aventures de Tom Sawyer, La volta al món en 80 dies, L'Home invisible, L'Illa del Tresor, Robinson Crusoe, Maurice, i la cabana del pescador, Moby Dick, Ivanhoe, El Fantasma de Canterville, El misteri de l'habitació groga, El Gos de Baskerville entre altres. He llegit quasi tots i tinc el de Romeo i Julieta per llegir a casa.\nA l'Ateneu no només hi havia aquestos llibres (que no estaven tots), hi havia altres com el de Xavi Castillo Aixó ho pague jo; edicions precioses de: l'Esclafamuntanyes, Alícia en el país de les meravelles i Pinotxo; La tribu de Camelot, Dinosaures, Roig Robí, Verd Maragda i Blau Zefir, entre altres. Jo em vaig comprar L'Ombra allargada de l'amor de Mathias Malzieu. Mathias a part de ser escriptor, és membre de la banda de música francesa Dionysos.\nM.Josep Picó llegint el seu nou llibre\nAvui per la vesprada no hi havia molta gent. La presentació que hem fet era una mena d' assaig. A mi m'ha tocat ser la primera i aixó no m'agrada. Estava molt nerviosa. Em podria haver eixit millor com l'any passat. Però afortunadament demà ens han convidat a presentar-los, ja que hi haurà molta més gent.\nDemà el que hi haurà és molt important. Vindrà Maria Josep Picó, una periodista especialitzada en medi ambient que presentarà un llibre de literatura infantil anomenta Clàudia i l'esperit de la muntanya, junt a l'editor del llibre, un jove empresari valencià.\nEtiquetes: blocs, dies importants, llibres, presentació, recursos interessants


NOTICIES - TIPICAT\nTIPICAT HA COL·LABORAT AMBLA CURSA SOLIDÀRIA NADALENCA PRO MARATÓ DE TV3 PER LES MALALTIES DEL COR.\nEl passat dissabte 13 de desembre Tipicat va estar present com a col·laborador, en la cursa solidària nadalenca pro Marató de TV3, que van organitzar els alumnes de 3er d’ESO de l’escola Cor de Maria d’Olot, en el marc del Projecte d’Emprenedoria i amb l’objectiu d’aconseguir el màxim de diners possibles per a aquesta causa.\nEn primer lloc, hi va haver la cursa competitiva, d’aproximadament tres quilòmetres amb més d’una vintena de participants.\nEn segon lloc, va tenir lloc la cursa participativa, d’un quilòmetre i mig, que es va poder realitzar caminant tranquil·lament. Va tenir molt d’èxit ja que més de setanta persones van aportar el seu granet de sorra.\nI en darrer lloc, es va dur a terme la cursa de caganius, creada per la diversió i la participació esportiva del més petits (fins a 5 anys). També hi van participar més de vint nens i nenes.\nTota la matinal va estar amenitzada per timbalers i dues gegantesses creades per dos alumnes d’aquesta escola. Tot plegat va donar un aire festiu i alegre a la jornada.\nUna vegada acabades les curses, es van lliurar diplomes als primers classificats de cada cursa i un producte de Tipicat pel guanyador de cadascuna d’elles.\nEnhorabona a tots els nens i nenes, pares i mares, i tots els familiars i amics que han participat en les curses i al projecte d’Emprenedoria que porta a terme aquest centre.\nTipicat vol estar al costat d’iniciatives com aquestes i per això també, fins a finals d’aquest mes de desembre de 2014, cinc euros de cada venda feta, aniran destinats ala Marató de TV3 d’enguany.\nTIPICAT HA SORTIT AL CARRER I HA PARTICIPAT A LA FIRA “EMPORDÀ MÓN 2014” DE PLATJA D’ARO\nEls dies 19 i 20 de juliol, la marca Tipicat ha participat a la Fira Empordà Món 2014. La diada va començar amb una volada d'estels a la platja gran de Platja d’Aro (zona Cavall Bernat). Hi van haver també paramotors, una marató de música, mostra de danses... i fira amb productes artesanals i de la terra, on entre d’altres, hi va ser present la marca catalana Tipicat.\nMolta gent de totes les edats s’hi van acostar a la parada, per a interessar-se i poder veure i tocar en directe els productes Tipicat, en una de les poques ocasions en les que la marca surt al carrer.\nTIPICAT PATROCINA LA “PASSAREL.LA” DE SANT FELIU DE GUÍXOLS\nDiumenge 22 de juny, s’ha celebrat la tercera edició de la Passarel.la de moda 2014, en els Jardins Juli Garreta de Sant Feliu de Guíxols. Un esdeveniment acollidor en un espai emblemàtic i mediterrani, on s’han presentat la moda i els complements per aquest estiu, a més de dinamitzar i donar a conèixer el comerç de la ciutat.\nUna desfilada amb models semi-professionals i amateurs, on han participat molts establiments de la ciutat, entre ells la botiga “44”, establiment on es venen productes de la marca catalana Tipicat.\nCal remarcar l’èxit de públic i l’entusiasme que mostraven per fotografiar-se a la zona de photocall, on també hi era present la marca Tipicat.\nTIPICAT HA SIGUT UN DELS ESPÒNSORS DELS “GARRINS METÀL.LICS” DE LA UNIVERSITAT DE VIC, AL MUNDIAL DE ST.LOUIS ALS EEUU\nLa marca catalana Tipicat, implicada dins les seves possibilitats, en potenciar la cultura, les tradicions, els productes…de la nostra terra. I en aquest cas, el talent universitari català, ha col.laborat a aconseguir que l’equip “Garrins metàl.lics” de Robòtica Educativa de l’Escola Politècnica Superior de la Universitat de Vic, hagin pogut participar al Mundial disputat a la ciutat nord-americana de Sant Louis.\nDesprés de quedar campions a la First Tech Challenge (FTC) Open Dutch Championship celebrada a Eindhoven (Holanda) el passat 29 de març, l'equip va fer una crida buscant el finançament necessari per competir a la final mundial FTC World Championship que s’ha celebrat del 23 al 26 d’abril a St. Louis (EEUU). Un mundial de la robòtica que es celebra anualment a la capital de l'estat de Missouri.\nEl 23 d'abril, els equips i els respectius robots han passat els preceptius controls i, a més, hi ha hagut la cerimònia d'inauguració de la competició. Dijous i divendres, 24 i 25 han tingut lloc les diverses rondes classificatòries i, finalment, dissabte 26 d'abril s’han celebrat les semifinals i final de la competició. Inicialment, els equips s'han dividit en dos grups anomenats divisions. A l'equip Garrins Metàl•lics li ha correspost la Divisió Franklin.\nA la fase preliminar d'aquesta final, l’equip va aconseguir guanyar dues de les nou partides que va disputar. Malgrat que diversos problemes tècnics i la manca de rodatge en la dinàmica d'una prova tan competitiva amb rivals molt experimentats van evitar que l'equip passés a les semifinals, els Garrins van demostrar que tenen lloc entre l'èlit mundial d'aquesta competició. Tant és així, que en una de les partides l’equip va ser capaç d'assolir la tercera puntuació més alta de la seva divisió.\nEn conjunt, doncs, l'equip està molt content de l'experiència viscuda, tant pel que fa a la competició com per l'enriquidora relació amb altres equips. Això fa que tant per a l’equip Garrins Metàl•lics com per a la UVic-UCC hagi estat una temporada difícil d’oblidar que no hauria estat possible sense la implicació de diferents espònsors com Tipicat.\nTIPICAT PATROCINA DIFERENTS COMPARSES I CARROSSES DEL CARNAVAL 2014 AL BAIX EMPORDÀ I LA GARROTXA\nAquest mes de febrer, Tipicat ha volgut estar present en una activitat molt participativa i amb molta implicació per part de tothom a les nostres contrades, com són els Carnavals. En aquest cas, ho ha fet en els Carnavals més importants de la Costa Brava i de la comarca de La Garrotxa, patrocinant les comparses i carrosses dels Pimpons de Platja d’Aro, els Gòmbits de St Feliu de Guíxols i La Carnavalesca d’Olot i Castellfollit de la Roca.\nUnes colles molt lluïdes i que han guanyat diversos premis en diferents categories. Tot un èxit.\nDOS EMPRENEDORS GIRONINS CREEN LA MARCA CATALANA TIPICAT\nSurt al mercat Tipicat, una marca que comercialitzarà diferents productes dissenyats i també fabricats al nostre país, que segons els seus creadors gironins “ha de ser la marca de tots aquells a qui ens agrada Catalunya i estimem aquesta terra amb tot el que conforma la seva essència, com la cultura, tradicions, productes, cuina, medi…i que són un tresor que ha de passar de pares a fills”.\nAquest projecte, sorgeix a partir de la idea d’aquests emprenedors que després de treballar en diferents camps i molt especialment de fer-ho durant molts anys amb persones a l’atur, han cregut en el fet de crear un projecte que comportés donar feina a empreses del nostre país i per tant a les persones.\nDiuen, “si venem, estarem ajudant a molts petits tallers i empreses i a més, estarem divulgant el millor de la nostra terra per a que es conegui, es respecti i es mantingui. Volem ser una marca catalana de referència a Catalunya”.\nLa comercialització la faran a través de la web www.tipicat.cat i en punts de venda exclusius.


“Ja no la colpejo com abans, però de vegades encara la insulto”\nL’ARA conversa amb un grup de maltractadors que fan teràpia voluntària a Barcelona\nSis maltractadors i dos terapeutes (un d’ells, l’únic que mostra la cara a la foto) es reuneixen cada setmana per fer teràpia de grup al barri de la Sagrera. A les sessions intenten treballar perquè els maltractadors redueixin les actituds violentes. CÈLIA ATSET\nBarcelonaAsseguts en una rotllana de cadires de plàstic taronja, sis maltractadors -amb l’ajut de dos terapeutes, un home i una dona- es miren als ulls i expliquen la seva història de violència. A la pissarra hi ha escrites dues preguntes: “Què ha canviat des que estem en aquest grup?” “Què hem de millorar?” Al Servei d’Atenció als Homes (SAH) de l’Ajuntament de Barcelona els maltractadors hi van de manera voluntària, sense contrapartides penals o de qualsevol tipus, quan volen canviar les seves actituds violentes i masclistes.\nEl Rafael -prefereix un nom fictici, com la resta de companys de teràpia que accedeixen a parlar amb l’ARA- té vint-i-cinc anys i va arribar al servei per recomanació d’una psicòloga a la qual assistia per una addicció a les drogues. “El que més he après és a escoltar-la [la seva parella]. Abans, mai l’ajudava amb res i si arribava a casa cansada de la feina i no m’interessava res del que em deia em tancava en mi mateix i no li feia cas”. “Ara ja no la colpejo, com vaig arribar a fer, però encara no la respecto i de vegades la insulto”, reconeix, tanmateix, quan tracten els “assumptes pendents”. Tot i això, no és com abans, quan li disparava insults “de manera més impulsiva, com una metralleta”.\nEl dia que va arribar a posar la mà a sobre a la seva dona, el Rafael va veure que havia creuat tots els límits. “Li vaig donar una bufetada i se li van clavar les ulleres; es va fer alguns talls a la cara”, explica. “Mai m’havia plantejat que cridar a algú també podia ser maltractament psicològic”, afegeix. Al mateix temps, el Rafael és un dels dos únics membres del grup que reconeix haver colpejat la seva parella, és qui té menys problemes a reconèixer que la seva violència és masclista i qui menys es justifica pel seu passat. “És cert que vaig aprendre des de petit que són elles les que m’han de satisfer”, reconeix penedit. El Rafael fa un temps considerava “normal” sentir que “les dones són totes...” i tot seguit un insult, i ara ja no. “Molts” dels seus amics, diu, necessitarien una teràpia com el SAH, però no hi volen anar.\nEl 68% dels usuaris del SAH abandonen en algun moment, de manera que només 81 homes dels 253 que hi van assistir del 2007 al 2017 van acabar la teràpia, que consisteix en un any de visites, primer algunes d’individuals i després 32 sessions en grup, i d’un any més de seguiment. L’avaluació, externa al servei, l’ha fet la psicòloga social Neus Roca, que adverteix que “la majoria d’usuaris han disminuït la violència però no l’han eliminat” un cop acabat el tractament; sobretot la violència psíquica, que és “la que més mostren”. Per fer l’avaluació, s’han comparat els resultats dels que van fer la teràpia completa amb els d’altres que la van interrompre, i també s’ha comptat amb l’opinió de les parelles dels usuaris que hi van voler participar. “S’ha de tenir en compte que generalment els homes reconeixen menys violència de la que exerceixen. La violència sexual no disminueix quan acaba la teràpia, sinó un temps després”, aclareix.\nUn consell de la dona o els fills\nEls maltractadors, explica Esteve Segura, coordinador del SAH, arriben al servei per motius diversos: recomanats per un altre psicòleg, empesos per la voluntat de conservar la parella o la bona relació amb els fills o simplement perquè volen canviar per ells mateixos. “És més fàcil desmuntar el masclisme explícit que el que és més subtil”, explica Segura. Tant ell com la Mariona Auradell, l’altra coordinadora, celebren que es tracti d’un “servei únic” per treballar amb homes i els agradaria ampliar-lo, perquè consideren que arriba a pocs homes en relació amb la quantitat de maltractaments que hi ha a la ciutat. També creuen que s’ha de “treballar per aconseguir una adherència més gran al programa”.\nEn Manuel diu que no ha arribat mai a la violència física, però sí a la psicològica i verbal. “Diverses de les meves parelles em van dir que els havia arribat a fer por”. Fort i amb faccions marcades, es defineix com un home tradicional. “A Sud-amèrica, on m’he criat, la meva família em va ensenyar que l’home ha de ser fort i que sempre ha d’estar per sobre de la dona”, diu. Però en rebre la segona denúncia per maltractaments va decidir canviar. “De vegades sento que les dones s’ho fan venir bé per fer-me explotar”, diu. Tot i que reconeix haver llançat coses i trencat mobles, diu que mai ha estat a punt d’agredir físicament una parella.\nSí que ho ha fet, en canvi, el Pere, que va decidir anar a teràpia després de provocar-li una capsulitis al dit a la seva dona. Va en cadira de rodes des de petit i, diu, es va acostumar que la seva mare l’hi fes tot. “Era molt sobreprotectora”, explica. Amb la seva dona es va trobar que no la tindria al seu servei. “I això em feia ser violent, però ella té raó”, reconeix. En Jaume, un altre usuari de la teràpia, intervé a la conversa i interpel·la el periodista: “¿També creus que això és masclisme? Perquè jo no ho crec. És igual en el meu cas; les meves reaccions de ràbia són les mateixes amb les dones que amb els homes. Preguntes sempre pel masclisme, però condiciones l’entrevista perquè no sempre ho és”, opina.\n“Per a molts homes aquest és un espai per parlar de sentiments, però no sempre reconeixen el masclisme. Intentem introduir-hi una mirada de gènere, però de vegades trobem com a resistència creences arrelades i treballem més des de les emocions”, explica Nando Carnero, un dels terapeutes del grup, mentre els maltractadors s’acomiaden i surten de la sala.


Holiday home Center Parcs Bispinger Heide 1 Bispingen Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHoliday home Center Parcs Bispinger Heide 1\n-, Topinger, Bispingen, Alemanya, 29646 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Bispingen, Holiday home Center Parcs Bispinger Heide 1 és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday home Center Parcs Bispinger Heide 1 asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Holiday home Center Parcs Bispinger Heide 1 es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, caixa de seguretat per a portàtils, forn microones, renta vaixelles són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Holiday home Center Parcs Bispinger Heide 1.