El PP preveu superar en deu anys el PSC a les generals gràcies als pactes amb CiU\nLA BATALLA PER L'HEGEMONIA\nL'entorn de Rajoy assegura que els acords municipals els permetran demostrar als catalans que són un partit de gestió i que això serà la clau per capgirar els resultats a les eleccions espanyoles\nJ. RUSIÑOL / O. MARCH Madrid / Barcelona 19/06/2011 00:00\n260x366 Retallar distàncies Els populars creuen que van pel bon camí per millorar els resultats a Catalunya i ocupar els escons del govern a la cambra baixa. / J.M ESPINOSA/EFE Retallar distàncies Els populars creuen que van pel bon camí per millorar els resultats a Catalunya i ocupar els escons del govern a la cambra baixa. / J.M ESPINOSA/EFE\nEl PP tenia un problema: Catalunya. I l'ha resolt. Això és el que expliquen, eufòrics, al carrer Génova de Madrid, la seu central del partit. Els resultats dels 28-N els han donat la centralitat que havien buscat molt de temps sense èxit. Les muncipals del maig, en canvi, els han permès tocar poder, la clau per convèncer eventuals nous votants. Des de l'entorn més pròxim a Mariano Rajoy asseguren: "Aquest és un partit que, allà on governa, repeteix. Ho hem de fer molt i molt malament per no millorar els resultats a les següents eleccions". Aquests dos elements han obert grans expectatives als populars per treure uns bons resultats a les eleccions espanyoles que impulsin Rajoy a la Moncloa. El PP va, però, més enllà i està convençut que la possibilitat de gestionar ajuntaments al costat de CiU els consolidarà a Catalunya durant la propera dècada. El seu objectiu, que veuen factible, és fer el sorpasso al PSC d'aquí un parell de legislatures i ser la primera força en unes generals.\nLa distància amb els socialistes catalans l'any 2008 va ser de 17 escons. Si Catalunya no hagués votat, el PP hauria guanyat el PSOE. El coordinador de política autonòmica del PP, Juan Manuel Moreno, comparteix la diagnosi de la cúpula del partit i admet que "el diferencial s'anirà retallant". A més, afegeix que a la resta de l'Estat les aliances amb CiU "no tenen cap tipus de desgast, en cas que no es radicalitzi". El dirigent del PP equipara aquesta entesa a la que poden mantenir amb el Partit Andalusista o amb l'aragonès PAR. "Són partits amb els quals compartim part del nostre ideari social i econòmic", i és aquí on, segons ells, cal posar l'accent en aquest moment.\nDesprés de les turbulències que ha patit els últims anys el PP català, ara Rajoy està més que satisfet de com van les coses. I es nota. Alicia Sánchez-Camacho s'ha convertit en un reclam del partit arreu d'Espanya. Ella mateixa comentava a la sortida d'una executiva, abans de la campanya del 22-M, que tenia una agenda molt agitada perquè els candidats autonòmics volien que fos present als seus mítings. El president del PP la posa d'exemple contínuament, conscient que és una peça clau del partit en el relleu generacional que a poc a poc s'obre camí, al costat del gallec Alberto Nuñéz Feijóo, el basc Antonio Basagoiti i dirigents madrilenys com Álvaro Nadal.\nEl PP català ha assumit el repte de ser la plataforma del canvi a l'Estat espanyol. Des de la campanya del 28-N, s'hi ha instal·lat un mantra que no es cansaran de repetir fins que se celebrin les eleccions espanyoles del març del 2012: "Els resultats que aconseguim a Catalunya són l'avantsala de l'arribada de Rajoy a la Moncloa".\nDe moment, l'onada de canvi que desitgen al PP va per bon camí. A les eleccions nacionals van obtenir 18 diputats i es van convertir en tercera força parlamentària, una posició que l'any 2003 ocupava ERC. A les municipals van aconseguir prop de 200 regidors més que el 2007 i alcaldies emblemàtiques com la de Badalona i la de Castelldefels. Alicia Sánchez-Camacho, presidenta dels populars, resumia així la seva felicitat: "La primera ciutat catalana, Barcelona, és de CiU; la segona, l'Hospitalet, és del PSC; la tercera, Badalona, ja és del PP, i això vol dir que som un partit central i de govern a Catalunya". A tot plegat cal sumar-hi el pacte entre CiU i PP per governar la Diputació de Barcelona, que fa que els populars en tinguin dues vicepresidències.\nAixò, per a la direcció estatal, té "una gran trascendència". Expliquen a l'ARA que si bé la victòria el 22-M a llocs emblemàtics del PSOE com Castella-la Manxa va tenir un gran impacte mediàtic, els resultats de Catalunya són més "importants" de cara a les eleccions generals perquè en aquests altres territoris ja van guanyar l'any 2008.\nPer tant, no hauria de resultar estrany que augmenti la presència del líder popular en terres catalanes al llarg dels propers mesos. Fins a la campanya, les prioritats seran Catalunya, Andalusia i Aragó. Per aquest ordre. Rajoy ja ha visitat el país tres vegades des del març i ha afirmat que s'hi sent "molt feliç" per la rebuda que li proporciona la gent. Ara reclamarà que el votin.


El líder socialista critica que els objectius de Carles Puigdemont són "la inestabilitat i la tensió"\n2 min. Barcelona 28/07/2018 10:41\n651x366 El primer secretari del PSC, Miquel Iceta, en una roda de premsa al Parlament / BERNAT VILARÓ / ACN El primer secretari del PSC, Miquel Iceta, en una roda de premsa al Parlament / BERNAT VILARÓ / ACN\nEl primer secretari del PSC ha criticat aquest dissabte la voluntat de Carles Puigdemont d'impulsar des de Bèlgica el Consell de la República: "El Consell és absolutament irrellevant. No existeix, existeix en el cap d'alguns", ha dit Iceta. "Que jo sàpiga, en el pressupost de la Generalitat no ha cap partida per a aquesta pseudoinstitució", ha subratllat, abans d'afirmar que el moviment independentista vol viure en "fantasies" i que el seu partit només reconeix les institucions que emanen de la Constitució i l'Estatut.\nIceta lamenta que la nova direcció del PDECat, que ha definit com una "comissió liquidadora" hagi acceptat posar el partit en mans de Puigdemont, perquè considera que no té cap intenció d'afavorir el diàleg entre la Generalitat i el govern espanyol. "S'han posat en mans de Carles Puigdemont, i els seus objectius no són l'estabilitat i l'enteniment, són la inestabilitat i la tensió".\n"L'error" de la via unilateral\nMiquel Iceta confia que el Govern no reprendrà la via unilateral: "Els polítics no ens podem comprometre a no equivocar-nos, però sí que ens hauríem de comprometre a no repetir els mateixos errors". També creu que els partits independentistes mantindran "retòricament" la seva aposta per la creació d'una república i confia que no buscaran materialitzar-la.\nPel que fa als presos sobiranistes, Iceta afirma que el ministeri fiscal és "autònom" i que la independència judicial a Espanya està garantida. "Que li preguntin a Mariano Rajoy, que va deixar el govern precisament a causa de l'efecte polític d'una sentència", ha afirmat. "Crec que és equivocar-se –subratlla– pensar que el govern d'Espanya es posarà a incidir directament sobre un judici concret, i considero que les coses no han d'anar per aquí".\nEl líder socialista subratlla que el PSC respecta les decisions judicials, però també recorda que des del començament ha considerat que la presó preventiva era una mesura excessiva i que no facilita el diàleg: "Això ho va dir Felipe González i és evident". També demana als sobiranistes que ajudin a crear un "clima determinat" favorable als presos i els critica perquè fa poc van aprovar al Parlament una iniciativa per reivindicar la votació del 27 d'octubre en què es va declarar la República. Una altra vegada, Iceta demana que segueixin les resolucions judicials: "El Parlament ha actuat bé quan ha fet cas de les resolucions judicials, perquè així desmenteix que hi ha una rebel·lió en marxa que encara no ha acabat".


Wikiloc | Ruta Borredà Sant Sadurní de Rotgers Santa Magdalena de Gardilans 12 Novembre 2019 xavi\nBorredà Sant Sadurní de Rotgers Santa Magdalena de Gardilans 12 Novembre 2019 xavi\n5.779 356 2636\nCaminada fàcil, arranquem de Borredà i agafant el GR4 passarem per La Collada de Cirera 1006 metres, La Mercè Sant Sadurní de Rogers, Pla de les Bassotes, Solana de Capdevila, Collet de Capdevila, Plana del Boix, Santa Magdalena de Gardilans, el Balç, el Pati, Cal Castelló i Borredà.\nUn total de 16 Km. I 485 metres de desnivell, salut i bones caminades.\n01 ESGLÉSIA DE SANTA MARIA\nEsglésia situada al centre històric de la ciutat. És de planta basilical coberta a dues aigües amb teula àrab. Té tres naus, amb un presbiteri rectangular, una capella i sagristia. Les naus laterals són força estretes, i havien aixoplugat antigues capelles. El campanar, de secció quadrada, està als peus del recinte i el remata una barana de pedra. L'edifici és una construcció de pedra i calç, que tot i que conserva elements de l'època romànica com és el cas de la porta de ferramenta, situada a migdia, és una obra de finals del segle XVII i de tot el segle XVIII. La porta d'entrada actual, a ponent, és d'època romànica amb les portes fetes de fusta amb ferramenta de ferro forjat. Pel que fa a l'interior, cal destacar les seves decoracions pictòriques de la segona meitat del segle XX.\n02 desviament dreta\n04 La Mercè\n05 Ermita de Sant Sadurní de Rotgers\nSant Sadurní de Rotgers és una església del municipi de Borredà declarada bé cultural d'interès nacional.\n07 Pla de les bassotes\n08 Collet de Capdevila\n09 Ermita de Santa Magdalena de Gardilans\nSanta Magdalena de Guardiolans o Gardilans és una església del municipi de Vilada, al Berguedà. La construcció actual és del segle XII amb modificacions als segles XVII, XVIII i XX. És un monument protegit com a bé cultural d'interès local. Edifici romànic de només una nau, està cobert per una volta de canó, no té absis i està orientada a llevant. Està situat entre antics conreus, als primers replans de la muntanya. L'aparell del mur és força irregular, fet amb pedra de diferents mides i sense cap tipus d'ornamentació] Un campanar d'espadanya de dues obertures corona la façana, orientada a ponent. El cos romànic es conserva amb forces modificacions: a la banda de migjorn hi ha un porxo a l'entrada i un òcul circular sobre la porta, que és moderna, així com un arrebossat que cobreix gran part del murs.\n10 El Pati\n11 Cal Castelló


Mor un home en l'incendi d'una granja abandonada a Alforja, al Baix Camp – l'actualitat.cat\nUn home ha mort aquest diumenge al migdia en l’incendi d’una granja abandonada a Alforja (Baix Camp), segons han informat els Bombers de la Generalitat. La víctima hi residia habitualment. L’avís del foc s’ha rebut a dos quarts d’una. Immediatament després de l’alerta, quatre dotacions s’han dirigit al lloc del sinistre. Es tractava d’una nau d’uns 60 metres quadrats, ubicada prop de la carretera TP-7013. Segons la informació facilitada als serveis d’emergències pels veïns de la zona, a l’estructura abandonada hi residia habitualment una persona.\nUn incendi que ha afectat a dos quarts de vuit de la tarda un edifici de la plaça dels Sedassos de Tarragona ha provocat el colapse del forjat de tres plantes, que han col·lapsat, informen […segueix llegint]\nEls Bombers de la Generalitat treballen per estabilitzar l’incendi forestal a la serra de Senan, a la Conca de Barberà. En rebre l’avís, passades les 12 del migdia d’aquest dissabte, el foc avançava per una […segueix llegint]


La seu de la Fundació de la UdG s'emplaçarà finalment al gener al Parc Tecnològic | Joan Trillas | girona | Educació | El Punt Avui\nLa seu de la Fundació de la UdG s'emplaçarà finalment al gener al Parc Tecnològic\nLa decisió obeeix als criteris de racionalització dels espais i d'estalvi que ha impulsat el nou rectorat\nEs descarta l'edifici cedit pel govern al barri de Palau\nLa Fundació UdG, en el seu emplaçament actual, a la plaça Jordi de Sant Jordi de Girona MANEL LLADÓ.\nLa Fundació Universitària de Girona: Innovació i Formació ja té un nou emplaçament. A partir del 7 de gener es traslladarà finalment al Parc Científic i Tecnològic de la Universitat de Girona, al Centre d'Empreses Giroemprèn. A la nova seu, a més de les oficines, la fundació disposarà finalment de més espai, com ara sales d'actes, aules, seminaris i sales de reunions.\nEl cap d'àrea de programes i màrqueting de la Fundació UdG, Eduard Valenzuela, ha explicat que la decisió ha estat molt ben rebuda des de l'entitat, per les grans oportunitats que representa pel que fa a disposar de nous espais, així com a incrementar el potencial de l'aulari. Aquestes noves dependències tindran un important avantatge, tenint en compte que, de mitjana, la Fundació UdG rep uns tres mil matriculats a alguna de les ofertes que s'ofereixen.\nAquesta, però, no és una decisió que ve d'ara –vegeu peça–. El rector de la UdG, Sergi Bonet, ja va explicar a principis del gener passat que la falta d'espai de l'actual edifici de la fundació, al centre de Girona, es podia pal·liar amb altres espais de la universitat. En aquell moment, Bonet ja va parlar del Parc Tecnològic, però també va fer referència a espais dels diferents campus, emplaçaments que no va concretar. En tot cas, el nou rector i el seu equip s'havien proposat optimitzar al màxim els recursos. L'edifici de Palau era una cessió que feia el govern a la UdG. Però tenia punts que no acabaven de satisfer el nou rectorat. Com ara que la UdG hauria hagut de pagar a la Generalitat 36.400 euros anuals de quota per a cadascun dels quatre anys de la cessió d'ús de l'edifici i, a més, fer-se càrrec del manteniment, valorat en 130.000 euros addicionals a l'any.\nLa previsió dels responsables és que del 15 al 23 de desembre es duguin a terme els treballs que corresponen al trasllat i que, en aquest procés, del 24 de desembre al 6 de gener el centre estigui tancat.\nLa Fundació UdG\nestrenarà les noves dependències que tindrà al Parc Científic i Tecnològic, al Centre d'Empreses Giroemprèn.\nEl nou equip va desestimar anar a l'edifici de Palau\nEl nou equip del rectorat de la Universitat de Girona (UdG) va fer-se enrere, a principis d'any, en la decisió de traslladar la formació continuada de l'edifici del Mercadal, propietat de la UdG, a un edifici cedit pel govern, al barri de Palau. El trasllat, planificat pels gestors anteriors, continuava sent “inviable”, segons va explicar en aquell moment el rector de la UdG, Sergi Bonet, que va destacar, però, que la nova decisió era conseqüència de treballar per rendibilitzar millor els espais i, en conseqüència, prioritzar les despeses. I, si ens centrem en les despeses, i segons ja va explicar Bonet, l'adequació de l'edifici de Palau requeria una inversió inicial de tres milions d'euros per deixar-lo en condicions abans de ser ocupat. Per això, el nou equip de rectorat no creia “prioritari” fer el trasllat en aquest termes.\nAquest trasllat havia estat planificat sobre el paper per l'equip que encapçalava la rectora Anna Maria Geli.


S'obre la veda dels pintxos\nEs prorroga fins el 24 de novembre la Ganxet Pintxo de tardor a Reus\nUn dia qualsevol camines pels carrers de Reus i veus dues persones observant un gran paper desdoblegat que sembla un mapa. “Deuen ser guiris” penses. Camines una mica més i et trobes tres persones amb el mateix ‘mapa’ assenyalant-lo i comentant coses sobre ell. De seguida t’adones que els carrers estan ocupats per abundants grups de persones i que la majoria d’ells porta aquest estrany mapa a les mans. Ha estat Reus protagonista d’un nou allau de fanàtics del modernisme?? Doncs no, però aviat lligues caps... ha tornat la Ganxet Pintxo!!!\nFa dos anys aquesta espècie de "persones-mapa" va començar a aparèixer a la recerca de locals adherits a la Ganxet Pintxo. Semblava que a la ciutat de Reus mai haguessin existit els pintxos ja que van ser més de 110.000 els que es van despatxar en els 41 establiments que hi van participar en aquella primera edició. Dos anys després i ampliant-se a dues cites anuals ningú dubta ja que la Ganxet Pintxo està més que consolidada.\nDurant els dies compresos entre el 7 i el 24 de novembre seran 55 establiments –una cinquena part d’ells s’estrenen- els que oferiran les seves creacions gastronòmiques acompanyades d’una beguda al mòdic preu de 2’50 euros. Una de les particularitats d’aquesta edició de tardor de la Ganxet Pintxo és que tots els pintxos estaran amanits amb oli facilitat per la DOP Siurana.\nCom des del primer any, l'organització va a càrrec de la Cambra de Comerç de Reus que de nou s’ha preocupat de que als assistents no els falti cap ‘ganxeta’, que es com es diu el misteriós ‘mapa’, així que n’han imprès 30.000 exemplars d’aquesta guia. Si algú se’n queda sense sempre pot consultar el seu web o es pot descarregar l’app per mòbil que conté tota la informació necessària per poder moure’s d’establiment a establiment i conèixer els pintxos què s’hi fan.\nA més, Reus està d’enhorabona com a capital de la tapa ja que l’Arrels i el Kubic, dos dels establiments guanyadors de l’anterior edició de la Ganxet Pintxo, van participar el diumenge 3 de novembre en la gran final de la Tapa de l’Any que va acollir propostes gastronòmiques de tota Catalunya.\nCom en edicions anteriors s’ha establert un jurat professional que decidirà quines són les 3 tapes guanyadores de la Ganxet Pintxo i també compta el vot popular que els assistents poden exercir en les urnes disposades a cada establiment. A més, els participants entraran en el sorteig d’un cap de setmana d’enoturisme, un àpat per a dues persones en un restaurant amb estrella Michelin o un àpat en un dels establiments participants en la Ganxet Pintxo. També s’atorgarà el premi Ganxet Llengua a l’establiment millor valorat en emprar el català per atendre als seus clients i la DOP Siurana premiarà el pintxo amb més presència del seu oli.\nReus, 55 restaurants


Xiruquero-Kumbaià: Caminem de matinada o a la posta?\nCaminem de matinada o a la posta?\nQue algú faci activitats diferents no té res d’estrany. Per a mi és d’allò més normal.\nQuan practiqui la gastronomia serà un gastrònom i quan practiqui el futbol serà un futbolista. Tant senzill com això.\nNo, ni descobreixo ara la sopa d’all ni vull prendre el pèl a ningú.\nHo dic per a comentar l’article de Muntanya.net que porta el títol “Què és l’excursionisme? II”, que forma part del debat –o conversa blocaire- que estem mantenint, amb alguna aportació esporàdica més.\nUn excursionista es trobarà molt còmode a bona part de les entrades del bloc esmentat. Suposo que un atleta de muntanya o un escalador esportiu, també.\nPer tant, jo em permetria afirmar que el seu autor és excursionista. I més coses segurament també. Però jo el tinc per excursionista atès, com he dit, el contingut de molts articles seus.\nPer això m’han sorprès les idees bàsiques –que jo entenc com a bàsiques- de l’article esmentat. Una de les quals, diu: “...he arribat a la conclusió que no sabria com definir l’excursionisme actual”. Reblant el sentit de la frase anterior, en un altre punt de l’article ens diu: “Em penso que (l’excursionisme actual) és un concepte massa ampli i inconcret i que en l’actualitat ha perdut bona part del seu sentit.”\nHi ha a molts articles del seu bloc amb una temàtica i un discurs, al meu entendre, clarament excursionista. Praxis que bé ha de ser el reflex d’un “ideari”, d’un tarannà.\nJo afirmo doncs, segur que amb el seu permís, que l’amic Enric és un excursionista.\nSegurament més coses també, com igualment es pot veure per d’altres articles.\nCrec que sovint la dificultat de la definició d’excursionisme rau en la voluntat de fer-hi cabre d’altres activitats que agraden, però que no hi caben.\nAquí és quan el concepte es torna, com diu l’Enric, massa ample i inconcret. És clar, no es poden definir alhora coses diferents.\nAquesta és una confusió que se sol tenir quan es vol fer casar la definició d’excursionisme amb la definició de les activitats dels centres excursionistes. Dues coses ben diferents, atesa l’evolució que han anat tenint els centres. No s’és excursionista pel fet de pertànyer a un centre excursionista. Se n’és si es té l’ideari i la pràctica excursionista.\nEm permeto opinar, i l’amic Enric em corregirà si és el cas, que aquesta confusió és la que el porta a la tercera formulació significativa del seu escrit: “Crec que l’excursionisme cada cop serà un concepte més històric mentre els esports de muntanya aniran guanyant presència.”\nEn els centres excursionistes, tal com van les coses, sí. Hi estic d’acord del tot.\nL'excursionisme, caminem de matinada o anem a la posta?. Aquesta qüestió mereix un altre article. Cal no cansar els ulls.\nPublicado por Xiruquero-kumbaià los 20:46\nTrobo molt interessant aquesta diferenciació entre el que és l'excursionisme i el que fan els centres excursionistes. L'entenc i crec que la comparteixo, però dit així em fa sentir una sensació de buit sota els peus que només m'agrada sentir quan escalo.\nÉs possible que puguem dir que el que fan els centres excursionistes no sigui excursionisme?\n20 d’octubre de 2007 a les 23:10\nTot i que fa temps que no faig un llarg de corda, t'entenc molt bé.\nEn efecte, crec que és possible que poguem dir que BONA PART del que fan els centres excursionistes no és excursionisme.\nCom tenia previst, intentaré raonar-ho en un proper article.\n22 d’octubre de 2007 a les 13:09\n18 de novembre de 2009 a les 6:33


El festival Gong presenta dos duets sorprenents a les Coves de Montserrat - Revista Musical Catalana\nEl festival Gong presenta dos duets sorprenents a les Coves de Montserrat\nLes Coves de Montserrat acolliran aquest proper cap de setmana la 14a edició de Gong, un festival dedicat als nous sons i compromès amb les músiques del món. Enguany la cita presenta dos duets de músics amb estils diferents que es combinen per sorprendre el públic en un escenari natural privilegiat.\nEl festival començarà dissabte 27, a les 21 hores, amb un concert de Josep Manuel Vega que, amb la seva guitarra, recrea paisatges sonors i genera un clima de pau i recerca introspectiva molt adient a la cova, en un concert d’una única peça o cançó de música improvisada i acompanyada per un gran nombre de petits instruments de percussió.\nJosep Manuel Vega\nA continuació l’activitat del festival es traslladarà al peu de la muntanya de Montserrat, en una terrassa amb una magnífica panoràmica on, a les 23 hores, tindrà lloc l’actuació de Tarta Relena, un jove duet de veus femenines amb una proposta de cants a cappella de les illes del Mediterrani.\nLa proposta musical es completarà, en aquest mateix espai, amb la proposta gastronòmica del servei de restauració Happy Foods Eco Friendly, guanyador del programa de TV3 Joc de cartes, que oferirà productes de proximitat amb filosofia slow food.\nRavid Goldschmidt i Iris Azquinezer\nJa diumenge, i novament a dins de les coves, tindrà lloc el concert del duet Nigun, format per l’intèrpret de hang Ravid Goldschmidt i la violoncel·lista Iris Azquinezer. La seva proposta juga amb la unió de dos instruments a priori diferents, el violoncel clàssic i el modern hand pan. Tot un espectacle sonor on el metall, la fusta, la melodia, el ritme, la percussió i la corda es combinen per sorprendre l’espectador. Tancarà el festival, altre cop a la terrassa, la cantant de mantres Carme Nalini.\nEl festival Gong proposa, doncs, una oportunitat única de descobrir l’interior de la muntanya de Montserrat, un espai màgic erosionat pel pas dels mil·lennis i amb una acústica natural excel·lent, ideal per descobrir nous sons de petits instruments, que ressonen sense necessitat d’amplificació.\nImatge destacada: Tarta Relena


LAIT ADOPTAT - www.protectorafigueres.com\nAvís Ajuntament gos trobat per el poble de Terrades el 18 de Gener del 2019. Sense microxip.\nEn la revisió es troba dins de la normalitat, es vacuna i desparasita tant internament com externament. En la següent revisió es revacuna i desparasita de nou, es detecta otitis lleu i s'inicia el tractament.\nEn Lait és acollit per aquesta familia Alt Empordanesa el dia 8 de Febrer de 2019, acollida preadopció per veure com s'adapta a la resta d'animals de la familia, tant gossos com gats com gallines. Desitgem que tot vagi bé!!\nAvuí, 16 de Febrer de 2019, en Bobby (abans Lait) ha estat adoptat per la familia acollidora, estan encantats amb ell i els desitgem tota la felicitat!!\nMore in this category: « BAT ADOPTAT\tJASMINE - ADOPTADA!! »\nInicioAnimals Trobats Adoptats / RetornatsLAIT ADOPTAT


Miquel: “Ningú hauria portat diners si Andorra no fos un paradís fiscal”\nActualitzada 16/09/2021 a les 13:08\nL’exconseller delegat de BPA Joan Pau Miquel no cessa en la voluntat de demostrar que el banc va dur a terme correctament els mecanismes de control per evitar el blanqueig de capitals. Demostrar que el delicte origen dels diners era l’evasió fiscal, no tipificada al Principat en aquell moment, és l’objectiu de les defenses, mentre que el fiscal general insisteix a conèixer els detalls dels mecanismes de l’entitat per esbrinar si sabien que provenien d’activitats il·lícites d’origen criminal realitzades per l’empresari xinès Gao Ping i blanquejats a BPA a través de l’empresari valencià Rafael Pallardó. En la segona sessió de la vista oral del judici després de l’aturada de l’estiu, l’exresponsable del banc va admetre que “el senyor Pallardó ingressava diners B a Andorra”, una activitat que va recordar que també es feia en altres entitats del país. “Si Andorra no fos un paradís fiscal, evidentment ni el senyor Pallardó ni ningú ingressaria diners a Andorra perquè seria més comode fer-ho a la Caixa, a Barcelona”, va sentenciar.\nLes declaracions responien a les preguntes del fiscal general sobre els mecanismes de control de l’entitat. Miquel va reiterar que hi havia diligència reforçada sobre l’operativa de Pallardó i que s’analitzaven les seves accions sense que això signifiqués que hi hagués indicis d’actes il·lícits. En aquest sentit, Miquel va indicar que el banc demanava informació sobre l’empresari de manera periòdica per donar resposta al que establia la normativa amb relació a algunes operatives però no perquè es tingués sospita que l’empresari “no estava net”.\nEl principal acusat de la causa primera de BPA va explicar que el comitè intern del banc que vetllava per la prevenció del blanqueig va analitzar l’operativa de Pallardó perquè aquesta tenia diferents elements que així ho feien necessari, com ara moviments en efectiu i transferències a la Xina. “El comitè reflexiona sobre això per entendre la versemblança de l’activitat del client”, va relatar, afegint que “per valorar-ho cal informació i és el gestor qui la cerca, el departament l’analitza i el comitè la valora”. “S’analitzen les variables i la coherència que tenen”, va exposar Miquel just abans d’afirmar que “l’activitat del senyor Pallardó era extremadament coherent i consistent en el temps, sempre feia el mateix i persegueix pagar factures comercials, d’un negoci que té molta rotació i genera molts ingressos”.\nEl bancari també va exposar que les transferències que Pallardó feia a la Xina sempre van estar justificades amb una factura o el document corresponent que acredités l’origen dels diners. A més, va afirmar que l’entitat mai no va rebre cap demanda d’informació complementària sobre l’operativa de l’empresari a la Xina per part de cap dels corresponsals bancaris que intervenien en l’acció.\nLA INSISTÈNCIA DESESPERA\nSeguir la vista oral del judici de la primera causa de BPA requereix una bona dosi de paciència per totes les parts implicades. El relat és lent i dona voltes constantment sobre el mateix. L’ambient, en general, és distès entre processats i acusació i fins i tot el tribunal deixa espai per a alguna broma de tant en tant que fa més aliè el pas de les llargues jornades a la seu de la Justícia. Amb tot, la insistència del fiscal general sobre els controls del banc acaba desesperant en algun moment l’exresponsable de BPA, que si d’alguna cosa segur que no se’l pot culpar és de falta de paciència en les seves explicacions. Algun “són ganes de...” o n “sí!” més contundent de l’habitual van escapar-se ahir de la boca de Joan Pau Miquel en escoltar les preguntes del fiscal. També en alguna ocasió les qüestions plantejades per Alfons Alberca van provocar la reacció d’alguns dels processats presents a la sala.\nVista la resposta de l’exbanquer, el president del Tribunal, Enric Anglada, va recordar a l’acusat que té dret a no respondre alguna de les qüestions si així ho considera oportú. L’exconseller delegat del banc, però, es va limitar a demanar disculpes per haver apujat el to i va seguir amb la diplomàcia que el caracteritza la resta de la sessió.\n#8 Sin tetas no hay paraiso\nI? Volen deixar de marejar la perdiu i anar d'una vegada per totes al judici? .A la batllia no s'hi va per fer un tractat socioeconòmic de pacotilla, s'hi va per respondre si s'ha complert o no la llei.\nVaya descubrimiento. Los bolsos subían por el secreto. Ahora los únicos bolsos que suben son los de la compra del mercadona.\nel caganer va dir..Ah siiiii ????? però aquest personatge pren a la gent per idiota no ?????\ni això era conseller delegat de bpa ??? quina inteligència supina !!! ;(\nNo et pren per idiota. Ets idiota. Secret bancari, no impostos i neu, no teniem res mes per oferir en aquest pais. És de calaix.\nCada dia som més idiotes tots plegats !!!el fiscal general ,insisteix en conèixer el detalls jajajajajajaaj,!!!!Juasjuasjuas !! Només falta que digui ,,a si senyors això pasa ,,,venga va !!! Un fiscal no sap de què va el tema !!!???? El que pasa que depent de qui sigui el que blanquejava ,no es pot dir shhhhhhhh!! ,,,,,,Jo us pregunto algú no sap com es fa el contrabando de tabac ??? Dons ja estar ,ara poder acabar amb qui se enriqueix és una cosa ,és més fàcil agafar el pringat que no té per menjar ,que no el capó\nAh siiiii ????? però aquest personatge pren a la gent per idiota no ?????\nEl enunciat del article ho diu tot, i per això a Mónaco,San Marino, Liechtenstein,Luxeburg etc,no paren d'entrar diners i aquest països els i rota el que digui la resta,ells fan la seva i punt.\nNo tenim justícia, no gaudim de separació de poders, tot és política. TOT!.


Sento haver de dir que vaig caure en un optimisme gens propi del temps que ens toca viure. I després de reconèixer-ho ja hem direu on esteu vosaltres. Farà dos mesos vam anar a votar d’una manera exemplar. Cadascú va donar la seva voluntat a qui va creure oportú, res a dir. Des d’aleshores tots esperàvem que una Generalitat nounada es fiqués a funcionar, per la pròpia voluntat dels partits i del neguit dels elegits al veure millor que nosaltres la situació en que l’han trobada: amb la cara ben visible d’un vicari amb cervell d’activista abans de la de President de tots nosaltres, i ferm partidari de “Quan pitjor, millor”. Consigna sortida de Brussel·les i els seus voltants. No cal dir que els resultats no han estat gens de bons per a Catalunya i els catalanets.\nContràriament a l’esperat i necessari, ara s’ha despertat l’ànsia de fantasejar amb direccions col·lectives: l’ANC amb la seva capitana Paluzie dóna fórmules de tenir dos caps, Aragonès i Puigdemont, amb l’assessoria de Ginebra de l’emigrada (?) Marta Rovira, encara secretaria general d’ER. I per no ser escarransits, fer com una executiva reduïda a set persones per fer un contrapès supeditat al nucli de Puigdemont. De tot aquest barrejot n’han de sortir una sèrie de comissions temàtiques, per el dia a dia, que estaria segons la proposta, dirigida pel Sr. Pere Aragonès com a cap o director del Consell per la República. Aquí molt present el fugit i el seu “compadre” Comin al que se li ha de buscar feina. Això tan rocambolesc ha semblat be al Sr. Sergi Sabrià. Aquesta direcció col·legiada de l’independentisme tan paregut en l’Estat Major de l’1 d’Octubre, els portarà el corresponen 155, en el seu primer anunci.\nEn fi, ells són els elegits, i sols en resta dir amén.\nDe moment no crec que el poble estigui gaire preocupat per la independència. Tampoc crec que hagi massa gent que tingui la fe del carboner per donar-li al Puigdemont, doncs de tot el que parla nit i dia res existeix. Que tot l’1 d’octubre va ser la promesa d’una lluna que daria més llum que el sol, i sols s’ha vist una de menguant ben fosca. No s’ha trobat la Ítaca somiada, ni l’Europa que ens esperava, i sí una representació gràcies al dit d’un Quim Torra que més valia no fer-lo presencial. Tot ha passat avall, i com és d’esperar en un temps més llarg o més curt, la efervescència s’acaba. El sidral també ho feia. I Catalunya sense cap dubte tornarà a brillar pel seu propi seny.\nPotser és hora de que ER busqui altres ajudes per formar govern. Si de veritat vol ampliar la base electoral com deia el Sr. Aragonès no pot en consciència, agafar-se a la base electoral de Junts x Catalunya, que tenen altres objectius. Hi ha massa lideratge amb el Puigdemont amb somnis que s’han anat creant per la seva conveniència per sobreviure dins la tensió, que a ell li va be. Amb aquesta suposada unió, no serà mai la pau la qui regnarà. I tota la Presidència del Sr. Aragonès estarà envoltada d’un enorme buit de contingut. I no haurà estat deslleial a l’1 d’octubre, que tants pocs fruits ens ha portat, i sí, tantes pèrdues i divisions ha fet presents.\nCom deia el Sr. Mas-Colell és hora de Governs transversals, amb capacitat de dialogar.\nEls dies van passant i la pandèmia continua no afluixant. El seguir els números d’afectats que ens donen pot donar més d’un desgavell mental a qualsevol, que sense desdenyar-los no els entenem. Però t\nL’afecte; la gran mancança humana\nAl final, l'afecte prevaldrà davant de tot. Durant la vida d'un home, moltes vegades, quasi sempre, ha estat responsable dels seus actes o formes de ser; moltes vegades aquests no són els més idonis.\nCampanya de captació de voluntàries i voluntaris per Creu Roja\nCreu Roja té els seus orígens en la voluntat de salvar vides i evitar el patiment de les persones, sota aquest PRINCIPI la nostra entitat continua actuant a través de l’acció i la prevenció en tot tip


Mezquita presenta el proyecto del nuevo Vicent Marçà a su dirección\nMezquita presenta el projecte del nou Vicent Marçà a la direcció del centre\nL’eficiència energètica de l’edifici i la creació d’espais verds defineixen una actuació de vora 6,8 milions d’euros de pressupost\n17/12/2019 - Castelló Extra\nEl regidor d’Educació de l’Ajuntament de Castelló, Francesc Mezquita, ha presentat a la direcció del CEIP Vicent Marçà el projecte bàsic elaborat per Santa Tecla Arquitectos per a la nova construcció del centre, inclosa dins del pla Edificant de la Conselleria d’Educació per a la ciutat. El cost està valorat en 6.781.146,71 euros, uns fons que permetran enderrocar l’actual estructura de l’escola i construir-ne una de nova al mateix emplaçament del Raval Universitari.\nL’edil ha posat l’accent en l’aposta per l’eficiència energètica d’aquest centre, així com de la resta de nous espais educatius que Edificant portarà a la ciutat. Elements com la cobertura del sostre per evitar les altes temperatures o la creació de dues galeries centrals per aportar llum i facilitar la circulació de l’aire són dues de les mesures que es prendran per incrementar l’eficiència del CEIP Vicent Marçà. A més a més «el projecte aposta per un sistema de climatització que va més enllà de l’aire condicionat i que permetrà tindre una temperatura estable a les aules», com ha assenyalat Mezquita.\nAquests i altres detalls del projecte seran comunicats per la direcció del centre al claustre durant la reunió prevista per a demà dimecres, abans del tancament del primer trimestre lectiu. «Estem davant d’un projecte que respon a les necessitats d’un centre educatiu, modern, digne i sostenible», ha destacat el regidor d’Educació, qui ha incidit en què el nou centre posarà fi a «l’estat de provisionalitat en què ha viscut la comunitat educativa del Vicent Marçà».\nEl projecte suposarà l’ampliació del centre a 4.433,68 metres quadrats de superfície construïda, dins d’una parcel·la de 7.572,33 metres quadrats. El nou Vicent Marçà tindrà també un gimnàs, un menjador amb 200 places, dues pistes esportives i un espai per a hort escolar, com a suport al projecte educatiu del centre per a potenciar els espais verds i el contacte amb la natura. El futur col·legi disposarà de 12 unitats d’educació primària, sis unitats d’infantil i dues unitats de 0 a 3 anys.\nAixí doncs, el cost de la redacció dels projectes previs a l’execució del centre ascendeix a 249.836,17 euros. Aquests fons han permés la contractació del servei d’arquitectura i enginyeria d’un equip facultatiu, el qual assumirà també la direcció d’obra.\nCal destacar que, a més d’aquest projecte, el consistori també té en marxa la remodelació del CEIP Herrero. Aquest centre compta amb un pressupost de 3.584.935,93 euros. La licitació de la redacció del projecte i la direcció d’obres ha suposat una inversió de 183.837,27 euros i està previst que estiguen a punt per a principis de 2020.\nCastelló proposarà el cessament de la ZAS en les tasques


Springer proporciona registres MARC a l'OCLC - Observatori Beat\nPublicat el dijous, de gener 03, 2008\nSpringer proporciona registres MARC a l'OCLC\nAlemanya, biblioteca, MARC 21, OCLC, Springer, WorldCat\nSpringer Science+Business Media s'ha associat amb l'Online Computer Library Center (OCLC) per a proporcionar registres en el format MARC 21 de la col·lecció de llibres electrònics de Springer. Els formats MARC 21 són normatives utilitzades per a la representació i l'intercanvi de dades bibliogràfiques, de classificació, d'informació i de fons, en forma llegible per a ordinadors; constitueixen un requeriment per a la correcta localització i navegació des de qualsevol catàleg d'accés públic en-línia. Amb la participació d'OCLC, Springer pretén proporcionar flexibilitat i múltiples opcions per als lectors de llibres electrònics. Els registres MARC també estaran disponibles per a clients que no siguin d'OCLC. La col·lecció de llibres electrònics de Springer consisteix en llibres electrònics, monografies, llibres de referència, manuals i enciclopèdies.\nUltra aquesta notícia, l'OCLC està dirigint un projecte pilot per a explorar la viabilitat i eficàcia de capturar metadades d'editors i de venedors i augmentar les metadades del WorldCat, una aproximació que podria proporcionar un valor afegit a les biblioteques i als editors mitjançant la millora i el lliurament de dades que poden funcionar en múltiples contexts i sistemes. El programa pilot començarà el gener de 2008 i implica biblioteques, editors i venedors\nOCLC és una organització de recerca i un servei per a biblioteques sense ànim de lucre fundat el 1967 a Dublin, Ohio (EUA). Ha proporcionat catàlegs informatitzats, recursos compartits, contingut electrònic, gestió de biblioteques i serveis web a 60.000 biblioteques de 112 països. OCLC i les seves biblioteques d'arreu del món han creat i mantingut WorldCat, base de dades cooperativa de registres bibliogràfics.\nSpringer Science+Business Media és un dels líders mundials en literatura especialitzada i científica. És el segon editor més gran de diaris del sector de la ciència, tecnologia i medicina (STM) i els més gran editor de llibres STM de l'àrea lingüística alemanya. El grup publica més de 1.700 diaris i més de 5.500 llibres nous a l'any.\nFont: Springer (19/12/2007)


Emotiu comiat dels alumnes de 2n de Batxillerat – Salesians Sant Vicenç dels Horts\nA les 19h de la tarda, els encontorns de l’auditori de l’escola eren un formiguer d’alumnes i familiars, tots ben guarnits amb vestits, algunes corbates, cabells recollits o engominats, l’ambient de les grans ocasions. El motiu? Que 63 alumnes de 2n de batxillerat acaben el seu pas per Salesians Sant Vicenç dels Horts.\nMolts d’ells porten 6 anys al centre, altres potser menys, però en tots els casos, el que en aquestes dates preval, malgrat tenir la selectivitat a tocar, és l’agraïment. Un agraïment que s’estén a tots els nivells: als companys, als professors i tutors, tant als actuals com als que ja no els imparteixen classes, a les seves famílies, a tothom.\nL’acte de comiat va començar amb les paraules d’Eva Aguiló, directora titular de l’escola, que va comentar als alumnes que «molts, quan vau començar el batxillerat, vau veure el vídeo dels Castellers de Girona pujant l’escala de la seva catedral. Us vam indicar que vosaltres éreu el pilar que volia pujar i us animàvem a aconseguir el vostre objectiu. Us vam dir que no seria fàcil, que no sempre ho aconseguiríeu tot a la primera i que per a no defallir necessitàveu de la pinya (els pares, amics, tutors i professors…). No us preguntaré si tenia raó o no, perquè el passat ja ha passat i ara ja només ens toca somniar el futur».\nSeguidament, el Dr. Paco López Jiménez, el padrí de la promoció, va adreçar-se als alumnes i els va donar consells a partir de les seves experiències personals, tota una font inesgotable d’anècdotes plenes de lliçons per a la vida.\nDr. Paco López Jiménez, padrí de la promoció 2017-2019\nTambé les famílies dels nois i noies de batxillerat van fer la seva aportació. Aquí la podeu llegir íntegrament:\nDiscurs dels pares 2019Baixa\nSoledad Mola i Núria Soler, mares d’alumnes de 2n de batxillerat\nUna representació de cada un dels dos grups de 2n també van dedicar unes paraules a tots els assistents i amb bon humor i simpatia van explicar la seva experiència a les aules. El seu discurs va finalitzar amb un sentit agraïment cap als professors, l’escola i les seves famílies, no exempt de llagrimeta.\nEls tutors també van prendre la paraula i van comentar que «ha estat un curs intens, en què han passat moltes coses, i s’ha viscut amb molta intensitat» . Un discurs emotiu que va acabar amb aquests consells: «Com a tutors, permeteu-nos que us donem uns darrers consells que us poden ser útils:\nRecordeu seure de tant en tant i mirar enrere per agafar forces.\nFreneu i rectifiqueu la ruta si cal.\nBuideu la maleta de la vida de tot allò que pesa i que fa nosa i ompliu-la d’esforç, d’agraïments, de reptes personals, d’alegria de viure.\nConfieu en vosaltres, lluiteu, que res no us faci por, perquè, com va dir el poeta, tot està per fer i tot és possible.\nSapigueu que us recordarem amb molta estimació, que deixeu en nosaltres molt bons records i que aquí, a l’escola de Salesians Sant Vicenç dels Horts, ens trobareu sempre si ens necessiteu.\nAbraçades, petons i sort molta sort!»\nFinalment, es va dur a terme lliurament de mencions als millors Treballs de Recerca, als millors expedients acadèmics i a les guanyadores del concurs literari Narcís Lunes.\nEl comiat es va cloure amb un pica-pica a la sala multiusos.\n← Sortida final de tots els alumnes de Grau Mitjà\n2a baixada de karts elaborats pels alumnes de Carrosseria →


El programa “Els Matins de TV3” convida al Dr. Porta a abordar el tema de la violència obstètrica\nV El programa “Els Matins de TV3” convida al Dr. Porta a abordar el tema de la violència obstètrica\nAquest matí, poc abans de dos quarts de deu, el Dr. Oriol Porta, cap del servei de Ginecologia i Obstetrícia de l'HUMT ha intervingut a "Els Matins de TV3" per parlar sobre la violència obstètrica. En aquest sentit, ha posat en valor la conveniència de proporcionar informació adequada a les dones per tal que puguin prendre decisions amb coneixement de causa i revertir així en un increment de la confiança entre la dona i el professional.\nEn aquest sentit, ha remarcat que totes les iniciatives adreçades a millorar l'educació i la formació de professionals i població i orientades a potenciar les habilitats comunicatives són una bona via per donar sortida a aquesta problemàtica. També ha esmentat la necessitat que, en la relació que s'estableix entre la dona i el professional, ambdós estiguin al mateix nivell, cadascú amb el seu propi rol.\nEl Dr. Porta també ha volgut deixar constància que els estudis existents actualment sobre "violència obstètrica" presenten molts dèficits en termes metodològics i en conseqüència es fa difícil parlar de dades concretes. Finalment, també ha fet una crida a assolir aquest compromís de canvi cultural que la societat reclama així com treballar potenciant una mirada més respectuosa en tots els àmbits sanitaris.\nLlegir la noticia (LINK)\nCanal Terrassa i el Món Terrassa també s'interessen per la qüestió\nEl passat divendres, 19 de novembre, l'informatiu del vespre de Canal Terrassa va emetre una noticia també sobre aquesta qüestió. En aquest cas, a banda del Dr. Porta, també hi va intervenir la llevadora Gràcia Coll, supervisora de la Sala de Parts i ASSIR de la Fundació Assistencial MútuaTerrassa i la Dra. Olga Monistrol, presidenta del Comitè de Seguretat del Pacient de la mateixa fundació.\nTanmateix, el dilluns 22 de novembre, el diari digital Món Terrassa també es va interessar en aquesta temàtica i en el seu cas va publicar una entrevista en profunditat també a tres bandes protagonitzada pel Dr. Porta, la Dra. Monistrol i la Gràcia Coll.\nVeure la noticia:


Descendeixen els delictes durant els últims dotze mesos\nSucesos\t 24 Noviembre 2020\t Visto: 409\nPolicia Local i Mossos d'Esquadra intensificaran les actuacions contra l'incivisme i les ocupacions il·legals d'habitatges. Els delictes van descendir un 6,5 % en els dotze mesos que van d'octubre del 2019\nfins a setembre del 2020 respecte als dotze mesos anteriors, mentre que les detencions van augmentar en un 22 %.\nEls delictes contra el patrimoni van disminuir un 9,2 % –només els robatoris amb força ho van fer en un 23,5 %– i els que atempten contra les persones es van reduir en un 13,7 %. Són dades que els Mossos d'Esquadra van presentar en la Junta de Seguretat de Viladecans, celebrada el dimecres 18 de noviembre i presidida per l'alcalde Carles Ruiz, que va reunir responsables dels cossos policials que tenen competència a Viladecans. Representants de Policia Local, Mossos d'Esquadra, Guàrdia Civil, Policia Nacional i Bombers de la Generalitat van coincidir que Viladecans és una ciutat segura, que registra baixos nivells d'actes delictius i successos en general.\nLes infraccions penals en aquests últims dotze mesos han estat 3.070, mentre que en el mateix període anterior van ser 3.284, registrant-se un descens d'un 6,5 %. Les detencions, no obstant això, han augmentat, passant de 232 a 283. S'han registrat 2.508 delictes contra el patrimoni, enfront dels 2.762 ocorreguts el període anterior; un 9,2 % menys, i 303 delictes contra les persones, descendint un 13,7 %, ja que en el període anterior van ser 351. Els delictes contra la seguretat viària, per contra, han augmentat en un 22,1 %, passant de 104 a 127.\nLes principals infraccions penals contra el patrimoni, entre octubre del 2019 i setembre del 2020, han estat els furts (1.067), les estafes (477), els danys (354) i els robatoris amb força a l’interior de vehicles (193). Tots els robatoris amb força en van sumar 355, enfront dels 464 del període anterior (un 23,5 % menys). Per analitzar aquestes dades, segons fonts policials, s'ha de tenir en compte la pandèmia, però també l'increment de vigilància que s'ha produït per part tant de la Policia Local com dels Mossos d'Esquadra. De fet, les detencions es van incrementar en un 22 % (de 283 a 232).\nL'incompliment de les normes sanitàries relacionades amb la pandèmia es detecta principalment en el nombre d'infraccions administratives: si entre octubre del 2018 i setembre del 2019 aquestes faltes van ser 1.012, en el període entre octubre del 2019 i setembre del 2020 van ascendir a 3.033, amb un increment del 199,7 %.\nContra l'incivisme i les ocupacions il·legals\nL'alcalde Carles Ruiz va felicitar tots els cossos de seguretat pel treball realitzat, sobretot durant les setmanes de confinament “quan vàreu ajudar extraordinàriament a mantenir l'ànim de la societat”. Així mateix, els va agrair que s'hagin reduït els delictes en els últims dotze mesos: “Viladecans és una ciutat segura i tranquil·la, en gran part gràcies a vosaltres”, els va dir.\nTots, responsables policials i polítics, van coincidir en la necessitat d’intensificar les actuacions de prevenció i persecució dels actes incívics, així com actuar amb més rapidesa i eficiència contra les ocupacions il·legals d'immobles. Ruiz va mostrar la seva preocupació per la proliferació d'actituds poc cíviques “que perjudiquen la convivència, com l'abandó incontrolat de residus de tota mena en l'espai públic o, en aquest context de pandèmia, l'incompliment de les normes sanitàries”.\nL'alcalde també va demanar la col·laboració dels cossos policials per evitar que proliferin les ocupacions il·legals d'habitatges. “És un problema greu que cal saber afrontar des de tots els punts de vista: perseguint les màfies que trafiquen amb propietats que no són seves, pressionant els bancs i grans forquilles perquè no tinguin habitatges buits inútilment i ajudant les famílies que pitjor ho estan passant, perquè no acabin havent d'ocupar un pis com a últim recurs”, va declarar.


La llum més clara (Sílvia Soler)\nLa llum més clara\nDimarts vam viure una alegria sobtada i breu, i tot seguit decepció, desconcert, crides a la calma, confiança sostinguda amb esforç\nSÍLVIA SOLER 13/10/2017 19:17\nEls meus pares es van casar un 12 d’octubre. Per això, a casa meva, no podem dir allò de “res a celebrar”. Justament per celebrar les seves noces de plata, la meva mare va escriure un sonet que començava així: “És octubre; la llum sembla més clara. / Tardorals, unes roses per collir / a despit de l’estiu, s’obren encara. / A la posta, s’encén un foc carmí”.\nHi vaig pensar el primer d’octubre, quan la llum va començar a ser més clara i jo, com molts dels meus amics i veïns, ja feia unes quantes hores que havia sortit al carrer. Vaig tornar a recordar el vers el dia 3, quan creuava la meva ciutat enmig d’una gernació dolguda i indignada. I les paraules del sonet van prendre cos, també, dimarts passat, al passeig Lluís Companys, a mitja tarda. Quan hi vam arribar encara hi havia claror, aquella llum serena i vibrant de les tardes d’octubre. Encara fa calor. Des de fa anys arribem a la castanyada en màniga curta, deia la gent. Comentaris banals per fer passar els nervis. A l’hora prevista es va anunciar que el president havia demanat una hora més abans de comparèixer. I en aquella hora, viscuda amb neguit i amb desconcert, amb un patiment compartit que es detectava en les mirades que creuàvem amb desconeguts, un núvol tèrbol va quedar suspès damunt dels nostres caps. Queia la tarda i tot s’enfosquia.\nVaig recordar el poema de la meva mare i em preguntava quines roses ens queden per collir i si s’obriran encara\nDesprés, ja ho sabeu, alegria sobtada i breu, i tot seguit decepció, desconcert, crides a la calma, confiança sostinguda amb esforç. I, al metro, tornant cap a casa entre l’allau d’opinions, filtracions, rumors i anàlisis, vaig recordar de memòria com seguia el poema i em preguntava quines roses ens queden per collir i si és veritat que, a despit d’aquest estiu -que va ser sagnant i esperançat alhora, i que queda tan lluny-, s’obriran encara.\nAvui mateix, mentre em llegiu, m’hauré refugiat del món en un indret humit i fresc, ple de roses tardorals i de molsa. I només puc recomanar-vos que us regaleu un parèntesi, unes hores, per ser a prop dels que estimeu. Que trieu un llibre, el més estimat, el que us pugui donar recer per unes hores. Que us deixeu arrossegar per un riure compartit. Que escolteu el silenci. Que el cap de setmana sigui generós amb vosaltres, que trobeu la calma i la capacitat de reflexió, que connecteu amb les vostres conviccions més íntimes. Que, plens de vida i potser de dubtes, encerteu a veure que, a la posta, s’encén un foc carmí.


L'Ajuntament de Sant Feliu introdueix la realitat augmentada a la Ruta Modernista\nL'Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat, mitjançant la Casa d'Oficis "Sant Feliu, Ciutat Digital III", participa en un innovador projecte experimental IAP (Investigació – Acció -Participació) que té com a protagonista la Ruta Modernista. Utilitzant la tecnologia de Realitat Augmentada (RA), es podran visualitzar els punts de la ruta des d'un dispositiu mòbil amb (smartphone o tablet) amb informació addicional sobre la pantalla.\nQuè cal per visualitzar els punts d'interès de la Ruta Modernista a través de la Realitat Augmentada?\nActualment el projecte es troba en fase de proves i l'accés a la informació dels punts d'interès només és accessible pels desenvolupadors.\nPròximament s'alliberarà al públic i s'hi podrà accedir amb un dispositiu mòbil amb GPS i càmera. Hem de descarregar l'aplicació gratuïta Layar de Realitat Augmentada, i instal·lar-la al nostre dispositiu. Un cop instal·lada, hem de cercar la capa "EspiRA" i llavors podrem accedir als punts d'interès amb informació associada, ordenats per àrea temàtica (Art, ciències...) i per nivell educatiu (primària, secundària, universitari...)\nEstem millorant la Ruta Modernista, aplicant avenços tecnològics innovadors com és la realitat augmentada i els codis QR. En breu us oferirem la possibilitat de poder visualitzar els punts de la ruta des d'un dispositiu mòbil (smartphone o tablet) amb informació addicional sobre el punt que s'està visionant sobre la pantalla.


Draghi demana col·laboració pública i privada per enfrontar-se al canvi climàtic\nPublicat 31/10/2021 12:34CET\nRiccardo Antimiani/LaPresse via / DPA\nEl primer ministre d'Itàlia i amfitrió de la cimera del G20 a Roma, Mario Draghi, ha descrit la lluita contra el canvi climàtic com "el desafiament per excel·lència dels nostres temps" i ha demanat acció concertada pública i privada de cara a la Conferència de Glasgow que també comença aquest diumenge.\n"O actuem ara i ens enfrontem ja al preu de la transició, o pagarem un preu més alt, més endavant, i correrem el risc de fracassar", ha avisat durant l'inici de la conferència sobre el suport del sector privat en la lluita contra el canvi climàtic, acompanyat del príncep Carlos d'Anglaterra.\n"Hem d'escoltar els advertiments de la comunitat científica mundial; abordar la crisi climàtica en aquesta dècada; i honrar l'Acord de París. El canvi a l'energia neta és clau per aconseguir les reduccions necessàries en les emissions de gasos d'efecte hivernacle", ha manifestat.\nEl primer ministre ha demanat als sectors públic i privat que compleixin la seva part.\n"Els governs poden establir metes a curt i llarg termini i garantir l'estabilitat política, financera i reguladora. Però no ho poden fer tot. Les empreses privades acceleren l'adopció de tecnologies netes, fomenten la innovació i promouen la producció a gran escala", ha indicat.


Entrades - Pàgina 286 de 375 - La Cala RTV\n‘Lucky’ se centra en el viatge espiritual d’un home ateu, de 90 anys. Sent que es troba en el tram final de la seva vida i es veurà impulsat a fer un viatge d’autodescobriment amb l’objectiu final de trobar la il·luminació. Aquesta i la resta d’estrenes de la setmana amb Montse Cateura i Enric Franch.\nL’arrossegament comença l’aturada biològica anual per regenerar els caladors\nEls armadors reclamen cobrar el que correspondria per fer veda durant dos mesos i han creat un front comú entre Tarragona i Castelló. El sector de l’arrossegament ha començat aquesta setmana l’aturada anual per millorar l’estat dels caladors i recuperar espècies. La Cala és dels pocs llocs de l’Estat on la veda dura dos mesos, en […]\nLa Mostra de Teatre ‘La Cala de l’Ametlla’ tanca la seva 14a edició\nDiumenge es va representar l’última de les cinc obres que s’ha pogut veure els caps de setmana de març i abril. S’abaixa el teló a l’Ametlla de Mar després d’una primavera teatral, gràcies a la Mostra ‘La Cala de l’Ametlla’. Per l’escenari de la Sala de la Societat, s’hi han representat cinc obres teatrals de […]\nCalaCultura convoca la tercera edició dels Premis Infantils i Juvenils\nL’objectiu és promoure la poesia entre els alumnes de primària, ESO i Batxillerat. Els treballs es poden lliurar fins al 28 de maig. El col·lectiu CalaCultura impulsa el III Premi Infantil i Juvenil Nit de Poesia al carrer. Per tercer any consecutiu, els estudiants d’educació primària, ESO i Batxillerat de l’Ametlla de Mar tindran l’oportunitat […]\nLes notícies migdia 03/05/2018\nL’arrossegament comença l’aturada biològica anual per regenerar els caladors Els armadors reclamen cobrar el que correspondria per fer veda durant dos mesos i han creat un front comú entre Tarragona i Castelló. Estudien la legalitat de posar en marxa el Corredor Mediterrani sense desmantellar la via de la costa Els alcaldes de la Costa Daurada […]\nL’Esport al nostre poble 02/05/2018\nRepassem els resultats i la classificació dels equips de futbol base i analitzem l’actualitat del juvenil amb l’entrenador Juanjo Balfegó.\nPortaveus: Eva del Amo i Maria Arbó, PDeCAT\nLes regidores del grup municipal del PDeCAT, Eva del Amo i Maria Arbó, fan un repàs a l’actualitat de l’Ametlla de Mar.\n<< 1 … 284 285 286 287 288 … 375 >>


Els serveis que oferim | Caliptra\nObrint camí cap a un futur sostenible en simbiosi amb Gaia\nQue ens motiva\nCursos de horticultura\n← Què es la jardineria sostenible\nCurs d’horticultura ecològica familiar →\nEls serveis que oferim\nPublicado el septiembre 12, 2013\tpor dacolinas\nDisseny de jardins:\nDissenyem o redissenyem el teu jardí perquè sigui més sostenible, no necessiti tant de manteniment i que a més de ser ornamental tingui plantes que produeixen aliments, integrades en el disseny (Jardí-hort).\nImplantació de jardins\nFem les tasques necessàries fer transformar el teu jardí en el paradís dels teus somnis.\nPlantació d’arbres, plantes, gespes i zones verdes. Instal·lació de sistemes de reg i elements de jardí.\nQuan ja tinguis el teu jardí instal·lat et fem el manteniment perquè mantingui l’estètica i la productivitat per molt de temps.\npoda d’arbres, segues de gespa i desbrossar terrenys, prevenció i control de plagues i fertilització ecològica.\nAportem els nostres coneixements per ajudar els agricultors a realitzar planificació de tractaments, transmissió cap a l’agricultura ecològica i gestió de la fertilitat. També realitzem cursos i tallers d’agricultura ecològica.\nOferim serveis de jardineria a la zona de L’Alt Empordà i província de Girona, aquesta és la zona preferent on realitzem treballs de manteniment, així s’eviten desplaçaments, serveis de disseny o més puntuals els podem realitzar per tot el territori català\nEsta entrada fue publicada en Els nostres serveis. Guarda el enlace permanente.\nTaller pràctic de cromatografia\nTaller d’elaboració de biofertilitzants i gestió de plagues\nLa bellesa de la vegetació espontània\nPrem aquí per seguir el Blog i rebre els de nous missatges per correu electrònic\njregadera en Trofobiosis


Diari de Balears (2011): La sentència de Mateu, a revisió ▸ Arrels Democràtiques\nEstàs aquí:Inici / Documentació / Publicacions Periòdiques / Diari de Balears / Diari de Balears (2011): La sentència de Mateu, a revisió\nLa setmana passada Pérez Rubalcaba va donar a conèixer el mapa de les fosses comunes atribuïdes a la repressió franquista. N’hi ha més de dues mil i encara en queden per localitzar. Amb les localitzades, però, tot l’Estat és un cementiri. Caminem trepitjant morts, edifiquem sobre els morts, sembrem a tocar dels morts. Totes aquestes persones enterrades a qualsevol indret, foren assassinades i no sempre per la via ràpida. La gran majoria varen patir tortura, violacions i vexacions inimaginables. No cal dir que totes eren innocents. Perquè si un tant per cent s’havia deixat arrossegar per la situació de violència d’aleshores, hem de pensar que res dolent no hauria passat si no arriba a produir-se la sublevació militar. De la majoria d’aquests morts, no se’n sap gaire cosa. I el Govern d’Espanya -qualsevol govern: de dretes o d’esquerres- en dóna una de freda i una de calenta. O dues de fredes. La democràcia està segrestada pels seus orígens franquistes i els que governen dissimulen la mala consciència amb gestos puntuals, d’impacte mediàtic més o menys important.\nUn homenatge a Miguel Hernández, la recerca infructuosa de les despulles de García Lorca… Però això, tot i ésser important, no deixa d’ésser foc d’encenalls. I una voluntat de perpetuar la injustícia col·lectiva. Davant l’abús tots som iguals, i tan important és aquell infant que va ésser sepultat a un paratge d’Extremadura com el personatge més enlairat. Si Azaña o Besteiro formen part de la iconografia republicana, també n’han de fer part aquelles dones que l’exèrcit d’Àfrica rapava i obligava a beure oli de ricí abans de fer-les desfilar en processó i afusellar-les sobre els seus excrements (llegiu el darrer llibre de Preston). Tornant a la galeria de personatges, s’ha estès el costum de demanar l’anul·lació de la condemna d’aquells que foren condemnats pels tribunals. La voluntat dels que prenen la iniciativa és enaltidora. Tanmateix, no fan altra cosa que reconèixer la legalitat dels tribunals feixistes. A Mallorca en tenim un de fresc, de cas. Els regidors del PSM, a Inca, presentaren al ple una proposta perquè es procedeixi a revisar la condemna a mort d’Antoni Mateu, batlle de la ciutat entre el trenta-dos i el trenta-tres i executat per un escamot de falangistes.\nMateu és fill il·lustre d’Inca i, amb un any i escaig a la batllia, va bastir una biblioteca, dues escoles i un dispensari de salut. Com no podia ésser d’altra manera, l’acord de tots els partits representats en el consistori va ésser unànime, i va iniciar-se l’expedient. Tanmateix, la cosa no ha estat bufar i fer ampolles. Cap organisme es reconeix amb capacitat de revisar la condemna a l’empara de l’embull legalista que suposa estirar fils tan antics. En realitat, els legalismes són una excusa per no haver de rellegir la història. Segons el secretari municipal, que s’hi pronuncia des d’un òptica estrictament jurídica, els juristes s’enfronten a un doble interrogant, perquè han d’esbrinar si la sentència fou injusta i si el tribunal era legítim o no. És a dir, s’ofeguen en un tassó d’aigua. Perquè els ciutadans que n’han volgut treure el net, d’aquest passatge vergonyant del nostre país, ho han fet. A Antoni Mateu l’assassinaren. Qui…? El general Tamarit i tots els civils i militars que participaren en la farsa judicial que també va acabar amb la vida d’Emili Darder, Alexandre Jaume i Antoni Maria Ques. Tocant al segon interrogant, no necessita resposta. Si era legítim el tribunal…? No. Així de clar: no ho era. Vejam: quina legitimitat pot arrogar-se una colla de colpistes…?\nDiari de Balears 12/05/2011


Una jornada propaga l'ètica, l'hospitalitat i la innovació entre el sectot turístic de la Safor - Diari Serpis\nMés de 150 persones han assistit a la ‘Jornada sobre Hospitalitat Mediterrània i Innovació com a marc de transformació turística’, impulsada pel Campus de Gandia de la Universitat Politècnica de València (UPV) i l’AgènciaValenciana de Turisme. Hotelers, restauradors, gestors públics del turisme, estudiants, personal polític, personal investigador i docent de la UPV s’han reunit en l’Aula Magna del Campus de Gandia i han debatut sobre el model turístic cap al que vol anar la Comunitat Valenciana, basat en l’hospitalitat, la innovació i l’ètica, segons ha expressat el secretari autonòmic de l’AgènciaValenciana del Turisme, Fracesc Colomer.\nLa jornada s’emmarca dins del programa Hospitalitat Mediterrània que, basat en els principis que regeixen el Codi Ètic del Turisme de la Comunitat Valenciana i la llei de Turisme oci i hospitalitat, transmet a prestataris de serveis turístics, gestors de destinacions, estudiants i societat en general, els valors de l’hospitalitat valenciana. La jornada s’ha retransmès en directe el Canal Youtube del Campus de Gandia UPV i el vídeo està accessible en el mateix.\nPer a Jesús Alba, director del Campus de Gandia, l’èxit de la jornada ha posat de manifest l’aposta del sector turístic per la qualitat i la innovació i el compromís de la universitat. ‘La universitat ha d’aportar a la societat sent espai per a fòrums com aquest que hem celebrat, aportant recerca i innovació i, especialment, amb la formació de talent. Els nostres titulats i titulades en Turisme ja ocupen llocs de gestió rellevants en empreses i institucions de la Comunitat Valenciana i açò s’està reflectint en la qualitat d’iniciatives turístiques innovadores i reeixides’.\nHan presentat la jornada la vicerectora de la UPV Marilda Azulay; l’alcaldessa de Gandia, Diana Morant, i el secretari autonòmic de l´Agència Valenciana del Turisme, Francesc Colomer. L’alcaldessa de Gandia ha destacat l’aposta de Gandia per un canvi de model turístic i ha afirmat que ‘el turisme només pot basar-se en la innovació i la qualitat, davant un client cada vegada més exigent i més informat’.\nSegons Diana Morant, les dades ja confirmen que Gandia és una de les ciutats més compromeses amb la qualitat i ha assenyalat que segons el Comitè Interdestinos de la Comunitat Valenciana, Gandia és la localitat valenciana amb un nombre més alt d’empreses amb el distintiu SICTED. Entre els projectes que s’estan desenvolupant per a fomentar la innovació en turisme, l’alcaldessa ha destacat la Càtedra Gandia Turisme Intel•ligent i el projecte de platges intel·ligents, tots dos en associació amb la UPV, i el projecte Alter Ressò, que aposta per la sostenibilitat.\nEl secretari autonòmic de l’Agència Valenciana del Turisme, Fracesc Colomer, ha reconegut l’èxit de de l’Ajuntament de Gandia en la seua aposta per la qualitat i el prestigi. Per a Colomer, aquesta és la via que cal seguir perquè el sector turístic forme part d’una ‘economia de primera’ i ha destacat també la gran importància de les xicotetes accions dels professionals del sector, des del taxista a l’hoteler, passant pel cuiner o la policia local. L’objectiu final, segons ha afirmat, és que totes les persones del sector puguen sentir-se orgullosos de formar part d’ell.\nLa jornada ha comptat amb la ponència de l’expert Iñaki Gaztelumendi, del Basque Culinary Center i a continuació ha acollit una taula redona amb la participació d’Estefanía Osorio, professora UPV i investigadora en Turisme; Manuel Alonso, restaurador de la Safor amb Estel Michelín; Diana Morant, alcaldessa de Gandia, i Ernest Parra, periodista.


SOM CRIATURES DE FANG\nInici > SOM CRIATURES DE FANG\nEnviat per teresaquintana el Dll, 22/02/2021 - 12:27\nCompletant la cita bíblica que diu que tots portem peus de fang (Antic Testament, Llibre de Daniel 2:26-45), penso que som criatures de fang amb la guspira divina dins nostre, i això ens fa entendre la nostra gran vulnerabilitat. Trobo meravellosa la manera de reproduir-nos, que d’una llavor microscòpica de semen es comenci a formar un ésser humà al ventre de la mare, i esdevinguem després homes i dones que poblem la Terra, tot recordant la nostra vulnerabilitat.\nJo prego sempre per la nostra salut física, mental i espiritual, pensant que són els tres cossos que transportem. Ara bé, a poc a poc tot envelleix i desapareixem, tret del cos espiritual, que una part dels humans creiem que continuem el camí en una altra dimensió. Ho descobrirem en el moment de la nostra mort. Grans mestres espirituals ens ho han ensenyat al llarg de la història.\nAra voldria parlar del temps que és un factor que ens fa sentir més vulnerables també. I jo he començat a entendre que és una dimensió que no existeix, perquè el que vius és l’etern present. Tanmateix, gràcies al moviment de rotació de la Terra, tenim estones de llum i de foscor, que hem anomenat dia i nit, comprenent que aquesta última serveix per descansar i regenerar les forces per continuar l’activitat. I d’aquí els calendaris –el nostre és el gregorià, promocionat pel papa Gregori XIII l’any 1582–, que ens ajuden a distribuir-nos totes les activitats que practiquem els humans. Però he de dir que a mi celebrar el canvi d’any no m’ha agradat mai, perquè ho concebo com un contínuum i no un canvi de res. Ara bé, comprenc que són paràmetres que ens ajuden a organitzar la nostra vida en el planeta. Tot gira al voltant del sol, que és l’astre que dóna vida a la Terra. I entenc que les cultures antigues com els inques, els maies, els asteques..., tinguessin aquells calendaris tan meravellosos i fossin adoradors del sol.\nAra vull comentar-vos el que procuro practicar en la meva petita evolució i lenta comprensió del que sóc i del que m’envolta. Com us he dit abans, el factor temps procuro obviar-lo sempre que puc. És evident que estic ancorada en aquest racó de món i en aquesta cultura i, per tant, no puc llençar pel balcó el nostre calendari. Però en el que em concerneix evito al màxim anar al passat i al futur. Vull viure el present. No sempre és fàcil. Però a mesura que vas envellint es fa menys feixuc, perquè vas oblidant el que vas fer ahir i vius cada instant amb intensitat. I des que tinc ús de raó m’ha agradat fer el que he volgut del meu “temps” i no estar esclavitzada per ell, entenent, de tota manera, que vivint en societat l’has d’anar adaptant a les necessitats que ens envolten.\nEscric això durant la pandèmia i, malgrat les circumstàncies tan difícils, veig els avantatges d’estar bastant sola a casa, només amb el meu marit. Passada aquesta època de quietud, podrem tornar a l’activitat més preparats. No tenir relació social ni poder sortir gaire lluny em permet disposar de moltes estones per a mi, i tenint la condició de jubilada, encara més. Puc llegir, escriure, estudiar italià, que m’agrada molt, meditar i reflexionar sobre tantes coses del nostre planeta de què no havíem pres prou consciència encara, i de les millores individuals que podem fer per col·laborar en el canvi urgent i necessari de la Terra, per viure-hi d’una manera més sana i deixar-la en bones condicions per a les generacions futures. Tant de bo que els qui prenen decisions importants en els nostres països ho entenguin i actuïn en conseqüència. Això tampoc vol dir tornar-te asocial i oblidar els altres completament.\nÉs important aprofitar el que la vida et regala a cada moment i ser conscients de la nostra vulnerabilitat, però sobretot no passar-te el dia rondinant pel que no pots fer.\nURL d'origen: http://arenyautes.cat/content/som-criatures-de-fang


El rastre de la vida - El Temps de les Arts\nImatge de sala de l'exposició "Teresa Felip. Solcs" al Museu de Reus.\nLa dona, sempre ha estat un tema preferent en la trajectòria artística de Teresa Felip. Recordem una mostra , Dones Ocultes (1998), en la qual l’artista amb un conjunt de composicions abstractes realitzades amb teles de diferents textures i colors, ens parlava amb sentit metafòric de la condició de la dona sotmesa, independentment de la cultura a la que pertanyen, tant les que estan privades de llibertat, com les dones objecte.\nTeresa Felip. Solcs\nMolt diferent tant formalment com conceptualment és aquesta mostra que presenta al Museu de Reus. Es tracta d’un conjunt de 67 retrats, gravats a la punta seca sobre cartonet d’envasar amb tetrapack, acompanyades d’una seriació de 10 obres del tema “la model amb cadira” treballades amb la tècnica del dripping. Aquest conjunt de dibuixos enllaça amb la seva mostra Dripping als rentadors (2015), una instal·lació de dibuixos sobre llençols penjats, amb els quals feia un homenatge a les dones que durant anys, independentment de les condicions climàtiques, varen rentar la roba en aquest lloc.\nExposició “Teresa Felip. Solcs” al Museu de Reus.\nSolcs té com a protagonistes a 67 dones que estan relacionades amb la trajectòria vital i artística de la Teresa Felip. Podríem dir que és un univers de dones que cobreixen les diferents etapes de la vida, des de la infantesa fins a la senectut. Si tenim en compte les seves professions o les activitats que desenvolupen – pintores, escultores, metgesses, advocades, fotògrafes, models, professores, infermeres, arquitectes, gerents d’ateneus, gerents de museus, secretàries, sociòlogues, psiquiatres, filòsofes, estudiants botigueres, actrius, monitores esportives, lingüistes, historiadores de l’art, gestores culturals, mestres de plàstica, companyes del grup de dibuix, companyes del grup Urbansketchersreus i familiars – podem veure un ventall molt ampli que ens parla de l’ empoderament aconseguit per la dona a la societat actual. Els rols que elles compleixen en diferents sectors de la societat evidencia que el desenvolupament social i cultural no és una qüestió de gènere, sinó de capacitat emprenedora i determinació.\nImportància dels retrats\nObservants aquest conjunt de retrats, es pot comprovar una vegada més que el seu valor no ve donat per la similitud amb la persona retratada, sinó en la manera com l’artista amb el seu dibuix, amb les seves línies i el clarobscur, aconsegueix captar la psicologia, el món interior d’aquestes dones. És important destacar la força que desprenen, que moltes vegades transmet molt més que una imatge del tot acabada.\nCal pensar que el fet de realitzar un retrat es pot entendre com un acte social, perquè implica una relació amb una altra persona, en aquest cas amb una bona representació de l’univers femení actual, i mes concretament de la societat reusenca. Per altra part, un element molt important en l’art del retrat avui és el de la identitat, que entén el retrat no com la fidelitat en la representació d’un rostre, sinó com una presència, que ens parla del jo, del ser , del que defineix a una persona i la diferencia dels altres.\nMolt poques d’aquestes obres es varen fer amb la presència de la persona retratada, la majoria varen enviar una fotografia que elles mateixes varen escollir. A partir d’aquí, l’artista va decidir com faria la seva representació, tenint en compte més que la imatge portada, el que ella coneix de cada una de les dones representades.\nNo vull deixar de parlar de l’estreta relació entre el títol de la mostra que fa referència a la tècnica utilitzada i el seu contingut. Solcs entès com el rastre que deixa l’eina quan dibuixa sobre el cartró d’envasar, però veiem que el conjunt d’aquests retrats és també el rastre que deixa la vida en el seu transitar.\nLa present mostra sorgeix per una invitació que va rebre l’artista del Museu de Reus, per a acompanyar l’exposició Negre sobre Blanc, una selecció de la seva col·lecció de dibuixos, en la qual podem veure obres de Fortuny, Tapiró, Hortensi Güell, Ramon Casas, Baldomer Galofré, Tomàs Bergadà, Joan Rebull, Modest Gené, Ramon Ferran, etc. Tanmateix, és una mostra que es converteix en un reconeixement de la seva ciutat i de la seva institució artística més important vers el seu treball i la seva trajectòria.\nVeure-hi “amb els ulls tancats”. Exposició de dibuixos i treballs d’Àlvar Calvet al Museu de Reus Negre sobre blanc, col·lecció de dibuixos del Museu de Reus Pérez Siquier, pioner de la fotografia en color “Que el passat s’enfonsi en el no-res”\nEtiquetes Antonio Salcedo, Museu de Reus, Teresa Felip Navegació per les entrades


Es convoca el concurs de cartells per a les Falles de 2019 a Borriana - Diari Millars, informació local en valencià.\nEs convoca el concurs de cartells per a les Falles de 2019 a Borriana\nLes obres hauran de presentar-se entre el dia 1 i el 19 d’octubre.\nLa regidora de Festes, Lluïsa Monferrer, ha fet públic el termini de presentació dels cartells que opten a ser la imatge anunciadora de les pròximes Falles de Sant Josep del pròxim 2019. Les obres hauran de presentar-se entre el dia 1 i el 19 d’octubre.\nEls cartells hauran de fer-se arribar al departament de Participació situat en la segona planta de l’Ajuntament de Borriana. Dins de les diferents condicions establides en la documentació oficial del Concurs de Cartells per a les Falles 2019, s’estableix, una vegada més, un premi de 300 euros per a l’obra guanyadora i un accèssit o esment especial per al segon dels triats.\nA més, queden marcades les diferents característiques artístiques amb les quals ha de presentar-se el cartell que opte a ser l’anunciador de les pròximes festes josefinas. Així, quant a les característiques i criteris de selecció dels dissenys, l’obra haurà de “combinar amb la composició del dibuix figurarà únicament, i seguint sempre este ordre, el text de la retolació de la següent llegenda: “FALLES DE SANT JOSEP 2019. BORRIANA”, en la composició s’inclourà l’escut de la ciutat”.\nTambé es torna a incidir en alguns criteris que es tindran en compte a l’hora de la selecció final del cartell, com són “l’originalitat, l’impacte visual, l’eficàcia anunciadora i informativa, la qualitat gràfica, les condicions de reproducció i edició o la transmissió de la idea reflectida”. Per tant, des de la regidoria de Festes s’ha recordat que “des de dilluns que ve dia 1 d’octubre i durant un total de vint dies, fins al 19 del mateix mes, es mantindrà obert el termini de recepció de les obres que opten a ser el cartell anunciador de les Falles”, i com ha manifestat Monferrer “animem un any més a la participació, i després de veure que el passat any van ser prop de vint els cartells presentats a concurs, esperem que de nou els artistes s’animen a presentar les seues obres i de nou el jurat ho tinga complicat a l’hora d’acabar triant al millor”.\nPost més nousConsulta les recomanacions per al megapont del 9 d’octubre i el Pilar\nPost més vellsLes millors imatges de la Crazy Cross a Castelló


L’Icomar, campió de la Copa Tarragona de Quarta Catalana | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nEls jugadors tarragonins, celebrant el títol. Foto: FCF\nL’Icomar s’ha proclamat campió de la Copa Tarragona de Quarta Catalana en superar el Miami FC per dos gols a zero..\nJosep Vives, vicepresident de la FCF i delegat per Tarragona, acompanyat d’en Rafael Pinedo, directiu FCF, i Josep Maria Rovira, delegat comarcal FCF al Baix Camp han assistit a la final de la Copa Tarragona de Quarta Catalana.\nEl partit s’ha disputat al Complex Tarragona de Riudoms, entre el Miami FC i l’Icomar FC.\nEls dos equips han afrontat el partit amb un ritme molt alt des dels primers compasos, alternant-se les oportunitats i arriscant molt tant en les contres com en les recuperacions de pilota, fet que ha provocat una intensitat elevada durant la primera part, que és en la que s’han donat tots els gols.\nDe les botes d’en José Ruiz de l’Icomar s’han materialitzat els dos gols que han portat a la victòria a l’equip tarragoní, davant d’uns 200 aficionats d’ambdós equips. Cal destacar que s’ha jugat sota una intensa calor que ha propiciat parada per hidratació durant la disputa del partit.\nAl finalitzar el partit ha fet entrega de la copa en Josep Vives i els jugadors l’han festejat amb la seva afició.


Acord de col·laboració entre associacions NO-DIG d'Espanya i Rússia\nCatalana de Perforacions SA va assistir el passat mes de juny a la fira NO-DIG Moscow 2014, una ocasió magnífica per promocionar lempresa al mercat rus, així com lintercanvi dinformació i experiències entre les diferents empreses de tecnologies NO-DIG daquests països.\nDurant lesdeveniment, Catalana de Perforacions SA va realitzar una conferència exposant, a tots els congressistes i autoritats, la cartera de serveis professionals especialitzats en perforació horitzontal dirigida i orientats al mercat rus i altres països del CEI.\nLa gran entesa entre Catalana de Perforacions SA i la Societat Russa de Tecnologia NO-DIG (RSTT), a propiciat i facilitat la signatura dun acord de col·laboració entre l'Associació Ibèrica de Tecnologia NO-DIG (IbSTT) i la seva homòloga russa, per a la promoció i impuls de les tecnologies NO-DIG, especialment la Perforació Horitzontal Dirigida (PHD). Les diferents entitats comparteixen un objectiu comú: convertir les ciutats en espais sostenibles, pròsperes i saludables que proporcionin bona qualitat de vida als ciutadans mitjançant tecnologies NO-DIG.\nPer a això, a través d'aquest acord de col·laboració, Catalana de Perforacions, la IbSTT i la RSTT es comprometen a realitzar activitats d'interès comú-fòrums, trobades, intercanvis, jornades tècniques entre Espanya-Rússia, grups mixtos de treball i cursos en cooperació amb universitats de dos països per a la formació d'enginyers, que fomentin i impulsin el desenvolupament de les smart cities mitjançant el coneixement i l'aplicació de les Tecnologies NO-DIG.\nLes tres entitats busquen consolidar esforços per al desenvolupament de les Tecnologies NO-DIG, el conjunt de solucions orientades a convertir nuclis urbans en espais mediambientalment sostenibles en termes d'eficiència, fiabilitat i seguretat. Gràcies a aquest acord, la Societat Russa de Tecnologies NO-DIG tindrà una activa participació al Congrés Internacional NO DIG Madrid 2014, una oportunitat única per a les empreses espanyoles que vulguin introduir-se al mercat rus.\nReunió de representants de la Societat Russa de Tecnologia NO DIG (RSTT), representants de l'Associació Internacional de Perforació Horitzontal Dirigida (MAS GNB) i de l'Associació Espanyola de Tecnologia NO DIG (IbSTT) a Moscou (2014.03.06). Alpatov Sergeie, president de RSTT i Alexander Breidburd, president de MAS GNB van compartir amb José María Rodríguez i Anna Serarols de CATALANA DE PERFORACIONS SA, i consultors de relacions internacionals de IbSTT.


Com arribar a Comercial Evaristo a Encamp amb Bus\nComercial Evaristo, Encamp\nCom arribar a Comercial Evaristo a Encamp amb Bus?\nMira Comercial Evaristo, Encamp al mapa\nIndicacions a Comercial Evaristo de Encamp amb transport públic\nLes següents vies de trànsit tenen rutes que passen a prop de Comercial Evaristo\nCom arribar a Comercial Evaristo amb Bus?\nEstacions de Bus a prop de Comercial Evaristo a Encamp\nRosaleda 3 min caminant VEURE\nBus línies a Comercial Evaristo a Encamp\nQuines són les estacions més properes a Comercial Evaristo?\nLes estacions més properes a Comercial Evaristo són:\nRosaleda és a 204 metres de distància, 3 minuts caminant.\nLa Molina és a 593 metres de distància, 8 minuts caminant.\nQuines Bus línies paren a prop de Comercial Evaristo?\nAquestesBus línies paren a prop de Comercial Evaristo: L2, L4.\nTransport Públic fins a Comercial Evaristo a Encamp\nEt preguntes com arribar a Comercial Evaristo dins de Encamp, Andorra? Moovit t'ajuda a trobar la millor manera d'arribar a Comercial Evaristo amb indicacions pas a pas des de l'estació de trànsit més propera.\nMoovit proporciona mapes gratuïts i indicacions en directe per ajudar-te a navegar per la teva ciutat. Consulta horaris, rutes, horaris i esbrina quant triga a arribar a Comercial Evaristo en temps real.\nBusques la parada o l'estació més propera a Comercial Evaristo? Consulta aquesta llista de parades més properes al teu destí: Rosaleda; La Molina.\nPots obtenir Comercial Evaristo per a Bus. Aquestes són les línies i rutes que tenen parades properes - Bus: L2, L4\nVols veure si hi ha una altra ruta que t'hi porti en un moment? Moovit t'ajuda a trobar rutes o horaris alternatius. Aconsegueix direccions des de Comercial Evaristo fàcilment des de l'aplicació o lloc web de Moovit.\nFem fàcil anar a Comercial Evaristo, és per això que més de 930 milions d'usuaris, inclosos els de Encamp, confien en Moovit com la millor aplicació per al transport públic. No et cal baixar cap aplicació d'autobús o tren, Moovit és la teva aplicació de transport tot en un que t'ajudarà a trobar el millor horari d'autobús o tren disponible.\nLlocs d'interès pròxims a Comercial Evaristo a Encamp\nLínies de transport públic amb estacions més properes a Comercial Evaristo a Encamp\nLínies Bus amb estacions més properes a Comercial Evaristo a Encamp\nMés fàcil arribar a Comercial Evaristo amb l' app!


L´Ordinariat ve a la vida a la Setmana Santa\nBusqui a la web\nPer Catholic Herald 26-04-2011 Publicat el 29 d'Abril de 2011\nAnna Arc i Caldwell Simón del Catholic Herald escriu:\nEl món de l´Ordinariat personal ha sofert un creixement extraordinari durant la Setmana Santa.\nEls nous membres de l´Ordinariat personal de la Mare de Déu de Walsingham van celebrar la seva primera Pasqua com a catòlics després què la nova estructura augmentés de 20 a gairebé 1.000 membres un cop celebrades les recepcions i les confirmacions celebrades durant la Setmana Santa.\nGrups d'ex-anglicans han estat rebuts i confirmats en les celebracions, arreu del país, que van començar el Dilluns Sant. La majoria dels grups van entrar en plena comunió amb l'Església catòlica el Dijous Sant abans o durant la Missa de la Cena del Senyor i també durant la Vetlla Pasqual.\nMons Keith Newton, l´ordinari de l'Ordinariat, diu que és ara el moment adequat perquè l´Ordinariat vegi la llum, encara que l'estructura ja va ser establerta oficialment al gener.\nEn un comentari va dir: "Aquest és el començament. Els fidels laics en camí cap a l'Església Catòlica són realment l´inici de l´Ordinariat. Fins ara hi ha hagut només una dotzena de membres, però ara ja compte entre 900 i 1.000 membres.\n"No és un gran nombre de persones en termes catòlics, i fins i tot per a l'Església d'Anglaterra, però és molt significatiu que nombre de persones ho estan fent tots junts."\nL'ordinari, va dir que la primera onada de grups que entren en l'Església catòlica només va marcar l´inici de l´Ordinariat i que molts anglicans estaven seguint el procés amb atenció.\nGrups de l´Ordinariat existeixen a tota Anglaterra, Gales i Escòcia, com ara a Londres, Coventry, Cornualla, i Birmingham. El sud d'Anglaterra és la part de la Gran Bretanya amb major representació de la primera onada de grups a unir-se a l´Ordinariat.\nP. Edwin Barnes, un dels cinc bisbes ex anglicans que s'han convertit en sacerdots de l´Ordinariat, que va celebrar la Vetlla Pasqual amb un grup de Sant Bernabé a Tunbridge Wells, Kent, va dir durant l´homilia que l'adhesió a l´Ordinariat era una mena de "moment de la resurrecció". Els inicis dels diferents grups eren "un nou floriment de la Resurrecció".\nTambé va comentar que "la Pasqua és sempre la mateixa, però sempre diferent" i "perquè les diferències són molt clares: no hi ha espais cavernosos a Sant Bernabé per ajudar a aixecar els cors. Fins ara han estat capaços de confiar en la generositat i les oracions dels qui et van precedir en aquest lloc."\nEl grup de l´Ordinariat, va dir P. Barnes, era necessària per a "mantenir-se en contacte amb els nostres amics anglicans anteriors i per a garantir la nostra intenció de no posar barreres". "Serem mirats per molts per descobrir el que significa ser catòlics de l´Ordinariat", va dir.\nPer a James Bradley, l´anterior pastor anglicà de Sant Joan a Sevenoaks, el Tridu Pasqual va marcar un camí important per a la seva família. El fet va ser confirmat durant la Missa de la Cena del Senyor amb el seu ex-vicari, Iván Aquilina i el grup de Sevenoaks de l´Ordinariat, mentre que la seva germana va ser confirmada el dia anterior a l'Oratori d'Oxford. Els seus pares van ser confirmats durant la Vetlla Pasqual.\nBradley, que ha de ser ordenat com un dels dos diaques transitoris de l´Ordinariat, va comentar: "Fou meravellós veure la meva germana i els pares ser rebuts aquesta mateixa setmana. Tot i que han fet el seu propi viatge molt personal en la plena comunió amb l'Església, és, òbviament, una fet molt profund per a nosaltres per poder-lo compartir."\nL´Arquebisbe Bernard Longley va rebre tres grups el Dijous Sant a la Catedral de St. Txad a Birmingham. Ian O'Hara, que pertany al grup de Coventry, va dir: "Dijous Sant va ser un dia profundament commovedor al mateix temps que ple de alegria i inspiració. Això ha sigut la culminació d'un viatge que per a molts de nosaltres havia durat diversos anys".\nParlant de la Missa de la Cena del Senyor, O'Hara, va dir: "Aquesta missa va ser especialment significativa i commovedora per a nosaltres, ja que ha marcar el final del nostre dejuni eucarístic que havia començat el Dimecres de Cendra. Combregar per primera vegada com a catòlics en el mateix dia en que nostre Senyor va instituir l'Eucaristia ha tingut profund i durador efecte en tots nosaltres."\nPer Setmana Santa el grup es va unir a la parròquia de Sant Josep Obrer a Canley on havien rebut instrucció.\nO'Hara, va dir: "Estem encantats de ser capaços de participar plenament en la Vetlla Pasqual en la nit del Dissabte Sant i la Missa de Pasqua aquest any en què celebrem la resurrecció del Senyor amb la més plena i total alegria i entusiasme".\nPer més informació: Catholic Herald\nÈtica de la comunicació\nÈtica empresarial i econòmica\nBioètica i ètica mèdica\nDoctrina Social de l´Església\nEcumenisme i diàleg interreligiós\nHistoria de l´Església\nInstitucions de l´Església\nJerarquia de l´Església Vida eclesial\nCatòlics i vida pública\nApostolat dels laics\nExemples i virtuts\nOració i meditació Sacerdoci\nRevista n° 48, gener-agost 2014 TITULARS\n''Continuo sent un activista gai... tot i que no justifico la identitat ni la pràctica homosexuals''\n'Evangelii gaudium': un document inspirador\nHomilies que abrusen els cors\nHomosexualitat i discriminació: perspectiva jurídica\nDesigned by Prestigia Online\nwholesale fashion jewelry,discount ray ban sunglasses, cheap ray ban sunglasses, ray ban sunglasses outlet


La vitalitat de la creació poètica no sempre es reflecteix en els prestatges i en les seccions de novetats de les llibreries valencianes, més encara si els autors estan publicats en alguna editorial del Principat, sobretot si no és una editorial de pes i de Barcelona.\nFèrtil ferida lluminosa\nMagrana, del 2005, va representar el retorn de Joan Navarro a l’actualitat poètica.\nSalvador Company, flamant guanyador del premi Joanot Martorell de Gandia, basteix amb Silenci de plom i els llibres anteriors un territori geogràfic propi, Benborser, població a tocar de València i on va nàixer Eveli Volero, escriptor inèdit i personalitat fonedissa.\nEsperança Camps ha entrat amb força en l’àmbit de la narrativa valenciana. En poc més de dos anys ha publicat dues novel·les.\nHo confesse: no tinc cap fascinació per la novel·la juvenil. En llig perquè forma part del meu ofici. Això no lleva que reconega que és un gènere d’una transcendència fabulosa tant en el circuit educatiu com en el literari. A més, contra el tòpic, no és un gènere gens fàcil.\nL'atracció del desconegut\nL’aparició de dones joves mutilades trasbalsen el París de 1897. És moment del sorgiment dels sistemes moderns d’investigació policíaca i forense, basats en la minuciositat, en el rigor i en l’anàlisi científica, encarnats en personatge potents: l’inspector Béziers i el forense Locard.\nXavier Aliaga és va consolidar com a novel·lista amb el retrat generacional potent pintat en Vides desafinades (2011).