Guillem Nicolau i la seva traducció de les Heroides d’Ovidi | Josep Pujol\nAutor de l'edició crítica de la traducció catalana medieval glossada de Les Heroides d'Ovidi\nGuillem Nicolau i la seva traducció de les Heroides d’Ovidi\nJosep Pujol. Barcelona.\nEls nostres clàssics, la col·lecció de l’Editorial Barcino que difon textos catalans antics, publica l’edició crítica de la traducció catalana medieval de les Heroides d’Ovidi, duta a terme pel professor Josep Pujol. El mateix expert va fer-ne una presentació el 12 de desembre de 2018 a l’antic Palau Reial Major (MUHBA). La compartim amb tots vosaltres:\nFragment del manuscrit de la traducció de les Heroides d’Ovidi al català | Foto: Josep Pujol\nSi hi ha un escriptor català antic que devia conèixer bé els espais del palau reial, és Bernat Metge. A Lo somni Metge narra com, poc després de la mort del rei Joan I i de l’obertura d’un procés contra molts funcionaris reials, Metge inclòs, se li apareixen en un somni l’ànima del rei i les de dues figures de la mitologia antiga, Orfeu i Tirèsias. Al llibre III l’autor posa en boca de l’endeví Tirèsias, que hi fa el paper de moralista malhumorat, una descripció satírica dels vicis femenins. Arribat el moment de parlar de la vanitat, introdueix una breu llista de les lectures que agraden a les dones. Diu així:\nelles entenen ésser en gran felicitat […] recordar moltes cançons e noves rimades, al·legar dits de trobadors e les Epístoles d’Ovidi, recitar les històries de Lancelot, de Tristany, del rei Artús […]\nMetge hi fa sortir els gèneres literaris propis de la tradició cortesa: la poesia trobadoresca, la narrativa en vers, les novel·les cavalleresques i amoroses franceses del segle XIII i —aquí hi ha la novetat— les Epístoles d’Ovidi, és a dir, les Heroides, necessàriament en la traducció catalana de Guillem Nicolau. Metge, que escrivia entre 1398 i 1399 segurament a quatre passes d’aquí, a l’antic carrer de la Corretgeria —ara del Veguer—, no ignorava que deu anys enrere, quan era secretari dels reis Joan I i Violant, aquests havien demanat al capellà reial Guillem Nicolau la traducció que n’havia fet. Ni podia ignorar l’interès que el text, un cop rebut, devia suscitar en l’entorn de la cort; per exemple, la infanta Joana, comtessa de Foix, filla del primer matrimoni del rei Joan, en posseïa un exemplar valuós que va heretar el rei Martí I, i també en tenia un el jove rei Alfons el Magnànim el 1417.\nEn efecte, el 1389 el rei Joan va demanar a Guillem Nicolau la seva traducció, però la petició devia quedar sense satisfer. Els mesos de febrer i març de l’any següent, el 1390, la reina Violant va tornar a escriure dues vegades a Nicolau amb la mateixa demanda, ara de manera impacient i molt imperativa. Aquest Guillem Nicolau era rector de l’església de Maella, al baix Aragó; havia estat escrivà de la reina Elionor, i, després, capellà reial d’Elionor, de Pere III i de Joan I, i els anys 70 havia fet de traductor per a Pere III i l’infant Martí (el futur rei Martí I). Llegim extractes de les dues cartes de Violant, que va descobrir i publicar fa més d’un segle Antoni Rubió i Lluch:\nRector, per ço com nós trobam plaer gran en les lletres d’Ovidi en pla [‘en català’], e nós […] hajam entès que vós havets aquelles desplanades [‘traduïdes’] […], pregam-vos que aquelles, vista la present, nos trametats si a nós desitjats servir e complaure, altra lletra nostra no esperada.\nVa tornar-hi un mes després:\nRector, vostra lletra havem rebuda, en la qual nos fets saber que vos sots mes en glossar lo translat [‘us heu posat a glossar la traducció’] de les lletres d’Ovidi en pla, lo qual nos devets trametre o aportar. Per què […] vos pregam que, assíduament continuant ab diligència la dita glossa, nos vullats trametre […] o aportar lo dit translat ensems ab la glossa que per vós hi serà feta.\nEn algun moment posterior a aquestes cartes, la petició va ser satisfeta, i de seguida les Heroides en català, “ensems amb la glossa”, van circular per la casa reial i es van integrar en el catàleg de lectures femenines imaginat a Lo somni. Tres quarts de segle més tard, conservaven encara tota la seva vigència i eren damunt la taula de Joanot Martorell, que n’anava prenent fragments modèlics per donar veu als personatges, sobretot als femenins, del seu Tirant lo Blanc. Em vénen al cap, per exemple, la reina nord-africana Maragdina, que lamenta la pèrdua del pare i el promès amb un fragment de l’epístola d’Ariadna abandonada —que després sentireu llegida per Raquel Parera—, o Tirant queixant-se d’un ambaixador turc com Leandre ho fa del vent de tramuntana, o la manera com Martorell construeix els primers passos de l’amor entre Tirant i Carmesina a partir de l’intercanvi epistolar de Paris i Helena.\nDe fet, que avui siguem aquí presentant aquesta edició és culpa del Tirant i de Lola Badia. En una nota a un article seu de 1986 sobre Ovidi, va proposar de relacionar l’enamorament de Tirant amb la torbació de Paris davant de la primera visió dels pits d’Helena a l’epístola 16. Només calia anar-ho a comprovar en el manuscrit de la traducció catalana inèdita: la identitat literal d’uns pits que “donaren entrada als ulls” de Tirant i de Paris confirmava la intuïció. Pocs anys després, Albert Hauf va assenyalar la presència de les Heroides en les epístoles amoroses del Tirant. Tibant aquests fils, vaig recórrer amunt i avall el manuscrit i en vaig anar identificant fragments i frases incorporats al Tirant. I l’interès pel Tirant va dur ben naturalment a l’interès per la traducció.\nCom és, aquesta traducció? L’únic manuscrit complet que la conserva, actualment a la Biblioteca nacional de París, presenta traduïdes les epístoles 1-14 i 16-21: hi manquen la 15 (de Safo), un llarg fragment de la 16 (de Paris) i bona part de la 21 (Cidipe), com en tots els manuscrits llatins medievals. Cada carta, en prosa, hi és precedida per una breu introducció informativa que explica els elements essencials del mite que emmarca la història de cada heroïna —si, per exemple, Penèlope escriu a Ulisses absent, bé cal que el lector sàpiga la causa i la durada de l’absència de l’heroi, i, per tant, la motivació de l’epístola. Al manuscrit, però, no hi ha les glosses —és a dir, els comentaris— esmentats a la carta de la reina —només n’hi ha indicis. Per trobar-les hem d’anar a Castella: la versió catalana de Nicolau hi va ser traduïda al castellà al segle XV, com va passar amb altres traduccions de clàssics que van entrar a Castella per via catalana —per esmentar-ne un parell, les Tragèdies de Sèneca o el Valeri Màxim traduït per Antoni Canals. L’únic manuscrit conservat d’aquesta versió castellana sí que transmet les glosses, traduïdes del català, omplint de lletra petita i atapeïda els marges de totes les pàgines: n’hi ha més de 1300. Gràcies a la traducció castellana, doncs, podem reconstruir de manera fiable com era originalment aquesta traducció glossada.\nAl llibre, parlo de l’“esforç pioner” de Nicolau. Ho és en més d’un sentit. Per començar, perquè és la primera traducció catalana d’un text poètic clàssic, ric, a més, en referències mitològiques antigues. No tenia precedents ni models. Que sapiguem, Nicolau només havia traduït llibres contemporanis d’història de Sicília o de la corona d’Aragó. Ara, en canvi, s’acarava a un text poètic llatí clàssic, amb totes les dificultats pròpies de la versificació, del llenguatge poètic de l’elegia llatina i de la distància històrica amb la Roma d’August. No n’hi havia prou de traduir-lo al català. Nicolau en va voler falcar el sentit per als lectors amb les introduccions a cada carta i amb aquest miler llarg de breus glosses marginals que, seleccionades i traduïdes amb infinita paciència, servien per a aclarir o completar el que diu el text i per a identificar els personatges mítics que hi surten esmentats.\nQui fullegi el llibre podrà advertir que hi he recollit totes les dades conegudes de Guillem Nicolau per dibuixar-ne el perfil cultural i professional. De manera excepcional, tenim també indicis del seu perfil humà, que l’emparenta de manera plausible amb els clergues del Decameró. Ara bé, l’objectiu prioritari del llibre, i la seva justificació, no és pas la biografia del traductor, sinó l’estudi filològic del text, que fa de base de l’edició: hi convidaven —gosaria dir que hi obligaven, de fet—la qualitat de la traducció, la riquesa cultural de les glosses que la completen, i la importància del conjunt en la història de la recepció de la literatura clàssica a la Catalunya medieval.\nCom altres obres d’Ovidi, des del segle XII les Heroides formaven part del cànon d’obres antigues que es llegien a l’escola per a ensenyar gramàtica llatina. De les lliçons dels mestres de gramàtica, en tenim un reflex en molts manuscrits llatins: a més del text d’Ovidi, incorporen introduccions informatives i espessos eixams de glosses que n’omplen les interlínies i els marges per guiar la lectura: indiquen l’ordre de les paraules, n’aclareixen el sentit, toquen punts de gramàtica, expliquen referències mitològiques o parafrasegen passatges sencers. Nicolau tenia al davant un manuscrit d’aquesta mena. Va traduir-ne les introduccions, que eren obra d’un tal Guillem, mestre de gramàtica a Orléans a finals del segle XII; va traduir-ne un munt de glosses; i es va fixar també en d’altres glosses breus que, al marge o entre línies, el van ajudar a traduir. Per això a l’edició no hi ha només el text de la traducció i les glosses que l’acompanyen, que he transcrit del manuscrit castellà; hi ha també moltes notes crítiques que deixen constància de les fonts de Nicolau i aspiren a reconstruir i a imaginar la manera com Nicolau traduïa. El resultat del seu treball amb text i glosses és una traducció paradoxal: és alhora molt literal i molt interpretativa, per tal de complir sense destorbs la funció que li és assignada: servir un públic laic, cortesà, ignorant —o poc coneixedor— del llatí, en una prosa no exempta de llatinisme, però prou entenedora i flexible.\nL’adequació a l’horitzó del públic es pot apreciar molt bé en certes intervencions del traductor. L’exemple més diàfan són els llocs on Nicolau va voler completar les seves glosses amb citacions del trobador més apreciat durant tot el segle XIV a la casa reial. Cerverí de Girona, que havia viscut cent anys enrere, al temps dels reis Jaume I i Pere II el Gran, era un poeta cortès i també autor d’un llibre de proverbis morals rimats. Nicolau en cita tant cançons d’amor com proverbis, i ho fa amb una intel·ligència remarcable que pressuposa una memòria poètica ben singular. També n’és un exemple aquesta maledicció, que Nicolau afegeix de collita pròpia al final de la lletra d’Ariadna: “e tu, cruel”, diu a Teseu, “morràs a mala mort per la tua gran desconeixença”. “Desconeixença” és sinònim d’“ingratitud”, però el terme s’havia anat especialitzant en el vocabulari de la poesia cortesa per designar la manca de correspondència amorosa. A la carta de Medea, Nicolau tradueix sempre per “desconeixent” l’adjectiu llatí “ingratus” que Ovidi aplica a Jàson. Anys a venir, cap lector no es podia sorprendre quan llegia en Ausiàs March, evocant Medea, Ariadna i Dido, els versos “On és Jason e sa desconeixença? / On és Teseu, qui traí Adriana? / E Dido fonc d’esperança tan vana / que la traí Eneas en creença” (LI, vv. 25-28). Les heroïnes d’Ovidi ja formaven part de l’horitzó dels lectors.\nAcabo amb un reflexió. El redescobriment modern de la traducció de les Heroides arrenca el 1875 amb la publicació d’un breu fragment manuscrit conservat a la Biblioteca de Catalunya. Després van venir els Documents de Rubió i Lluch, un treball de Pere Bohigas, L’humanisme català de Martí de Riquer, i un llarg silenci, només trencat escadusserament, fins a l’article de Lola Badia de 1986. L’edició que presentem avui culmina un projecte personal de vora quinze anys, però sobretot, posant-la a disposició dels lectors actuals, reivindica tant l’ambició i la qualitat de la traducció de Guillem Nicolau com les eines i els objectius de la filologia.\nÉs clar que ara, quan la majoria de llibres que ens envolten són traduccions i les aplicacions mòbils ens proporcionen traduccions instantànies per a qualsevol situació, ens podem preguntar per què hem d’editar i estudiar les traduccions medievals —si, al capdavall, ja tenim en català les Heroides, com la resta de clàssics grecollatins, a la Fundació Bernat Metge, o podem llegir còmodament Dante, Petrarca i Boccaccio en excel·lents versions modernes. Hi ha unes quantes respostes possibles. Una, des de la història cultural: a l’edat mitjana, les traduccions van ser un instrument potentíssim de canvi i progrés cultural i de renovació dels models literaris —i encara més en una cultura amb una rígida frontera que separava el llatí de les llengües anomenades vulgars. Una altra resposta, des de la història de la traducció, pot veure en el text un testimoni valuós de concepcions i tècniques de la traducció en un moment històric. Una tercera resposta, encara, pot al·legar la continuïtat d’una tradició historiogràfica i filològica catalana que ha posat les traduccions antigues al centre de l’interès erudit i divulgatiu pel seu caràcter de monuments literaris i lingüístics amb valor modèlic: convé recordar els savis vuitcentistes de La Renaxensa que volien editar les Metamorfosis traduïdes per Francesc Alegre (1494), les edicions de traduccions a càrrec de Marian Aguiló o Ramon Miquel i Planas, i sobretot el paper de les traduccions en la col·lecció que acull aquest llibre, des de les de Sèneca i Petrarca fetes per Antoni Canals en edició de Martí de Riquer l’any 1935, fins a les de Boccaccio, Dante, el Sèneca tràgic o el Sèneca moral que han vingut després. La Comèdia de Dante traduïda per Andreu Febrer el 1429, editada a Els Nostres Clàssics, és un monument literari de primera magnitud. La versió anònima del Decameró acabada aquell mateix 1429 també, però des que va veure la llum a mans de Jaume Massó Torrents el 1910, no s’ha tornat a editar. Els Nostres Clàssics va començar a editar-la el 1926, prologada per Carles Riba —però només en van sortir dos volums. En aquest pròleg, Riba relaciona la lliçó de llengua i d’estil del Decameró català medieval amb l’esforç modern d’afaiçonar una llengua culta gràcies a les traduccions dels clàssics antics —val a dir, gràcies a l’empresa que estava duent a terme la Fundació Bernat Metge. L’any següent, el 1927, la Fundació Bernat Metge va publicar les Heroides d’Ovidi en traducció d’Adela Trepat i Anna M. de Saavedra. La desitjada funció modèlica que havien d’exercir aquestes Heroides modernes l’havien exercida, ara fa més de sis segles, les de Guillem Nicolau: van obrir la porta a la renovació d’un horitzó cultural fet de cançons, noves rimades i llibres de Lancelot, Tristany i el rei Artús, van trobar lectors al llarg del segle XV, van donar veu a les figures del Tirant i, de ben segur, van inspirar més d’una carta d’amor literària.


El Vaticà admet que els tres últims papes tenien informació sobre els abusos sexuals de l'exarquebisbe de Washington\nUn informe assenyala que Joan Pau II va nomenar Theodor McCarrick tot i ser conscient de les acusacions\nSabadellEl papa Joan Pau II havia estat informat de les acusacions d'abusos sexuals per part de Theodore McCarrick quan el va nomenar arquebisbe de Washington. Benet XVI també estava al corrent de la seva presumpta conducta delictiva, però va rebutjar obrir un procés canònic en contra seva. I Francesc "coneixia d'oïdes les acusacions i rumors respecte a una conducta immoral amb adults" de McCarrick des de poc després d'accedir al papat, l'any 2013, però no va actuar contra ell fins al 2018.\nAixí ho reconeix un informe de la Secretaria d'Estat del Vaticà, encarregat per l'actual pontífex i fet públic aquest dimarts, sobre el "coneixement institucional i la presa de decisions de la Santa Seu" en relació amb l'antic cardenal. McCarrick va renunciar a seguir formant part del Col·legi Cardenalici, a petició del Papa, el juliol del 2018, i el febrer de l'any passat, després d'un judici canònic, va ser expulsat del sacerdoci i condemnat a tornar a la laïcitat.\nL'informe, de 460 pàgines, ha sigut elaborat al llarg de dos anys i recull tota la documentació sobre el cas McCarrick conservada als arxius del Vaticà i a la nunciatura dels Estats Units, a més d'incloure el contingut de més de 90 entrevistes a persones vinculades amb el cas.\nEls dubtes de Joan Pau II\nTheodore McCarrick, que va néixer a Nova York el 1930 i ara té 90 anys, va ser nomenat bisbe auxiliar de Nova York el 1977. El 1981 va passar a ocupar el càrrec de bisbe de Metuchen, i el 1986 el de Newark, dues ciutats de l'estat nord-americà de Nova Jersey. El novembre de l'any 2000 Joan Pau II el va ascendir a arquebisbe de Washington, i l'any següent el va fer cardenal.\nSegons l'informe, l'octubre del 1999 l'arquebisbe de Nova York, John O'Connor, havia escrit una carta al nunci del Vaticà als Estats Units (que la va fer arribar al Papa) en què recollia diverses acusacions de comportaments sexuals inadequats per part de McCarrick. El 1987, un sacerdot de la diòcesi de Metuchen l'havia denunciat per un cas d'abusos, i la Conferència Episcopal dels Estats Units havia rebut diverses denúncies anònimes a principis dels anys 90. Per aquest motiu, O'Connor desaconsellava el seu nomenament com a arquebisbe de Washington.\nDavant d'aquestes revelacions, el pontífex va demanar un informe al nunci, Gabriel Montalvo, que al seu torn va demanar el seu punt de vista a quatre bisbes de Nova Jersey. Segons la investigació, "les respostes dels bisbes van confirmar que McCarrick havia compartit llit amb homes joves, però no indicaven amb certesa que hagués tingut cap comportament sexual inadequat". De fet, el document afegeix que tres dels quatre bisbes "no van proporcionar a la Santa Seu informacions completes ni curoses sobre la conducta sexual de McCarrick amb els joves", que, precisa el text, eren "majors d'edat".\nJoan Pau II, diu l'informe, va preferir llavors buscar un altre candidat per a l'arxidiòcesi de Washington, però s'ho va repensar quan McCarrick va escriure al seu secretari personal, Stanislaw Dziwisz, assegurant-li que mai en els seus 70 anys "no havia tingut relacions sexuals amb cap persona, home o dona, jove o vella, religiosa o laica". "McCarrick va reconèixer que havia compartit llit amb seminaristes i que fer-ho havia sigut imprudent, però va insistir que no havia tingut una conducta sexual impròpia i que tot eren calúmnies", diu l'informe. El Papa es va creure aquesta versió i el va nomenar arquebisbe.\nBenet XVI l'aparta a mitges\nL'any 2005, un capellà identificat a l'informe com a "capellà 1" (el mateix que ja havia denunciat McCarrick el 1987) va fer arribar noves informacions sobre el cas a la Congregació per la Doctrina de la Fe. Això va provocar que el papa Benet XVI, que havia accedit al càrrec uns mesos abans, fes marxa enrere en la seva decisió d'ajornar dos anys la jubilació de l'arquebisbe, que n'acabava de complir 75. McCarrick, però, va pactar amb el Vaticà que ell mateix faria efectiva la renúncia uns mesos més tard i que la decisió es presentaria a l'opinió pública com un fet "completament normal i no com un càstig".\nA més, el pontífex va desestimar l'obertura d'un procés canònic contra ell, com li havia suggerit el seu secretari d'Estat, Tarcisio Bertone, i es va limitar a demanar-li que, a partir de llavors, mantingués un "perfil baix". McCarrick, però, va fer cas omís d'aquesta petició i va seguir viatjant pel món i mantenint contactes al més alt nivell.\nFrancesc confia en els seus predecessors\nPel que fa a l'actual pontífex, l'informe assegura que fins al 2017 ningú li va proporcionar cap document que reflectís les denúncies contra McCarrick, i que fins llavors l'única informació que tenia sobre el cas eren "acusacions i rumors sobre conductes immorals amb adults" referides a l'etapa prèvia al seu nomenament com a arquebisbe. "Considerant que les acusacions ja havien sigut analitzades i rebutjades pel papa Joan Pau II, i conscient que McCarrick havia seguit actiu durant el papat de Benet XVI, el papa Francesc no va veure la necessitat de canviar l'enfocament que s'havia adoptat en anys anteriors", conclou el document.\nEn canvi, el juny del 2017, quan l'arxidiòcesi de Nova York va tenir constància de "la primera acusació coneguda d'abús sexual per part de McCarrick a una víctima de menys de 18 anys", uns fets que haurien tingut lloc a principis dels anys 70, Francesc sí que va actuar: "Poc després que l'acusació fos considerada creïble", el Papa va demanar a l'arquebisbe que abandonés el Col·legi Cardenalici i el va sotmetre al judici canònic que va acabar amb la seva etapa com a sacerdot.\nVaticà abusos sexuals Papa Francesc església catòlica


CGT celebra la seva Conferència Sindical sobre el món del treball | CGT València\nHome / Acció Sindical / CGT celebra la seva Conferència Sindical sobre el món del treball\nCGT celebra la seva Conferència Sindical sobre el món del treball\nSota el lema “Prou d’esclavitud laboral¡” la Confederació General del Treball celebrarà la seva Conferència Sindical Ordinària durant els pròxims dies 21, 22 i 23 de novembre a Jerez de la Frontera.\nLa Conferència Sindical és un òrgan de debat i decisió sobre temes d’índole sindical, especialment els relacionats amb la negociació col·lectiva i les eleccions sindicals, a fi de ser més eficaços en la comesa de millorar les condicions laborals i socials col·lectives.\nL’ordre del dia de la Conferència Sindical consta dels següents punts:\n1.-Estratègies davant els canvis en el món del treball\n1.1.-El repte de la precarietat i de l’exclusió del mercat laboral (falsos autònoms, treballadors / es a temps parcial, …)\n2.-Mobilitzacions d’àmbit estatal (possibilitat de Vaga General)\n3. La Salut Laboral\n4.-Coordinació de subsectors que impliquen a diverses Federacions de Sector, amb vista a l’Acció Sindical.\nLa Conferència Sindical és un comici molt important per a tota l’afiliació del sindicat. S’han presentat per escrit les ponències i han estat repartides entre l’afiliació de CGT. Les afiliades i afiliats han pres acords al respecte de les mateixes en les assemblees realitzades pels seus sindicats i al mateix temps han triat a les persones que acudiran com delegades.\nÉs desig de CGT que el bon esdevenir de l’esdeveniment, així com l’energia emprada per la seva afiliació, valgui la classe treballadora en el camí de la seva lluita per la justícia social i la llibertat.


Descobreixen una proteïna que permetria tractar la pèrdua de memòria en casos de demència\nPublicat 18/01/2017 17:05CET\nCERDANYOLA DEL VALLÈS (BARCELONA), 18 gen. (EUROPA PRESS) -\nInvestigadors de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) han trobat que l'activació d'una proteïna és necessària per poder tractar la pèrdua de memòria en casos de demència, segons ha informat aquest dimecres el centre universitari en un comunicat.\nEs tracta de la proteïna CRTC1, que com han demostrat quan s'activa a l'hipocamp, una regió cerebral que es veu profundament afectada en els estadis inicials d'algunes malalties neurodegeneratives, durant el procés de memòria associativa --relaciona i recorda situacions, llocs i persones a llarg termini-- és necessària per produir un record posterior.\nEn estudis previs, els investigadors van trobar que la proteïna estava alterada als cervells de persones amb Alzheimer i que amb aquest anàlisi ha quedat patent també en altres malalties neurodegeneratives i que implica pèrdua de memòria.\nEl treball de camp s'ha fet amb ratolins malalts, augmentant els nivells de CRTC1 i introduint, mitjançant virus, còpies del gen que codifica per CRTC1 un grup de neurones de l'hipocamp i que després de l'experiment han recordat una experiència negativa anterior i s'han quedat paralitzats davant de la mateixa situació.\nL'estudi l'ha dirigit Carlos Saura, de l'Institut de Neurociències de la UAB, que ha subratllat la importància d'aquest descobriment: "Permetria tractar la pèrdua de memòria, fins i tot en etapes avançades de neurodegeneració, ja que activa neurones específiques de l'hipocamp que podrien recuperar la seva funcionalitat".\nAlhora, "poden tenir aplicacions traslacionals clíniques importants, ja que estableixen aquest mecanisme com una nova diana terapèutica per revertir la pèrdua de memòria" en casos de demència.\nLa investigació s'ha publicat en la revista especialitzada de psquiatria 'Biological Psychiatry'.


Apunts de Llengua — Ajuntament de Tarragona\nFons de publicacions i premsa local\nArxiu El patrimoni documental de Tarragona\nActivitats per estendre l'ús del català\nApunts de Llengua Esteu aquí:\nApunts de Llengua L'Apunts de Llengua és el butlletí lingüístic que fins al 2 d'agost de 2012 i durant quatre anys ha elaborat cada quinze dies el Servei de Política Lingüística de l'Ajuntament de Tarragona. S'hi tracten qüestions de normativa, convencions gràfiques, tècniques d'expressió, recursos per Internet i curiositats lingüístiques. Els podeu consultar tot seguit en PDF:\nApunts de Llengua 94\nAixecar acta o estendre acta? / Aplaçar i ajornar / ITranslate, portal europeu de traducció automàtica / A l'estiu, cinema\nApunts de Llengua 93\nJust a la fusta o justa la fusta? / Usos del gerundi (I) / Un recurs per flexionar les paraules / Gags de Minoria Absoluta sobre canvis de llengua\nApunts de Llengua 92\nAclarir o aclarar? / Boca a boca i boca-orella / Justiterm / Fem que el nostre ordinador parli en català\nApunts de Llengua 91\nFicar o posar? / Les abreviatures dels dies de la setmana / Einescat / els nostres germans algueresos\nApunts de Llengua 90\nFirma o signatura / Intermig o intermedi? / Digital Dialects / 10 cites\nApunts de Llengua 89\nNombre i número / Be alta i ve baixa / Gramàtica zero / Català a l'atac\nApunts de Llengua 88\nEl fi o la fi? / Déu i deu (diacrítics X) / Pronunciator / Jocs i joguines en català Apunts de Llengua 87 (especial Nadal 2011)\nAbans de Nadal i Cap d'Any... / La cavalcada de Reis / Els Reis Mags a la xarxa / Ara vénen festes.../ Poemes per als més petits\nApunts de Llengua 86\nL'article dels noms de lloc, amb majúscula o minúscula? / Nét i net (diacrítics IX) / Un web per escriure bé les xifres / El català brilla al Twitter\nApunts de Llengua 85\nGarantir o garantitzar? / Be i bé (diacrítics VIII) / RACO (Revistes Catalanes amb Accés Obert) / Concurs "Sigues viu, tingues paraula"\nApunts de Llengua 84\nÉs correcte aparcament dissuasiu? / Mes i més (diacrítics VII) / Diccionari visual de la construcció / El videojoc de Tintín, en català\nApunts de Llengua 83\nVicesecretari o sotssecretari? / Son i són (diacrítics VI) / Lingu@net World Wide / Voluntariat per la llengua Apunts de Llengua 82\nAdvervis acabats en -ment / Véns, vénen i vens, venen (diacrítics V) / Criteris de la UB / L'aranès\nApunts de Llengua 81\nAtendre's o atenir-se? / Se i sé / Paraula de Tecla, al web del Termcat / El Dia Europeu de les Llengues\nApunts de Llengua 80 (especial Santa Tecla 2011)\nParaula de Tecla: la llengua i la festa / Titanya, simussara, térsien! / Cap a la professó! / Paraules amb història / Santa Tecla als instituts (per als alumnes més astuts) / Patrimoni festiu, patrimoni lingüístic\nApunts de Llengua 79\nAterrar o aterrissar? / Mon i món (diacrítics III) / Multicercador de recursos lingüístics / "Les escoles de Tarragona avalen els bons resultats de la immersió lingüística"\nApunts de Llengua 78\nConte, comte i compte / Molt i mòlt (diacrítics II) / DIDAC, diccionari escolar il·lustrat / Les llengües dels catalans\nApunts de Llengua 77\nCom es diu manguito en català? / Dóna'm la bóta (diacrítics I) / Llengües per viatjar / 1/4 de català de platja\nApunts de Llengua 76\nPer a què / A nivell de / Guia d'usos no sexistes de la llengua / Etimologies curioses\nApunts de Llengua 75\nPerquè / Activitats multidisciplinàries / La capsa de llengua (nivells B i C) / Una polonesa parlant català a Luxemburg\nApunts de Llengua 74\nPer què? / No és el mateix ser rendible que ser rentable / Manual de llenguatge administratiu / "Si us plau, parla'm en català"\nApunts de Llengua 73\nCom s'escriuen els noms d'esports provinents d'altres llengües? / A fer cabussons! / Diccionari general de l'esport / Retransmissions esportives\nApunts de Llengua 72\nMail equival sempre a correu electrònic? / Piulades / Guia d'usos i estil de les xarxes socials / "Ei, que jo vaig dins!"\nApunts de Llengua 71\nDormir, adormir i adormir-se / Fenòmens meteorològics primaverals (II) / Corrector per a iPhone, iPad i iPod / El web de l'SPLAT, renovat\nApunts de Llengua 70\nBaixar o abaixar? / Fenòmens meteorològics primaverals (I) / Recursos per aprendre català / L'SPLAT a la III Festa dels Tarraconins\nApunts de Llengua 69 (especial Sant Jordi)\nCom es diu e-book en català? / Dracs i dragons / Sant Jordi a l'Edu365 / Viu Sant Jordi\nApunts de Llengua 68\nMediambiental o medioambiental? / Garantir / Un tip de trucs / La parla dels gitanos de la Part Alta\nApunts de Llengua 67\nComposar o compondre? / En/na als formularis / Consultes, queixes i suggeriments sobre llengua catalana / Veus Unides de Linguamón\nApunts de Llengua 66\nPondre / Les majúscules porten accent / El web de la Secretaria de Política Lingüística / DiccionAra\nApunts de Llengua 65\nRevalorar o revaloritzar? / La lletra C / Diccionari de sinònims i frases fetes / De Polònia a Tarragona: dietari lingüístic\nApunts de Llengua 64\nCaixet o catxet? / Trànsit i tràfic / Opentrad / La paraula que més m'agrada\nApunts de Llengua 63\nInternet és masculí o femení? / El tiquet del pàrquing / El nou web del Termcat / Xeic, fes-te voluntari lingüístic!\nApunts de Llengua 62\nInternet, amb majúscula o amb minúscula? / La importància de navegar en català / Webs multilingües / El Baròmetre de l'ús del català a Internet\nApunts de Llengua 61 (especial Nadal 10)\nBon Nadal! / Serrellets, estrenes i paneres de Nadal / Estimats Reis d'Orient... / I si voleu continuar jugant...\nApunts de Llengua 60\nHe rebut... / Centre mèdic i certificat mèdic / Noms i cognoms / Televisió i plurilingüisme\nApunts de Llengua 59\nEducació vial o educació viària? / Els llums de Nadal / La llengua i els joves / La Festa del Joc i la Joguina en Català\nApunts de Llengua 58\nTarja o targeta? / L'orellera / Els verbs conjugats de l'Optimot / "El català mola?"\nEspecial Joan Solà\nEl dia 27 d'octubre ens deixava el mestre Joan Solà. En aquest Apunts de Llengua especial intentarem ―modestament― acostar-vos a la seva figura i transmetre què ha significat per a la llengua catalana.\nApunts de Llengua 57\nCom es diu tarjetón en català? / La mida és important / Softcatalà: programari en català / Entrevistes per la llengua\nApunts de Llengua 56\nProfessó i processó / Males traduccions de textos administratius (II) / Novetats a l'Enciclopèdia Catalana en línia / Els gags de Minoria Absoluta i Plataforma per la Llengua\nApunts de Llengua 55\nCom es diu inalámbrico en català? / Males traduccions de textos administratius (I) / Criteris de traducció del castellà al català / Espectacles per a petits i grans sobre Salvador Espriu\nApunts de Llengua 54\nBimestral o bimensual? / Misto i llumí / Mira què et dic / Universitat Catalana d'Estiu\nApunts de Llengua 53\nFestes de Sant Magí / Cascavell i picarol / La llengua també és femenina / Escola Valenciana\nApunts de Llengua 52\nCom s'escriuen les paraules provinents d'altres llengües? / Taquilla i guixeta / Tinc un dubte / Un músic per a petits i grans\nApunts de Llengua 51\nCom es diu bache en català / A l'estiu tota cuca viu! / Els sons del català / Shrek parla en català\nApunts de Llengua 50\nCom es diu planta enredadera en català? / Medi, mig i mitjà / Linguamón - Casa de les Llengües / Postals lingüístiques per als turistes\nApunts de Llengua 49\nEl burca o la burca? / La firma del correu electrònic / Diccionari de futbol / Revistes en català\nApunts de Llengua 48\nReflexar o reflectir? / T'envio un text perquè el revisis / Recursos tipogràfics / Hora:cat\nApunts de Llengua 47\nSorra o arena? / L'ús del guionet (V) / De cara a la ciutadania, de cara al català / El "nivell C" al Parla.cat\nApunts de Llengua 46\nParaigua o paraigües? / L'ús del guionet (IV) / El diccionari de la renda / 1/4 de català\nApunts de Llengua 45\nSi s'escau o si escau? / L'ús del guionet (III) / El Fitxer Lingüístic de la UPC / Un tast de Foix\nApunts de Llengua 44\nEn motiu de o amb motiu de? / L'ús del guionet (II) / Separació de síl·labes a final de ratlla / Pinta Llengües\nApunts de Llengua 43\nCom abreviem els nombres ordinals / L'ús del guionet (I) / Maxigramar / Col·lectiu Veu Pròpia\nApunts de Llengua 42\nEn data o amb data / Em i hem / Signes de puntuació / Els mapes vius de Linguamón\nApunts de Llengua 41\nCom puc dir zona semipeatonal en català? / Donat que mal utilitzat / El traductor de Google / La llengua de signes catalana\nApunts de Llengua 40\nOn van els guionets de les xifres? / Ni events ni aconteixements / Els exercicis de llengua catalana de l'Edu365 / 'Le catalan, la lange de 10 millions d'Européens'\nApunts de Llengua 39\nSi us plau o sisplau? / Quan porta accent si? / Com treure el màxim partit del Gran Diccionari de la Llengua Catalana en línia / Un joc interactiu sobre Pompeu Fabra\nApunts de Llengua 38\nBloc o blog? / Un problema no se solventa / Rodamots - Cada dia un mot / "El coulant ja no embruta la llengua" (El Punt, 05/01/10)\nApunts de Llengua 37 (especial Nadal 09)\nCaga, tió! / Desitgeu bon Nadal amb una bona postal / Per fer la carta als Reis / I si encara en voleu més...\nApunts de Llengua 36\nPer què el corrector em marca promig? / Val més tenir cites que citacions / El traductor de l'Instituto Cervantes / GPS en català\nApunts de Llengua 35\nEnjardinar o ajardinar? / Plànol i planell / El traductor de la Generalitat / Etiquetatge en català a Tarragona\nApunts de Llengua 34\nQue i què / No ens perdem amb el carrerer / El corrector de Softcatalà / Si voleu que el mòbil us parli en català...\nApunts de Llengua 33\nEscorcollar i registrar són sinònims? / Paguem a terminis / El Corrector de la UPF / "Les Tres Bessones al bosc de les paraules"\nApunts de Llengua 32\nAvinguda de Ramón y Cajal o de Ramon i Cajal? / Rere, enrere, darrere / El web de l'SPLAT / CINC, Cinema Infantil en Català\nApunts de Llengua 31\nExisteix peatonalització? / No donem res per suposat / El Cercanoms / Campanya "Apadrina una llengua"\nApunts de Llengua 30\nMuseïtzar o musealitzar? / Tan i tant / Diccionari de sinònims / "Encomana el català" a Tarragona\nApunts de Llengua 29\nEls noms d'alguns barris de Tarragona / Sant Magí o sant Magí? / L'ús del pronom aquest / Web Argumenta / "Sigues lingüísticament sostenible" (IV)\nApunts de Llengua 28\nManeres d'expressar obligació / Decàleg del llenguatge oral / Català a distància: Parla.cat / "Sigues lingüísticament sostenible" (III)\nApunts de Llengua 27\nCoresponsabilitat o corresponsabilitat? / Les hores / Preferència per les construccions verbals / Escriure per al web / "Sigues lingüísticament sostenible" (II)\nApunts de Llengua 26\nL'ús del verb fallar / Els punts numerats / Les passives pronominals / El diccionari de català incorporat al Mozilla / "Sigues lingüísticament sostenible" (I)\nApunts de Llengua 25\nL'ús del verb acordar / Els plurals de les sigles / Preferència per la veu activa / Refranys.com / Exposició "Sigues lingüísticament sostenible"\nApunts de Llengua 24\nEl verb ostentar · El subratllat · Ús d'un llenguatge respectuós (VI): l'article personal · Praxi lingüística de la URV· Les llengües que ens envolten\nApunts de Llengua 23\nLes lleis no contemplen res · L'abreviatura d'accidental · Ús d'un llenguatge respectuós (V): la utilitat de la paraula persona · Tècniques d'expressió escrita · 20 anys del Centre de Normalització Lingüística de Tarragona\nApunts de Llengua 22\nTinent o tinenta? · Principals usos de la negreta · Ús d'un llenguatge respectuós (IV): preferència pels mots genèrics i col·lectius · Servei Lingüístic de la UOC\nApunts de Llengua 21\nCom es diu 'lo antes posible' en català? · Els títols · L'ús d'un llenguatge respectuós (III): càrrecs i professions · Redacció de documents jurídics i administratius · Per què és important mantenir-se en català en les converses\nApunts de Llengua 20\nDegut a mal utilitzat i ben utilitzat · Usos de les cometes (II) · Ús d'un llenguatge respectuós (II): abús de la barra inclinada · Flaixos de llengua · L'origen de la paraula rambla\nApunts de Llengua 19\nDoncs ben utilitzat i mal utilitzat · Principals usos de les cometes (I) · Ús d'un llenguatge respectuós (I): de senyores i senyoretes · Criteris de traducció de noms propis · Els efectes de la colonització lingüística\nApunts de Llengua 18\nSempre i quan és incorrecte · La fórmula estàndard per expressar el lloc i la data en els documents · Evitem els canvis de tractament · Internostrum: un bon traductor en línia · Els jocs del Màrius Gros\nApunts de Llengua 17 (especial Nadal 08)\nAmb un sol Nadal en tenim prou / Selecció de vocabulari i expressions nadalenques / Felicitacions sense faltes / Regals per a petits i grans / "La llengua dels planetes" al Parc de Nadal de Tarragona\nApunts de Llengua 16\nA mitjans de és incorrecte · Les abreviacions (IV): els símbols · Els mots jòquer · Curs d'autoaprenentatge de llenguatge jurídic · D'on prové la paraula Google\nApunts de Llengua 15És important que des de l'Administració es promogui un ús del llenguatge de to igualitari i democràtic. L'Apunts de Llengua, 15 és un document de criteris per a l'ús d'un llenguatge no sexista ni androcèntric elaborat pel Servei de Política Lingüística i consensuat amb la Conselleria de Polítiques d'Igualtat. Hi trobareu recursos per afavorir la visibilització de les dones en la llengua conservant la claredat i la concisió dels textos.\nApunts de Llengua 14Relatius · Les abreviacions (III): els acrònims · La puntuació en les enumeracions · Tractaments protocol·laris · Exposició "Parlem-nos"\nApunts de Llengua 13Ús incorrecte de propi · Les abreviacions (II): les sigles · Abús dels possessius (I) · El Diccionari català-valencià-balear · Tirar floretes a l'Alguer\nApunts de Llengua 12Apunts de Llengua 12 20/01/2009 El canvi de gènere d'alguns noms, un error · Les abreviacions (I): les abreviatures · Que m'explico? · El portal lingüístic de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals · Exposició "La Mar de Llengües. Parlar a la Mediterrània\nApunts de Llengua 11El Servei de Política Lingüística se suma a la celebració de les festes de Santa Tecla amb un Apunts de Llengua especial, que tracta sobre les qüestions següents: Vols una mamadeta? Els processos d'innovació lèxica · Recursos terminològics per a la festa: el Diccionari casteller i el Diccionari del vi · La llengua del Ball de Dames i Vells\nApunts de Llengua 10Gustos i olors · Com es comencen i com s'acaben les cartes · Jo, jo, jo i jo · Com parlar bé en públic · Bons propòsits per al nou curs.\nApunts de Llengua 9Maneres d'expressar probabilitat · El punt volat · Evitem els verbs buits · Diccionari de la llengua catalana multilingüe · Amb l'ordinador, ho pots fer tot en català\nApunts de Llengua 8El web o la web? · Principals usos de la cursiva (II) · Deixem clar a qui adrecem el missatge: els tractaments personals (II) · Els noms de lloc · Cada dia, una llengua\nApunts de Llengua 7Vistiplau o vist i plau? · Principals usos de la cursiva (I) · Deixem clar qui emet el missatge: els tractaments personals (I) · Optimot · Premi d'Honor de les Lletres Catalanes\nApunts de Llengua 6Per i per a · Com se citen els textos normatius · L'ordre dels elements de la frase (II) · Opuscle sobre abreviacions · El Carxe\nApunts de Llengua 5L'ús del verb acordar / Els plurals de les sigles / Preferència per la veu activa / Refranys.com / Exposició "Sigues lingüísticament sostenible"\nApunts de Llengua 4L'apòstrof (II) · Majúscules i minúscules (IV): períodes temporals destacats · Frases afirmatives · Models de documents · La vitalitat literària del català\nApunts de Llengua 3L'apòstrof · Majúscules i minúscules · Frases clares · La Gran Enciclopèdia Catalana en línia\nApunts de Llengua 2\nEl guionet · Majúscules i minúscules (institucions) · Frases simples · El Termcat · Com podem afavorir la diversitat lingüística\nApunts de Llengua 1\nLa dièresi · Majúscules i minúscules (càrrecs) · Frases breus · Diccionari normatiu · Diversitat lingüística


Relat "EL GRAN ARQUITECTE"\nInici > detall del relat: EL GRAN ARQUITECTE\n-EL GRAN ARQUITECTE-\nN’estàveu al corrent de què passaria quan s’escaigués la Nostra visita de control. Construir és un art, i l’espai que habiteu, és la joia arquitectònica més gran creada mai. I cal fer un manteniment.\nI el Nostre «mai» és una eternitat inconcebible.\nNo fa tant —un concepte temporal per a la vostra comoditat—, observàvem una exhibició de caràcter comercial anomenada Exposició Universal, en una gran capital de la mediterrània. Vàrem trobar-ho una mica vanitós; Universal? Qui sap què us penseu.\nEn aquestes visites comprovem l’evolució vital de la Nostra obra. I en el passeig ens va sobtar un fet extraordinari en un dels pavellons. Era una construcció ideada per la parella associada Ludwig Mies Van der Rohe i Lilly Reich, —una construcció minimalista que ens va emocionar.\nTraspuava tanta grandesa, aquella marginal expressió arquitectònica, que ens encisà tots dotze sentits, i ens impulsà a una reconstrucció de la Nostra gran i personal, Creació.\nPodríem fer esclatar un nou Univers i construir l’obra definitiva, fruit d’aquella inspiració. Però ca! Serà avui o potser demà —hem sentit a dir que vàrem trigar set dies a fer-ho tot en aquest indret,— que sota l’avís del desnonament primigeni —que per a vosaltres han estat segles? Llàstima!— i sota la constatació del maltractament sofert en el parament i mobiliari de part vostra, la decisió ha estat actuar per resoldre aital conflicte obert.\nSí! Reconstruir aquest Univers!\nNo volem amagar que són molts els mons que han actuat igual, i seran algunes escasses civilitzacions, entre tantes galàxies, les que podran gaudir de la nova estructura.\nÉs per això que fem nostres les creacions arquitectòniques dels socis teutònics.\nI no cal que ompliu les maletes, on voleu anar?\nHo refarem tot guiats pels paràmetres minimalistes de la parella germànica i, amb les civilitzacions que se salvin, recrearem vides orgàniques un xic més agraïdes.\nTot sota la directriu del Gran Arquitecte.


AVPYETUR visita “Als Cavalls” de la Valltorta, Patrimoni de la Humanitat | Infoguiavalencia\nInici » AVPYETUR visita “Als Cavalls” de la Valltorta, Patrimoni de la Humanitat\nAVPYETUR visita “Als Cavalls” de la Valltorta, Patrimoni de la Humanitat\nEsta cova ha sigut víctima de vandalisme des de 1920.\nEl passat 9 de desembre, l'Associació Valenciana de Periodistes i Escriptors de Turisme va decidir homenatjar el centenari del descobriment de l'art rupestre de l'arc mediterrani, Patrimoni de la Humanitat des de 1998, amb una visita a “La Cova dels Cavalls” en el Barranc de la Valltorta, i el Museu ubicat en el Parc Natural de la Valltorta-Gassulla, en el terme municipal de Tírig (Castelló).\n“La Cova del Cavalls” és una gran cova d'abric descoberta en 1917, declarada Monument Artístic en 1924, que està situada en la Roca dels Estàbigues. L'escena representada és en realitat un cacera de cervos, una bandada de nou membres, la majoria femelles i cries, intentant escapar de quatre arquers. Desgraciadament, la divulgació d'este magnífic exemple de pintura de fa set mil anys, conegut i respectat pels habitants de la zona, ha patit el vandalisme des de 1920.\nA cinc-cents metres es troba el Museu de la Valltorta, creat per la Generalitat Valenciana en 1994 per a la conservació, estudi i divulgació de l'art rupestre de la Comunitat Valenciana. Consta de quatre sales temporals i el mateix nombre de permanents: la sala I tracta de l'evolució del poblament prehistòric de la Comunitat Valenciana des del Paleolític; la sala II dedicada al materials arqueològics de l'art rupestre llevantí; la sala III és una reproducció perfecta de la Cova dels Cavalls i finalment la sala IV mostra l'Art Esquemàtic Ibèric més recent, incloent-hi l'Eneolític i l'Edat de Bronze.\nPosteriorment acudim al Restaurant Ermitori de Sant Pau, a Albocàsser, a què s'accedix a través d'una arcada coberta amb l'hedra més antiga de la Comunitat Valenciana, i després d'un excel·lent diner, finalitzem el viatge visitant l'església del segle XVII, declarada Monument Artístic Nacional. D'una sola nau rectangular, està magníficament decorada pel pintor Vicent Gulló. En el pis superior trobem unes pintures monocromes grisalles (tècnica que simula el relleu) del primer terç del segle XVII.


El Govern limitarà a 100 persones la capacitat a esglésies i centres religiosos\nLa Generalitat vol evitar així noves concentracions multitudinàries com la de la Sagrada Família, que va reunir 600 persones i va aixecar molta polèmica\nFeligresos a la Sagrada Família en la beatificació de Joan Roig Diggle, el 7 de novembre del 2020. // ACN - Jordi Bataller\nActualitzada el 09-11-2020 08:59\nEl Govern limitarà a un màxim de 100 persones la capacitat a esglésies i centres religiosos. Això, encara que la capacitat de l’espai permeti encabir-ne més amb un aforament màxim del 30%.\nLa Generalitat vol evitar així noves concentracions multitudinàries com la d’aquest dissabte a la Sagrada Família, que va reunir unes 600 persones i que ha aixecat molta polseguera i indignació, sobretot entre el sector de la cultura. El Departament de Justícia portarà al Procicat la proposta d’establir aquest topall de 100 persones, ja que actualment l’única restricció que afecta els actes religiosos és no superar el 30% de la capacitat.\nEl Govern troba inoportuna la concentració\nEl Departament de Justícia, a través d’Afers Religiosos, ja ha traslladat el seu malestar a l’Arquebisbat de Barcelona pel que consideren una “desproporcionada i inoportuna” concentració de persones en la beatificació d’aquest dissabte, i ha fet una crida a la responsabilitat. A més, el Departament de Salut ha obert un expedient per aclarir si es complien les restriccions anticovid.\nLa beatificació de Joan Roig Diggle a la basílica de la Sagrada Família, el 7 de novembre del 2020. // ACN - Jordi Bataller\nL’Arquebisbat ja ha dit que sí que es respectaven tant les distàncies de seguretat com la prohibició de superar un terç de l’aforament. En un comunicat demanen disculpes a “aquelles persones que s’hagin sentit ferides”, però també manifesten el seu desconcert per la resposta d’algunes autoritats. Recorden que fa setmanes que totes les institucions havien rebut una invitació a la missa.\nL’Ajuntament, a favor del topall\nLa petició que fa la Generalitat de restringir l’accés a 100 persones en actes religiosos també és una postura que defensa l’Ajuntament de Barcelona. En va parlar al Via lliure de RAC1 el regidor de Drets Ciutadans, Marc Serra.\nLa normativa s’ha d’anar adaptant a les circumstàncies, i és evident que quan ens trobem amb emplaçaments on organitzar actes amb aquestes dimensions, com la Sagrada Família, s’evidencia que s’ha de posar un sostre a l’hora d’organitzar esdeveniments en un context tan sensible com l’actual\nMarc Serra regidor de Drets Ciutadans\nL’Ajuntament, doncs, reclamava un límit en l’aforament. Això sí, entre els assistents a la missa de dissabte hi havia dos representants del consistori: el comissionat de Pluralisme Religiós i el tinent d’alcaldia de Seguretat, Albert Batlle. Que hi havia assistot Batlle no ho sabien tots els regidors. Si més no, així es desprèn de l’entrevista que van fer al Via lliure al regidor de Drets de Ciutadania, Marc Serra . Primer havia negat que l’Ajuntament tingués cap mena de constància de la missa que es feia a la Sagrada Família, però un cop l’Arquebisbat va informar de la presència dels representants de l’Ajuntament, ho va justificar.\nNo només hi havia càrrecs de l’Ajuntament de Barcelona: a la cerimònia també hi va assistir un representant de la Generalitat, el director general de Drets i Entitats Jurídiques, Xavier Bernadí.\n08-11-2020 10:43 ‘VIA LLIURE’\nRepresentants de l’Ajuntament i el Govern van anar a la missa multitudinària a la Sagrada Família\n08-11-2020 08:31 POLÈMICA\nSalut investigarà els organitzadors de la missa multitudinària a la Sagrada Família\n16-09-2020 18:30 COVID-19\nLa Sagrada Família no es podrà acabar el 2026 per la crisi del coronavirus


Marco: “A Castelló fa anys que tenim clar que l’únic model de futur és el de la mobilitat sostenible” | Notícies Dígitals\n Marco: “A Castelló fa anys que tenim clar que l’únic model de futur és el de la mobilitat sostenible”\n30/05/2022 amparo marco, castello, mobilitat sostenible\nL’alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, ha participat hui en la taula sobre seguretat viària Dret a la ciutat. Per una mobilitat segura i sostenible, organitzada pel Grup Parlamentari Socialista a la sala Ernest Lluch del Congrés dels Diputats. Marco ha compartit taula amb l’alcaldessa de Gijón, Ana González; l’alcalde de Valladolid, Óscar Puente; i l’alcalde d’Irun, José María Santano, amb el portaveu de la comissió d’Interior del Senat, Alfonso Gil, com a moderador.\n L’alcaldessa ha incidit en les seues intervencions en què “el futur de les ciutats ha de passar necessàriament per la descarbonització, la renaturalització i la humanització de l’espai públic” i que “a Castelló fa anys que tenim clar que l’únic model de futur és el de la mobilitat sostenible”. “Estem fent passos decisius cap a un futur sostenible, no sense reticències, però els socialistes de Castelló tenim clar que cap govern que busque el millor futur possible per a les ciutats i els seus habitants pot viure d’esquena a un canvi necessari, demandat per la ciutadania i per les veus expertes i impulsat des de tots els organismes internacionals”, ha recalcat.\n Marco, que també és secretària d’Emprenedoria i Impacte Social de la Comissió Executiva Federal del PSOE, ha enumerat com a alcaldessa de Castelló algunes de les mesures que s’han dut a terme en el marc del Pla de Mobilitat Urbana Sostenible (PMUS) per a actuar en la mobilitat urbana i aconseguir canvis importants en el repartiment modal; aconseguir una major participació dels mitjans més eficients de transport, en detriment de la utilització de l’ús del vehicle privat amb baixa ocupació; i fomentar l’ús de fornes no consumidores d’energia fòssil, com la marxa a peu i la bicicleta.\n En aquest sentit, l’alcaldessa socialista ha explicat el pla de circulació basat en superilles, “que pretén eliminar el trànsit de pas i transformar les diferents zones de la ciutat en espais de preferència per al vianant”. “Fins hui, s’ha desenvolupat un projecte de superilla en la zona de Maestria, que ha permés reduir en un 50% la circulació de vehicles a l’interior del barri, reduir la velocitat a 20 km/h i crear carrers residencials amb plataforma única”, ha explicat.\n També ha nomenat en la jornada parlamentària, la implantació del sistema d’accés restringit al centre històric, que permet recuperar espai per al vianant; i el projecte de millora de la mobilitat per als vianants i ciclista de l’avinguda Lledó. “Un projecte que desenvoluparà un carril bici de 1,5 quilòmetres i consolidarà un gran eix per a vianants i un nou espai de trobada, d’oci saludable i impuls comercial; a més de contribuir de manera notable a reduir la petjada de carboni en descendir el trànsit de vehicles a motor en quasi un 40% la caiguda global d’emissions d’efecte d’hivernacle en tot el vial, un percentatge que depassaria el 80% en alguns trams”, ha apuntat. Així mateix, Marco ha abordat la creació de la Zona de Baixes Emissions (ZBE) a Castelló, “que reduirà emisions, millorarà la qualitat de l’aire i fomentarà la mobilitat activa, sostenible, saludable i segura”.\n A més, i en concret sobre la modificació dels límits de velocitat establida en el Reglament General de Circulació, l’alcaldessa socialista ha explicat com Castelló s’ha adaptat senyalitzant en tots els accessos de la ciutat la limitació de velocitat a 30 km/h. “Els nous límits de velocitat que es venen aplicant ens permeten avançar en una ciutat més amable i segura, en la qual s’harmonitzen els diferents usos de la via pública i els espais urbans, es presta especial atenció als vianants i ciclistes, es preserva i fomenta la seguretat viària i la prevenció d’accidents, s’estableixen mesures de calmat de trànsit i s’incideix en la protecció del medi ambient, l’accessibilitat universal i els drets de les persones amb mobilitat reduïda, amb la finalitat d’afavorir la seua integració social”, ha assegurat.\n En la jornada parlamentària impulsada pel Grup Parlamentari Socialista han participat també el portaveu del Grup Parlamentari Socialista en el Congrés dels Diputats, Héctor Gómez; i el vicepresident primer del Congrés dels Diputats i secretari de Política Municipal de la Comissió Executiva Federal del PSOE, Alfonso Rodríguez Gómez de Celis. A més del portaveu de la Comissió de Seguretat Viària del Congrés dels Diputats, Manuel Arribas; el portaveu de Mobilitat de la Comissió de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana del Senat i president de la Xarxa Espanyola de Ciutats per la Bicicleta, Antoni Poveda; la vicepresidenta primera de la Comissió de Seguretat Viària del Congrés dels Diputats, Maribel García; la portaveu del Grup Parlamentari Socialista al Senat, Eva Granados; el Director General de Trànsit, Pere Navarro; Fernando Muñoz, de Stop Accidentes; i Javier Olave, de Ponle freno, entre altres.\n← Parlem d’Efemerides Dilluns 30 de maig de 2022\nEl meeting de Castelló quintuplica el pressupost en premis i repartirà 24.000€ →


Saber més respecte al cognom Brading és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Brading sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Brading.\nEl cognom Brading en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Brading, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Brading és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Brading\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Brading en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Brading, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Brading que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Brading, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Brading. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Brading és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Brading del món\nEstats Units (525)\nNova Zelanda (60)\nIrlanda del Nord (24)\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Brading en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Brading poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Brading és un cognom més freqüent, i en quins països Brading és un cognom insòlit o inexistent.


El Badiu dels Micacos: Qui dia passa, set anys empeny\nÉs clar, ara ve l'onada d'aniversaris! I si l'any passat era l'any dels 6 anys, ara uns quants blogs en faran 7, no falla. És una burrada de temps, la veritat. Moltes felicitats per continuar per aquí, al ritme que sigui, però té molt mèrit. La vida ens exigeix molt, mantenir el blog viu no és cap ximpleria. Ànims i endavant!\n10 de gener, 2013 00:09\nper molts anys mestre. M'ha fet gràcia això de remirar que no ho hagis escrit abans. A mi també em passa amb una creixent freqüència!\nÀnms i a seguir, al ritme que sigui.\n10 de gener, 2013 07:46\nque fort, m'has avançat el seté aniversari només per uns pocs dies! ja veuràs l'any vinent! Em posaré les piles i faré el vuitè abans que tu xD\n10 de gener, 2013 08:27\nFelicitats company! Jo ja ni recordo els anys que bloguejo.., i em passa el mateix que tu! Haig de remirar i remirar per no repetir-me!\nEsperem que d'aquí 7 anys més encara ens anem llegint per aquí!\n10 de gener, 2013 09:23\nVinga va, jo em demano una plaça al cel amb vistes a la terra! ;p\nEnhorabona per aquests 7 anys, déu n'hi do, deus ser dels més veterans que corren per aquí!\nSeguirem passant per aquí quan publiquis, sempre que tu vulguis, sense calendaris prefixats, sense presses. Que jo aquí hi aprenc un munt!\nPer molts anys i per molts posts!\n10 de gener, 2013 09:51\nPer molts anys i que continuï!!\n10 de gener, 2013 14:29\nFeia dies que no passava i ves per on he tornat el dia de l'aniversari.\nFelicitats i per molts anys més, Carquinyol, i ja posats, bon any 2013! :-)\n10 de gener, 2013 18:08\nxexu: moltes gràcies pels ànims !!\ndaniel: no és falta de memòria, és que publiquem massa... ;)\npons007: xDDDD segur que ho aconsegueixes !!\nvullunfestuc: jo diria que tu portes uns quants anys més que jo. I és normal el que et passa amb tota les històries de Vilafestuc.\nel porquet: tu voldries una plaça al ben mig de les muntanyes !! :D\njordi: moltes gràcies !\nmarga: moltes gràcies i igualment !\n13 de gener, 2013 21:31


Regala dos llibres per Sant Jordi – Ràdio Terra\nEn motiu de la Diada del Llibre i la Rosa sortegem dos llibres, gentilesa d’elPoblet Edicions.\nSanti, Jordi, la princesa i el drac i Enllaçar-se i altres embolics són els dos exemplars que proven de normalitzar la diferència familiar, l’objectiu d’aquesta editorial.\nHem parlat amb Berta Rubio, per tal de descobrir què hi ha darrere d’aquestes llibres i d’aquest projecte.\nSi vols guanyar aquest premi, envia un correu a info@radioterra.cat abans del proper divendres 21 d’abril.\nTribut als 10 de “Set tota la vida” de Mishima


Avis Legal | Merlos\nAutovenda / Prevenda\nDisseny i posicionament de pàgines web\nEl present avís legal regula l’ ús del lloc web www (en endavant, LA WEB), del qual és titular NOM COGNOMS, (en endavant, EL PROPIETARI DE LA WEB) .\nLa seva denominació social és : NOM COGNOMS\nEl seu nom comercial és: NOM COMERCIAL\nEl seu CIF es: xx.xxx.xxx-x\nEl seu domicili social està a: ADREÇA (Girona)\nEmail : correuelectrònic\nc ) Intentar accedir als comptes de correu electrònic d’altres usuaris o a àrees restringides dels sistemes informàtics del PROPIETARI DE LA WEB o de tercers i , si s’escau, extreure informació .\nd) Vulnerar els drets de propietat intel·lectual o industrial, així com violar la confidencialitat de la informació d’EL PROPIETARI DE LA WEB o de tercers .\ng ) Demanar dades amb finalitat publicitària i de remetre publicitat de qualsevol classe i comunicacions amb fins de venda o altres de naturalesa comercial sense que hi hagi prèvia sol·licitud o consentiment .\nTots els continguts del lloc web, com ara textos, fotografies, gràfics, imatges, icones, tecnologia, programari, així com el seu disseny gràfic i codis fon , constitueixen una obra la propietat pertany al PROPIETARI DE LA WEB, sense que puguin entendre cedits a l’ usuari cap dels drets d’explotació sobre els mateixos més enllà de l’estrictament necessari per al correcte ús del web .\nEn definitiva, els usuaris que accedeixin a aquest lloc web poden visualitzar els continguts i efectuar, si escau, còpies privades autoritzades sempre que els elements reproduïts no siguin cedits posteriorment a tercers, ni s’instal·lin a servidors connectats a xarxes, ni siguin objecte de cap tipus d’explotació .\nL’establiment d’un hiperenllaç no implica en cap cas l’existència de relacions entre EL PROPIETARI DE LA WEB i el propietari del lloc web a la que s’estableixi , ni l’acceptació i aprovació per part del PROPIETARI DE LA WEB dels seus continguts o serveis. Aquelles persones que es proposin establir un hiperenllaç prèviament han de demanar autorització per escrit al PROPIETARI DE LA WEB. En tot cas, l’hiperenllaç únicament permetrà l’ accés a la home -page o pàgina d’inici del nostre lloc web, així mateix haurà abstenir-se de realitzar manifestacions o indicacions falses, inexactes o incorrectes sobre EL PROPIETARI DE LA WEB, o incloure continguts il·lícits, contraris a les bons costums i l’ordre públic .\nEl contingut del present lloc web és de caràcter general i té una finalitat merament informativa, sense que es garanteixi plenament l’accés a tots els continguts, ni la seva exhaustivitat , correcció, vigència o actualitat, ni la seva idoneïtat o utilitat per a un objectiu específic .\nc) L’ incompliment de les lleis, la bona fe, l’ordre públic, els usos del tràfic i el present avís legal com a conseqüència de l’ús incorrecte del lloc web. En particular, i a tall d’exemple, EL PROPIETARI DE LA WEB no es fa responsable de les actuacions de tercers que vulnerin drets de propietat intel·lectual i industrial, secrets empresarials, drets a l’honor, a la intimitat personal i familiar i a la pròpia imatge, així com la normativa en matèria de competència deslleial i publicitat il·lícita .\nAixí mateix , EL PROPIETARI DE LA WEB declina qualsevol responsabilitat respecte a la informació que es trobi fora d’aquesta web i no sigui gestionada directament pel nostre webmaster . La funció dels links que apareixen en aquesta web és exclusivament la d’informar l’usuari sobre l’existència d’altres fonts susceptibles d’ampliar els continguts que ofereix aquest lloc web. EL PROPIETARI DE LA WEB no garanteix ni es responsabilitza del funcionament o accessibilitat els llocs enllaçats, ni suggereix, convida o recomana la visita als mateixos, de manera que tampoc serà responsable del resultat obtingut. EL PROPIETARI DE LA WEB no es responsabilitza de l’establiment d’hipervincles per part de tercers .\nQuan precisem obtenir informació per la seva banda, sempre li demanarem que ens la proporcioni voluntàriament de forma expressa. Les dades demanades a través dels formularis de recollida de dades del lloc web o altres vies seran incorporades a un fitxer de dades de caràcter personal degudament inscrit en el Registre General de Protecció de Dades de l’Agència Espanyola de Protecció de Dades , del qual és responsable EL PROPIETARI DE LA WEB. Aquesta entitat tractarà les dades de forma confidencial i exclusivament amb la finalitat d’oferir els serveis sol·licitats, amb totes les garanties legals i de seguretat que imposa la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, el Reial Decret 1720/2007, de 21 de desembre i la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i Comerç Electrònic .\nAixí mateix, NOM I COGNOMS cancel·larà o rectificarà les dades quan resultin inexactes, incompletes o hagin deixat de ser necessàries o pertinents per a la seva finalitat, de conformitat amb el que preveu la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal .\nL’usuari podrà revocar el consentiment prestat i exercir els drets d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició dirigint-se al domicili social de NOM I COGNOMS , situat a DIRECCIÓ (Girona), identificant degudament i indicant de forma visible el concret dret que s’exerceix .\nLa informació administrativa facilitada a través del lloc web no substitueix la publicitat legal de les lleis, normatives, plans, disposicions generals i actes que hagin de ser publicats formalment als diaris oficials de les administracions públiques, que constitueixen l’únic instrument que dóna fe de la seva autenticitat i contingut. La informació disponible en aquest lloc web s’ha d’entendre com una guia sense propòsit de validesa legal .\nCopyright 2017 | Avis legal | Política de cookies\nAquesta web utilitza cookies per millorar la navegació. Si continua amb la visita s'assumirà que està d'acord. Més informació


Green Day estrenen ‘Fire, Ready, Aim’ • Ràdio Capital de l'Empordà\nGreen Day estrenen ‘Fire, Ready, Aim’\nEl 7 de febrer arribarà “Father of all motherfuckers” el nou disc dels Green Day i que des d’ahir té una nova cançó presentada. Es tracta de la breu ‘Ready, Fire, Aim‘, que no arriba ni als dos minuts i que serà l’himne oficial de NHL (National Hockey League) durant la temporada 2019-2020.\nLa gira de presentació del disc els portarà per Europa al costat de Weezer i Fall Out Boy, tot i que de moment sense parada al nostre país.\nL’entrada Green Day estrenen ‘Fire, Ready, Aim’ ha aparegut primer a Primera Fila.\nArticle anteriorEl Consell Comarcal del Baix Empordà aprova el nomenament d’Albert Costa com a nou gerent\nArticle següentSwans ens visitaran el 8 de maig


El 75.5% dels maresmencs tenim actitut positiva per reciclar. | Ràdio Palafolls\nHome General El 75.5% dels maresmencs tenim actitut positiva per reciclar.\nEl 75.5% dels maresmencs tenim actitut positiva per reciclar.\nMarc Ferri , octubre 25, 2007\t / 460 0\nEl Consell Comarcal del Maresme, CMM, ha presentat el balanç de la campanya “Recicla Maresme” que s’ha realitzat a 17 municipis de la comarca, entre ells PLF, amb l’objectiu d’incidir en la correcta separació dels residus domèstics.\nLa campanya s’ha dut a terme als 17 municipis que tenen delegat en el Consell Comarcal del Maresme el servei de recollida selectiva de les fraccions de vidre, envasos i paper/cartró, i a consistit en repartit 40.000 tríptics informatius sobre la correcta separació dels residus per garantir la seva màxima recuperació.\nA banda de la tasca divulgativa, s’ha realitzat una enquesta per conèixer els hàbits de la població en separació de residus i els principals dubtes que tenen els ciutadans sobre la recollida selectiva.L’estudi mostra que un 75,5% de la població té una actitud positiva envers el reciclatge i només l´1,1% expressen dubtes sobre la utilitat de separar els residus.\nPel que fa a la percepció de problemes, un 27% lamenta que hi ha contenidors massa plens i un 14% es queixa que els contenidors estan massa allunyats del seu lloc de residència. L´11 i mig% es queixa de l´incivisme dels seus veïns que no separen les deixalles o que ho fan d´una manera incorrecta provocant brutícia a l´entorn dels contenidors. Les dades de l’estudi demostren que tot i que els homes tenen molt clara la teoria del reciclatge, són les dones les que més reciclen.\nTambé es demostra, contràriament a la idea generalitzada de què els joves son els que més reciclen, que a mesura que s´incrementa l´edat, es fa més recollida selectiva. Tot i això, hi ha un punt d´inflexió important en la franja d´edat compresa entre els 26 i els 35 anys, en què els percentatges dels que afirmen fer recollida selectiva baixen molt, principalment en la separació del paper/cartró.\nEl conjunt d´aquestes dades serveix al Consell Comarcal del Maresme per conèixer més de prop els usuaris directes del servei de recollida selectiva i poder anar aplicant aquelles millores que siguin necessàries.\nMalgrat de Mar no deixarà connectar les aigües de ciutat Jardi a la seva xarxa de clavegueram, si no s’arregla una canonada.\nMarc Ferri, maig 10, 2007\nAquesta mitjanit comença la campanya electoral de cara als propers comicis del 27 de maig.\nUna trentena de persones assisteixen a la presentació d’ICV EUA de PLF.


L'ANC convoca una concentració per emplaçar a fer un govern independentista «fort»\nLa presidenta de l'ANC, Elisenda Paluzie, i el vicepresident de l'entitat David Fernández en roda de premsa.\nL'entitat reclama a ERC, Junts i la CUP a no «malbaratar» el resultat del 14-F\nActualitzada 19/02/2021 a les 14:26\nL'Assemblea Nacional Catalana (ANC) ha convocat una concentració el diumenge 28 de febrer a la plaça Catalunya de Barcelona sota el lema Govern independentista per la urgència social i nacional. En roda de premsa, la presidenta de l'ANC, Elisenda Paluzie, ha emplaçat ERC, Junts i la CUP a no «malbaratar» el «grandíssim» resultat de l'independentisme el 14-F i configurar un govern de concentració que avanci en el procés. Paluzie ha demanat «sentit d'Estat» a les tres formacions per impulsar un executiu «fort» i «unit» amb unes bases diferents de l'executiu de la passada legislatura. Els ha demanat trobar el consens en l'estratègia independentista i assumir la desobediència «necessària» amb el suport de la societat civil.\nPaluzie ha assegurat que els electes escollits el 14-F han d'actuar amb «coresponsabilitat» i seguir la voluntat dels electors impulsant un govern independentista que faci front als atacs «continuats» de l'Estat a través de la justícia, la política i l'economia.\nLa líder de l'ANC ha criticat que l'Estat és «demofòbic» i que «reprimeix» a la població. Ha reconegut que ERC, Junts i la CUP tenen estratègies «diferents» sobre com aconseguir la independència i la via unilateral, però ha apuntat que cal que es posin d'acord per fer possible l'objectiu comú de la independència.\nFernández ha apostat per actualitzar el llibre blanc de la transició nacional per incloure-hi l'escenari post 1-O i aprofundir en les relacions en els territoris de parla catalana. També ha afirmat que cal garantir el pagament d'impostos de l'Estat a l'Agència Tributària de Catalunya i fer un consum sobirà amb criteris de proximitat i desvinculació dels grans oligopolis.\nDes de l'ANC han parlat d'impulsar la sobirania energètica renovable, desplegar la fibra òptica pública, un pacte nacional per la llengua amb una aposta per refundar els mitjans públics, reorganitzar el cos dels Mossos, internacionalitzar el conflicte des de les institucions catalans i un pla nacional contra la covid-19 actuant amb la mentalitat d'un Estat.\nComenta el contingut : L'ANC convoca una concentració per emplaçar a fer un govern independentista «fort»


Les Moments Inoubliables Vielsalm Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBeche, Vielsalm, Bèlgica - Veure al mapa\nMés informació sobre Les Moments Inoubliables\nAl visitar Bovigny, vosté es sentirà com a casa a Les Moments Inoubliables, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Les Moments Inoubliables, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, biblioteca.\nL'ambient de Les Moments Inoubliables es reflexa en cada habitació. aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, renta vaixelles, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Sauna, piscina exterior, parc infantil, billar, ping pong de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Les Moments Inoubliables és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Bovigny.\nEspai comú 12 llits dobles, 1 llit de llitera


Els antitransvasament es reactiven davant l'insistent reclam d'aigua de l'Ebre des de Castelló | La Plana Ràdio\nEls antitransvasament es reactiven davant l’insistent reclam d’aigua de l’Ebre des de Castelló\nDimarts, 30 Agost, 2011 /0 Comments/in Agricultura, Agricultura, Baix Ebre, Montsià /by Tere\nLa Plataforma en Defensa de l’Ebre preveu una “tardor calenta” amb noves mobilitzacions\nLa Plataforma en Defensa de l’Ebre (PDE) ha decidit reactivar tots els mecanismes de lluita contra els transvasaments davant la insistència de Castelló per rebre aigua de l’Ebre.\nLes alertes han sorgit després de conèixer una sentència del Tribunal Suprem que obliga el govern espanyol a posicionar-se sobre la petició feta per la Diputació de Castelló de rebre 90 hectòmetres cúbics d’aigua de l’Ebre, a través d’un minitransvasament. Els antitransvasament han avisat que es preveu una “tardor calenta” i han demanat a la societat ebrenca que estigui preparada per mobilitzar-se. Així mateix, la PDE ha reclamat als polítics ebrencs i al Govern que es posicionin i “no miren cap a un altre lloc”. ACNEls antitransvasament havien advertit des de fa temps que els “nous transvasaments” s’estaven planejant a través dels regadius, concretament amb el Segarra-Garrigues cap a Barcelona i amb el Xerta-Sénia cap a Castelló. “El temps ens ha acabat donant la raó”, ha assegurat el portaveu de la PDE, Joan Antoni Panisello.\nPerò tot i l’insistent reclam de Castelló de rebre aigua de l’Ebre, la sentència del Suprem no es posiciona sobre la qüestió i només obliga el govern espanyol a pronunciar-se. “No hauria d’haver-hi cap problema si l’actual govern diu que no accepta la demanda, però encara no ha dit res, i si continua així i la decisió l’ha de prendre un possible govern del PP, la dinàmica canviarà”, ha manifestat Panisello.\nPerò davant les veus insistents que des de Llevant reclamen l’aigua de l’Ebre, la PDE ha demanat a la societat ebrenca que estigui alerta perquè “això pot ser l’inici d’una altra mobilització important”. En aquest sentit, Panisello també ha demanat als polítics ebrencs que es posicionin, així com al Govern de la Generalitat. “CiU té un pes molt fort per poder influir en la decisió. Esperem que no torni a caure en el mateix error que a l’any 2000”, ha afegit el portaveu.\nLa Plataforma ha advertit que el canal Xerta-Sénia té capacitat per poder ser la porta a la demanda del minitransvasament de Castelló de 90 hectòmetres cúbics.\nMoció per l’aigua de l’Ebre\nA partir de la sentència del Tribunal Suprem, la Diputació de Castelló ha decidit tornar a activar la maquinària per aconseguir l’aigua de l’Ebre. El seu president, Javier Moliner, ha anunciat que presentarà una moció al plenari de l’ens provincial que reivindiqui el minitransvasament. En un comunicat de premsa, Moliner defensa que el minitransvasament és una “qüestió de justícia” perquè la província de Castelló també aporta cabals d’aigua a l’Ebre.\nA més, la Diputació de Castelló s’aferra al fet que municipis catalans que no pertanyen a la conca de l’Ebre rebin un minitransvasament, i que municipis de Castelló, que sí que cedeixen aigua, no puguin tenir-la. “Exigeixo igualtat de tracte amb la província de Castelló, que té el mateix dret a rebre els excedents de l’Ebre”, ha afegit Moliner.\nLa petició d’aigua de l’Ebre de la Diputació de Castelló es va fer el 2007. El govern espanyol no va contestar i es van presentar una sèrie de recursos fins que, el Suprem, obliga el govern espanyol a pronunciar-se.\nTags: PDE, Transvasament\nhttp://laplanaradio.cat/wp-content/uploads/2015/09/logoemissora_carregant-300x157.png 0 0 Tere http://laplanaradio.cat/wp-content/uploads/2015/09/logoemissora_carregant-300x157.png Tere2011-08-30 07:57:262011-08-30 07:57:26Els antitransvasament es reactiven davant l'insistent reclam d'aigua de l'Ebre des de Castelló\nL’IRTA comprova la tolerància salina de l’arròs L’EOI, inicia classes aquest curs també pels matins


Nico Roig, Queralt Antú i els cristalls Baschet (o un vespre a una altra galàxia) | Núria Maynou\nNúria Maynou. La Pedrera.\nConfio que els qui van al cicle Deprop tenen una idea del que viuran o estan oberts al que pugui passar, ja que no es tracta d’un habitual cicle de concerts, sinó molt més que això. Dijous passat, la banda de Nico Roig no cabia a l’escenari de l’Auditori de la Pedrera. Eren sis instrumentistes, dues coristes i la cineasta Queralt Antú, que capitanejava l’escenari a través de les seves creacions.\nSoraya Sáenz de Santamaria assisteix al concert de Nico Roig a La Pedrera\nEl públic s’acumula al carrer per recollir l’entrada i el concert comença a les tantes -defecte habitual del cicle. L’edifici de Gaudí descansa dels turistes i veu com una colla de catalans s’hi endinsen per omplir les butaques. La creativa Queralt Antú que s’encarrega de la part audiovisual de l’espectacle, ja preparada, espera que soni la música per ensenyar-nos el que ha dissenyat especialment per aquest vespre. Nico Roig apareix a l’escenari, i rere seu ho fan Laurent Blondiau a la trompeta, Miquel Casaponsa a la guitarra i samples, Oriol Roca a la bateria i teclats, i Jordi Casadevall i Martí Ruids, responsables dels dos instruments de luxe de la nit: els esculturals cristalls Baschet.\nSi ja has escoltat Nico Roig, segurament les seves lletres no et sorprenen tant, però a mi encara em fan pensar. En començar l’espectacle tinc la sensació que tot és nou i sorprenent. Els primers minuts, el músic i les projeccions -enginyoses i imaginatives- copsen el meu interès, i a partir del tercer tema, la trompeta i els cristalls Baschet també comencen a relluïr. A “Gent així”, l’humor s’incorpora a l’espectacle: Queralt Antú dispara fotos de gent així, gent com Sáenz de Santamaría, Rajoy, i un reguitzell de polítics cínics d’ulls vermells. La música continua, la bateria entra en auge i la banda fa basarda per la potència que ha despertat. La cançó següent va acompanyada de dibuixos on es perfilen pits i culs, contorns que se seguiran veient al llarg de la nit (només a pantalla). Al final quedaríem convençuts que les dues bobines pensades per Queralt Antú girant en directe quallen bé amb la música de Nico Roig.\nEn Nico, que fa una estona que només toca, ha decidit adreçar-nos unes paraules, però no ens queda clar què vol dir mentre s’enfila per les branques. Llavors aborda “Miquel”, un tema dedicat al seu avi i que ens explica per la seva peculiaritat, amb més claredat que abans. El segueix “Avisa’m”, una cançó de constant crescendo i força. Després, continuen anant a totes amb “La gamba”, que sona bé i es fa divertida per la lletra i el sentit. La música d’aquesta cançó és bonica i delicada fins que s’estripa amb el crit de la “gamba”. Coses que passen en la música de Nico Roig. A “Les dones macabres”, Queralt Antú torna a ser encertada a base d’imatges femenines de revista ben rebregades. Ja ens ha ensenyat dibuixos de traç senzill bonic i personal, fotografies retocades, vídeos. Per si això no fos poc, ara s’estrena amb pintures. Mentrestant, la banda musical de Nico Roig ha seguit arrodonint el concert amb “Sunrise in the Motherlant”, “Autobús buit”, un tema nou i altres temes que han culminat amb un final eixordador: els cristalls Baschet, la trompeta, la bateria i les guitarres hi han donat tota l’energia restant. Un final caòticament sonor però coherent amb tot el que havíem vist i amb el llistat d’insults que descreia la cançó en boca de Nico Roig.\nNi la part audiovisual ni la musical són previsibles. Els artistes d’aquesta cita tenen moltes armes i molts recursos amb què sorprendre. L’enginy, el caos, el surrealisme, la bellesa, el desordre i la senzillesa han estat ingredients d’aquest projecte. N’ha resultat una actuació perfecte feta de petits imperfectes, un vespre de música il·lustrada i molta llibertat que ens ha aconseguit dur a una altra galàxia amb imaginació, humor negre i música delicada, un autèntic contrast que tots heu de provar.


La Fira del Llibre arrenca al ritme de 'Paquito el chocolatero'\nEls llibreters inauguraren ahir amb optimisme les parades a l'avinguda de Roma\nANDER ZURIMENDI Palma 01/06/2013 00:00\nTothom ja esperava que el poeta Pau Castanyer començàs la lectura del pregó quan la banda municipal, convidada ex professo a la inauguració de la Fira del Llibre, arrencà amb Paquito el chocolatero . Si l'èxit es mesura per la sorpresa, les cares desencaixades del públic demostren que el castís pasdoble triomfà a les totes.\nI no és pot dir que Paquito el chocolatero sigui el nou crit de guerra del sector dels llibreters, estupefactes com la resta d'espectadors. Però el poeta Castanyer s'afanyà tot d'una a fer ressituar la inauguració de la Fira del Llibre fora del Nodo. Pitjà fort, en l'arrencada del pregó, i amb amabilitat cínica saludà "els càrrecs i càrregues" polítiques.\nDavant seu, asseguda fora dir res, hi havia la plana major dels responsables de Cultura de les institucions: Fernando Gilet, regidor de Cort; Joan Rotger, vicepresident del Consell, i Antoni Vera, president de l'IEB del Govern. I així s'hi adreçà: "Ara parlaré en català. Si hi ha qualcú que no ho entengui, no passa res: que aixequi la mà i ho traduiré al balear o al LAPAO". I la meitat del públic esclatà en aplaudiments. Els que s'asseien a la primera fila s'abstingueren d'aplaudir, en aquesta ocasió. Però cortesia obliga, i el vicepresident Rotger hagué d'agrair les paraules de Castanyer en la seva posterior intervenció. "Sobretot les darreres", puntualitzà amb ironia Rotger, amb referència a la part no crítica amb el PP del pregó.\nVet aquí que Castanyer s'havia acomiadat del públic desitjant-los que "follin molt". Però puntualitzà: "En silenci", perquè la policia local de Palma podria multar aquells que facin massa renou al llit amb 300 euros, com revelà aquest diari.\nFou un discurs divertit i complex que donà el sus a la XXXI edició de la fira. Tant, que l'editor Miquel Ferrer (responsable de les plaguetes i postals d'El Sr. Ferrer) comentava: "Ha estat molt bé, menys reivindicatiu políticament que l'any anterior, però molt més lluitador pel sector del llibre". I és que el 2012 fou l'actor Joan Miquel Artigues qui tragué la destral amb pregó afilat (només en les paraules), que protagonitzà la defensa del català.\nAixò no obstant, si els llibreters es recordaven ahir de l'edició de l'any anterior era per la calorada que patiren a l'esplanada de l'estació Intermodal. Glòria Forteza, de la llibreria Embat, ho reconeixia obertament: "El paratge d'enguany és un marc incomparable, devora la Rambla, els jardins de la Misericòrdia i amb l'ombra dels arbres".\nDevora ella, Antoni Tugores i Maria Antònia Sureda signaven exemplars del seu Els millors plats de la cuina popular de Mallorca . "Els grans ja en sabem, de cuinar; sou els joves a qui us anirà bé aquest receptari", comentava, rialler, el manacorí Tugores. "I serà el best - seller de la fira, ja ho veuràs", afegia Glòria Forteza.\nI és que el solellet d'ahir horabaixa animà els presents, després del tràgic anunci meteorològic que l'escriptora Llucia Ramis definia, en la contraportada d'aquest diari, com "L'any que l'estiu passà de llarg".\nEra el mateix optimisme que es respirava a la parada de Los oficios terrestres, la curiosa combinació de llibreria i perruqueria ubicada al Terreno. "És el primer any que hi venim, perquè vàrem agafar la llibreria aquest desembre", explica la seva responsable, JúliaM. Bermejo. "Així que, a part de vendre, volem donar a conèixer la nostra línia editorial, amb narrativa feta per dones, amb molt d'assaig LGTB i proper als moviments socials". Afegeix: "I el fons poètic dels anteriors amos, és clar!". Malgrat la joventut de la llibreria, estan entusiasmats. "La gent del Terreno està molt contenta, perquè així no han de baixar fins al centre", subratllà Bermejo en un vetlada amena i anticentralista. Sí, hi ha vida més enllà de les Avingudes.\nBermejo, finalment, anuncià contenta que demà, diumenge, reben la visita de l'escriptora i activista Cristina Fallaràs, qui de la mà de la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca (PAH) presentarà la seva obra A la puta calle , un entusiasme que s'encomana a la parada de la llibreria Drac Màgic (no per casualitat ambdues formen part de la xarxa de llibreries underground de Ciutat). "Per Sant Jordi, vàrem mantenir vendes i la veritat és que ara mateix mantenir-se és com guanyar", explica RubénHernández, qui reobrí Drac Màgic amb la seva companya Laia.\nEntre els estands ja es pot trobar algun llibre de l'editorial Xicra, darrera novetat del sector a Ciutat. Un nom deliciós, Xicra, ja que fa referència a l'antiga unitat de mesura ara en desús: una tassa petita en la qual es mesurava la xocolata d'un temps. Miquel Albertí, un dels promotors de l'editorial, també passejava ahir entre les parades, com també en el pregó del seu amic i company d'editorial Pau Castanyer. Tampoc no hi faltà el polifacètic poeta Joan Tomàs ni la poetessa LaiaMartínezi López ( L'estiu del tonight, tonight ) i que, per cert, actuarà aquest juny al Sónar de la mà del duet musical Jansky.\nUna vetlada de llibres que s'allargarà fins al 9 de juny. Allà, devora la Rambla, que ja no és dels Ducs de Palma de Mallorca.


La Salle d'Alaior se suma a les festes sense plàstic | GOB Menorca\nEn l’actualitat arriben als nostres mars anualment 8,7 milions de tones de plàstic. Aquesta xifra és només un 3% dels residus plàstics que generem al món cada any, i la xifra continua augmentant. Lluny de biodegradar-se, aquests residus es trenquen en trossos cada cop més petits que estan entrant a la cadena tròfica a través dels peixos, el marisc i la sal que consumim. L’últim estudi realitzat, ja parla que consumim 5 grams de plàstic per persona, l’equivalent a una targeta de crèdit, cada setmana.\nPer ajudar a frenar aquesta incontrolable generació de residus plàstics, el GOB ha posat en marxa una campanya que mira d’eliminar el màxim de vaixelles de plàstic d’un sol ús de les festes que se celebren als centres educatius de l’illa. I és que quan parlem de festes, l’opció més sostenible la trobarem en les vaixelles reutilitzables, tot i que si les característiques de la celebració no permeten recuperar els materials, existeixen alternatives d’un sol ús fetes amb materials biodegradables.\nAnimem així mateix a aquelles escoles que ja hagin fet el canvi a adherir-se a la iniciativa per fer un front comú envers aquesta problemàtica que afecta de manera global.\nClicant aquí podeu trobar la relació de centres educatius que s'estan sumant al Compromís2020.


Els subscriptors del Diari de Girona aprenen dels seus ídols Bou i Fajardo - Diari de Girona\nEls subscriptors del Diari de Girona aprenen dels seus ídols Bou i Fajardo\nEl pilot de Pals, Jeroni Fajardo, explica als subscriptors del Diari de Girona com s´ha d´afrontar un obstacle. marc martí\nFoto de família dels subscriptors del Diari de Girona premiats.\nTrepitjar la pista, pujar als obstacles i conèixer de ben a prop els millors pilots del món, no es pot fer cada dia. Ahir més d'una vintena de subscriptors del Diari de Girona van poder gaudir d'aquesta inoblidable experiència. Després de posar-se el dorsal que llueix Toni Bou, deu lectors acompanyats de les seves famílies van entrar a la pista de Fontajau. I van poder veure de ben a prop tots els obstacles que formen el circuit. Més d'un va aprofitar per intentar pujar-hi a peu. Després de fer-se la foto de família va arribar el millor moment.\nEl campió del món va aparèixer, encara vestit de carrer i ningú va desaprofitar l'oportunitat de que Bou els signès l'entrada, els dorsals o qualsevol altra cosa que portaven a sobre. Va ser una vertadera allau. Alguns, armats amb càmeres digitals, també van aprofitar per fer-se una foto al costat d'un gran campió del món de trial.\nUna vegada que tots tenien el seu atutògraf o fotografia, va arribar el moment en el que va despertar la curiositat. "Vist des de dalt sembla més fàcil, vols dir que ja pujareu per aquí" va dir un dels aficionats. Després de respondre un grapat de preguntes, Bou es va acomiadar per posar-se la roba de treball i escalfar. Després va ser el torn del pilot de Pals Jeroni Fajardo. El de Beta, no només va dedicar somriures, fotografies i autògrafs a tots, sinó que després va explicar fil per randa els secrets d'una de les zones que poc després afrontaria amb la seva muntura. "Tot i ser un mur de dos metres, no és massa complicat", va explicar el pilot sobre la zona de la Costa Brava mentre els lectors se'l miraven amb una cara d'incrèduls.\nFajardo va rebre unes paraules d'ànim i va marxar a preparar-se per la cursa. Ja estava tot a punt. Joan Ferrer, Carlos Formiga, Aitor Giró, Josep Martos, Isabel Pérez, Joaquim Plana, Carlos Rio, Joan Soler, Ignasi Torroglosa i Josep Illa van ser els subscriports del Diari de Girona afortunats amb aquesta experiència que els va fer conèixer el món del trial, per alguns completament desconegut, de primera mà i que van compartir amb els seus familiars ahir a Fontajau.


Matrimonial - Bennàssar & Associats Aquest lloc web pot ser que utilitzi tecnologies de màrqueting i seguiment, tot i que, per defecte, estan desactivades per part de l'administrador del web. Podeu permetre, bloquejar o eliminar les cookies instal·lades al vostre equip mitjançant la configuració de les opcions del navegador instal·lat al vostre ordinador. A la majoria dels navegadors web s'ofereix la possibilitat de permetre, bloquejar o eliminar les cookies instal·lades al vostre equip. Si optes per no acceptar-les, estaràs excloent totes les galetes, excepte les necessàries per al funcionament del lloc web. Tingues en compte que alguns productes pot ser que no funcionin sense les galetes de seguiment.\nBennàssar & Associats és un bufet d'advocats amb una dilatada experiència, en matèria de Dret de Família, capaç de proporcionar-li una professional atenció personalitzada. El nostre equip jurídic, conformat per professionals de reconegut prestigi en l'advocacia illenca, l'assistirà defensant els seus interessos en tot el procés de separació, divorci i qualsevol altre problema jurídic relacionat amb la família.\nBennàssar & Associats es caracteritza per una atenció personalitzada als seus clients, amb una àmplia informació proporcionada des del primer moment i oferint-los un càlid tracte humà. Sabem, per la nostra dilatada experiència, que vostè està passant per un dels pitjors moments de la seva vida, i, per tant, el tracte i la confiança amb el professional que l'atén és un element bàsic. Així, el nostre equip estarà a la seva disposició per a qualsevol menester, en qualsevol moment, per donar-li una atenció completa i especialitzada en el cas.\nA Bennàssar & Associats tenim una especial sensibilitat per aquells casos de separacions en què hi hagi menors. La defensa dels nens i adolescents, evitant-patiments innecessaris durant el procés de separació, és la nostra prioritat. S'intentarà, sempre i en tot cas, que l'acord de separació sigui el més beneficiós possible parell ells, garantint un profitós règim de visites per als nostres representats.\nDes de Bennàssar & Associats intentem sempre, com a màxima prioritat, arribar a un acord consensual amb l'altra part. Tenim una llarga experiència en matèria de negociació i mediació quan es produeixen situacions conflicte familiar, i, no dubti, que en cas d'haver possibilitats d'obtenir un acord amb la intenció d'evitar un judici contenciós, ho aconseguirem.\nEls tràmits de separació, divorci o regulació de la dissolució d'una parella de fet amb fills impliquen el cessament de la vida en comú, la regulació de l'ús i gaudi del domicili conjugal per a un dels cònjuges, l'atribució de la pàtria potestat dels fills menors, així com la determinació guarda i custòdia dels mateixos i, finalment l'establiment de les pensions d'aliments a favor dels fills haguts en el matrimoni i, en determinats casos, la pensió compensatòria a favor d'un dels cònjuges, si procedís. En la concreció de tots els elements de la separació necessitarà el complet assessorament dels nostres advocats, que l'assistiran, assessoraran i guiaran de manera personalitzada fins a aconseguir acabar el procés.


Strauss-Khan demana disculpes per haver tingut una relació amb una subordinada\nEls escàndols sentimentals sembla que esquitxen les cúpules de les grans institucions econòmiques. A l'estiu de 2007, l'aleshores president del Banc Mundial, Paul Wolfowitz, va dimitir després que es va fer públic que havia apujat el sou a una empleada amb qui mantenia una relació sentimental. Ara li ha tocat al director del Fons Monetari Internacional (FMI). Dominique Strauss-Khan està sent investigat per un presumpte abús de poder arran d'una relació sentimental amb Piroska Nagy, una subordinada. Strauss-Khan ha reconegut la relació, que ha qualificat "d'error de judici", però ha negat haver abusat de la seva posició.\n20/10/2008 - 21.26 Actualitzat 20/10/2008 - 23.23\nEn un comunicat, el director de l'FMI demana disculpes als treballadors i a la seva dona pels problemes que li ha causat, i diu que n'està "molt penedit". A més, n'assumeix tota la responsabilitat, però remarca que no va abusar del seu càrrec.\nEls 24 països membres de l'FMI han ordenat l'obertura d'una investigació per saber si Strauss-Khan va donar un tracte preferent a Piroska Nagy. S'ha d'aclarir si aquesta empleada, una economista casada, va rebre una indemnització més alta del que li corresponia per marxar de la institució internacional.\nDominique Strauss-Khan, de 59 anys i exministre francès d'Economia, s'ha mostrat disposat a col·laborar amb la investigació, i ha assegurat que l'incident afecta només la seva vida privada. El resultat de la investigació es farà públic a finals d'aquest mes.\nEscàndol similar al del BM\nL'estiu del 2007, un escàndol similar va obligar a dimitir el president del Banc Mundial Paul Wolfowitz. Un informe mostrava que l'expresident de la institució internacional va violar les normes en ascendir laboralment la seva companya sentimental i decretar un increment salarial que superava el rang màxim establert en la normativa de l'empresa. El president del BM va dictaminar que Riza tindria un increment salarial de 50.000 dòlars que aniria seguit de revisions anuals. Després del primer augment anual, el seu salari va quedar en els 193.590 dòlars lliures d'impostos.