May 2011 – Naktineica\nPosted on 30.05.2011 Author saprgeCategories par dzeivi i par cylvākimTags dīna, laime, lalala, latgaliski, Mukulis, vosora4 Comments on nūstuošona\nPosted on 25.05.2011 Author saprgeCategories nūtykumiTags atrodumi, cyrks, dzeive, info, kultura, laime, Latveja, literatura, pasuokumi, puosokys, vara3 Comments on Ziņa par krīzi. Krīze tūlīt beigsies. :)\nPosted on 23.05.2011 Author saprgeCategories par dzeivi i par cylvākimTags cylvāki, dusme, latgaliski, puosokys1 Comment on Puosokys i maitys\nIlzes pieraksti literatūrā\npēc daudzkārtēja lasītāju lūguma – te nu TAS ir. tas, par ko rakstīju aizvakar.\nja vēl kādam ir šaubas, kāpēc es esmu tāda, kāda esmu, tad varu sniegt dokumentālus pierādījumus, ka tāda esmu jau sen. 🙂\nIlzes pieraksti literatūrā 1993./94. m. g., arī 1994./95. m. g. un, protams, 1995./96. m. g. – apmēram visas lapas, dotas jauktā secībā. (trūkst labākajā gadījumā 4-5 lapu, kad 10. klases 1. nedēļā gribēju būt cītīga un konspektēju mācību grāmatu. bet nu tas ātri pārgāja. tajā pašā nedēļā.)\nkāpēc man ir doktora grāds literatūrzinātnē?\njo zīmēju tad, kad esmu dzīva un klausos.\nPosted on 06.05.2011 Author saprgeCategories cyrksTags atminis, atrodumi, ceļš, literatura, škola, zynuotneLeave a comment on Ilzes pieraksti literatūrā\nTai tys beja. Tai tam byus byut.\nKurs pīdzims, tam juomierst. Kurs var paēst, tam juoād. Kura navar apēst, tuo i naād.\nKurs jau meičaule bejs, tys par meičauli i paliks. Ka gribi dzeivuot, juodzeivoj – juosyt pretim i juosatur. Nikaida žāluošonuos ite napaleidzēs. Juodzeivoj!\nKab na ituos zynuošonys, Dekters byutu propuļs ar vysu sovu klybū kuoju.\nA kas jam tei kuoja? Ka cylvākam ir pruots i saprasšona, kam jam kuoja vajadzeiga. Iz balim skrīt? A voi ta jis natyka izadoncuojs sovā laikā? Sīvys dabuot? A voi ta jam juos juomeklej? Pošys atskrēja, kluot dasalyka. Tik tuo dorba beja kai izalaseit pošu šmukū i iz zagsu nūvest.\nA kuozys, kuozys… Taidu kuozu nivīnam nabeja bejs i nabyus. Kolhoza komjaunīšu kuozys – kartenis i roksts tyka vysuos rajona i republikys avīzēs, korespondenti stuovēja pi zagsa i raudzēja nūgiut, kai Arvīds Dekters izīt ar sovu jaunū sīvu Snežanu Dekteri. Kas tī vaira atguoduoja, kur tī korespondenti piec palyka, kur kamerys – dzēre i doncuoja leidza vysim. Taids nūtykums – jaunajam kolhoza prīkšnīkam kuozys. Atguojs nu dīnasts, jis par reizis tyka omotā. Ar vysu kuoju. Kab na tuos valna kuojis, varbyut vēļ natycātu – kur slaistiejīs, kur bejs. A tai – nūpītnys delys, nūpītna dariešona.\nKuozys beja kai nivīnam. Ļauds, izacītuši pieckara nabadzeibys, beidzūt beja iz zaļa zora. Par dorbu kolhozā suoce moksuot vaira ni tuos kapeikys kai agruok. Vaira ni maiseņu gryudu par izstruodis dīnom, a tūs gryudu pītyka i vaļstei, i kolhozam, i kolhoznīku cyukom i telim.\nCik bucu ola izdzēre, cik nakšu atdoncuoja. Taišni rudzi jau beja lykti zam jumta, a buļbys vēļ nabeja kustynuotys. Nu kuozu golda vysi lykuos lelajā kolhoza buļbaitē, dzīduodami i spālādami. Garmoška rūkā, papirosa zūbūs – sēd muzykants iz buļbu vazuma i spielej, a jaunuos meitys palākdamys traktoram pakaļ ar vysim spanim i skalinem. Oi, ļusteigi laiki beja!\nI buļbys nūroka, i konusūs saroka, i iz bazu nūvede. Skaiti, valsts planu izpiļdēja i puori palyka. Cyuku medeibuos pa rudiņam vēļ cik vepru nūguoze. Dekters zynuoja, kū medeibuos pasaukt – vysi glavnī rajona veči ar vysim sovim čynim i medalim puorbraukuoja. Vysa jaunuokuo tehnika tyka jaunajam prīšksādātuojam – jis muocēja i ar mēli pagrīzt, i rūku dalikt.\nCyts put ar puteišonu uorā i nu apsleikuša teiruma volkoj buļbys ar sokumim i piļsātys kantoru buobu rūkom vēļ pa oktobra. Dekteram to nā – buļbu laiks ir buļbu laiks. Līkās ar vysim traktorim i trapakim teirumā, cikom laiks turīs, a tod i bals – ļauds guoja dorbā kai smārāti. Bez bala, skaiti, nav ni kulturys, ni saimisteibys – ka nabyus tev jaunūs ļaužu, propuļsi ar vysu tehniku. Deļtuo balu Dekters stypri dasavēre. Bez balu izput vyss. Cikom vēļ tei kuoja kai kuoja beja, i pats laide pa zalu tai, ka putēja vīn. A piec jau tai pamazeņam, pamazeņam. Doncuot Dekters ļūbēja – par reizis cyta dzela, sirds podlāc i pruots cylojās.\nNu suoku kulturys nomā naguoja a nikai. Beja nūsalasiejušys nazkaidys dzejūļu skaiteituojis. Kai rudiņs, tai jom jau, verīs, dzejis dīnys. Pošā buļbu i lynu laikā volkojās ar nazkaidim dzejnīkim – ni taids dzejnīks buļbu zyna, ni buļbys juo. Kurs pruoteigs cylvāks pošā rudiņā laikā var jimtīs ar dzejūlim? Zīmā lai koč ludzenis skaita i vuicuos nu golvys, a pa rudiņam dorbs dag. Kaida tī dzeja, pa besim! Cikom jau Dekters parāda pastatēja – bez bala nikaidu dzejnīku. Nabyus bala, dzejūļu tu ite naskaiteisi!\nAtjēme kai ar rūku. Par reizis ļauds aizainteresēja par kulturu. Par reizis i izslaukums fermuos cēlēs – kura slaucieja pacīss, ka jai bareibys laikā napīvad i da seļsaveta iz balu nateik. Gūvs pabaruotys, sāst traktorā i brauc piec kulturys. Daža jauktū kūreiti sataiseja, divdesmit buobu i treis veči. Da i kaidi tī veči – vīns jau nu dobys narikteigs, pasysts iz augšu i kolekcionej markys, vacūs prasus i patapona platis, ūtram sīva nūmyruse i niu meklej jaunys, trešam bais, kab sīva vīna nasavolkuotu pa pasauli.\nA puišu vajag. Bez puiša bolsa i buobys naskrīs pi kulturys. Dekters tai dzelai pīguoja zynuotniski. Jis beja vuiciejīs par lauksaimnīceibys specialistu, jis zynuoja, kuo cylvākam vajag. A nikuo daudz navajag – kab jumts byutu iz golvys, pylna bļūda prīškā i kab meitom byutu puiši i puišim meitys. Nabyus ituo pādejuo, ļauds puorsakaus i pi pylnys bļūdys kai vepri pi silis. Nabyus ni tolka, ni sajāga. Vajag kulturali: meitys i puišus salaist tai par gabaleņu kūpā – lai gors pasaceļ i buobys mozuok pliešās, a puiši nadzer tik daudz šņopsta. Skaiti, kulturys nomā to iz skatuvis nadzers. Da i ka dzers, kluseņom, kuļturnai. I ka byus sova meita pi suona voi cerejama bryute, nadzers i tī. A kam Dekteram dzāruoji vajadzeigi? Symtu godu jam jūs navajag. Partū Dekters pasyuteja sadzeivis pakolpuojumu kombinatā streipainūs bruņčus i biņdziukus deju kolektivam. Divdesmit puoru. Jam jau saceja – troks i byudams. Kur iz leidzonys vītys divdesmit puišu dabuosi? Kurs pruoteigs cylvāks īs laksteitu ļaužu prīškā nazkaiduos lyna stabulēs.\nTai dzelai vajadzēja daīt i ar spāku i viļteibu. Kuo navar pajimt ar spāku, tam var īstuosteit, cik vajadzeiga kulturala atpyuta. Kurs nadoncoj i slaistuos pi dorba, tam nadūd ni kolkoza kombaina sīna pļaušonai deļ sovys gūvs, ni uordeituoja syudu vesšonai i traktora aparšonai. Ilgi to tu, makans taids, pasaslaisteisi! Mudri viņ vysi kombaineri i fermu operatori mīdzēs pi doncuošonys. Kurs navarēja Dekteram patruopt, mudri viņ aizalasēja iz gorodu voi iz tim neikuļu kolkozim. I lai losuos pa besim. Tī jam i vīta. Ka namuok dzeivuot kai cylvāks, to tī ni aršonys, ni eceišonys.\nPartū otkon jau piec kaida goda voi div upismolys estaradē pastatēja jaunus beņčus i sareikuoja zonys dzīšmu i daņču svātkus. Vysi kryumi beja butylku pylni. Tok kas kuozu piec tam spruka! Jaunim ļaudim dūd tik valis sasaūstēt. Jau par laika, verīs, otkon juoguodoj dzeivojamuo plateiba kolkoza specialistim i bārnuduorzā vīta. Cytim pa pasauli juoskraida i pi dorba guculi juomeklej, a Dekters iz zaļa zora.\nKa jam itai labi lūbēs ar kulturu, Dekters gribēja pi vīna pastateit i simfoniskū orkestri, tok rajonā suoce apsasmīt – muzykys šam aizavajadziejs. Gūvim zam astis tova opera i balets!\nA kuo ta nā? Gūvim vajag slauciejis i syudu miezieja. A slauciejai vajag miezieja i mieziejam slauciejis. Kur jī vīns ūtra dabuos? Tok na jau klāvā pi gūvs astis. Taidys dzelys nūteik balā, a balam vajag muzykys. Vēļ vaira – balam vajag pošam sovyys muzykys, lai nav juoskraida pa pasauli i juomeklej vysaidi plenderi muzykanti. Bess to jūs zyna – pajimsi taidu muzykantu, a jis da reita i nadakiukuos. Apsamaus kai teļš – ni tī muzykys, ni mīlesteibys. Vajag kuļturnai – gluozi, divejis, a muzykantam juospielej da reita gaismys. Cikom reita slaukšona i pādejī puori īt paceli.\nKa ni vasalu orkestri, to taidu spraunu pošdarbnīku ansambli Dekters dabuoja gotovu. Skripka, garmoška, nazkaids pyušamais ar lelu trubu, bess juo taida zyna. Beja klubā i klavīris. Paulam labi dapas, par reizis cytaiž skaņ. I pošam gribīs leidze viļkt, eku, kai sābru takšam, kas kauc leidza teļvīzeram i radejai, ka tī kaidu simfonisku gobolu palaiž. Ka kurs muok klavīris paspēlēt, par reizis cyta skaniešona. Až lūgi uorā juoceļ.\nTaidi bali beja. Ļauds ļusteigi dzeivuoja. Kurs jau nūsadzēre, to nūsadzēre. Duraka i blise naizvuiceis. A ka kurs gribēja dzeivuot, tys i dzeivuoja. Eku, Sileņu puors lai. Deveni bārni, poša kantorī papeirus cyloj, jis iz smoguo par šoperi. I voi ta švaki dzeivuoja. Īdeve pošu pyrmū līvānīti sātu, pasauce orkestreiti, korespondentus, laikam sastais voi septeitais dāls puorgrīze baņti, dzeivuoja kai Dīva ausī. Sovs klieveņš, sova ciuceņa, pusūtrys sotkys zemis, jei dzīd kūrī, jis pyuš trubu. Ni dzeršonys beja, ni bārni appleisuši staiguoja.\nNi tai kai šudiņ. Dekters ryuc viņ. Itūs valna slaistu pīsaplidiejs kai nalaimis. Kolkoza laikā cyta dzela beja. Kurs slaistējēs, tam par reizi izsyuteja viersā komiseju. Pošu iz atskurbtuvi, bārnus pa bārnunomim. Izauga cylvāki koč. Nasaslaistēja pa pasauli, suņus sizdami. Ka jau ar kuru natyka golā, vys varēja kai izagrūzeit. Ka nikai cytaiž, komsamoļcūs palaide iz Sibiri struoduotu voi prūm iz armeju. Tī vysus smutus puorkristeja.\nNiu vyss pasauļs ar kryumim aizaudzs. Voi ta agruok itai beja? Ka kurs turēja gūvi, vysys gruovu molys apkaustēja. Vys sīna pīpļuove. A niu izalaiduši kai smyrdakli, sēd iz zemis, audzej usni i vuolyudni i vēļ jim vaļdeiba švaka. Kas ta, atīs tei vaļdeiba i tev nu pakalis šērvi nūšaravuos? Ka pats naveižoj čūksta nūslauceit, to tī ni vaļdeiba gluobs, ni dabasu vara. Taidam peikstuļam pa taisnu grobā. I to jam švaki byus – vaira navar dzert i peipēt.\nA pasoki, par kaidu naudu itī nabarāgi peipej? Kuram besam sātā pensioners, to tys jau bagaturs. A cyts volkojās pa dzerauni i kļaņčoj – dai lat, dai lat. Pi Dektera nalein. Zyna, ka dabuos tū “dailat” reiklē.\nBejuse Dekteram vara, jis pajimtu blisi i itūs vysus ištukanus dalyktu kryumu cierst. Pa vīnam zareņam. Lai laiza koč ar mēli.\nIzalaiduši kai teli – ni dorbs jūs zyna, ni jī dorba! Voi ta agruok zeme cytaida beja, ka vysi dzeivuot varēja?\nKū tī. Dekters ituo laika nasaprūt. Kas itī ir par ļaudim, kas par cylvākim. Kas tī par laikim niu, ka nav nikuo iz pasauļa i nikam nav nikaidys vierteibys. Trynās cyts caur cytu, a pi nikaida loba gola nateik. Kai apmauti.\nJis verās iz pasauļa – ni to rauduot, ni lomuotīs. A ka nivīna rikteiga cylvāka. Kotram sova vuts. Kurs vēļ grybātu struoduot, tam otkon naudys nav. Kuram nauda teik, tys pīpierk mašynu i juodelej pa pasauli, zivs giudams i meža zvierus saudeidams. Pasoki tu taidam, ka juostruodoj, jis i tevi nūsaus. Ka nav parāda, to itī napastateis. Itaidi tik izvess iz lelceļa.\nKod Dekters jauns beja, vyss beja nazkai cytaiž. Lai juo klauseja voi naklauseja, a spāks i taisneiba beja juo pusē. Lai kai ņaudēja pretim, a jau, verīs, piec laika pyuš juo stabulē. Partū ka Dekters zynuoja, kū dora. Na par veļti jis beja lauksaimnīceibys specialists – treis godi sovhoztehnikumā, gods augstškolā i cik žurnalu i gruomotu. Kab tei dīnasts napamaisiejuse, jis byutu izavuiciejs par agronomu i byutu ministrs. Jam jau vysi saceja – kuop iz augšu, kuop iz augšu. Da kaidu tī augšu. Kai īraudzeja “napabeigta augstuokuo”, tai vysys augšys pagaisa.\nA kam Dekteram augša i ministreja, ka jam beja juo kolkozs. Dori, kai pošam pateik. Ka tik plani i saisteibys izpiļdeitys, īsmierej eistajā caurumā, pakvālej tūs pyut i palaid pasauļa skriejiejus partejnūs i dzela dareita. Vyss īt kai smārāts.\nRajonā jau runuoja, ka Dekteram nav vysi sātā – cyts pierk slaucamūs aparatus, a cyts garmoškys. A bez garmoškys nivīns aparats naslauks, ka nabyus cylvāka, kas jū dalīk zam ciču. A cylvākam vajag ļusteišonuos. Bez muzykys izput vyss.\nTai Dekters saceja i rajonā, i korespondentim. A tūs beja kai sisiņu – to taida gūdolga, to itaida. To sugys telis, to izslaukumi, to dzeivsvora pīaugums. Naticēja, smējēs. A lai smejās. Kurs pasasmīs, a kurs i pa nūpītnam. A jam sova znaja. Pasasmēja pi seve i dareja sovu. Īpyut tu taidam!\nLai jau cylvākim teik. Kū ta jī besi raksteitu sovuos avīzēs, ka nabyutu Dektera?\nKai rudiņs, tai otkon medeibys. Cyukys atsabaruojušys nu vosorys, pīsaplidiejs da besa – jem tik blisi i sauņ. Dzeiva gale lein nu meža uorā. Īkur sūmu pierti mežmalī pi azara, aizvad večus iz masta. Cik jī tī pasasauda, jau iz pierti. Kur ta tuos cyukys liksīs? Pošys leida zam blisis.\nKai reize pats bīzais Drabāku mežs pi pošys buļbaitis – siedi i piļņavoj, kur jau kaida cyuka smeceri pabuozs. Pastoti prīkšnīku taišni pi egleišu jaunaudzis i gaidi. Napuorīt i ilgi laika, jau cyukys kai krelllis vērtinē šaun nu meža uorā. Vēļ pagaidi, pagaidi – lai vysa parapeja izlein uorā. I tod kai mauc nu blisis, tai cyuka aizarākdama podlāc i apkreit gar zemi. Kuojis viņ nūspirinej!\nA kur tūreiz divi pārnejī vepri nūsastuoja placs pi placa i ministrejis vecs, tī tūreiz struoduoja taids Augusts Kursīts, kai pestēja viersā, tai obeji gotovi iz vītys. Ministrejā vēļ ilgi zynuoja Dektera kolkoza. Tyka i putjovkys iz sanatorejom, i uorzemu delegacejis brauce. Tai i dabuoja pyrmūs buļbu kombainus i materialus jaunajai upismolys fermai.\nKū tī i runuot. Kurs jau puiss kai ūzuls, tam nikaida klyba kuoja navuodēs. Ka kuram golva ir i rūkys eistajā vītā. A vītā Dekters beja vysod. I kolhozā, i seļsavetā, i niu pogostā. Tik ka niu tei veseleiba na dīzkū.\nIz taidu cylvāku pasauļs turīs. I taidi cylvāki pi pasauļa turīs.\nTai tys beja, tai tys byus. Nikai cytaiž tī navarēja.\nRozpliets kuojis, Dekters stuovēja iz ustobys slīkšņa. Biksis grumbuodamuos kryta puori zuoboku kaļovom, gumejnīki nūbrysti ar dublim. Jau kur pavasars, a vys navar i navar rimtīs – tik jau podkaļss, tik jau otkon leits sukoj, tik otkon vīni dubli grīžās.\nI kas šeilaiks taidi par laikim! Zīmu, vosoru vīni dubli. Agruok tok zīmys beja, tok koč solts turējēs. Niu sypnej snīga iz nojabra svātku, pasaļdej, pasaļdej, a jau zam Jaunuo goda vyss otkon plyks. Ka, dzie, mož febralī kaidu šaļti pasaļdej, tik tuos i prīcys. Ni tī Zīmyssvātku, ni Lelys dīnis.\nDa i kaida tī Leldīne. Agruok koč puiši veižuoja leigačys pastateit. Sadzyna stulpus kolna golā, īsēja stričūs dieli – kai laidi, tok, dūmuot, puori puspasauļam puorjuosi. Meitys čērce viņ i givuos puišim ozutī, vot, i dzimsteiba beja, i vyss. Niu ni te vaira puišu, ni byušonys. Stabarāgi taidi, pakar kūku storpā stričeitī i kirinejās. Ni tī spāka, ni dorba veikšonys!\nA vosor? Vīni leiti. Miercej i miercej kai iz pyudeišonu. Agruok kai guoja, to i atguoja tyucs, nūleja, nūgrudinēja, izaspardeja, nūsukuoja i aizguoja. Kas saleja, tys to i saleja. Saleja i izkolta. Niu atīt taids valna susliņs i miercej nedeļom. Ni tī sīna pīpļaut, ni pyunē savest. Atīt taids mierkačs i myrgoj sutkom i nedeļom – ni tī leita, ni naleita. Tik vysu prācu izmaitoj, sapyudej i vaira nikuo.\nNiu pat. Pats pavasars īt viersā, a vyss pogolms pīdzeits ar dublim. Iz teiruma jau zuoleite lein, a ite nazkaida kiula staipuos. Sīvīši vys rauga sakast i sagruobuot, tok kas deve. Da i kū tī besa nūkassi, gruobeklis pīsadzan pylns ar dublim. Cikom jau zeme napakaļss, naeimi i kluot.\nJau īvys zīdēt taisuos, jau unučkai kuozys piec napylna mieneša, a ite pa sātu vīns vīneigs naparāds. Da ka nav puišu, to itī to pasauļa napaceļs! Buobys brunčūs īsagivuši, gaida nazyn kuo. Pajāmuši, koč graņts atvaduši, vys sausuoks tyktu. Nā, Magda pasacēja – žvyrs ustobā nessīs, a tī i sēd, i buobys klausa. Ar buobys gudreibu tu tuoli tiksi! Taipat niu dubli nasās! Pakluojuši byutu egļu zoru pi slīkšņa, besa tī žvyra voi kuo radzātu. Koč kuojis sausys. A niu stupojīs kai pa mīlem.\nDa i agruok greidu taišni ar žvyru i tryna, koč bolta i stuovēja. Niu pīsajāmuši nazkaidys pasauļa gudreibys, muozoj ar nazkaidom eļnis kruosom. Taipat tei greidys kruosa nūīt vysa zemē i iz pavasari plyki dieli viņ speid! Agruok nūtryna nedeļā reizi voi divejuos ar žvyru, koč bolts stuovēja. Niu sadūmuojuši nazkaidys uoveišonuos, maļavoj. Kaids tī valna šmukums voi kas. Tik tei smirdeišona.\nŽvyrs ustobā nessīs! Dekters nūsašpļuove pi slīkšņa, tod iztryna ar gumejnīku – ka sīvīši naredz. Kū tī. Buobu gudreiba i cauri. Voi ta vysta putyns, voi buoba cylvāks.\nSacieļs biksis i sapruoviejs siksnu, Dekters guoja da klāva.\nOtkon durovys izašīpušys. Kas tī par meisterim. Pītaisa nu zaļa egliskūka, tod breinojās, ka durovys cylojās i napas. Godi div, treis, ka ni vysi pīci voi seši tam dieļam juonūsastuov. Tāvam pošam lītyskūku pylna pašele pīdzeita beja, tik ka pats taiseit namuocēja. Niu īdūd sovu materialu, tok jis, nabarāgs taids, sausū kūku pajims sev, a durovu pītaisēs nu hlama. Tod i nazyni, kai golā tikt.\nVacuos durovys stuovēja kai prīca, tik jau ka nu eņdžu izkryta i lejisgols latakuos pyudams izdrupa. A ituos nu nikudyšnuos – staigoj iz vysom pusem. Ot meisteri! Ot puiši! Zagli i susātivis! Pītaisa nazyn kuo i nasās iz lela, a gols golā nikuo tī nav – dieļu porceišona i cauri. Ni tūs durovu attaiseit, ni aiztaiseit, vyss trynās, giunās i čeikst. Až škode.\nDa i aizgoldai jau seņ beja juonūmaina dieli. To cyukys dreiži uorā izkriss – jau tai i smeceris cyloj, puori raušās. Uš, rogonys! Pi teļu ar nikaida parāda. Itaidus lūpus jau ar striči juosīn, na pa aizgoldom juoboksta. Liksīs taids uorā, paraugi nūgivs! Puspasauļa apjuos, cikom kur mežā īsasprīss. Labi, ka koč tū vīnu Oļgerts nūgrīze zam kuozu. A to kai fermā. Zeišļoj vīns ūtram auss, nikaida parāda. Varātu i pats, cik tuo dorba. Nav jau cyuka, a jauns talāns. Tik vys piec tuos slymuošonys rūkuos spāka tryukst. Da i paraugi pi grīstu izruovs, kab uodu nūmauktu. Kača svors jau tī viņ ir, tok vysleidza – spāka vajag.\nNā, vajag tev, cylvākam, tik saslimt. Tiksi slimneicā, i sātys napazeisi. Kū tuos buobys voi tī znūti nu saimisteibys zyna. Pīsavāruši teļvīzera, pogolmu pīvāluši pylnu ar akminim. Ni tī rotu apgrīzt, ni pošam apsagrīzt. Akmiņa duorzi jim… Kurs cylvāks agruok akmini sātā vēle? Da ka pi pierts mož. I to nabeja loba primeta. Zyni, bess, kas tymā akminī īlykts. Cyts mož iz tuo akmiņa golu dariejs, a itī duraki durovu prīškā pastota.\nPīsalosa vysaidu čiuļu gazetu i žurnalu, niu jau cīši gramotnī skaituos. Pošim saprasšonys a ni! Kura dzagiuze papyuss, tū jau i skrīs dareitu. Akmiņam akmiņa vīta. Pi ceļa, iz kupicys voi pi lynu muorka. Na jau iz pogolma vyds!\nLeits beja nūsukuojs čut ni nedeļu. Tok i beidzūt pādejais lads i snīgs beja prūm. Taids vāls pavasars kai nalaime – cytugod jau seņ apsasāts byutu, niu vēļ iudiņs vīt vītom iz teirumu stuov. Zuolis to vēļ daudz namanēja, a kūkim pypuri pītyukšuši labai i lozdys jau puorzīdejušys. Tai i verīs, majs īsataiseis sylts i sauss. Ar steigu juotaisa zeme, kab vysu paspātu da maja svātku.\nSābru Oļgerts sovu beja padariejs. Teļa golva beja nūlykta iz klāva slīkšņa, asnis jau suoce apsaviļkt ar taidu kai recekli i timsnēja. Vītom gailēja gaiši sorkonom steigom. Acs vērēs nazkur, ružovs purns, mēle izbuozta.\nVarēja koč bļūdā īlikt, na pa zemi vuoļuot. Vys jau taipat tei golva juošmucynoj i juoskrabej, ka studiņa gribēja, tok zemē na dzela. Pīlaista ašņa, tod poši meicuos kai pārnejī vepri pa grezi.\nNikaida lītyskūka jau nu tuo teļa nabeja. Taipat nabyutu dzeivei pamatams. Tai jau beja pasadavuse šmuka teleite, kab tik nadasamatuse tei vādara vaine. Kai aiznyka, tai i stuovēja iz vītys – ni auga, ni opola tyka. Škeists rikteigs, na teļš. Breinums, ka nanūspruoga.\nUnučka vede dokturi, lečēja. Cik naudys sagryude tymā syuda teļā. Jai žāl. A kū besa pīžāluos, ka tī ni teļa, ni gūvs – neikst ar neikšonu. Taids tok nav dzeivei turams.\nMudruok jau ari nabyutu kaunams – kurs ta tī āstu tūs zuoļu. Cik reižu gryude reiklē i spricēja. Dokturs nadeve nikaidys cereibys, tik nūsaceja, ka poši ēst navar, labi ka sunim var dūt. Antibiotikys i kas tī vēļ. Tok nu i pliutēja kai prokvuosts, trīpe taidu dzaltonu i smirdeigu, vysa pakale beja apkoltuse. Beiguos jau gulēja viņ. Tok, redz, pasacēle. Kai zynuodams, ka saimineicai byus kuozys.\nUnučka vysu zīmu i pavasari sabraukalēja. Vys kai pīktdīne, tai kluotu. Šei vajags svaiga gaisa i zemis, piļsātys myurūs goru rauns cīš. Vot i īsavēre tuo teļa – taišni zam gūvs dzeišonuos īguoja klāvā, paleidzēja pi viļkšonys. Tai symtu godu jai ni tuo teļa, ni gūvs vajadzātu.\nA kai ta tī naraus tuo gora cīš, jau kurā mienesī. Kab na tuo vādara, voi ta tys zmejs byutu juos preciejs. Taidi tik zyna bārnu sataiseit i tod skrīt pa pasauli. Ka nadasīsi astis, aizjuos pa pasauli – lai meita vīna ar bārnu sēd.\nTai nabeja dzela. Dekteram beja juorunoj. Vīgli nabeja, kū jis valnu zyna nu tūs mīškuonu saprasšonys, jim taids dzeraunis vecs pi vīnys vītys. Tok beiguos Miška beja ar mīru, jis jau vysu laiku Laimenis ļūbejs, tik varbyut piec dzemdeibu kuozys, ka varēs boltū kleitu i vysu tai šmuki. Kur niule soltā pavasarī. Vysu lobuok iz Zīmyssvātku. I bārns apsavieļs, i poši sasagataviejuši.\nDekters beja ilgi runuojs, cikom jau nūlyka iz sešpadsmytū maju. Kur ta agruok beja, ka šmukuos kleitys vajadzēja?\nKas tei par dzelu byus – meituos dzemdēt. Iz juo Laimenis nivīns nasavērs ar švaku aci. Lai kai , a mužiks pi suonu ir. I ka mužiks ir, vajag kuozu. A to volkuosīs pa dzemdeibu nomu kai Dīva napījimti. Kū taids zyna nu dzeivis. Sīvītei vajag rikteiga veirīša, na itaida gūmeizys – bārna sataisa, a piec lykuma nūkuortuot najādz. Ni jis dareituojs, ni klāva mieziejs. Tik tei leluo izanesšona.\nTai jau soka, ka Miška zyrgā. Iriednis. Zam juo cik tī departamentu i agenturu. Skraida vīnūs Eiropys komandiejumūs. Vot kai jims, tai i aizskrīs. Voi ta Dekters dzeivē moz itūs brillaiņu redziejs ar portupelim – te jis ir, te jau par pusaulis. Nabyus taidam komota viersā, myužam nasaganeisi. Cikom bārna nav, mož cytaiž ruodīs. Tiks bārns, propuļs vysys agenturys i projekti. Itaidi tik skrīt zyna. Itī na dorba dareituoji.\nDekters rudiņ beja nūsaviers syudu tolkā. Jis dzelu pazyna. Cytam treis sokumu viezīni, itam labi ka vīns saīt. I to vēļ tulznu verās. A kai jom nabyut. Kuram dorba dareituojam tulznu nav, cikom pi dorba dajiukst.\nKa kuozys, tok kuozys. Kuo tī Zīmyssvātku gaideit – pošā zīmys soltumā ni uorā izīt, ni rikteigu kuozu sareikuot. Kas tei par dzelu, meituos bārnu dzemdēt. Nav Laimeņa ni našmuka, ni naboga, kab ar bārnu pi suonu bazneicā ītu. Dekters var, Dekteram ir nauda. Lai kuram, a jam nauda vysod ir turiejusēs – navajag par vysaidim syudim svaideit, tod vysa byus gona.\nJis sataiseis taidys kuozys kai pa vacim godim, vysa parapeja runuos. A lai jī parunoj, lai īpyuš pakalē, lai pasaver. Bobuli taidi. Galadranci!\nLaimenai bryugons taids nu skota na cīš kū. Zama auguma, rūkys kai dalepeitys. Moti jau kuop nūst nu golvys viersa, brilleitis i vādars, par cik godu jau vecs byus. Godu divpadsmit vacuoks. Kod Laimeņa bārnuduorzā guoja, jis jau školu veice. Tok otkon baileigi bogots, koč i vaļsts dorbā. Vys jau kū īraun nuosī. A kai narausi – ka nu vaļdeibys nazagsi, jei zags nu teve. A zags jei vysod. Deļtuo tei vaļdeiba taida īstateita, kab nu cylvāka zogtu.\nKas ir, tys ir. Miškam nauda turīs, taidā ziņā jis ir nu zemis cylvāku sorta i napropuļs. Cik Dekters taidu partejnūs gaisa gruobekļu beja atsaviers – skrīn pa gaisu, tolka nikaida. Ideja taida i ideja itaida. Kab pa jim, nu kukuruzys viņ pasauļs dzeivuotu. A kur ta itymā zīmeļu zemē kukuruza. Voi ta dzedu prodzedi duraki beja, ka rudzus sēja?\nGastiņci Miška vysod atvad spraunu, pats dzer i dzīd. Cylvāks nav švaks, apsvīdeigs – vys unučkai sova iztikšona byus. Ar taidu i mežā iz calma napropuļsi, atrass dorba i naudys. Cyts pi vysa gotova nūsalaiž dybynā, a itys beja muociejs dzeivē kuopt tik iz augšu. Piertī atsazyna, ka muote jū pamatuse mozu, audziejušys ciocis. Nu sešpadsmit godu vacuma struodojs. Jis zyns, kaida bodam garša, jis zyns, kai nauda ūž. Jam daguns ir tai īstateits – jis saūž dzelu tī, kur cytam nikas nasaruod. Nu suoku dziņs mašynys nu Vuocejis, atdevs cytim. Iz ritiņu viņ dzeivuojs. Tik nu ceļa sātā tics, tai jau otkon juobrauc. Kai nauda tykuse, pats suocs šiverēt tepat pa Latveju i veics školu – bez papeira tik cytim par syudu laseituoju vari byut. Registriejs firmu iz sova vuorda, a mašynys dzynuši cyti. Sataisejs darbneicu, pījiems meisteru. Niu to gon puorrakstiejs iz bruoļa – par daudz gari puotori atsaskaiteit vaļdeibai, niu to vaļsts dorbā tics. Nav jau vainis i tī. Koč pasauļa redz i sova apsagrīzšona. Tei sova firma jam acs attaisiejuse, kai pasauļs grīžās, kai nauda īt. Niu nūder i sakari, i saprasšona.\nKū bruoļs? Prīceigs. Vys peļņa. Da i Miška tuos dzelys dasaver. Sataisa tūs hlamus i gryuž iz Krīveju. Tī krīvi že nikuo nasaver – ka tik kust. Kas jam bādys, kas tī piec mieneša voi goda. Krīvam ka tik speideigs vierss i labi ryuc.\nAgruok Marabeju kolnā cauru vosoru, ar maja mienesi suocūt i Marejis dīnu seņtebrī beidzūt, kotru sastdīni nūtyka bali. Dekters sovim ļaudim nalīdze nikuo. Ka dorbs padareits, to i ļustēt var. Dorbs gon na vysod beja padareits, cytu svātdīni kaids kombains i palyka pusvuolā, kod brauciejam švakuok ap dūšu beja palics voi jis paienī damyga. Tok kurs tī var vysa īsavērt voi padareit. Lai voi kai, “Sorkonais Komunars” pakalē cytim napalyka. Ka kurs labeibys teirums i aizleja voi kurā buļbu teirumā nu rudiņa leitu īsataiseja taida dyuksts, ka ni ībraukt, par vysim kūpā zynuoja, kai izaluopēt. Piec kara jau beja gryušuok – kurs varēja, izbāgalēja pa piļsātom, a piečuok, jau Dektera laikā, kas nakaitēja. Par goda premejom viņ saguoja pusžiguļa.\nIz kolna gola beja pastateita estarade, īvylkta elektreiba. Dūmuoja drusku nūstumt kolna capuri, kab leidzonuoks doncuot, a vys nazkai palyka i palyka, nivīns nasajēme.\nRunoj, ka tymā kolnā guņs pluovojūškys – izlein nu Blūzdys azara i gailej pa kolna viersu, cikom ļaužu nav. Kai ļauds kluot, i guņtenis pagaist. Tuos asūškys ļaužu dvēselis, kas nazyna mīra.\nAzars pa pusei aizaudzs, tī kūrc tik vardivis i zīd laičinis. Nav zynoms, voi tī kaids moz ir mauduojīs, da i krostam tik vīgli nadaīsi. Ka verās nu kolna pusis, ezereņš speid kai Dīva acs, opols i dziļš. Ka īt nu krosta pusis, kokla var atlauzt. Nīdris i kuorkli, dyuksts i dyunis zuobokus zemē raun. Da i īt nivīns naguoja. Kaidam besam nalaimis meklēt. Zyni nu, kas tom blūda dvēselem pruotā – paraus zam iudiņa i namaneisi.\nNazkod sensenejūs laikūs iz kolna asūt bejuse piļs, nu azara jāmuši iudini i deļ lūpu, i deļ pošu, i drēbis mozguojuši – cīši meiksts iudiņs jimā ass. Tik reiz tai dzeivei daguojs gols, atguojuši poļaki, krīvi voi vuocīši, izkuovuši vysus i nūdadzynuojuši sātys, pamatuši tik mozūs bārnus i jaunūs, kas vēļ navariejuši karā īt. Zeidamūs bārnus izdaliejuši pa apleicīni, a jaunūs dalykuši pi dorba. Jim vajadziejs sovu ļaužu ašņainuos mīsys sasvīst azarā. Cyts ness sovu tāvu, cyts muoti. Iudiņs azarā nūsakruosuojs sorkons, i nu dybyna ilgi cālušīs gaisa burbuli. Treis vosorys tī cylvāku mīsys i kauli muovuši, tod pagaiss vyss. Tok ar tū pošu azaru īsauce par Blūzdu – kur cylvāku dvēselis aizblūduojušys. Nu tuo laika nivīns tī nav mauduojīs, jau symtim godu. Reiz gon vīns duraks ass saderiejs ar draugim, ka puormaus puori, tok iz azara vyds pagaiss kai nabejs. Voi tī smuts jū īruove, voi kaidi olūti – kas jū zyna.\nTai tymā azarā atspeid tik dabasi, muokūni i eņgeli, a kolna viersā, ka vītom paloksta, skaņ kai bucā. Tī asūt nūdadzynuotuos piļs pogrobi, kur siežūte piļs vaļdinīka jaunuo sīva i reiz par symtu godu izeimūte uorā. Cik izeimūte, par tik kolns zamuoks palīks. Kod jei byus guojuse jau symtu reizi, itamā vītā nūsalaiss azars i sasalīs kūpā ar Blūzdu – vaira nivīns nameis kuojom piļs vacūs ļaužu ašņa.\nPartū i navarēja atrast nivīna traktorista, kas leidzynuotu kolna viersu. Dekters sūlēja izguoduot vītu mašynu ryndā, dalikt premeju, a moz kuo leidzēja. Buobys pa kaktim kai pašeptuoja, tai vysi leluokī dzāruoji palyka siežam sātā. Tai i palyka kolna vierss ar vysom dūbem i līkni iz vyds. Pa vydu tī asūte bejuse oka, ļauds vēļ atguoduoja, ka jūs dedi, pradedu pradedi tymā caurumā variejuši ībuozt kārteni.\nDekters cytaiž napasadeve buobu volūdom, jis taidu glupeibu naturēja nikimā. Na par veļti beja veirs kai buca – cik prīškā, tik pakalē, apsaviels ar špeka kuortu kai pārnejais vepris. Nivīna lūde tī cauri naītu. Kuojis zamys i styprys kai danogluotys pi zemis, golva kur suocās, tī mugura beidzēs – vierss kas vierss. Voi na tuo īmesļa deļ jis republikā beja golvonais sorta vieršu turātuojs. Pi juo piec sudzinīku brauce na viņ nu Vidzemis voi Kūrzemis, atjuoja i pa kaidam specialistam nu Lītovys, pat Ukrainys. Ļusts tod guoja kai vēļ nikod, cyts gosts aizmiersa i da fermys daīt. Ka vaļdeiba deve komandiejuma naudu, to kū tī bāduot. Dzēre i dzīduoja pa glaunū pierti pi azara kai ūdi, džinkstēja viņ.\nDekters nazkur Krīvejā beja sagruobuojs i tiuleņ piec dīnasts atveds sīvu. Sīva nu dobys breineiga, kotram taidu, tok nu skota kai čygonka. Uoda meļniška, lyupys zylgonys, moti kai ūgle. Da i ūgle tik malna nabyus. Rogona kas rogona.\nTai jau cylvāks lobs beja, tik zam beigu, kuo tī aizalīgt, cīši dzēre. Navarēja puordzeivuot dāla smierts, koč palyka pīcys meitys – cyta par cytu garuoka i šmukuoka. Dāls nūsasyta ar mocikletu, da bryutis braukdams. Izlaists jau beja piec valna, veču pošu nikimā naturēja, pretim rējēs. Dekteri i pošu pi vītys nūlyka. A sīva tik – dieleņ, dieleņ, munu dieleņ, synoček tu muns.\nSīva piec dāla bieru sanyka ar sirdi i vaira nasacēle. Kū tī īsi ļaudim taisneibys stuosteit – bez šņaba ni cēlēs, ni giulēs. Tik ka tū sirds vaini varēja pasauļam pasaceit, kauna mozuok. Vys jau buobys zynuoja i pa koktim jēmēs, a kur tu buobai pakaļ izskrīsi – besam rogus nu pīris izēss, na cylvākam dvēseli.\nTei asūte Dīva struope, zynuoja ļauds runuot. Na par veļti nalaime ar dālu nūtyka iz Skarbinīku ceļa, kur vacī krystceli i nu krysta tik vīta palykuse – sasačauluojušu kryumu pudurs, lels akmiņs i iz akmiņa krysta vīta īciersta i syunom aizauguse. Tī jau agruok vysaidu nalaimu bejs – taida vīta. To zyrgs sasatrokoj, to roti apsaguož. Deļtuo i krystu ļauds pastateja. Par dvēselem i par dzeivajim.\nDekters ilgi dūmuoja, nazcik reižu pa tū ceļu nūbraukalēja. Nūstuoja pi krysta, nūjēme capuri. Daguoja kluot – sieteņa vītom apauguse syunom, sakoltušys pārnejuos rūzeitis pi krysta, skuju vaiņuceņš zam kuoju. Pesteituojam zylys acs kai naaizmierstulis upislejā, kur cauru vosoru slapņums turīs. Zylys kai pavasara dabasi i verās – kas tu esi i kur īsi.\nTok, ka nu augšys soka, ka juonūvuoc, to juovuoc zemē. Ar traktori nūguoze betona stulpus, salauze sieteņu, tīpat sakiure guni i Dīva mūku īsvīde jimā. Ass kiupiejs, ni dedzs. Nu reita palykuši tik nūdaguli i Jezus noglys, a pats jis kai propuļs. Tik ceiruli iz dabasu vyds i kamanis lidoj ap krysta vītu, vosorai perekļa maklādamys.\nNiule jau tī vaira sātu nav, nabyutu vaira i ļaužu, kas nu guņs rautu kūka Jezu i globuotu sātā. Tik pa kaidam ūzulam iz teiruma vyds palics, vysi celi izorti, akmiņa iz akmiņa nav palics. A nazkod beja taidys sātys, ka nanūsavērt. Cyta aiz cytys pastateitys, jaunī dzīduojuši doncuojuši, lūpu vasals bors. I tī beja breineigais krysts ar Dīva mūku nu ūzula kūka. Kas zyna, kurā pašelē tei mūka satrupēja. Kai guoja melioraceja, vysys sātys iz cīmatu aizdancynuoja. Palyka tik akmiņu skaudzis i īvu zīdi pa pavasaram.\nTys ūzuls aug iz poša teiruma vyds i vēļ šudiņ, rasnys kai baile i zori pa puspasauļa izaplātuši. Pusnūkaļts i taids pavysam na sevī, a veļ dzeivs. Kai pavasars, tai stuov plyks i kai nūspruodzs, a vysleidza izdzan zalis lapenis. Koč jam i škidrys tys vaiņuks, zemē nakreit vys. Tik vīna golūtne nagaisa laikā nūlyuzuse, zibsnis īspiers taišni ūzulā. I nu tuos golūtnis jau pyrms loba laika izgrabta Jezus mūka. Seņ jau tys bejs, niule pi ūzula vairs i redzēt navar, ka tī kas lyuzs voi krits. Stuov vyss kai apsalaids iz mieršonu, a vys dzeivuoks par dzeivu.\nKa ar dālu tai nūtyka, Dekters meitu sorguoja vaira par vysu pasaulē. Iz balu guoja vysys kūpā, kai pīcys līpenis riņdeņā. Vacuokuos dasavēre jaunuokūs, jaunuokuos merkavuoja nūsavērt, kū dora vacuokuos. Meitinēs palyka da pošu kuozu, par kryumu bārnim nivīnai nabeja dzierdams, da i rikteigī pīdzyma čut ni godu piec izīšonys pi veira.\nMeitys gon Dekteram beja izadavušys, cyta par cytu šmauguoka. Puišim ka nanūsavērt. Nu muotis tys meļniškums, a cytaiž latvītis kas latvītis. Kū tī, Dektera saime beja izslavāta pa vysu parapeju. Cyta piec cytys aizguoja pa pasauli, bārnu pībyra kai zierņu. Pats vacs sēd aptrupiejs kai sakuorņs, a unuki bļaudami skrīn apleik. Bārnu vacais žāluoja, jī i lypa apleik kai myusys mada bucai.\nKuozys vacuokajai Dektera unučkai byus iz kolna. Lai ļauds pasaver, ka dzeivē loba nav redziejuši – Dekters var i Dekters sataiseis. Ar vacū viezīni i sakarim. Paruodeis, kai agruok cylvāki dzeivuoja – i svātki beja, i vyss beja: koč pi maizis i suoļa, tok ļusteigai.\nSarunuoja ar večim i ar kārteņu nu elektreibys linejis puorsvīde vodus, pa vacajim stulpim aizvylka elektreibu iz kolna. Lampys to gon vajadzēja dataiseit jaunys. Vacuos saryusejušys – cytā vieja pīpyusts nateireibys i pīaudzs seņ nūkoltušys zuolis, cytā putyna pereklis.\nSpeidēs gaisma vysu nakti, spēlēs muzykanti i pa laikam laiss magniteponā lentys. Bufets byus par breivu. Tai tys byus. Tai tam beja juobyut.\nPi prīžu sasysta dieļu ustabeņa jaunajim. Guldynuošonai. Taipat tok skaidrys, ka nagulēs. Tok sovys vītys vajag. Jaunajim juobyut vītai, kas ir tik deļ jūs. Jūs gultai, kur atsalaist. Jūs vītai, kur nav nivīna cyta, nivīnys svešys acs. Cik nav dzierdāts, kai apčaravoj voi nūsaver ar narikteigu aci. Cyta buoba i nagrybādama nūskauss jaunivis laimi, iz sovys nalaimis vārdamuos. Tuos vītys nivīnam nav juoredz, tī ļaudim nav juosameicej – lai Laimeņa jau stuovūklī voi kai. Sovs ir sovs. Nav kuo.\nGreidu doncuošonai sasyta, kur bejuse estarade – pakaļnī iz azara pusi, aiz līknis. Vacuos estaradis vītā palykuse cymanta greida. Kūka dieli seņ satrupiejuši i nūvuokti – kab nivīns golvys naatlauztu i iz leitā i zīmā izdiediejušūs dieļu i saryusiejušūs noglu napuordūrtu kuoju. Līknis ūtrā pusē pastateita bolta armejis brezenta teļts. Saulē izbaliejuse, puorstaiguojuse jau cik kuozu, saluopeita, lela. Iz vacūs betona mītu sasysti beņči.\nDekters klymbuoja caur līkni. Leita laikā te tai i skrēja iudiņs, lobs pacālums – dūmuot, tai i vajag. Lai cyts cytam namaisa, vysi vysu redz.\nDali vacūs betona mītu daguoja izrakt, kab naatsystu kuoju. A kai beja, kod vydā roka – kolna vīnā molā atvede cymanta maisus, syta nu dieļu formys, jauce i lēje. Vajadzēja to metala dzeisluojuma, to nazkas na tai saguoja. Veči vēļ lomuojuos, kas vīgļuok byutu bejs dabuot gotovūs benčus i sasist tik kūpā. A kur tūs gotovūs byutu pīsajiems. Ka atvastu, to zīmā. Ka vyspuor dabuotu. Ka nasmierieji, to i naguoja.\nSaguodnīks to taids prahodnais vecs beja – čortam čūkstā īleiss i dabuos. Tok voi tuo viņ vajadzēja. Te labi, ka vēļ tū cymantu beja izguoduojs pa vacim blatim. Daguoja nūrsaksteit iz teļu fermys i fermā otkon likt vacūs blokus i ceglus. A voi nasataiseja i voi nabeja. Pa butylkai tī, butylkai te. Tam teļš, tam vepruks. I verīs – ferma stuov i šeilaiks, Sileņu dālim klāvs ītaiseits, nu pošys Lītovys speideiga pīna mašyna brauc puordīņs. A beņčim tik dieli juopamaina. Agruok to muocēja struoduot. Atvede nu kolhoza fermys pušdīnis, ols buceņu nu vacuo Kroiča, veči kai ruove, tai breikstēja viņ.\nDa i šudiņ struodoj. Dekters nūsavēre iz kolna. Cyts taids vysā nadzeigs puiss. Tik ka tuo dorba nav i atjiukst nu struoduošonys. Slaistuos tik apleik ki susātivi i gaida nazyn kuo.\nDūmuot, agruok vyss mutē kryta. Krist jau kryta, vīgļuok beja, tok deļ tuo vīgluma, oi, cik prācys i pruota beja juodalīk.\nKuozys saguoja ļusteigys. Dzēre i dzīduoja vysu nakti, kai troni dyuce pi ols. Ļusteišonuos saguoja lela. Tik bogotī rodi vys šaipejuos – trokī, trokī latgalīši. Kuozys sadūmuojuši iz kolna. Sprosti ļauds. Dvēsele jau sirsneiga, a pruota tī moz. Tok i poši dzēre i dzīduoja čiuļu mēlē. Cikom jau kryta gar zemi.\nNivīna vaira nabeja augšā. Saule jau taisējēs iz liekšonu. Dekters sēdēja pi golda i grīze iz riņči aizāstu studiņa bļūdu. Strupī piersti, steivs biņdziuks. Kuozys beja saguojušys gūdam. Dreiži jau muzykanti ceļsīs i raus reita maršu. A niu nu teļšu pusis guoja tik taida kai sviļpuošona, kai cyuku ryukšona. Pīāduši i pīdzāruši loba, gulēja kai systi. I vīnys nakts navar nūdoncuot. Kū tī. Kas tī par ļaudim, kas par cylvākim.\nDekters pīsacēle nu golda i paguoja kolna golā. Pa kreisai rūkai cauri prīdem plaiksnēja reita bluozme, pa lobai vyss tymss i azara bļūda zemīnē kai tymsa i speideiga acs kryumūs.\nSeņ jau guoja runa, ka tū kolnu vajag nūrakt smiļktim i graņtei, atsyuteja nazkaidus geologus, tok vys palyka i palyka. Tai i vaļdeiba nūsamainēja, laiki puorguoja. Niu ak jau ka roktu, to leidz ar zemi, azars apsalaistu par izroktū dūbi. Tymūs laikūs cikom papeiri puorstaiguoja, jau i par kolnu aizmiersa. Voi varbyut nikas i nastaiguoja – Dekters nikuo nabeja dzierdiejs, tai i propula vyss. Varbyut te i nabeja ni tuos graņts, ni kuo.\nDekters paguoja meiztu aiz kolna gola iz azara pusi. Saule lāc myglā. Solts. Vyss kluss. Tik ka putyni jemās kai troki, peikst i čeikst vysi kryumi. Tuolīnē suņs rej. Nivīna cylvāka bolsa, tik kryumi, kryumi apleik i azars zamīnē.\nSvātdīne aust. Zyli i augsti dabasi ceļās puori vysam kolnam kai bļūda. Prīdis stuov dzaltonim stymbynim i apleik seika cārmyušku gaismeņa – saulē dzirkstej seikom lapeņom kai caurspeideigom.\nPi azara stuov nazkaida sveša sīvīte, verās iz juo. Pasaceļ i īt pretim pa stygu caur prīdem. Malnys bizis sapeitys, skusteņš, leigons augums ar opolim gūrnim. Jauna sīvīte īt i aicynoj da seve. Korstums īsasyt gūrnūs. Nudi, kab vēļ koč vīnu reizi myužā taidu sīvīti rūkā turēt.\nSīva, nudi taida kai juo šmukuo sīva. Verās iz juo, kuop augšā kolnā nu azara i nasoka nikuo.\nKaida tei dzeive beja, lai i beja. Vysa kuo beja. Tok nazkuo nabeja i nabeja – skrīņ koč mēli izkuors, sitīs nu uodys uorā, a nazkuo nav. Nazkuo taida. Nazkuo varbyut poša svareiguokuo.\nKab koč vīnu šaļti kuo taida radzātu. Nūsastuot iz kolna viersa i vysu pasauli sajust sevī – tik zyli dabasi viersā i azars apakšā. I cylvāks iz kolna. Jauns, styprys. Īs i dareis, a niu stuov.\nNu reita kuozinīki vacū Dekteri atroda myrušu. Sēdēja pi prīdis, atsaspīds ar muguru pret stymbynu i sastruoduotuos rūkys salics kliepī. Vacs, vacs, dzeivis pīkuss.\nJuo smierts aizmygluotajuos acīs vēļ speidēja bluozme. Taida kai nu dabasu. Kai nu azara, kai nu vīgli zylys dabasu atbluozmis azarā, kur pagaiss tik daudz dvieseļu.\nA iudiņs azarā stuovēja mīreigs i kluss i jimā atspeidēja bolti padebeši i Marabeju kolna prīdis. Tik iudiņa miereituoji staiguoja pa juo viersu. Cikom īt, tikom pa viersu.\nKod iudiņa miereituojs nūstuoj īt, jis nūgrymst dybynā.\nPosted on 05.05.2011 Author saprgeCategories proza, stuosti, tekstiTags latgaliski, literatura, pavasars, proza, stuosti1 Comment on Marabeju kolns\nPosted on 04.05.2011 Author saprgeCategories par dzeivi i par cylvākimTags atminis, cylvāki, dzeive, Latveja, literatura, škola5 Comments on par īgņām un baznīcām\nPosted on 03.05.2011 Author saprgeCategories par dzeivi i par cylvākimTags atrodumi, cylvāki, latgalīši, latgaliski, Latveja, volūda2 Comments on vysaidi latvīši. Latveja vīna


Dobys koncertzals itūgod ari Latgolā! - lakuga.lv\nTemys: Dabas koncertzāle, Demene, Dobys koncertzals, Roksts, sarkanais ugunskrupis, sorkonais guņsrupucs\nKasgadejais muzykys, muokslys i dobys projekts „Dobys koncertzals” (Dabas koncertzāle) 30. junī pyrmū reizi izskanēs Latgolys pusē – Daugovpiļs nūvoda Demenis pogostā.\nKoncerta vītu izraudzeja ituo pasuokuma golvonais varūņs sorkonais guņsrupucs (Bombina bombina), kurs Latvejis teritorejā atrūnams pošā dīnvidu pīrūbežā Bauskys i Daugovpiļs nūvodūs. Ituo aizsorgojamuo obinīka, kas tulkojumā nu latiņu volūdys nozeimei „tīkai skanūšs”, vokaluos prasmis īdvesmuoja koncerta reikuotuojus programā dalikt tīkai skanūšu operys izruodi. Kai stuosta muzykys producents i vins nu projekta autorim Ingus Ulmanis itūgod koncerts byušūt sovpateigs ar tū, ka programai varuok kluot ir guojuse akademiskuo i klasyskuo muzyka.\nKoncerts byus bez moksys i suoksīs 19.00. Koncerta dalinīki 15 dažaiduos darbneicuos varēs vērtīs sorkonuo guņsrupuča atteisteibu, suocūt nu kurkuļa leidz pīaugušam obinīkam. Dobys koncertzalā, kai īrosts muzicēs Ingus Ulmanis, Aigars Voitišķis, Kaspars Tobis, Andris Sējāns, Valdis i Rūta Muktupāveli i Anrijs Grinbergs.\nProjekts „Dobys koncertzals” nūteik jau 7 godus pēc kuortys. Viņūgod koncerta tema tyka pīkuortuota iudiņa augam „Pūšļu fukam”.\nItymā reizē „Dobys koncertzals” atbraukušūs eipaši aicynoj pasakavēt itymā tuolajā Latvejis nūvodā ilguok i izbaudeit vysu treju vaļstu – Latvejis, Lītovys i Boltkrīvejis – rūbežu krystpunktā radzamū. Taipat drūšeibys deļ organizatori aicynoj koncerta apmaklātuojis pajimt leidza pasis ci kaidus cytus personu aplīcynojūšus dokumentus.\nVaira par “Dobys koncertzalu” verīs ITE\nKarteņuos – Dobys koncertzala presis konference Daugovpilī, autoris foto


Купон "Juicy Couture Viva La Juicy Gold Couture (sp)!" Интернет-магазин aromacode.ru — Скидки, Купоны, Промокоды, Акции Кэшбэк Владимирская область\nКупон Juicy Couture Viva La Juicy Gold Couture (sp)! в интернет-магазине aromacode.ru\nJuicy Couture Viva La Juicy Gold Couture (sp)!\nВоспользуйтесь купоном: Juicy Couture Viva La Juicy Gold Couture (sp)! в интернет-магазине aromacode.ru\nКупон: Juicy Couture Viva La Juicy Gold Couture (sp)!


Latgalīšam svareigys vierteibys Alda Bukša romanā “Bruoli” - lakuga.lv\nTemys: Aldis Bukšs, Bruoli, kriminalromans, latgalīšu literatura, literatura, recenzeja, Sandra Ūdre\nPyrmais kriminalromans latgaliski “Bruoli” piec byuteibys ir stuosts par veirīša iniciaceju. Attāluotajā brutalajā nūzīdzeibys pasaulī golvonajam varūņam Edgaram Tāraudam vysu laiku juosaper pa dublim i syudim gon puornastā, gon taisnā nūzeimē, jam nav breinumpaleigu kai puorsokuos, tok ir latgaliskuos kulturtelpys orienteri, kas kritiskā momentā paleidz izalaseit pareizū reiceibu. Piec nūzeimeibys itys romans vysa dašamejuo latgalīšu literaturys procesa kontekstā ir taida viersyune kai sovulaik Čenču Jezupa “Pīters Vylāns”, bet piec kvalitatis – puorspiej vysu da itam latgaliski saraksteitū.\nArmeja ci sevkura leidzeiga struktura, cītums, kriminalais pasauļs, mežs, ekstremali izdzeivuošonys apstuokli, augstys likmis risks, naatkareigi nu plusa voi minusa viertejumā, ir arhaiski veirīšu puorbaudejumi, tys vyss atrūnams jaunuokajā latgalīšu romanā. Mamom i krystamuotem gon lobuok pateik puiškinu pīaugšona par puišim bez dzeiveibys risku i ar plus zeimi, bet juos veirīšu pasaulī nav nūsaceituojis. Romans suocās ar frāzi “Sādūt cītumā..”, i taids stuosts realā situacejā daudzuos saimēs i sābrim nūzeimuotu cītumā tykušuo veirīša izsliegšonu nu sova lūka, apzeimūguošonu par naveiksminīku ci, vēļ ļaunuok – vysa ļaunuma īmīsuojumu, iz myužu. Navajaga pat cītuma, daudzi veirīši sevi nūroksta pi sevkurys pyrmuos naveiksmis i puorstuoj ceineitīs.\nRomana golvonajam varūņam Edgaram Tāraudam izīšona nu cītuma ir jaunys izaugsmis suokums, bet pasauli jis sakuortoj tim pošim pretlykumeigim leidzeklim i veidim, kaidim sačakariejs. Jis tok dorbojās nūzīdznīku vidē! Byut da veileitis pozitivam varūņam, ar sovu dzeiveibu cālim leidzeklim aizstuovēt lelys idejis i vierteibys byutu daudz vīgļuok, kai izlobuot najauši “sastruoduotus syudus”. Tok tys byutu gotovs varūņs bez izaugsmis ceļa.\nRomana izadūšona ari tymā, ka varūņa puorbaudejuma lineju nūtur na viņ sižeta nūtikšonu atteisteiba, bet vysa viestejuma nūskaņa. Mežs nav tikai apstuokli, tam nūlosoms ari mitologiskais puorbaudejumu vītys kods – piec īspiejis apgryutynuot varūni, pīmāram: “Vairuok nakai pusstuņdi brids cauri sleikšņom i kuopeliejs puori nūguoztu kūku stumbrim, jis izguoja nalelā klajumā.” Edgaru pavoda myužeigais pelieceigums dobā: “Aiz restuotuo lūga vaļdeja agrim decembra reitim rakstureiguo tymsa.” Voi: “Leiņova leits. Ari Londonā, taipat kai Latvejā, nu snīga nabeja nikuo.” Spūža vosorys saule speid Kristapam. Sovutīs jam taidu izaugsmi aizstuoj dziļais pamats – interese par Zīmeļlatgolys pretuošonuos kusteibu davuse jam cītu vierteibu pamatu i dziļu puorlīceibu.\nNacionalūs partizanu viesture kai mitiskuo paguotne\nCytur lapnojās ar varūņepim voi vysmoz legendom par varūnim, kas arhaiskā paguotnē īveikuši kūpīnai svareigus īnaidnīkus, vīnuojuši kūpejam mierķam, īdvasmuojuši puorejūs. To vītā latgalīšu folklorā atrūnamys teikys par pazemē īslūdzeitom jaunovom, kurys naspiej nivīns izpesteit. Tai godu symtim varūni nasarūn, a kasdīnys problemys rysynoj sīvītis.\nItū kulturys viesturē nūsastabiliziejušū patīseibu romans “Bruoli” piļneigi puormej. Zīmeļlatgolys 20. g. s. militaruo viesture ar Latgolys partizanu pulku Latvejis atbreivuošonys ceiņuos 1919.–1922. godā, a piec tam nacionalajim partizanim mežūs, kas aktivi pretuojuos padūmu varai 40. godūs, glorificāta kai pyrmeileigs veiriškeibys paraugs, izceļūt Zīmeļlatvejis nacionalūs partizanu vīneibys vadeituoja Pītera Supis vuordu. Juo dzymtuos sātys vītys atrasšona i slapona apmekliešona Krīvejis pusē Kristapam ir rituals, kas leidzvierteigs Svātuo Grāla atrasšonai.\nDūmojams, Edgars i Kristaps, uzvuordā Tāraudi, autora nūkristeiti partū, ka Supis vītnīkam Henrikam Ausekļam sagvuords bejs Tārauds. Jim kai jaunuokajai paaudzei juobyun varūņu vītnīkim šudiņ.\nNu suoku romanā īsazeimej, ka Edgars ir slyktais bruoļs, a juo pretstots Kristaps – lobais, jī nasimpatizej vīns ūtram. Tok autors itū laseituojam dajiuktū modeli dreiž salauž, Kristapa vīnkuorši nav, i Edgaram dziļuo pīdereibys apziņa dzymtai līk pasajimt atbiļdeibu par itū “tukšumu”. Jis dreiž gotovs īt da gola ari bruoļa mekliešonā, byut lobais bruoļa vītā, kod taidam juobyun. Vuordam “kauns” Kristapa zeimeitē te eipašs svors, partū ka jim audzynuota atbiļdeiba. Gols golā – Edgars ir bejs tys, kas pamudynuojs Kristapu pīsavēst nacionalūs partizanu viesturei.\nRomanā paruodeits idealais veirīšu audzynuošonys princips – na viņ puormontuot dzymtys veirīšu padareitū, tok aizīt tuoļuok par īprīkšejom paaudzem. Zeimeigi, romana prologā tāvs nasabeist Edgaram atsazeit tymā, kas jam nav izadevs, tys aizdadz puisī gribiešonu sevi aplīcynuot: “Tāvs vysod sovu stuostu par igauni pabeidze, dūmeigi nūgrūzūt golvu. Jam tys beja koč kas nasaprūtams, bet varbyut jam beja baist pīzeit, ka pats iz kū taidu nabyutu spiejeigs. Nasaverūt iz tāva nūsūdūšū attīksmi, Edgaram nu tuo vokora Kaļveišu vyrtuvē speiteigais igauņs beja īsaspīds atmiņā iz vysa myuža.”\nKoč muotei Edgars ir Pazudušais dāls beibeliskā izpratnē, i prīca par juo atsagrīzšonu vactāva bērēs izpalīk, tok varūņam pošam juos ituosšaļts attīksme nav nūsokūšuo. Jis sovu ceļu nūīs taipat.\nKulturys zeimis – varūņa vierteibu orienteri\nMuotis ryupis, sātys iedīņs i patvārumu simbolizej sīrs, kū Kristaps gribiejs bruoļam cītumā atdūt i kas vāluok nūruodejs iz poša Kristapa pādim Igaunejā. Latgalīšu kulturys leidzīnī sīra rytuļam ir mitologiska nūzeime – saulis atveids godskuortu i gūdu svātkūs. Partū obejim bruolim sīrs ir kas vaira par iedīni – saikne ar muoti, ar dziļajom seņču saknem. Sovutīs veiriškais simbols zyrgs viesturiski bejs latgaļu karaveira, tod zemnīka tyvuokais leidzgaitnīks, aizviesturiskūs laikūs ticiejuši, ka jaunū vegetacejis sezonu atnas Saulis zyrgs. Tāraudu vactāvs jamās ar saceņseibu zyrgim, storp jim ari nūmierst. Tys nav tragiski, kod zyni, ka ir maņtinīki.\nRomana raitajā darbeibā īkļautys i bēris, i bazneicys apmekliešona Zīmyssvātkūs, i kopu sakūpšonys nūzeimeiba. Eipaši jau pādejais svareigs indikators attīceibuos ar senčim, i te sevkurs laseituojs var izviertēt sovys attīceibys ar dzymtys saknem: “..niu dala teritorejas beja aizauguse, kopu kūpas nakūptas, vītom izguozti krysti, izlauzti sātmaļa dieli. Vysai narakstureiga aina deļ latgalīšu kopu. Lai voi kas, bet kopi ite beja svāta līta. Kopu nakūpšona beja leluokuo nacīņa, kū varēja izruodeit sovim seņčim. Itaidas ainas kai Začānu kopūs līcynova, ka cīms i tuos dzymtas, kas kopus nazkod veidovušas, ir izrautas uorā nu ituos vītas ar vysom saknem.”\nPuori vysam latgalīšu volūda, kurai autors veļtejs eisu prīkšvuordu. “Nav pareizu voi napareizu formu, ir tikai nu paaudzes paaudzē montuota volūda, kura peļnejuse tikt kūpta.” Vīglu rūku tekstā īkļauta Ryučupis vītvuorda etimologeju, kas laikam darātu ari eistajim Akmeņryučim. Vēlēt tikt tulkuotai cytuos volūduos, vysupyrma nūvārtātu Igaunejā.\nSvešuma puorbaudejums i puorejī\nCik ryndkūpuos uzskaiteju latgalīšam svareiguos vierteibys, tok kai atsatīkt pret dūšonūs svešumā vyspuor? Ka viņ sistīs fabrikā, laikam nav vārts. Ka deļ dzeivis školys i apvuoršņu plašuma, tod nui. Edgars izīt “taidu dzeives skūlu, kaidu leidz šam nabeja variejuse pīduovuot ni vydsskūla, ni augstskūla. Taidu, kaidu ir spīsts izīt sevkurs kautreigs i angliski švaki runojūšs laucinīks. (..) Lauki i Latgola voi, Anglejas gadīnī, Latveja beja pīteikami lobi atslāgvuordi, lai īintrigietu.” Poša ziņā, kū dareit tuoļuok ar itū školu. A kuoja nūzīdzeibā var pasleidēt i pi sātys pakša, nūzīdznīki dorbojās i te, i tī.\nJamūt vārā ituo teksta viersrokstu, koloritūs nūzīdznīkus, igauņu lykumsorgus, suomu cītuma darbinīkus likšu mīrā. Vieliešu gruomotai eistu puorbaudejumu – puortapt filmys scenarejā.


Rūykardhā-yi nuvīn-i āmūzishī (Work) - University of Manitoba Libraries\nRūykardhā-yi nuvīn-i āmūzishī\nThe work Rūykardhā-yi nuvīn-i āmūzishī represents a distinct intellectual or artistic creation found in University of Manitoba Libraries. This resource is a combination of several types including: Work, Language Material, http://bibfra.me/vocab/marc/Collection, Continuing Resources.\nThe Resource Rūykardhā-yi nuvīn-i āmūzishī\nEducation -- Iran | Iṣfahān -- Periodicals\nEducation -- Iran -- Periodicals\nContext of Rūykardhā-yi nuvīn-i āmūzishī\n
 Data from Rūykardhā-yi nuvīn-i āmūzishī - University of Manitoba Libraries
\nData Citation of the Work Rūykardhā-yi nuvīn-i āmūzishī


Leiksnys katuoļu bazneica - Vikipedeja\nKoordinatys: 55°59′55″N 26°23′48″E /  / 55.99861; 26.39667\nBazneicys prīškys fasads 2000 godā\nLeiksnys kapleica (pa lobai) N. Ordys tepiejumā (XIX gs. 70 godi)\nLeiksna jau nu XVIII gs. bejuse zeimeigs katuoļu centrys. 1749—1789 godūs ite dorbuojuos jezuiti. Pyrmuo Leiksnys bazneica stateita 1748 godā pi Līdinghauzenu-Volfu muižys, bet 1789 godā Juzefs Zibergs jū puortaiseja par kapleicu. XIX gs. 70 godu Napoleona Ordys Leiksnys tepiejumā redzīs, ka jis bejs nalels, kompakts statīņs ar oltorgolā nūšļauptu divsleipu jumtu i barokalu jumta tūrneiti augš īejis fasada trejstyuru zelmiņa.\nKod Leiksna daguoja Zibergu, piečuok — grafu Plateru-Zibergu sovumā, suocēs jaunys lelys bazneicys stateiba, kū dabeidze 1798 i pasvieteja 1801 godā. Kuormu pa daļai nūjauce piec 1913 goda, a materiali tyka izlītuoti plebanejis stateibai. Niulejuo bazneica stateita 1909—1913 godūs piec bazneickunga, piečuok arciveiskupa Ontona Springoviča iniciativys. Bazneica cīte Pyrmuo pasauļa kara laikā, bet pūstejumi tyka likvidēti XX gs. 20 godūs.\nNu vacuos bazneicys irā sasaglobuojuši XVIII gs. biktssūls i 1793 goda klasicizma stiļā darynuota monstrace.\nArhitektura[pataiseit | labot pirmkodu]\nLeiksnys bazneica irā apmāreigs latiņu krysta formys plana neogotikys stiļa statīņs ar trim garonyskim jūmim, škārsjūmu, poligonalu apsidu i divtūrņu fasadu. Divtūrņu fasads rysynuots izvārstuos proporcejuos: neogotiskū zelmini īramej slaiki, ažuriski tūrņi ar telts formys smaili, a centraluo īeja teik izceļta ar portalu i rūžys lūgu. Jūmu krystpunkts teik īzeimuots ar dekorativu tūrneiti jumta kūrē. Uorsīnu vertikalū dalejumu akcentej kontraforsi. Bazneicys apskaiste i ītaise veidoj vīnuotu ansambli.\nLeiksnys bazneica irā zeimeigs historizma laika Latgolys bazneicu arhitekturys pīminieklis i vīns nu izcyluokajim neogotikys pīminieklim Latvejā.\nVarganis[pataiseit | labot pirmkodu]\nBazneicys varganis darynuotys 1931 godā Vaclava Bernacka Varšovys-Viļnis vargaņu fabrykā. Koņcertinstrumentam irā 27 registri i divi manuali. Jis ir vīns nu leluokajim puoļu vargaņmeistru budavuotim instrumentim Latvejā.\nLiteratura[pataiseit | labot pirmkodu]\nKaminska R., Bistere A. Sakrālās arhitektūras un mākslas mantojums Daugavpils rajonā. — Rīga: Neputns, 2006 — 296 lpp. — ISBN 9984-729-90-7\nLeiksnys katuoļu bazneica Vaļsteibys kulturys pīminiekļu sardzeibys inspekcejis teiklavītā\nAtdabuot nu "https://ltg.wikipedia.org/w/index.php?title=Leiksnys_katuoļu_bazneica&oldid=29841"\nItymā lopā pādejuos izmainis izdareitys 06.49, 2013. gada 15. sulu mieness.


Taida tei caurveja - lakuga.lv\nKulturys īsacejumi nedeļai: tuškavuoti kuopusti, poezeja i kūki\nLatgaliskuos kulturys viests #5: nūtikšonys septembrī\nTaida tei caurveja\n22 Juļs 2021\nTemys: dzeja, Ingrida Tārauda, latgalīšu dzeja, latgalīšu literatura\nSagataveja: Ilze Sperga i portals lakuga.lv\nItys ir Ingridys Tāraudys dzejis kuortejais publiciejums portalā lakuga.lv Par itim dzejūlim poša autore soka: “Izjam kuru ryndu nu kura panta i dalīc kluot cytai ryndai nu cyta panta – vyss tai organiski sasaliks jaunā pantā. Taida tei caurveja ryndom i vuordim kai zača pūgom.” Sarunu ar dzejneicu skaitit ITE.\nSatikšu sasatikšu nūsatikšu\nDūmuošu padūmuošu aizadūmuošu\nZynuošu izzynuošu apsazynuošu\nKai taida caurveja\nKotrai puļsa kusteibai\nTaids tys vokors taida\nTei dzīsme iz munys i\nTovys dzeivis smylguos\nSavārtys pļovys zemneicys\nKai kleitys pūgys tovūs\nReitdīnys nazyn i kas\nraibumi sasamisiejuši tauryna\nspuornūs spylgti izgaismuots\nbezsusātivu laiks pīpiļdeits pusi\ncaurspeideigys caurulis tovs\nsmailais papīds roda\nīpleisumu vysur tai navajag\nnazini tu kai\npareizi aizīt cylvāki\nMyusu pīkrasti kurelpys plyuda\nViļnim gluosteigums pādys smiļktīs\nNi aizskrīt ni palikt ni\nMalns markers kārmynā\npartū ka tod kod\npierstu vejumim tovus\nplaksteņus gluostu i aiz lūga\ntymst bezgaleibā sadag\nputekļūs sabyrst puorsoku\ntymsa ustoba kai\nvarāts tai dareits nu\npa lejom spraucās soltums\ndalnuos ar tovu atguodynuojumu\nvairs zalti nabyrzuļuos iz\njuļa leitam cytaida\ngarša i smaržoj lilejis\nĪrejis pi sātys duorzūs\nlai ir kai naz’kod –\nsatikt ar nūjausmi\nvuordi kai začapūgys* voi\npyupoli puori lyupom\ni aizripoj ripoj voi voi\natlīk saskaiteit divi\nplus divi dreiži pasaceļ\nlidmašinys bāgumi paisumi\nokeans ar jiuru sasatykdami\nrokstus zeimoj lai saprostu\naizlīku dalnu acim\nvosorys aizačeršona pļovuos\nsmolkom maņ pučeitem kleita i\nbolts krakl’s tev vacais\nmopeds kas apleicīnē\ndivi mes i putekli\n* Matainais uobuleņš (Trifolium arvense).\n14:00 Spēle “Ziemeļlatgales detektīvi” @ Zīmeļlatgola\nSpēle “Ziemeļlatgales detektīvi” @ Zīmeļlatgola\nOct 31 @ 14:00\nAicynoj pīsadaleit spēlē, kura topuse Bolvu Centralajai bibliotekai sadarbeibā ar Viļakys nūvodu turisma informacejis specialistem, projektā “Ziemeļlatgales detektīvi”. Spēlē varēs īpazeit Zīmeļlatgolys dobys i kulturviesturis objektus, kai ari turisma pīduvuojumu – kūpā izpyldūt 121 aizdavumu. [...]\n18:00 Foto izstuode “Raiņa dzejolis fo... @ Raiņa muzejs "Jasmuiža"\nFoto izstuode “Raiņa dzejolis fo... @ Raiņa muzejs "Jasmuiža"\nOct 31 @ 18:00\nNu 5. maja da 31. oktobra Raiņa muzeja “Jasmuiža” breivdobys teritorejā, Preiļu nūvoda Aizkaļnē, apsaverama foto izstuode “Raiņa dzejolis fotogrāfijā”. Vaira informacejis par izstuodi ITE.\n15:30 Ievys Pīgoznis tīšsaistis lekcej... @ Tīšsaistē\nIevys Pīgoznis tīšsaistis lekcej... @ Tīšsaistē\nNov 5 @ 15:30 – 15:50\nLaikā nu 1. da 5. novembra byus Latvejis Kulturys akademejis starptautyskuo konferenču sereja “Kultūras krustpunkti XV”, kurys laikā tīšsaistē. varēs dzierdēt kulturviesturnīcis Ievys Pīgoznis lekceju “Tradicionālā apģēba pētniecības un rekonstrukcijas problēmas: ieskats Latgales zeķu izpētē”. [...]\nJaunuokajā Latvejis etniskuos muzykys izlasē ari “Muosys”, “Ceiruleits” i “Tautumeitys”\nVusi vosaras ziernekli nūsleikuši rudens okā\nNacionalajā namaterialuos kulturys montuojuma sarokstā īkļautys saļmis Stiernīnē\nIngys Ābelis romana “Klūgu mūks” tulkuojumi\nRadeits dejis videoklips grupys “Tautumeitys” dzīsmei “Brosnej, puika, tū dzeršonu”\nApvīneibai “Latgalīšu Reps” uzlauzts “YouTube” kanals\nVoi Dagunovā dzeivoj cylvāki ar lelim dagunim, a Kraukļovā lidinej kraukli?


Pogoda Qaryat al Būrī - prognoza godzinowa na dziś - WP.pl\nPogoda WP.pl Irak Pogoda na dziś - Qaryat al Būrī\nAktualna pogoda, godz. 08:37 04:59 19:13\nQaryat al Būrī - pogoda godzinowa na dzisiaj\nQaryat al Būrī - pogoda godzinowa na jutro\nQaryat al Būrī - pogoda godzinowa na pojutrze\nQaryat al Būrī - pogoda godzinowa na\nQaryat al Būrī - archiwum pogody\nQaryat al Būrī - średnie temperatury\nLipiec 38°C maks. 45°C min. 31°C\nGrudzień 13°C maks. 17°C min. 7°C\nKāz̧im aḑ Ḑāḩī\nQaryat ar Risālah al Awlá\nQaryat ar Risālah\nAkhşīr al ‘Abbās\nTall aş Şāyiḩ\nQaryat an Najāḩ\nKhalīl al Amīn\nḨusayn al Jāsim\nMuḩsin al ‘Abbās\nQaryat Sāmī Muḩammad Jār Allāh\nSabwād al Muḩammad\nQaryat ar Rashād


Крестный Путь | Богослужебные процессии, крестные ходы | † Католичество\nKrystaceļu ejūt kūpeigi, var pīsaturēt pi šaidas kōrteibas:\nKrystaceļa dzīsme (dzīd, ejūt nu vīnas nūstōšonas leidz ūtrai);\nV. Mes pīlyudzam Tevi, Kristu, un Tevi slavejam.\nR. Jo ar sovu krystu pasauli atpērki.\nAtteiceiga apdūmōšona un lyugšona;\nTāvs myusu... Esi sveicynōta, Marija...\nV. Kungs, apsažāloj par mums.\nR. Apsažāloj par mums.\nKrystaceļu īdami, apdūmōsim un pagūdynōsim myusu Kunga Jezus Kristus cīsšonas, lyugdami sev grāku pīdūšonu un cytas vajadzeigōs žēlesteibas.\nSvētej Kungs, šū sovu tautu, kuras dēļ myusu Pesteitōjs Jezus Kristus naatsateice sevi nūdūt grēcinīku rūkōs un uzajimt krysta cīsšonas. Mes Tevi lyudzam, kas dzeivoj un voldi myužu myužūs.\nMuns lobais Jezu, tīsas prīkšā stōvi,\nGrēceigō tauta meklej Tovu nōvi.\nĪnaidā oklā beņdes klīdzūt prosa:\nTevi kaļt krystā!\nPēc tam jī Tevi, Kungu Dīvu augstū,\nAr osom reikstem nažēleigi šausta.\nTu atdūd ļaunim īnaidnīkim\nK. JEZU NŪTĪSOJ UZ NŌVI\nAugstī prīsteri un tautas vacōki nūsprīde Jezu nūnōvēt. Jī, sasējuši jū, aizvede un nūdeve zemes pōrvaļdnīkam Pilatam. (Mt 27, 1. 2).\n- Kas maņ dorom ar Jezu? – jautōja Pilats (Mt 27, 22) – es pi tō cylvāka naatrūnu nikaidas vaines (Lk 23, 4). Bet vyss ļaužu pyuļs klīdze... Pīkaļ jū krystā! (Lk 23, 18. 21).\n- Lykuma sorgi Mani napazyna, tautas vadeitōji atkryta nu Manis – soka pravīts (Jer 2, 8).\nDīvs, Tu nivīnu naatraidi, bet laipni pīdūd pat vyslelōkim grēcinīkim, kas gondora; izklausi žēleigi myusu pazemeigōs lyugšonas un apgaismoj myusu sirdis, lai mes spātu Tovus lyukumus izpiļdeit. Caur Jezu Kristu, myusu Kungu. Amen.\nCik nažēleigi Jezu zaimōts tyka,\nĒrškēžu krūni kad jam golvā lyka\nUn uz jō placim mete gryutu krystu,\nLai jys tū nastu!\nPar myusu vainem Jezum nōvi lēme.\nPasauļa grākus jys uz sevi jēme.\nJo vysus aizvest debess svātlaimeibā\nIr Dīva gryba!\nK. JEZUS JAM SMOGŪ KRYSTU UZ PLACIM\nMes vysi maļdejomēs kai aitas, kotrs raudzejōs uz sovu ceļu. Bet Kungs vysu myusu nataisneibas uzlyka jam – soka pravīts (Is 53, 6).\n- Myusu grākus jys aiznese sovā mīsā pi krysta, lai mes, grākim myruši, dzeivōtu taisneibai (1 P 2, 24).\nKungs Dīvs, īlej myusu sirdīs Svātō Gora žēlesteibu, lai mes varātu ar nūžālas osorom nūmozgōt sovu grāku vaines un nu Tovas labvēleibas sajimt pīdūšonu. Caur Jezu Kristu, myusu Kungu. Amen.\nZam krysta nostas Jezus kreit bez spāka –\nJū smogi nūspīž vysu ļaužu grāki.\nBet beņdes līk Jam tyuleņ otkon ceļtīs\nUn tōļōk dūtīs!\nTrejs godus Jezus lobu dorūt gōja,\nNi atpyutas, ni dusas nazynōja,\nBet tagad sōpu ceļā systs un neivōts,\nNu vysim atstōts!\nK. JEZUS PYRMŪ REIZI PAKREIT ZAM KRYSTA\nMes uzskatejom jū kai par spitaleigu, nu Dīva sasystu un pazamōtu – soka pravīts. Bet jys myusu pōrkōpumu dēļ ir īvaiņōts un myusu grāku dēļ ir satrīkst. (Is 53, 4, 5.) - ...Caur jō brycem mes asam džīdynōti. (Is 53, 5).\nVysuvareigais Dīvs, mes Tevi lyudzam, lai caur Tova vīnpīdzymušō Dāla cīsšonu nūpalnim mes tyktu styprynōti, kam daudzōs gryuteibōs pītryukst spāka. Mes Tevi lyudzam, kas dzeivoj un voldi myužu myužūs. Amen.\nPesteitōjs sastūp sovu Mōti svātū.\nKas gon jōs sōpes vōrdūs izteikt spātu:\nJōs Dāls vyslobais, nataisneigi tīsōts,\nTūp syst un zaimōts!\nAk, sōpu Mōte! Ļauņ ar Tevi raudōt\nUn krysta ceļu Jezum leidza staigōt!\nKad dzeives beigōs pagurs myusu kōjas,\nVed debess mōjōs.\nK. JEZUS SATEIK SOVU SVĀTŪ MŌTI\nTev pošai caur dvēseli zūbyns cauri īs – soka pravīts (Lk 2, 35). Kam lai Tevi pīleidzynoju, lai Tevi īprīcynōtu...? Tovas bādas ir lelas kai jyura (Lam 2, 13).\nDīvs, kura cīsšonōs pēc Simeona pravītōjuma Vysusvātōkōs Jaunovas Marijas dvēseli pōrdyure sōpu zūbyns: dori, lai mes, gūdynojūt jōs sōpes, īgyutu svēteigūs Tovu cīsšonu augļus. Mes Tevi lyudzam, kas dzeivoj un voldi myužu myužūs. Amen.\nKur gon ir tī, kū Jezus dzīdynōja?\nKam deve maizi, bādōs mīrynōja?\nNav varis nivīna, kas jū aizstōvātu\nAk, Dīva Jārs, kas upurēji sēvi,\nPar myusu grākim sevi beņdem devi\nĻauņ, lai ar Tevi smogū krystu nasu,\nTev atbolsts asu!\nSEIMAŅS CIRENĪTS PALEIDZ K. JEZUM NEST KRYSTU\nKud jū vede, jī sajēme kaidu cylvāku, kas gōja nu teiruma, un uzlyka jam krystu, lai jys tū nastu pēc Jezus. (Lk. 23, 26).\n- Nagrybu lapnōtīs ar kū cytu, kai tikai ar myusu Kunga Jezus Kristus krustu (Gal 6, 14). Tim, kas īt pazusšonā – soka apostols – krysta vōrds līkās muļkeiba, bet mums, kas teikam pesteiti, tys ir Dīva spāks (1 Kor 1, 18).\nPaleidzi mums, Kungs, myusu Dīvs, un sorgoj vīnmār sovā patvārumā tūs, kas prīcojās par Tova svātō Krysta gūdu. Caur Jezu Kristu, myusu Kungu. Amen.\nSnādz Veronika Jezum drēbi svaigu,\nlai nūslauceitu dīviškeigū vaigu.\nPar tū Kungs Jezus atstōj drēbē skaidru\nKungs, lai es Tevi vysur redzēt spāru,\nĪspīd maņ dvēs’lē sovu vaigu svātū!\nLic maņ pi Tevis uzticeigi stōvēt\nDzeivē un nōvē!\nVERONIKA PASNĀDZ K. JEZUM SVĪDRU LOKOTU\nMes redzējom jū – soka pravīts – jam nabeja nikaida izskota, na ari kaida skaistumsa, lai mes jū ar labpatyku uzlyukōtu... Veirs, kam nabeja svešas sōpes un kas beja nūryudeits cīsšonōs (Is 53, 2. 3).\n... Jys nese daudzejū grākus un par grēcinīkim lyudzēs (Is 53, 12).\nVysuvareigais Dīvs, mes Tevi lyudzam, lai, ar svātdareitōju žēlesteibu īmontōjuši leidzeibu Kristum, mes tai nastu sevī šū Dīva attāļu, kai leidz šam bejom spīsti nosōt Oduma bārnu zeimi.\nCaur Jezu Kristu, myusu Kungu, Amen.\nJau ūtru reizi Jezus kreit zam krysta,\nJo ļūti smoga ļaužu grāku nosta.\nBet grēceigs cylvāks steidzās dareit ļaunu\nOtkon nu jauna!\nUzlyukoj, cylvāk, sovu Pesteitōju;\nJō mīlesteiba dora jū tik vōju!\nŽālōdams myusus, Jezus mūkas cīte\nPats myusu vītā!\nK. JEZUS ŪTRŪ REIZI PAKREIT ZAM KRYSTA\nKungs beja nūlēmis jū satrīkt ar cīsšonom – soka pravīts (Is 53, 10).\nCik naizpētejami ir Dīva lāmumi un cik naizdybynojami ir jō celi! (Rom 11, 33). Jys nasaudzēja sova vīneigō Dāla, bet myusu dēļ jū atdeve (Rom 8, 32).\nPastōveigas grāku nostas nūspīsti, lyudzam Tevi, vysuvareigais Dīvs, lai mes tyktu atbreivōti caur Tova vīnpīdzymušō Dāla cīsšonom, kas ar Tevi dzeivoj un volda myužu myužūs. Amen.\nMūcekli svātū, kuru nōve apdraud,\nSīvītes dažas leidzjyuteibā apraud.\nJom Jezus soka: raudit tik par sovim\nUn bārnu grākim.\nLyudzam, o Jezu, svētej vysus bārnus,\nSorgoj jūs sovā žēlesteibā svātus:\nTiceibā dzeivā, mīļodami Tevi.\nLai jī glōb sevi.\nNaraudit par mani – soka Jezus, - bet gon raudit par sevi un sovim bārnim (Lk 23, 28); t. i., par bārnim, kas virōk īmīļōja ļaužu gūdu nakai Dīva gūdu (J 12, 43).\nVysuvareigais Dīvs, mes Tevi lyudzam, lai Tovas žēlesteibas mīrynōjums styprynoj myusus, kas sovu grāku dēļ cīšam peļneitu strōpi. Caur Jezu Kristu, myusu Kungu. Amen.\nKreit Jezus otkon, klusu panas mūkas.\nTur cīši krystu nūgurušōs rūkas,\nJo ar šū krystu teikam atpesteiti\nSūlamēs, Jezu, staigōt Tovōs pādōs\nGlōbtīs pi tevis vysōs dzeives bādōs.\nTik lyudzam Tovas žēlesteibas spāku\nCeiņa ar grāku.\nK. JEZUS TREŠŪ REIZI PAKREIT ZAM KRYSTA\nApdūmojit par tū, kas pōrcīte nu grēcinīkim tik lelu vojōšonu, lai jyus napagurtu – soka apostols (Ebr 12, 3).\nDīvs, Tu ar sova vīnpīdzymušō Dāla pacīteibu satrīci ļaunō gora lepneibu: paleidzi mums ar cīnu apdūmōt tū, kū jys par mums lānprōteigi izcīte, lai ari mes pēc jō parauga vysas gryuteibas mīreigi panastu. Caur Jezu Kristu, myusu Kungu. Amen.\nGolgotas kolnā Jezum nūvalk drēbes.\nStōv, ļaužu apsmīts, tys, kū pīlyudz debess:\nĒršku krūņs golvā, mīsu apklōj rātas,\nMirdz Asnis svātais.\nJo kas grib sovu grāku skrondas nūmest\nUn žēlesteibas tārpā sevi īgerbt,\nAr skaidru sirdi lai jys Jezum sekoj,\nJō gūdam dzeivoj.\nK. JEZUM NŪVALK DRĒBES\nĻaundaru bors ir mani aplencis... jī sadola sovā storpā munas brēdes – teikts pravītōjumā (Ps 22, 17. 19).\nKristus pats sevi atdeve, lai myusus izpesteitu nu ikvīnas nataisneibas un sagatavōtu sev teiru tautu – soka apostols (Tit 2, 14). Īsagērbit jaunā cylvākā, kas pēc Dīva ir radeits (Ef 4, 24).\nVysuvareigais myužeigais Dīvs, kas lyki Pesteitōjam izcīst krysta nōvi, lai jys dūtu ciļvēcei cyldonu pazemeibas paraugu: mes prīkšzeimei, mes varātu dalneitīs ar jū arī augšanceļšonōs gūdeibā. Caur Jezu Kristu, myusu Kungu. Amen.\nCik skaudras sōpes Dīva Dāls tad juta,\nKad rūkom, kōjom noglas cauri syta!\nPar mums jys cīte mūkas nažēleigas\nTu, lobais Jezu, sōpu dzeļmē grimi,\nLai glōbtu grākūs pagrymušū zemi,\nlai dvēselem reiz austu lelō laime -\nByut svātū saimē!\nK. JEZUS PĪKAĻ PI KRYSTA\nNa ar zaltu vai sudobru asat atpērkti, bet ar dōrgū Jezus Kristus asni – soka apostols (I P 1, 18, 19). Upirāts ir, jo pats tūvēlējōs un naatdareja sovu muti (Is 53, 7).\nVysuvareigais myužeigais Dīvs, kas esi syutejis pasaulē sovu vīnpīdzymušū Dālu, lai ar jō Asni mes tyktu atpesteiti, Tevi lyudzam, paleidzi mums, lai mes gūdynojūt jō cīsšonu nūslāpumu, tyktu posorgōti nu vysa ļauna un īmontōtu myužeigū olgu debesīs. Caur Jezu Kristu, myusu Kungu. Amen.\nCylvāki ļauni zaimoj Pesteitōju,\nJam nūmērt krystā līk storp laupeitōjim.\nlai debess mōjōs vysim byutu vīta,\nJys mūkas cīte.\nŽēleigais Jezu, esi tad pi manis,\nKad šytōs dzeives atvodas maņ zvaneis.\nLic maņ uz lyupom Tovu svātū vōrdu,\nMuns lobais Jezus!\nK. JEZUS MĒRST PI KRYSTA\nNu sastōs leidz deveitai stuņdei – soka Sv. Roksti – tymsa aplōja vysu zemi... un zeme nūdrebēja (Mt 27, 45. 51). Kristus nūmyra par myusu grākim (1 Kor 15, 3). Tī, kas sorgōja Jezu, ļūti nūsabeida un saceja: Patīši, jys beja Dīva Dāls (Mt 27, 54).\nKungs Jezu Kristu, dzeivō Dīva Dāls, kurs pasauļa pesteišonas dēļ ļōvi sevi krystā pīkaļt, izlejūt sovu vysudōrgū Asni myusu grāku atlaisšonai: ļauņ mums pēc nōves prīceigim īīt Tovā vaļsteibā. Mes Tevi lyudzam, kas dzeivoj un voldi myužu myužūs. Amen.\nDus Jezus mīsa Dīva Mōtes klēpī.\nĻauņ mums, o Mōte, raudōt leidz ar Tevi\nPar Tvou Dālu, myusu dēļ kas cīte\nUn gōja nōvē.\nKad mums byus jōmērst, naatstōj, ak Mōte,\nTu, sorōtōja, esi mums tad klōtu!\nPi sova Dāla ved myus vysus maigi\nRedzēt jō vaigu.\nK. JEZUS MĪSU NŪJAM NU KRYSTA\nPi Jezus krysta stōvēja jō Mōte (J 19, 25)... Un raudōs par jū, kai mādz raudōt pi pyrmdzymtō nōves – soka pravīts (Zah. 12, 10).\nVysuvareigais un žālsirdeigais Dīvs, kas grēcinīkim patvārumu un paleidzeibu esi licis meklēt Vysusvātōkajā Jaunovā Marijā: mes ar Jōs aizbiļdeibu un atbreivoj myusus nu grāku vainem. Caur Jezu Kristu, myusu Kungu. Amen.\nLīk svātū Mīsu klinšu kopā klusā,\nLeidz trešai dīnai Jezum tur byus dusa.\nTo jys, kai saule myrdzūt, gūdā ceļsīs,\nNu kopa izīs.\nTai myusu gaitas kopa moļa beigsīs,\nPōr soltū mīsu smiļšu saga klōsīs,\nBet tīsas dīnā taisneigūs Dīvs pīceļs\nUn gūda īceļs.\nK. JEZUS MĪSU ĪLĪK KOPĀ\nTaisneigū dvēseles ir Dīva rūkā – soka Sv. Roksti (Gudr 3, 1). Atnōks stuņde, kad vysi, kas guļ kopūs, dzērdēs Dīva Dāla bolsu. Un tī, kas lobu dareja, pīsaceļs uz dzeivi; bet tī, kas dareja ļaunu – lai stōtūs tīsas prīškā (J 5, 28. 29).\nDīvs, Tu, grybādams atbreivōt myusus nu ļaunō gora varas, esi vēlējīs, lai Tovs Dāls uzajimtu krysta cīsšonas; ļauņ mums, Tovim kolpim, sasnēgt augšanceļšonōs žēlesteibu. Caur Jezu Kristu, myusu Kungu. Amen.\nTu, lobais Jezu, nōvi uzvarēji,\nAr sovu krystu myusus atpesteji.\ntev pateiceibā dūdam sevi vysu:\nMes Tovā gaismā dzeives ceļu īsim,\nAr krysta zeimi ļaunu uzvarēsim,\nJō svātais krysts vad debess Tāva mōjōs –\nMes tevi lyudzam, Kungs, lai nōk bogōteiga svēteiba Tovim ļaudim, kas dīvbejeigi ir apdūmōjuši Tova Dāla cīsšonas un nōvi; lai jim teik atlaisti grāki, dūts īprīcynōjums, styprynōta ticeiba un nūdrūšynōta myužeigō pesteišōna. Caur Jezu Kristu, myusu Kungu. Amen.\nна латгальском языке. По молитвеннику "Teicit Kungu" (Reiga, 1989).


Īsaver Juoņa Gleizda kruosu pasaulī - lakuga.lv\nTemys: Bolvi, fotografeja, fotografs, Juoņs Gleizds, Roksts\nVysu maja mienesi Bolvu nūvoda muzejā apsaverama Juoņa Gleizda taiseitūs karteņu ceļojūšuo izstuode “Kruosu pasauļs”, par kurū LaKuGa sovulaik jau raksteja.\nŠudiņ – 7. majā – Juoņs Gleizds svynātu dzimšonys dīnu. Deļ tuo par pīmini fotografam, ari LaKuGys skaiteituoji virtuali var īsavērt Juoņa Gleizda kruosu pasaulī. Kūšys kruosys, sova tehnika i nūgiutys eipašys šaļts.\nPar Juoni Gleizdu:\nMuokslenīks dzims 1924. goda 7. majā natuoļ nu Rēzeknis – Ilziskolna pogosta Vacgailumūs. Ar fotografeju nūsadorbuojs nu 1951. goda. 1952. godā pabeidzs kombinata „Muoksla” foto kursus. Nu 1952. leidz 1994. godam struoduoja Latvejis Traumatologejis i Ortopedejis zynuotniskuos pietnīceibys institutā kai fotografs muokslenīks.\nVysvaira Juoņs Gleizds struoduoja malnboltajā fotografejā, meistareigi izmontojūt sarežgeitū izohelejis tehniku. Īspiejams, vysvaira zynomys ir Gleizda sīvīšu aktu kartenis, nu jis dorbojīs ari cytūs žanrūs – peizažā, klusajā dobā, portretu fotografejā.\n24 godu vacumā fotografu pīmeklieja lela nalaime – piec smogim apsaļdiejumim jam tyka amputātys obejis rūkys. Muokslenīka dzeive i radūšais myužs vysā tuo garumā beja grybysspāka i dzeivis spara aplīcynuojums.\n2010. goda 17. aprelī Juoni Gleizdu myužeibā pavadeja juo sīva Annele Gleizda, kas fotografam ar gūdu i cīņu paleidzēja nest dzeivis gryutumu i slavis panuokumus.\nKartenis – Edeite Husare/LaKuGa


„Zelta Mikrofons 2013” nominantu vydā ari latgalīšu muziki - lakuga.lv\n„Zelta Mikrofons 2013” nominantu vydā ari latgalīšu muziki\nTemys: Bez PVN, Biruta Ozoliņa, Kapļi, Roksts, Zelta mikrofons\nŠudiņ presis konferencē Latvejis Nacionalajā teatrī tyka paviesteiti pretendenti iz Muzykys īrokstu goda bolvu „Zelta Mikrofons 2013”.\nLaKuGa jau īprīšk raksteja, ka nominacejom īsnāgti ari latgalīšu ci latgaliski dorbi. Niu ar prīcu varam paziņuot, ka piec žurejis izviertiešonys kandidatu iz bolvu vydā tykuši:\nLobuokais pop/rock albums nomināts grupys „Bez PVN” ūtrais albums „Reits”.\nLobuokais tautys muzykys albums nomināts Birutys Ūzulenis i DJ Monsta kūpdorbs „Sauli sēju”. Taipat itymā kategorejā nomināts myusdīnu tautys muzykys izlase „SVIESTS V”, kurymā ari ir vairuokys dzīsmis latgaliski.\nLobuokais alternativuos muzykys albums – bez puorsteigumim: nominacejis vydā ari Projekts „Kapļi” albums „Prauda par Madali”.\nSvineiguo uzvarātuoju paziņuošona i bolvu padūšona byus 5. martā Latvejis Nacionalajā teatrī. Tod ari izzynuosim, ci kaids nu latgalīšu ci latgaliskajim dorbim dabuos Muzykys īrokstu goda bolvu par 2013. godā padareitū.\nMuzykys īrokstu goda bolvai „Zelta Mikrofons”, kas īprīšk beja zynoma kai „Latvijas Mūzikas ierakstu Gada balva”, īsnāgti vaira kai 200 2013. goda īroksti, itūreiz bolvai tyka sataiseitys ari jaunys nominacejis. Vysi īsnāgtī īroksti tyka atdūti izviertiešonai žurejai 47 muzykys ekspertu sastuovā.\nKarteņā – grupa “Bez PVN”.\n10 dzīsmis, kurys dabuojušs “Boņuku” 22/02/2019


Ludzā septembra vydā svieteis “Bīzūs svātkus” - lakuga.lv\nTemys: Bīzī svātki, Ludza, Ludzys nūvods, Roksts\n17. septembrī Ludzys nūvoda pošvaļdeiba organizej rudiņa ražys festivalu “Bīzī svātki”, informej nūvoda sātyslopa.\nPasuokums suoksīs jau 10 stuņdēs ar rudiņa kompoziceju izstuodi “Dyžan gleits” Ludzys Tautys nomā, kai ari rudiņa stuodu tierdzeņu piļsātys parkā.\nNu 12 stuņžu Ludzys parkā byus daeimamys atrakcejis bārnim, kai ari nūtiks Ludzys nūvoda pogostu prezentacejis i rodūšuos darbneicys “Rudiņs bīzīņs”.\n15.30 nu Ludzys piļsātys gimnazejis suoksīs svātku guojīņs iz piļsātys parka estradi, kur pasuokums tiks nūslāgts ar “Bīzū svātku koncertu” kūpā ar šlageraptaujis debitanti Toniju Dombrovsku i muzykys apvīneibu KOLIBRI – Juri Neretnieku.


GORĀ apsaverama Leonarda Laganovska izstuode “Pirmizrāde” - lakuga.lv\nKartenis autore: Dagnija Bernāne\nTemys: izstuode, Jezups Laganovskis, Latgolys viestnīceiba Gors, Leonards Laganovskis, muoksla, Rēzekne\nLatgolys viestnīceibys GORS Muokslys galerejā da 20. juņa apsaverama Leonarda Laganovska izstuode “Pirmizrāde”, informej GORA puorstuove Laura Malinovska.\nLatgolys viestnīceibys GORS Muokslys galerejis izstuodē “Pirmizrāde” īkļautī Leonarda Laganovska dorbi radeiti div pādejūs godūs, laikā, kod pasauļs nūsastuojs iz naatgrīzeniska puormeju ceļa. Tok vyspuorciļvieciskuos vierteibys, kurys Laganovskis puorstuovējs vysys sovys daiļradis laikā, palykušys namaineigys. Namaineiga sovā maineigumā sasaglobuojuse ari muokslinīka izteiksmis volūda. Leonards Laganovskis teik saukts par puorlīcynūšu konceptualistu, zeimojās muokslinīku, kurs nūraida vizualuos realitatis atveiduojumu voi ari pakļaun tū ideju sistemiskai izpratnei.\nPostmodernisma pīsauktais dubultkods, kod pretejuos nūzeimis teik apvīnuotys vīnā vasalumā voi attīceigai vīnā muokslys dorbā, Laganovskis pīdzeivuojs jau bierneibā, kod nu vīnys pusis jū ītekmiejušys tāva, sarkasma meistara Jezupa Laganovska lelajā bibliotekā skaiteituos gruomotys, nu ūtrys – TV ekranūs i gazetuos radzātuo padūmu dzeivis realitate. Tys roda vīnu nu muokslinīka dziniejspākim – švuorbys, kas līk īsadzilinuot teorejuos, tok gols golā pasaļaut tik iz sevi.\nIzstuodē apsaveramī dorbi grupāti serejuos. Vīna nu tūs, “Spānijas skati”, radeita pandemejis laikā, kod ceļuošona i jaunu īspaidu dabuošona nabeja īspiejama. Apsaverūt pasauļa kartis, muokslinīkam roduos ideja dorbim, kurūs turistu apmaklātuokuos, skaistuokuos vītys attāluotys ar karšu apzeimiejumim i simbolim. Suokumā mulsynūšī attāli palīk par aizraunūšu simbolu šifriešonu, ļaunūt iz šaļti damierst skorbū realitati, kas veicynuojuse itūs dorbu tapšonu. Dorbs nu cykla “Šaušanas sports. Futbols” reizē ītver tragiku i ironeju. Iz futbola laukuma attāla radzami caurumi, kas atbylst laukumā asūšūs spālātuoju i tīsnešu skaitam. Leidzeigai kai datorspēlēs, kurūs golvonais mierkis ir iznycynuot pretinīku, caurumi simbolizej iznycynuotūs sportistus. Varys mainuos, samaļūt cylvāku dzeiveibys. Muokslinīks izstuodē skaidri paruoda sovu poziceju. Kurā laukuma pusē izavieliesi byut tu?\nMuokslinīks Leonards Laganovskis izstuodē “Pirmizrāde”. Kartenis autore: Dagnija Bernāne\nLeonards Laganovskis ir dzims 1955. goda 1. novembrī Larisys i Jezupa Laganovsku saimē. Gondreiž nivīns Leonarda Laganovska izstuodis apskots naizteik bez atsaucis iz juo tāvu rakstnīku Jezupu Laganovski, kurs dzims Ludzys apriņča Kuorsovys pogosta Kabulovā. Tāva ītekme bierneibā ir bejuse spieceiga. Ironeja, kas rūbežojās ar sarkasmu, vyspuseiguos zynuošonys, mudynuojums izpieteit vysu jau zynomū, kab varātu radeit kū jaunu, naapšaubami ītekmiejs dāla jaunradis procesa lykumsakareibys. Leonards Lagnovskis 1979. godā absolviejs Vaļsts Muokslys akademeju, deveņdasmytajūs godūs dzeivuojs Berlīnē, sareikojūt Vuocejā gondreiž divdesmit personalizstuodis i sajemūt vairuokus apbolvuojumus i stipendejis, kai ari losūt lekcejis. 1997. godā muokslinīks atsagrīž Reigā i kotru godu sareikoj personalizstuodi, kas izapeļnej lelu rezonansi sabīdreibā. Muokslinīks ir studiejs interjera dizainu, scenografeju, struodoj vysaiduos jūmuos – zeimiejumā, grafikā, gleznīceibā, fotografejā. Laganovskis bejs ari kurators vairuokom izstuodem, nu kurūs jaunuokuo ir nūzeimeiguo izstuode “ES_TEXT”, kas vēļ da ituo gods 1. maja apsaverama Latvejis Nacionalajā muokslys muzejā.


Īpazeisti velsīšu i horvatu ailinīkus - lakuga.lv\nTemys: ailis, atdzeja, atdzejuojums, horvatu, literatura, raibīs, velsīšu\nPortals lakuga.lv sadarbeibā ar latgalīšu ailinīku Raibū pīduovoj īpazeit velsīšu ailineicys Grīgys Mjūzys i horvatu ailinīka Gorana Čolakhodžiča dailradi.\nRaibīs 2019. gods septembrī pīsadaleja literaturys eksporta platformys “Latvian Literature” reikuotajā dzejis i atdzejis darbneicā kūpā ar autorim nu cytu vaļstu. Daleiba vāluok rezultējuos ar Raibuo dzejis tulkuojumim velsīšu tīšsaistis žurnalā. Niu Raibīs pīduovoj sovus atdzejuojumus G. Mjūzys i G. Čolakhodžiča dorbim.\nGrīga Mjūza. Karteņa: publicitatis materials\nGrīga Mjūza (1991) ir velsīšu ailineica, redaktore i pedagoge. Jei ir vīna nu literaruo žurnala “Y Stamp” dybynuotuoju, 2017. godā izguoja juos dzejis kruojums “Ar Ddisberod” (latgaliski: Blūdejūšs). Juos dorbi ir skaitomi škārsteikla žurnalā “O’r Pedwar Gwynt”, žurnalā “Barddas”, storptautyskajā dzejis žurnalā “Poetry Wales” i cytur. Pošu laiku Grīga struodoj pi sova doktora dorba.\nMyusim tyks stuosteits, kab mes nasaspālātu zam tylta.\nTei ir rataštu vīta\nTei ir tymsys i nūmuokteibys vīta,\nTei ir vīta, kur vīgleišom var pakrist i sasist pīri.\nTī iudiņs ir pīteikami dziļš, kab nūtyktu kaida nalaime.\nTok mes vysod iz tīni guojom.\nOsa i skorbona bailis garša\nkai vara kapeicenis iz myusu mēlem.\nCikom saule aiz pakauša motim, aiz dagunim i ausim,\ncauri car maldru škierbom\nvylka myus tuoļuok iz dīnysgaismu i svaigū gaisu\nmes bailē sasaruovem i aizturē’m elpu\nkotrā pilīnī, kas kreit nu bolku,\ndzierdādami tī ratastis astis pļoukšu skonus, kas atsasyt pret iudini.\nTok dažūs vokorūs\nes vēļ da šam pasamūstu vāluos naktīs,\nsīnys ir miklys i iudiņs plyust puori par mani,\ntaids malns i solts.\nCaed siars i beidio chwarae dan y bont.\nLle llawn llygod mawr,\nlle tywyll, llaith-\nlle hawdd llithro, taro pen.\nY dwr, jest digon dwfn.\nOnd mynd a wnaem.\nBlas ofn yn sur a siarp\nfel darn dwy geiniog ar ein tafod.\nAr ein cwrcwd yn dal gwynt\nyn clywed cynffonau llygod mawr\nyn taro’r dŵr a phob diferyn\nwrth i’r haul ein tynnu\ntrwy fwlch yn y brwyn\ngerfydd gwalltiau ein pennau\na’n trwynau a’n clustiau\nat olau dydd ac awyr iach.\nOnd rai nosweithiau,\ndwi’n dal i ddeffro yn y nos\ny waliau’n llaith\na’r dŵr yn llifo drosta i\nyn oer, a du.\nEs naīradzu taisnys linejis.\nGari celi, kuri izaver izstīpti da bezgaleibys.\nNažieleigi tuneli īsaūrb horizontā\nKai gari symtkuoji.\nVoi tu koč kod esi paprasejs, cik gari ir stričeiši komuļūs?\nPiņkereigs vaicuojums, kurais, kai leņtiņs, rauga sagiut sovu asti.\nA zynovi voi tu,\nka agreimī Kristīši baidejuos\nnu myužeiguo? Kurs beistās nu bezgaleibys,\ntys atsasoka ticēt nasaskaitomūs žāluošonai?\nBet kraukli, jī sacē’,\nlidoj taisnuos linejuos\nnūsasāst iz elektreibys vodim.\nI pyrma saprašonys, kas ir struova i sprīgums,\nes breinovūs par tū, kai jūs nanūsyt elektreiba.\nI Čharbhuja Templī\n“0” beja izzeimāta pyrmū reizi,\ndeļtam, ka jī najuta\nbailis nu tukšuma empatejis.\nAr tiņtis cylpu\njī raudzeja jū sagiut –\ntū snīga lopsu.\nMae’n gas gen i linellau syth.\nY lonydd maith, sydd fel petae nhw’n mynd am byth.\nYn twnelu’n ddidrugaredd mewn i’r gorwel,\nfel nadroedd cantroed hirion.\nOfynnaist ti erioed pa mor hir yw darn o linyn?\nCwestiwn sy’n troelli, yn trio dal ei gynffon\nAc oeddet ti’n gwybod\nfod y Cristnogion cynhara’n\nofni’r aneirif? Yn arswydo at y di-ben-draw,\nyn gwrthod credu cabledd y dirifedi?\nOnd mae’r brain, medde’ nhw\nyn hedfan mewn llinellau syth,\nac yn glanio ar wifrau trydan.\nA chyn dysgu am gerrynt a foltedd\narferwn ryfeddu ar sut na chaent\neu llosgi’n fyw.\nAc yn Nheml Chatrabhuja\n‘sgrifennwyd ‘0’ am y tro cynta’,\nam nad oedd arnyn nhw\nofn y gwagle.\nCeision nhw ei ddal,\nyn llwynog eira\nmewn magl o inc.\nMaņ nazkod salauze sirdi,\ni es raudovu,\nleidz munys suolejuos, opoluos acs\npuorsavērte divūs rasnūs ļakačūs\ni īlēce tiuļuok asūšajā gruovī.\nTū radzūt munys osorys\npuorsavērte par kazradžim\nar stīgrainom, speideigom mugorom,\nkuri kai laši vīns piec ūtra īņurkova jiurā.\nCytys osorys kliva par snīga puorslom,\nkurys kai dzilis snīga koponys,\nsnēdzēs maņ da stylbu,\nNūsadzūt kuknis greidu.\nCytys osorys kliva par kreitūšom zvaigznem,\nkurys var nūvāruot car lūgu,\njuos kai Svātuo Laurenceja osorys sadaga\nsorkonuos natrija hlorida līsmēs.\nOsrys puorsavērte par palādom\nar meļneicu acim, kuruos īliduo’\nmežā, kab giusteitu lauka pelis.\nEs atkuosieju boltūs nakts lepetnīkus\nkai osorys nu kryušu kurva dūbuma,\nI jī aizalaide iz guļomustobys skapi\nēst vylnys džemperus.\nEs raudovu, leidz sovaids skons\natskanē’ nu muna vādara,\nsyzdams maņ pa rybom,\nīsalauze car munom plauškom\ni es izšpļuovu saulispuču siekleņu osorys,\nkurejuos nūkryta boguoteigā māsluojumā,\nizauga i izzīdē’ ar dzaltonim, garkoklu breineigim zīdenim.\nTorrais fy nghalon unwaith\nac fe wylais\nnes i’m llygaid hallt, chwyddedig\ndroi’n ddau lyffant boliog\na neidio mewn i ffos gerllaw.\nAc o weld hyn,\ntrodd fy nagrau’n bysgod,\nyn silidons ac eogiaid\ngloyw, a phlymio fesul un\nmewn i’r môr.\nTroes rhai yn blu eira\na gorchuddio llawr y gegin\nyn lluwchfeydd dyfnion\nat fy nghluniau.\nTroes rhai yn sêr gwib\na hedfan trwy’r ffenest,\nfel dagrau san Lorenzo\nyn fflamau sodiwm clorid, coch.\nTroesant yn dylluanod\nllygaid llus, a hedodd\nmewn i’r coed i hela\nTagais wyfynod gwynion\nyn ddagrau o waelod hafn y frest,\na aeth i gnoi’r siwmperi gwlân\nyng nghypyrddau’r llofft.\nAc fe wylais, nes bod synau\nrhyfedd yn codi o’r stumog,\nyn curo’n erbyn yr asennau\nac yn hyrddio trwy’r ysgyfaint\nac mi boerais ddagrau\no hadau blodau haul\na syrthiodd ar ddaear dda\na thyfu, a blodeuo\nyn flodau gyddfog,\nGorans Čolakhodžičs. Karteņa: publicitatis materials\nGorans Čolakhodžičs (1990) ir horvatu ailinīks, kai ari tulkuotuojs nu angļu i rumāņu volūdu. Jis ir publiciejs divejus dzejas kruojumus, gūdolgūtū “Na kraju taj vrt” (2015) (latgaliski: Beigys duorzā) i “Pred gradom su kosci” (2018) (latgaliski: Pi piļsātys vuortu).\nNu 2016. gods jis ir Versopolis Eiropys dzejis platformys lūceklis, kai ari pīsadalejs vairuokūs festivalūs i darbneicuos dažaiduos Eiropys vaļstīs.\nZAGREBA / MARTS\nMīsa pīprosa namiersteibu,\nPavasars nu dasmytuo stuova augšīnis pīprosa tū pat,\nmes redzim jū tyvojūtīs nu tuolīnis, škārsojūt upis,\nreita mīsa nu automašynu viejstyklim\nVakarnakt storp itim puorkorsušajim kerminim\nviejs atdzesē’ kotru ar deči napuorsagtū pļovu,\ncar žaluzejom piļsāta turpynova žyužuot myusu ausīs,\nPuora stuņdžu vāluok, kod atīt dzeisna,\ntymsa beja īsasakņovuse uorpus laikam.\nPiecpušdinē tu beidzūt atdori vaļā širmeišus,\nĪstruoduotajūs instinktūs kai buoldzaltona primula tu paziņoj:\nPavasars ir ite, tu jū uorā vari sajust.\nKod es tevi par tū samīļuošu, es atdariešu tuos dīnys\npar vysu, kas myusim pīdzeivuots,\nsuocūt jau nu pošu dziļumu.\nMeso hoće vječnost,\ni proljeće hoće: odavde, deseti kat,\nvidimo ga stiže iz daljine, preko rijeke,\nbljesak jutra stapa u plimu\nvjetrobrane njegovih automobila.\nNoćas, vjetar je hladio svaku nepokrivenu\nlivadu prezagrijanih tijela,\ngrad je kroz rolete pjevao na uši,\ni satima poslije, u podizanju svjetla,\niz vremena je, ovdje, do korijena istrijebljen mrak.\nU podne ćeš konačno razgrnuti zavjese,\nkao i jaglac nerežirano javiti:\nVani se osjeti, dolazi proljeće.\nKad te za to zagrlim dane ću rastvoriti\nza sve što nam navire\nšumovima iz suštine.\nNakts malnumā jei beidzūt\nPabeidz cept tortus, Muote nu golda\nnūvuoc kūpā tukšūs, nateirūs traukus:\npiec juos signala, greidā atsaver\naiza ar akmiņu šķautnainom molom, vazdama pa taisnū iz zemis centru.\njei tur vysu augši podcaltu gaisā, kai Karaļs Tūls sovu bičeri,\ntod aizys vydā jei mat skaudzi ar traukim,\ni dziņņņ, i dziņņņ, i vēļ vaira maigu skonu,\ntai jī izgaist\nmalnā, soltā tymseibā da\nU dubini noći, kad konačno\nzavrši pečenje kolača, majka skupi\nsa stola prazno, prljavo posuđe:\nna njezin znak u podu se otvara\nponor stjenovitih strana, do središta zemlje. Ona\nnačas sve drži visoko u zraku, kao kralj u Thuli pehar,\npa baca unutra zdjele koje zvone,\ni zvone, i zvone i sve tiše odjekuju kako\nu hladnom mraku do\nSapruoteigi vīgli ir īsadūmuot,\nLelu daļu sovys dzeivuošonys bez ļaužu,\nBez teve, i teve, bez juo i juos,\nvīglai storp divim pagrīzīnim pastaigā\nkod myužeibys atsagrīšona ir garantāta\nar jaunu startu,\nvoi rudiņūs, kod tys otkon ir taipoš\ni sevkurā gadejumā tu vari sekuot ceļam leidza\nviņ pats, da slimineicys i atpakaļ,\nvoi tys reitūs voi pusnaktīs.\nIr vinkuorši īsadūmuot,\nka tuos varātu byut myusu ardīvys, prūtams,\nda golam napas’cātys ardīvys: tok tūmār ir vēļ pavasars\ni vīnā nu šaļteņu vyss aizakavej, aizīt i atsagrīž,\ni reit reitā tu otkon nūzeimiesi daudz jauna\ni šmuka, kai snīgstuņdinīki autobusa pīturā\nkoč viņ da tuo laika, kod jī napamaneidami izkuss zuolē,\nkura aizviņ paliks garuoka i puorstuos augt,\nnivīns nazynuos, kod, bet tys byus pošā laikā.\nDosta se lako može zamisliti\nvećinu života bez ljudi,\nbez tebe, i tebe, i njega, i nje,\nlako između dvaju skretanja u šetnji\npred proljeće, kad je zajamčeno\nvječno vraćanje početka\ni ujesen, kad je svejedno\ni stazom ionako možeš proći\nsamo sam, do bolnice i iz nje,\nujutro ili u središtu noći.\nMože se jednostavno zamisliti\nda je ovo rastanak, naravno\nneizrečen: ali, još je to proljeće\ni u istoj minuti sve se zadržava, prolazi i vraća,\ni sutra ti ćeš opet značiti, nov\ni lijep kao visibabe pored stanice,\nbar dok se ne pretope bešavno u sve\nvišu travu i prestanu,\nne zna se kad, ali na vrijeme.\nRoksts taps sadarbeibā ar:


Yolev 3 Pieces Skinny Tassel Belts for Women Dresses Braided Waist Belt Woven Tassel Chain Belt Rope Belt for Skirt Dress Clothing - B09QKSLF68\nYolev 3 Pieces Skinny Tassel Belts for Women Dresses Braided Waist Belt Woven Tassel Chain Belt Rope Belt for Skirt Dress\nMaterial: PU leather and wood bead;\nColor options: coffee, red, beige and black;\nBelt total length 165cm/65"\nTassel length 6.5cm/2.55"\nRecommend waist below 130cm/50"\nCare Instruction: Softly foam cleaning;\nb. Due to different measurement methods, a little measurement error is unavoidable, please understand;\nc. If you have any questions about our product, please feel free to contact us!\nAllegra K Women Wide Waist Belts Braided Woven Belts for Dress Chunky Buckle\n2 Pieces Women Straw Woven Elastic Stretch Waist Belt Skinny Dress Braided Waist Belt with Wooden Style Buckle\nJASGOOD 4 Pack Women Skinny Belt Fashion Thin Braided Waist Belt for Jeans Dress\nAllegra K Womens Skinny Waist Belts Braided Woven Belts for Dress Metal Buckle