BØRNEKULTUR I KOMMUNEN - PDF\nDownload "BØRNEKULTUR I KOMMUNEN"\n1 BØRNEKULTUR I KOMMUNEN Idéer og inspiration til kommunalreformen Børnekulturens Netværk Børne- og Kulturchefforeningen 2006\n3 BØRNEKULTUR I KOMMUNEN Idéer og inspiration til kommunalreformen Børnekulturens Netværk Børne- og Kulturchefforeningen 2006\n4 Børnekultur i kommunen Udgivet af Børnekulturens Netværk H.C. Andersens Boulevard København K Tlf E-post: Børne- og Kulturchefforeningen Børne- og Kulturforvaltningen Rådmandshaven Næstved Tlf E-post: Redaktion Børnekulturens Netværk: Konsulent Benedicte Helvad Redaktør Trine Møller Madsen Planlægningsgruppe Carsten Anderskov, Børne- og Kulturdirektør (BKF) Jan Helmer Petersen, Sekretariatsleder (BKN) Benedicte Helvad, Konsulent (BKN) Lars Høbye, Akademisk medarbejder, Kulturministeriet Stig V. Hansen, Børne- og Kulturdirektør (BKF) Grafisk tilrettelæggelse og produktion Adman Kommunikation Aps Foto Henning Hjorth Tryk Kailow Graphics ISBN-nr.: Elektronisk ISBN-nr.: Forfatterne og Børnekulturens Netværk, København Der kan frit citeres fra publikationen med kildehenvisning. Illustrationer Atkins Danmark, Ørestaden (2004) Forside og side 7, 57 Billedskolen i Tvillingehallen, København (2005) Side 13, 46, 48 Dansescenen, København (2003/2005) Side 14/15, 23, 38/39 Fasangårdens Børnehave, Frederiksberg (2006) Side 52 Filmhuset, København (2006) Side 11, 35 Frederiksberg Bibliotek (2005) Side 43 Heibergskolen, København (2005) Side 17 Kunsthallen Nikolaj, København (2005) Side 29, 33, 34 Københavns Lærerforening, Sankt Annæ Gymnasium, København (2005) Side 37 Langelinieskolen, København (2005) Side 21 Louisiana Museum for Moderne Kunst (2006) Side 45, 47 Louis Petersens Børnegård, Frederiksberg (2006) Side 20 Musikskolen, København (2006) Side 19, 25, 41, 49, 51, Nationalmuseet, København (2005) Side 27 Private fotos Side 31, 42 4 b ø r n e k u l t u r i k o m m u n e n\n5 Indhold Forord Af Børnekulturens Netværk og Børne- og Kulturchefforeningen En vision om Børnekultur i hele landet Af kulturminister Brian Mikkelsen Når 1 plus 1 giver mere end 2 Om samarbejde mellem Børnekulturens Netværk og Børne- og Kulturchefforeningen Af Benedicte Helvad og Carsten Anderskov Børnekulturen som kit i det nye kommunale landskab Af Per B. Christensen Kulturformidling, der vil noget! Af Beth Juncker Børnekulturen som kommunalt satsningsområde Af Johannes Stensgaard Børnekulturens nødvendighed og oplevelsens betydning Af Dorte Skot-Hansen Når små børn møder kultur Af Pernille Hviid Skole, børn og kreative kompetencer Af Lars Liebst Biblioteket skal tilbage i børns hverdag Af Jørgen Bartholdy Med åbne øjne Børn og kunst på ARoS Af Jens Erik Sørensen Samarbejde og dialog om børnekultur Mødet mellem Børnekulturens Netværk og kommunerne Af Børnekulturens Netværk Børnekulturens Netværk sparringspartner og inspirator b ø r n e k u l t u r i k o m m u n e n 5\n6 Forord Kommunalreformen betyder, at de danske kommuner lige nu står midt i den store udfordring at ændre og tilpasse sine politikker og rutiner til den nye struktur. Både de kommuner, der skal sammenlægges og de kommuner, der fortsætter i den nuværende form, har sat deres værdier og strategier under lup. Herunder også børnekulturen. I den forbindelse er det oplagt at udvide og styrke samarbejdet mellem staten og kommunerne. Børnekulturens Netværk og Børne- og Kulturchefforeningen har derfor sat sig sammen for at forsyne kommunerne med inspiration og bane vejen for rådgivning og vejledning i forhold til at skabe de bedst mulige rammer for børnekulturen i de nye kommuner. Første skridt på vejen var en landsdækkende inspirationskonference i Århus i maj 2006, hvor kommunernes politikere og forvaltningschefer for kultur-, børne- og fritidsområdet var inviteret til en hel dag med inspiration og ideer til, hvordan rammerne for den lokale børnekultur kan udfolde sig lokalt. Andet skridt på vejen er denne publikation. Formålet er også her at give inspiration og ideer til den lokale børnekulturpolitik. Publikationen skal samtidig lægge op til det tredje skridt, som er fem dialogseminarer, der afvikles i perioden september-december 2006 i hver af de fem nye regioner. Publikationen indeholder udvalgte bidrag fra oplægsholdere på inspirationskonferencen, artikler skrevet af nogle af landets fremmeste forskere på området samt en lang række konkrete eksempler på børnekultur i landets kommuner. Vi håber, Børnekultur i kommunen vil kunne bidrage til inspiration i kommunernes tilrettelæggelse af børnekulturen i lokalområdet. God læselyst! Børnekulturens Netværk og Børne- og Kulturchefforeningen August b ø r n e k u l t u r i k o m m u n e n\n7 f o r o r d 7\n8 De nye større kommuner, som kommunalreformen har skabt, både kan og vil gøre en indsats på kulturområdet. Dermed bliver det også muligt at give børn i hele Danmark flere og bedre kulturelle tilbud. En vision om Børnekultur i hele landet Af kulturminister Brian Mikkelsen Børnekultur i hele landet, det er titlen på Børnekulturens Netværks aktuelle handlingsplan. Børnekultur i hele landet er også en smuk vision, som jeg håber og tror, at mange vil samles om at realisere i de kommende år. Det vil nemlig kræve konstruktivt samspil mellem kulturpolitikkens lokale og nationale aktører at nå så langt. Det er selvfølgelig først og fremmest vigtigt for børnenes egen skyld, at de får kulturelle og kunstneriske oplevelser med kvalitet. Det bidrager til at give dem et liv præget af udfordring og glæde. Det bidrager også til, at de kan få perspektiver på deres liv og på verden, som peger ud over den snævre andegård, som H.C. Andersen beskrev i eventyret om Den grimme Ælling. Dermed bliver børnekulturen tillige vigtig for samfundet, hvis Danmark skal klare de udfordringer, globaliseringen skaber. I den sammenhæng er læring i bl.a. kreativitet og samarbejde af stor betydning. Også derfor har kultur for, med og af børn en vigtig rolle at spille i disse år. Børnekulturens Netværk Børnekulturens Netværk blev sat i verden kort efter, at den borgerlige regering tiltrådte i Netværket har gennem nogle år vist sin berettigelse ved at skabe samarbejde, metodeudvikling og gode resultater inden for Kulturministeriet og dets institutioner. I efteråret 2005 blev Undervisningsministeriet samt Ministeriet for Familie- og Forbrugeranliggender medlemmer af Netværket. Dermed blev det sektoroverskridende samspil, der hele tiden har fundet sted, formaliseret. Jeg har store forventninger til de tværgående initiativer, det nye og bredere Netværk kan tage i samarbejde med landets kommuner. Jeg ser Børnekulturens Netværks handlingsplan for som en god ramme for Netværkets bidrag til disse processer. Visionen er en fremtid, hvor alle børn skal møde kunsten og kulturen, hvor alle kulturinstitutioner skal bidrage, og alle kunstarter skal inddrages. Handlingsplanen sætter fokus på temaerne: Kultur i dagtilbud Kultur i skolen Kultur i familien Dermed åbner planen muligheder for at kvalificere arbejdet med kunst og kultur i børns hverdag, at styrke organiseringen af arbejdet og at skabe forankring, som sikrer, at aktiviteterne bliver levedygtige på længere sigt. Kultur i hele landet Jeg ser Børnekultur i hele landet i sammenhæng med den strategi for Kultur i hele landet, som jeg offentliggjorde i april Udgangspunkt for begge strategier er, at den lokale kulturpolitik bedst varetages lokalt, mens staten kan 8 b ø r n e k u l t u r i k o m m u n e n\n9 bakke op om lokale indsatser, medvirke til at skabe sammenhæng mellem statslige og lokale initiativer og til at formidle lokale erfaringer og eksemplariske tiltag. Staten kan med andre ord medvirke til at sikre et helhedsperspektiv for kulturelle initiativer rundt omkring i Danmark. Strategien for Kultur i hele landet har tre overordnede mål: Kvaliteten skal sættes i centrum. Kommunalreformen og udviklingen af lokale kulturpolitiske prioriteter i og imellem de nye kommuner skal støttes. Endelig skal der sikres en effektiv udnyttelse af ressourcerne på kulturområdet. Netværket har ikke en stor pose penge at tilbyde, men det kan bidrage med rådgivning, inddragelse af internationale erfaringer, vidensdeling, dokumentation, erfaringsformidling osv. Jeg håber, at der bliver god opbakning til efterårets fem regionale dialogkonferencer om børnekultur i de nye kommuner og til de modelprojekter, som Netværket vil sætte i gang sammen med udvalgte kommuner i Lad os i de kommende år samarbejde om at nå den smukke vision, som titlen Børnekultur i hele landet rummer Strategien skal blandt andet realiseres i sammenhæng med, at der indgås nye, frivillige kulturaftaler mellem Kulturministeriet og landets kommuner, som svarer til de tidligere regionale kulturaftaler. Provins puljen har i de forløbne år støttet mange spændende kulturelle initiativer i alle egne af Danmark, og den videreføres i en lidt ændret form. Puljen skal i højere grad målrettes kulturaftalerne, og den skifter også navn, så den fremover hedder Kulturpulje til hele landet. Kultur i hele landet skal tillige sætte fokus på partnerskaber mellem kulturliv og erhvervsliv. Strategien skal bidrage til, at de statslige kulturinstitutioner i højere grad breder deres virke ud over landet, så flest muligt får adgang til kulturoplevelser med stor kvalitet. Endelig er det hensigten at etablere en forsøgsordning, så lokale kulturinstitutioner kan tildeles udviklingsopgaver med national betydning. Børnekultur kan være et vigtigt tema, når strategien skal føres ud i livet f.eks. som en del af de nye kulturaftaler. Børnekultur i hele landet og de nye kommuner De nye større kommuner, som kommunalreformen har skabt, både kan og vil gøre en indsats på kulturområdet. Dermed bliver det også muligt at give børn i hele Danmark flere og bedre kulturelle tilbud. Samtidig er jeg sikker på, at arbejdet med at give børn gode kulturtilbud kan bidrage til at udvikle samarbejde og sammenhæng i de nye kommuner og deres forvaltninger. Foto: Klaus Holsting. e n v i s i o n o m b ø r n e k u l t u r i h e l e l a n d e t 9\n10 Hvad skal der til for, at kunst og kultur kan blive en naturlig del af børns hverdag? Det er et spørgsmål, som optager både Børnekulturens Netværk og Børne- og Kulturchefforeningen. Derfor lå det lige for at sætte sig sammen for at undersøge mulighederne for et samarbejde om dette mål. Kommunalreformen blev den direkte anledning til det formelle samarbejde. Når 1 plus 1 giver mere end 2 Om samarbejdet mellem Børnekulturens Netværk og Børne- og Kulturchefforeningen Af Benedicte Helvad, Børnekulturens Netværk og Carsten Anderskov, Børne- og Kulturchefforeningen Børne- og Kulturchefforeningen ser børnekulturpolitikken som et middel til at synliggøre de nye kommuners muligheder i kommunalreformen, og ser samtidig de nye kommunestørrelser som velegnede til en udvikling og forbedring af børns adgang til kunst og kultur. Børnekulturens Netværk har mange års erfaring med samarbejde om børn, kunst og kultur i kommunerne. Her har det været tydeligt, at kommunernes størrelse har betydning for mulighederne for udvikling og fastholdelse af kvaliteten i de børnekulturelle tilbud. Kommunalreformen sikrer, at langt de fleste kommuner fremover har en størrelse, der kan skabe disse rammer. Kulturministeren ønskede at skabe et forum for kommunernes politikere og chefer om børnekulturens muligheder i de nye kommuner, og ministeren havde et ønske om at holde denne konference i samarbejde med Børne- og Kulturchefforeningen. Konferencen blev holdt i Århus den 29. maj 2006, og mere end 200 repræsentanter fra 73 kommuner deltog. Indholdet på konferencen var, ud over oplæg fra kulturministeren og formanden for Børne- og Kulturchefforeningen, en række oplæg om forskning, formidling og erfaringer på børnekulturens felt. Her bidrog f.eks. en forsker, en museumsdirektør, en kunstner, en borgmester og en lærer, og dagen blev krydret med kunstneriske indslag. Tilsammen var indlæg og indslag illustrative eksempler på eksempler på kultur af børn, med børn og for børn. Målet med dagen var at give beslutningstagerne i kommunerne ideer og inspiration til børnekulturpolitikker eller rammer for kunst og kultur i børns hverdag i lokalområdet. Samtidig opfordrede både Børnekulturens Netværk og Børne- og Kulturchefforeningen til, at de deltagende politikere og forvaltningschefer tog inspirationen med hjem i egne kommuner for her at igangsætte eller fortsætte debatten om og udviklingen af den lokale børnekultur. I forlængelse af konferencen er der planlagt i alt fem dialogseminarer, som afvikles i sidste halvdel af Her er der lagt op til, at nøglepersoner og medarbejdere, som arbejder med børn og kultur i kommunerne deltager. Ideelt set er deltagerne allerede godt i gang med debat og planlægning i egen kommune evt. på baggrund af den inspiration, som blev hentet på konferencen i maj Med nøglepersoner og medarbejdere menes f.eks. børnekulturkonsulenter, koordinatorer, museumsformidlere, børnebibliotekarer, pædagogiske konsulenter samt skoleledere og ledere af daginstitutioner, ligesom politikere og forvaltningsledere naturligvis også er velkomne. Det væsentligste element på seminarerne vil være dialogen, som dels skabes deltagerne imellem, dels mellem deltagerne og arrangørerne; men deltagerne vil også blive præsenteret for en række inspirerende og orienterende oplæg. 10 b ø r n e k u l t u r i k o m m u n e n\n11 Kommunernes størrelse har betydning for mulighederne for udvikling og fastholdelse af kvaliteten i de børnekulturelle tilbud. Kommunalreformen sikrer, at langt de fleste kommuner fremover har en størrelse, der kan skabe disse rammer. Selvom kommunerne bliver større, vil der stadig være behov for at gå ud over kommunegrænserne på nogle områder. Børnekulturens Netværk og Børne- og Kulturchefforeningen håber, at seminarerne giver mulighed for at etablere samarbejder på tværs af kommunerne. Vi håber samtidig at få tydeliggjort behov og muligheder for samarbejde mellem staten og kommunerne. Det er planen, at erfaringerne og vidensopsamlingen fra dialogseminarerne skal danne baggrund for Netværkets videre arbejde. Et tredje element i aftalen mellem Børnekulturens Netværk og Børne- og Kulturchefforeningen er denne publikation, som dels er tænkt som en optakt til dialogseminarerne, dels som et inspirations- og debatværktøj i kommunernes arbejde med børnepolitik. Samarbejdet mellem Børnekulturens Netværk og Børneog Kulturchefforeningen vil også fortsætte, når de tre beskrevne aktiviteter er afviklede. Vi er glade for samarbejdet og har givet hinanden håndslag på at bruge hinanden og supplere hinanden også i det fremtidige arbejde, som planlægges endeligt efter afviklingen af det femte og sidste dialogseminar i december 2006 n å r 1 p l u s 1 g i v e r m e r e e n d 2 11\n12 Udviklingen af børnekulturen i Danmark igennem de seneste 10 år er en succeshistorie. Den er et godt eksempel på, at Børnekulturrådet og siden Børnekulturens Netværk er gået foran og har udviklet børnekulturen sammen med kommunerne. Denne udvikling skal fortsættes. Børnekulturen som kit i det nye kommunale landskab Af Per B. Christensen, Børne- og Kulturdirektør i Næstved Kommune og formand for Børne- og Kulturchefforeningen Vi flytter os i disse måneder fra et kulturelt landskab til et andet. Det er i den sammenhæng vigtigt at få videreført de aktiviteter, der fungerer på børnekulturens område samtidig med, at der igangsættes nye aktiviteter i de nye, større og mere ambitiøse kommuner. Det er værd at hæfte sig ved, at næsten alle kommuner prioriterer kulturen højt i deres vision for den nye kommune. Nu skal visionerne blot følges op af praksis. Kulturområdet i de nye kommuner vil være præget af: at vi får større, mere ambitiøse, mere bæredygtige og ressourcestærke kommuner at kommunerne får mulighed for at prioritere og sætte større tiltag i gang at den nye struktur giver en forenklet støttestruktur og et øget incitament til at samarbejde på tværs af kommuner at større kommuner bør give mulighed for bedre ressourceudnyttelse også på det kulturelle område at der i de fleste kommuner oprettes kulturudvalg, der alene har politisk ansvar for fritids- og kulturområdet eventuelt i sammenhæng med borgerservice, turisme og planlægning at børnekulturen kan medvirke til at skabe sammenhængskraft på det kommunale børneområde Børnekulturen binder de nye kommuner sammen Jeg har tidligere gjort mig til talsmand for, at kulturen det være sig børnekultur, kulturcentre, biblioteker, musikskoler, folkeoplysning har en enestående chance for at blive lige præcis det, der binder de nye kommuner sammen. Sammenhæng mellem de forskellige institutioner, skoler og foreninger kan skabe røde tråde i børnenes og de unges liv og hverdag. Sådanne røde tråde kan også med et lidt gammeldags ord kaldes dannelse. Hvilke værdier og hvilket samfunds- og kultursyn skal børnene møde, når de bevæger sig gennem de mange tilbud? Her kan og bør kulturen være det, der giver børnenes hverdag en ekstra dimension en fælles ånd så at sige. Derfor skal kulturlivet have en tæt tilknytning til børn og ungeområdet. Musikskoler, dramaskoler, museer og andre børnekulturelle tiltag vil kunne være med til at kvalificere indlæringen og give børn og unge mulighed for selv at skabe og bidrage til kultur. På den måde bliver dannelsesbegrebet ikke noget fjernt og finkulturelt. Det bliver nærværende, fordi det indgår som en aktiv del af hverdagen. Aldersgruppen mellem 12 og 18 år har vi haft for lidt fokus på. Der er mindre tiltag omkring for eksempel talentundervisning, men vi skal fastholde og udvikle kulturtilbud også for denne gruppe. Det er en opgave for den kommunale ungdomsskole, for musikskolen og for de statslige ungdomsuddannelser, for kunstmuseerne, egnsteatrene og for de musikalske grundkurser i et samarbejde med vores folkebiblioteker, kulturkonsulenter og ikke mindst de mere uorganiserede grupper blandt de unge, f.eks. unge kunstnere, musikere og musikgrupper. Det er vigtigt, at der for talentmassen 12 b ø r n e k u l t u r i k o m m u n e n\n13 Børnekulturen skal tænkes bredt i forhold til alle aktører på det børnekulturelle område. For at sikre en helhedsorientering og en tværfaglighed er det vigtigt, at der skabes grundlag for at oprette netværk på tværs i kommunen, mellem skoler, daginstitutioner, foreninger o. lign. b ø r n e k u l t u r e n s o m k i t i d e t n y e k o m m u n a l e l a n d s k a b 13\n14 blandt de udøvende unge i kommunerne iværksættes aktiviteter mellem amatørniveauet og det semiprofessionelle og professionelle miljø. Et andet område, der fortsat trænger til et løft, er den kulturelle dimension i skolen. Det tværfaglige samarbejde mellem skolens dansklærere, musiklærere, historielærere, billedkunstlærere og de udøvende kunstnere skal have en saltvandsindsprøjtning. I en tid, hvor der er fokus på folkeskolens faglighed, er der også behov for at sætte spot på skolens almendannende, kreative og skabende dimension. Et forslag kunne være at sikre en organisationsmodel, som understøtter samarbejdsmiljøet mellem de forskellige kulturinstitutioner, institutioner og foreninger, som har til opgave at sikre den røde tråd samt overgangene mellem barn, ung og voksen. Vi skal skabe tilbud også på børnekulturområdet der sikrer sammenhængskraften, og hvor alle børn møder den gode fortælling, det enestående billede, får lov til at synge og være sammen om kulturen og det, den giver til os som mennesker og det fællesskab, som vi alle indgår i. Og så skal vi dokumentere, at vores indsats på det børnekulturelle område flytter noget i praksis. Det er ikke nok, at vi synes, noget er godt. Vi skal kunne dokumentere det således, at vi får belyst, hvori det gode består samt hvilke processer, der virker understøttende for udviklingen af det børnekulturelle område. Derfor skal de børnekulturelle aktiviteter og de tværgående ditto udsættes for løbende evalueringer, og vi skal generelt arbejde med brugerundersøgelser på området. Dette skal sikre, at der sker en udvikling af det børnekulturelle område og at der følges op på strømninger og tendenser således, at det bliver et supplement til samfundets øvrige udvikling. Netværkets opgaver Børnekulturens Netværk skal være opmærksom på, at der er meget stor varians i satsningen på det børnekulturelle arbejde forskellige steder i landet. Netværket har således en stor opgave med at få de bedste aktiviteter fra amterne overført til det nye kulturelle landskab. På det kommunale område bør det være en ambition, at alle 98 kommuner får en ansvarlig for det børnekulturelle arbejde. Enten i form af en konsulent eller en anden ordning. I de kommende år skal Børnekulturens Netværk derfor være meget synlige i det kommunale landskab, som fødselshjælper, igangsætter og forslagsstiller med de konkrete aktiviteter i fokus. Til inspiration listes herunder en række pejlemærker for børnekulturen i de nye kommuner. 14 Børnenes kommune Fremtidens kommuner skal være borgernes indgang til den offentlige sektor. Det skal også præge arbejdet på børneområdet, og de børnekulturelle aktiviteter skal bib ø r n e k u l t u r i k o m m u n e n\n15 drage hertil. Der stilles i disse år store krav til den enkelte kommune om at skabe de bedst mulige betingelser for børn og unges opvækst. Der lægges mærke til kommunernes indsats på området, når nye borgere flytter til heriblandt også hvilken aktivitet, politisk indsats og prioritering, der er på det børnekulturelle område. Demokratisk bæredygtighed Jo, flere muligheder, børn får for at træffe valg samt afprøve sig selv i mange forskellige sammenhænge, des bedre er de klædt på til at klare morgendagens udfordringer samt se hvilke muligheder, fremtiden byder på i et demokratisk samfund. I mødet med kulturen skal de præsenteres for nye arbejdsmetoder og værktøjer, som igen kan føre til løsningsmodeller samt bidrage til innovation. Børn bliver klædt på til tolerance, respekt og rummelighed i mødet med kunst og kultur, når den bliver formidlet med udgangspunkt i en demokratisk tænkning. Fokus på kultur for borgere i alle aldre Børnekulturen må aldrig stå alene som et afgrænset felt i børn og unges opvækst, men skal ses i den sammenhæng, som falder naturligt for børn og unge at indgå i. Derfor må og skal der satses på kultur for alle aldre. Det vil sige, at vi også skal tænke i aktiviteter, der tilgodeser børnefamilier, og hvor der er udfordringer til hele familien også bedsteforældregenerationen. Der er vigtige værdier i spil, når vi skaber muligheder for den gode oplevelse, den gode fortælling og underfundige aktivitet på tværs af generationer. Kultur er også kulturarv, og der er ingen tvivl om, at generationerne her har meget at tilbyde hinanden. Mangfoldighed og sammenhængskraft Mangfoldighed er også rummelighed der skal være plads til både bredde og elite. Men det er vigtigt at skabe plads og muligheder for at spille sammen og inspirere hinanden. Sammenhængskraft skaber vi, når de enkelte politikområder også beskriver indsatsen i forhold til det børnekulturelle område både når vi taler skolepolitik, børn/ungepolitik, kulturpolitik, byfornyelsespolitik etc. Helhedsorientering, tværfaglighed og udvikling Børnekulturen skal tænkes bredt i forhold til alle aktører på det børnekulturelle område. For at sikre en helhedsorientering og en tværfaglighed er det vigtigt, at der skabes grundlag for at oprette netværk på tværs i kommunen, mellem skoler, daginstitutioner, foreninger o. lign. En børnekulturpolitik må derfor målrettes dagpasningsområdet, skoleområdet og ungdomsområdet. Dette vil sikre, at vi skaber overgange mellem de forskellige aldersgrupper og at vi ikke taber nogen undervejs. Kultur er mødet mellem mennesker, og i dette møde skabes der ideer til udvikling af området, som både kan og skal tage et nationalt, regionalt og lokalt afsæt. Faglig bæredygtighed Der skal skabes en fagligt udviklende aktivitet på børnekulturområdet. Der skal være respekt for faglig komb ø r n e k u l t u r e n s o m k i t i d e t n y e k o m m u n a l e l a n d s k a b 15\n16 petence og for armslængdeprincippet. Alle kommuner kan ikke lancere alle tilbud på kulturområdet. Derfor skal kommunerne samarbejde herom. Børnekulturens Netværk kan måske spille en rolle, som netværksskaber i denne sammenhæng. Udvikling De nye kommuner skal prioritere ressourcer således, at der kan udvikles nye aktiviteter på børnekulturområdet. For at udvikle disse aktiviteter skal der samarbejdes om udvikling på tværs i organisationen og i forhold til omverdenen. F.eks. mellem byplanafdelingen og børnekulturkonsulenten omkring kunst i det offentlige rum eller mellem uddannelsesinstitutioner, kunstnere og børneinstitutioner. Udvikling må ikke ses isoleret. Der skal være sammenhæng mellem udvikling og drift således, at udviklingsaktiviteterne også bliver bæredygtige på sigt. Dette gælder både for de pædagogiske læreplaner i daginstitutionerne, folkeskolens mål og rammer, uddannelsesinstitutioner samt det lokale forenings- og kulturliv. Kulturaftaler med mere dynamik Alle kommuner vil ikke kunne alt på kulturens område efter 1. januar Derfor skal der arbejdes med kulturaftaler på tværs af kommunerne. Men aftalerne skal have mere dynamik end de aftaler, vi har set i det kulturelle landskab i de senere år. De første generationer af kulturaftaler gav en masse, ikke mindst til kulturen i mindre kommuner og i de amter, hvor man hidtil ikke havde investeret i kultur. Men de senere generationer af aftaler er efter min opfattelse blevet for meget skrivebordsarbejde med for lidt konkret indhold. De nye aftaler bør give mulighed for, at de kommuner, der har ambitioner på kulturområdet kan samarbejde også selvom disse kommuner ikke er tætte på hinanden geografisk set. Herudover skal der kunne indgås aftaler med nogle kommuner f.eks. på museumsområdet og med andre på billedkunstområdet. På den måde vil vi se en mangfoldighed af aftaler. Jeg håber, at Kulturministeriet vil være åbent over for sådanne modeller. Ambitionsniveauet for næste fase i det børnekulturelle arbejde Jeg vil som afslutning sammenfatte mine forventninger til det børnekulturelle arbejde i følgende punkter: Vi skal have alle 98 kommuner med i næste fase det er en ambitiøs, men også realistisk dagsorden. Der er behov for netværk og arbejdsdeling på tværs af kommuner. Vi skal styrke samspillet mellem børnekulturen og kulturinstitutionerne lokalt og centralt. Vi skal have fokus på det politiske ejerskab til børnekulturen der skal udarbejdes en børnekulturpolitik, der skal formuleres handlingsplaner, og børnekulturen skal skrives ind i kulturaftalerne. Vi skal sikre et samspil mellem børnekulturen og børneområdet i de enkelte kommuner. Der er fortsat et forbedringspotentiale på området i forhold til den kulturorienterede skole, de store børn og målgrupper som tosprogede og handicappede børn. Der er fortsat behov for at have frontløbere på området. Der skal stilles præcise krav til konsulenter og koordinatorer på området om at netværke, formidle, være fornyende, følge trends og tendenser og gå imod dem. Sidst, men ikke mindst: vi skal iværksætte børnekulturelle aktiviteter på tværs af kunstarter og kommuner. De første generationer af kulturaftaler gav en masse, ikke mindst til kulturen i mindre kommuner og i de amter, hvor man hidtil ikke havde investeret i kultur. Men de senere generationer af aftaler er efter min opfattelse blevet for meget skrivebordsarbejde med for lidt konkret indhold. 16 b ø r n e k u l t u r i k o m m u n e n\n17 Kulturkontor skaber netværk Børnekulturen i Sønderjylland Siden 1990 erne har Amtscentret for Undervisning i Sønderjylland satset hårdt på børnekulturområdet bl.a. med etableringen af et kulturkontor med to ansatte. Kulturkontoret har ført til en lang række projekter gennem årene og har skabt et stort netværk både i og uden for Sønderjylland. En af styrkesiderne i vores daglige arbejde er, at vi er en institution med kontakt til alle kommuner, biblioteker, skoler og andre institutioner i Sønderjylland. Mange kender os efterhånden, hvilket betyder at vi ofte kontaktes af folk, som ønsker hjælp til et kulturprojekt eller lignende. Kulturkontoret fungerer på den måde som en form for paraplyorganisation. Grundtanken i det daglige arbejde er at spotte kultursammenhænge, hvor der kan tilføres en børnekulturel dimension. Et eksempel er Tønder Festivalen, der i samarbejde med Kulturkontoret har kunnet tilbyde 2500 elever fra 9. klasse og opefter en skolekoncert i forbindelse med festivalen. Andre samarbejdspartnere er f.eks. Teatret Møllen og Sønderjyllands Symfoniorkester. I begge tilfælde gør vi brug af institutionernes professionelle kunstnere, som vi sender ud til skoler og institutioner gennem Kunstrådets Huskunstnerordning. Kulturkontoret har i forbindelse med ordningen etableret en styregruppe, der er sammensat af repræsentanter fra kommuner, skoler og kunstnere. Denne gruppe er værdifuld som sparringspartner i Kulturkontorets arbejde som formidlere af Huskunstnerordningen. Gennem Huskunstnerordningen har vi fået kontakt til mange kunstnere, og vi udvikler ideer og nye tiltag i fællesskab. Således har vi på foranledning af et forslag fra en kunstner gennemført en børnekunstfestival i samarbejde med bl.a. Ferieregion Sønderborg, Sønderborg Slot samt lokale billedkunstnere. Vi håber at kunne fortsætte samarbejdet med Sønderborg Kommune med henblik på at gentage og videreudvikle børnekunstfestivalen fremover. Samtidig er der skabt netværk og samarbejde på landsplan med bl.a. Station Next, Teatercentrum og LMS Levende Musik i Skolen. Et eksempel på en opgave, som Kulturkontoret har påtaget sig, er at agere områdekonsulent for skolekoncertordningen Musik i Tide i samarbejde med LMS. Vi har samarbejdet med en kommunekontaktperson fra hver af de deltagende kommuner og en kontaktperson fra samtlige deltagende skoler. Det at have ansvarlige kontaktpersoner på både det kommunale plan og det praktiske plan (skolerne) er en stor del af forklaringen på ordningens succes. Kulturkontoret er regionale led, der udgør bindeleddet til LMS, der arbejder på landsplan. Kulturkontoret ser en lang række nye udfordringer og muligheder i forhold til kommunalreformen. Flere kommuner har oprettet nye stillinger og ansat kulturmedarbejdere. For os er det en oplagt chance for at danne et fælles netværk på tværs af kommuner med henblik på et fremtidigt samarbejde her i landsdelen. Kulturkontoret arbejder desuden med en vision om at få skabt en kulturlæseplan for samtlige skoler i landsdelen samt en børnekulturportal. Af Birgitte Boelt, kulturformidler, Amtscentret for Undervisning i Sønderjylland Læs mere om Kulturkontorets arbejde og tilbud på eller kontakt Birgitte Boelt på tlf / k u l t u r k o n t o r s k a b e r n e t v æ r k 17\n18 I det 20. århundrede har der hverken hersket tvivl om, hvem børn var, eller hvad kulturformidling skulle. Børn var skolebørn og de kulturelle institutioner biblioteker og kunst- og kulturhistoriske museer skulle støtte og supplere folkeskolens undervisningsmæssige og dannelsesmæssige målsætninger. I det 21. århundrede er billedet knap så klart. Kulturformidling, der vil noget! Af Beth Juncker, professor i børnekultur, Danmarks Biblioteksskole I Ordbog over Det danske Sprog fra 1923 optræder ordet formidling i to grundbetydninger. At formidle er enten at optræde eller tjene som forbindende mellemled og derved opnaa et vist resultat eller at mægle mellem stridende parter. En formidler defineres derfor logisk nok enten som en person, der virker som mellemled eller mellemmand eller som mægler. Oversat til kulturformidling for børn placerer denne definition formidlere eller kulturinstitutioner mellem kunst og kultur i alle afskygninger og børn i alle aldre med det mål at opnaa et vist resultat eller mægle mellem stridende parter. Kulturformidling forbindes med andre ord med en hensigt. Den vil noget! Børns kultur som omdrejningspunkt At kulturformidling skal ville noget er ikke så dumt at lægge sig på sinde i disse tider, hvor kulturpolitik og kulturformidling langt om længe er blevet et selvstændigt felt, som hverken er underlagt daginstitutionernes pædagogiske læreplaner eller folkeskolens undervisningsmæssige målsætninger. Det er heller ikke ganske let. For hvad indebærer selvstændiggørelsen, og hvilke konsekvenser har den for formidlingen? Hvis børnekulturpolitik ikke handler om at bidrage til daginstitutionernes pædagogiske og folkeskolernes didaktiske målsætninger, og hvis kulturformidling hverken styres af daginstitutioners eller folkeskolers kulturelle behov, hvad handler det så om? Svaret er enkelt: om børns kultur! Kulturpolitik udspringer af børns kultur, kulturformidling bidrager til at berige og kvalificere den. Kulturelle udtryksformer Når børn fødes, omfattes de af sensitive erkendelsesveje. De oplever og kommunikerer med krop og med sanser. Fra første sekund tolker de egne følelser og giver dem udtryk i gestik, mimik, bevægelse og lyd gråd, fægten og mishag, smil, pludren og fredfyldthed. Arbejdet med kulturelle udtryks- og kommunikationsformer er begyndt for dem og for os. De tolker og udtrykker sig, vi tolker deres udtryk og griber spontant til det lager af grundlæggende kulturelle udtryksformer kropslig nærhed, vuggen, gyngen og syngen, som kan tilfredsstille behovet, få gråden til at stilne og kvalificere nu et. Det handler om at give nu et mening og betydning og gøre det sjovt, givende, spændende og selvforglemmende. At være til og være sammen er den centrale drivkraft i børns kultur. Det sker ikke af sig selv. Det kræver et stadig udbygget lager af kulturelle formler, mønstre og udtryksformer, der kan omsættes til gåder og vittigheder, til fortællinger og lege. Fra børn er helt små, arbejder de konstant og konsekvent på at udbygge og udvikle dette lager fra det enkle til det komplicerede og kunstfærdige. De samler rim, remser, rytmer, bevægelser, fortælle- og legemønstre, medier og legeredskaber. De øver sig, henter viden, tager dem i brug sammen og hver for sig, improviserer, sætter dem i spil, prøver dem af hver dag. De gør det, fordi det er livsnødvendigt det skaber muligheder for socialt samvær, der giver mening og betydning. 18 b ø r n e k u l t u r i k o m m u n e n\n19 Det handler om at give nu et mening og betydning og gøre det sjovt, givende, spændende og selvforglemmende. At være til og være sammen er den centrale drivkraft i børns kultur. K u l t u r f o r m i d l i n g, d e r v i l n o g e t! 19\n20 Til gengæld står vi i dag med en langt lettere adgang til andre kulturelle udtrykslagre, som brugt med omtanke kan bidrage til at råde bod på de problemer, de moderne livsvilkår har skabt. Det være sig kunst, medier, biblioteker, kunstneriske og kulturhistoriske institutioner. At bidrage til udvikling og kvalificering af et moderne lager af kulturelle videns- og udtryksformer, der kan inspirere børn og som de selv kan omsætte i praksis i den aldersopdelte hverdag, kan ses som kulturpolitikkens og kulturformidlingens centrale felt. Og det er en udfordring. Ikke en leg I formidlingssammenhænge er det lige nu god latin, at børn skal aktiveres. De skal kunne røre ved genstande, billeder, instrumenter. De skal være en aktiv del af forestillingen, fortællingen, omvisningen og koncerten selv fortælle, selv male billeder, selv spille med. De skal kunne bevæge sig danse, hoppe, synge og gynge, mens det sker. Det skal være sjovt at være på museer, bibliotek, i teatret, til film, til dans og koncert. Der er imidlertid to hovedmisforståelser involveret. Den ene er, at det er børn selv, der skal skabe indholdet i formidlingen give deres besyv med om billeder, bidrage til og måske endda selv skabe fortællingerne. Det er sympatisk, men det befordrer ikke muligheden for at møde de andre typer af udtryksformer og fortællinger, formidlingen skulle bidrage med. Den anden er, at børn ikke er i stand til at blive engageret, optaget og inspireret, med mindre de selv tager fysisk del i aktiviteterne. Det er også sympatisk. Men det holder ikke. Konsekvensen vil nemlig være, at en række professionelle kunstarter, der netop kan bidrage med moderne udtryksformer og tolkningsmønstre, bliver umuliggjort f.eks. teater- og danseforestillinger, film og koncerter. Nye formidlingsveje I det 20. århundrede var det lettere at samle sig et lager. Der var ældre generationer, der fortalte, og der var flokke af børn i forskellige aldre, der kunne læres og hugges tricks fra. Til gengæld var adgangen både til medier, til kunst og andre former for kultur vanskeligere. I dag er det omvendt. Omgangen med bedsteforældregenerationer sker mest i festlige sammenhænge. Hverdagene præges af institutioner, der samler børn på samme alder i daginstitutionernes stuer, skolernes klasser og fritidsinstitutionernes aktiviteter. Den kulturelle arv, der tidligere blev formidlet i hverdagen fra ældre generationer til yngre og fra større børn til mindre, har fået vanskelige vilkår. Netop her kan den gamle definition af formidling fra 1923 hjælpe. Kulturformidling er ikke leg. Når formidlingen træder ind som mellemled mellem kunstneriske og kulturhistoriske oplevelser og børn med aldersbestemte kulturelle udtryksregistre, så er det ikke for at udnytte det register, børnene allerede har, men for at berige det og tilføre de muligheder, som børn i dag har svært ved at skaffe sig selv. Det stiller krav til institutioner og til formidlere. Det er dem, der skal gøre sig klart, hvornår formidling er helt unødvendig (Harry Potter er et godt eksempel). Det er dem, der skal gøre sig klart, hvad de og deres institutioner i netop denne kommune kan, og hvad de vil satse på at bidrage med 20 b ø r n e k u l t u r i k o m m u n e n\n21 Musikken ind i børns hverdag Fra musikalske byggesten til stort orkesterværk Alle børn har brug for musik og brug for at synge. Og alle børn kan synge og spille i mange forskellige tonearter. Derfor skal musikken ind i børns hverdag. Det var udgangspunktet for projektet Skabelsen på Borup Skole. Her arbejdede børn og voksne sammen i en uge om at komponere et orkesterværk sammen med musikeren Jakob Høgsbro, der var engageret via Huskunstnerordningen. Fra Borup Skole deltog fem klasser fra 3. og 4. årgang, klasselærere samt en enkelt musiklærer. Målet var, at børnene skulle være med til at skabe et orkesterværk og derigennem få en kreativ og kunstnerisk fælles oplevelse. På fire dage lykkedes det at fremstille nogle musikalske byggesten, som blev samlet til et orkesterværk. En melodi, som alle kunne spille på blokfløjte, og som hver klasse skrev en tekst til. Et ostinatsammenspil med fuldt orkester, oplæsning, to-stemmig sang, et 10 mands trommehold, et New Orleans band bestående af de ca. 20 elever, som i forvejen spillede i musikskolen, en professionel sopransax-solo samt en energifyldt diskodans. i hænderne og havde mulighed for at lære fra en tone helt op til fire-fem toner! Børnene koblede ikke fra, men til. De glemte tiden og blev opslugt af fællesskabet og musikken. Det var uden rationale, uden sproglige og kulturelle begrænsninger. Alle var med også dem, der til hverdag sidder yderst på bænken. Børnene viste, at alle kan noget, blot noget forskelligt. De fik hjælp til at finde deres styrker og kompetencer i respekt for deres eget personlige potentiale. Netop i de kunstneriske fag kan skabes der nye og andre muligheder. Projektet Skabelsen var ikke blot en event på Borup Skole, men et nødvendigt energitilskud til musikundervisningen og det musiske og det kreative. Af Lisbeth Frostholm, musiklærer, Borup Skole For yderligere information, kontakt Lisbeth Frostholm på Sammenspil mellem 110 børn kræver stor koncentration og timing. Der blev stillet store krav til eleverne, og der var store forventninger til, at de selvfølgelig kunne indfri kravene. Børnene blev hurtigt meget tændte. Det var rigtige instrumenter, som mange af børnene kun kendte fra billeder eller TV. Nu stod de selv med dem M u s i k k e n i n d i b ø r n s h v e r d a g 21\n22 I Viborg Kommune har børnekulturarbejdet lange traditioner med kulmination i 2002 i videns- og udviklingscenteret KulturPrinsen. Det nye byråd i den kommende storkommune vil fortsat satse på udvikling af børnekultur og det gode børneliv. Børnekulturen som kommunalt satsningsområde Af Johannes Stensgaard, borgmester i Viborg Kommune I Viborg Kommune, som i sin nye udgave får godt indbyggere, har det nye byråd valgt børnekulturen som et af seks særlige satsningsområder. Der er enighed om, at en af vore vigtigste politiske opgaver er at forholde os til vore børn: Hvordan vi opdrager og uddanner dem og hvilke kulturelle ressourcer, vi giver dem. Vi har et medansvar for at sikre det gode børneliv, og det skal vi bl.a. gøre ved at skabe helhed og sammenhæng i det arbejde, der foregår med børn på tværs af forvaltninger, institutioner og foreninger. Og her er børnekulturen et både vigtigt og velegnet tværgående element. Identitet og selvværd Som tidligere kulturudvalgsformand har jeg bevæget mig i kulturens og børnekulturens verden, og her har jeg med både hjernen og hjertet erfaret, hvor meget en rig og stærk børnekultur betyder for det gode børneliv og dermed for det gode menneskeliv. Jeg ser det som en vigtig politisk opgave, at vi sammen med forældrene giver børnene gode muligheder for at udvikle sig til kreative, socialt velfungerende og selvstændige mennesker. I et stadigt mere teoretisk uddannelsessystem er det også værd at notere sig, at der ofte gemmer sig særlige musiske og kreative evner hos børn, som ikke er bogligt stærke. Andre tider, nye måder Børn i dag har en anden hverdag end den, vi havde for 50 år siden, hvor børn mødtes spontant efter skole og organiserede deres egne lege uden for de voksnes rækkevidde. Børnene vidste at mor var derhjemme, og den fysiske bevægelsesfrihed var stor. I dag har trafikken, intensiv arealanvendelse og ingen-voksne-hjemme - familierne betydet, at børns selvstændige udfoldelsesmuligheder er blevet begrænset. Børnenes hverdag er blevet tilpasset voksensamfundets effektive, travle hverdag. Det har ført til et næsten 100% voksenorganiseret børneliv, hvor vi passer så godt på dem, at vi har indskrænket deres bevægelses- og initiativfrihed. Min tese og vores tese i Viborg er, at vi må tage konsekvensen af det, der er sket, og kompensere børns tab af de tidligere automatiske fysiske og de tidsmæssige frirum med en meget mere bevidst og organiseret indsats for at bevare og udvikle børns fantasi og kreative evner. Børnekultur en god gammel traver Børnekulturarbejdet i Viborg Kommune har lange traditioner, og vi kan se tilbage på mange års tæt samarbejde med staten, de omliggende købstadskommuner og ikke mindst Viborg Amt. Det hele startede midt i 1980 erne med oprettelsen af et ungdomsråd, et børnekultursamråd og ansættelsen af en (børne-)fritidskonsulent. I 1990 styrkede vi den politiske bevågenhed omkring kommunens kulturelle aktiviteter ikke mindst børnekulturen ved at oprette et særligt udvalg for kultur og fritid. Børnebiblioteket blev omdrejningspunkt for de børnekulturelle aktiviteter, og senere kom børnenes billedskole og en dramaskole til. Interessen for børnekul- 22 b ø r n e k u l t u r i k o m m u n e n\n23 Jeg ser det som en vigtig politisk opgave, at vi sammen med forældrene giver børnene gode muligheder for at udvikle sig til kreative, socialt velfungerende og selvstændige mennesker. b ø r n e k u l t u r e n s o m k o m m u n a l t s a t s n i n g s o m r å d e 23\n24 tur bredte sig som ringe i vandet i hele det midtjyske område. Det blev første gang manifesteret i stor skala, da de midt- og vestjyske købstæder under overskriften Børn og Kultur 96 gjorde det københavnske kulturbyår til børnekulturens år i Midt- og Vestjylland. Model på børnekulturområdet I 1998 blev vores lille lokale kulturhaletudse til en Kulturfrø det første modelkommuneprojekt for børnekultur på landsplan. Projektet løb over tre år, og det satte for alvor børn og unge på dagsordenen overalt i kommunen. Det var nemlig en afgørende del af projektet, at alle, som arbejder med børn og unge, skulle være aktive i projektet på tværs af de skel, der er mellem forvaltninger og institutioner i et traditionelt kasseopdelt kommunalt system. Ikke mindst den del af Kulturfrøprojektet har sat varige spor og lever videre som en ny bevidsthed blandt politikere og medarbejdere i kommunen og forhåbentlig også rundt omkring i landet. Børnekultur og erhvervsliv Børn er Danmarks ubetinget vigtigste råstof. Ved mere bevidst at dyrke og styrke børns initiativlyst, fantasi og kreative evner får vi ikke alene tilført livslang livskvalitet til den enkelte, vi får også udviklet de menneskelige egenskaber og færdigheder, som Danmark skal leve af i fremtiden. Denne erkendelse gav i 2002 Viborg Kommune og Viborg Amt mod til at kysse Kulturfrøen og som i alle gode eventyr: Ud sprang en KulturPrins! KulturPrinsen, vores center for viden om og udvikling af børnekultur, blev etableret som selvejende institution med et fast tilskud på 2 mio. kr. årligt, ligeligt delt mellem amtet (staten fra 2007) og kommunen. Det har været af uvurderlig betydning, at vi har fået over 3 mio. kr. fra Kulturministeriets Provinspulje til en lang række forsøg på børnekulturområdet. I bestyrelsen sidder bl.a. amtets og kommunens kulturudvalgsformænd, borgmesteren er formand, og erhvervslivet er repræsenteret ved direktøren fra en af byens store virksomheder. En række virksomhedsledere er tilknyttet som kulturpartnere, som interesserer sig mindst lige så meget for børns kreative evner som for antallet af motorveje. Center for kreative kompetencer KulturPrinsen har hjemme på den nedlagte Viborg Kaserne, og i det 22 ha store område udvikler der sig i disse år et center for kreative kompetencer, som allerede rummer følgende kulturaktiviteter ud over KulturPrinsen: Billedskolen for Børn, en kunstskole for unge, en tegneskole, Dramaskolen for Børn, Egnsteatret Carte Blanche, et Computer Clubhouse og et amatørteatercenter. Som inspirerende naboer og samarbejdspartnere har KulturPrinsen bl.a. en kreativt baseret friskole, en børnehave med fokus på børns motorik, den nye MVU-tegnefilmuddannelse og rektoratet for CVU Midt/Vest. På vej er også en kollegieby, et uddannelsescampus for bl.a. pædagoger og tekstilhåndværkere og kommunens nye rådhus. Fremtid Viborg-egnen har gennem de sidste 10 år været et af Danmarks stærkeste vækstområder. Jeg tror, at en af årsagerne er vores satsning på kvalitet og kreativitet. Så når mere end seks kommuner nu bliver til én, skal børnekulturen fortsat være et satsområde og med formand for Børne- og Kulturchefforeningen Per Christensens ord være en vigtig ingrediens i den lim, som binder den nye storkommune sammen. Vores mål er at gøre KulturPrinsen til et nationalt og internationalt videns-, udviklings- og formidlingscenter for børnekultur med hele Viborg-egnen som et innovations- og testområde for udvikling af børnekultur og gode børneliv. Personligt drømmer jeg om, at Viborgegnen bliver så spændende som eksperimentarium for børnekultur, at interesserede fra hele verden om nogle år valfarter til Viborg, ligesom vi i dag i pædagogisk sammenhæng valfarter til Reggio Emilia i Norditalien. Jeg håber, at vi kan bidrage til, at endnu flere vil tilslutte sig det nødvendige og glade råb: FANTASIEN LÆNGE LEVE! Børn er Danmarks ubetinget vigtigste råstof. Ved mere bevidst at dyrke og styrke børns initiativlyst, fantasi og kreative evner får vi ikke alene tilført livslang livskvalitet til den enkelte, vi får også udviklet de menneskelige egenskaber og færdigheder, som Danmark skal leve af i fremtiden. 24 b ø r n e k u l t u r i k o m m u n e n\n25 Events eller politik? Børnekulturen i Nordjylland Hvad kom først og hvad er vigtigst: hønen eller ægget? Dette klassiske dilemma kan overføres til børnekulturen, hvor spørgsmålet lyder: hvad er væsentligst de store professionelle events for tusindvis af børn eller den langsigtede børnekultur-politik? Svaret er helt klart: begge dele! Når stat, kommune eller institution vil arbejde med børnekulturen skal events og politik prioriteres lige højt. I Nordjylland har vi i mange år satset stort på udvikling af børnekulturen i alle dens facetter, det vil sige både kultur for, med og af børn. Den professionelle kultur præsenteres f.eks. gennem en række veludviklede regionale ordninger som f.eks. En hel kunstner til kvart pris, der både rummer kunstner-katalog og økonomisk støtte. Kultur for og med børn er senest gennemført i sommeren 2006 med Ali Baba s Karavane, hvor nordjyske børn har deltaget i et eventyrligt totalteater med musik, fortælling, dans og skuespil, udført af professionelle kunstnere og engagerede børn samt et par rigtige levende kameler. Men denne mega-event til ca. 2,5 mio. kr. må ikke stå alene, men følges op af lokalpolitiske debatter om børnekulturens betydning i både mikro- og makro-perspektiv. Det vil sige for barnet selv og for det omkringværende samfund, såvel i det offentlige rum som inden for erhvervslivet, hvor der er stigende behov for selvstændige og kreative medarbejdere. Den store event skaber opmærksomhed og her-og-nu-glæde, men den langsigtede forankring og det løbende kvalitetsløft sker gennem politisk modning og udformning af børnekulturpolitikker. Derfor skal events og politikker nogle steder kaldet projekter og virksomhedsplaner gå hånd i hånd. Af Lars Stentoft, kulturchef i Aalborg For yderligere information, kontakt Lars Stentoft på / e v e n t s e l l e r p o l i t i k? 25\n26 Kulturpolitik tager alt for ofte afsæt i ting, der kan måles og vejes ikke i den æstetiske oplevelse og erfaring, som er vigtige råstoffer for leg, udforskning, personlig inspiration og socialt samvær. Børnekulturens nødvendighed og oplevelsens betydning Af Dorte Skot-Hansen, leder, Center for Kulturpolitiske Studier Børnekulturens nødvendighed er blevet påvist i utallige sammenhænge, og med Beth Junckers disputats om Det æstetiskes betydning i børns kultur får vi nu en dybtgående argumentation for, at børn selv har kultur, men samtidig har brug for professionel kultur og kunst som et råstof for styrkelse af kreativitet og fantasi. Når man taler om børnekulturens nødvendighed i denne forstand, bliver børnekultur set som en livsnødvendighed, der udspringer af et helt alment menneskeligt behov. Det vil jeg vende tilbage til. Men børnekulturpolitik og kulturpolitik i det hele taget ses samtidig i dag som en nødvendighed på en helt anden måde. Kultur er blevet et nyt mantra for udviklingen af byer og kommuner. Hvor kulturpolitikken før kun drejede sig om en lille, relativt lukket sektor, ses der nu tendenser til, at kultur og kunst inddrages i andre sektorer samtidig med, at grænserne mellem kultur og byplanlægning, erhvervsliv og det sociale område nedbrydes. Kulturen har i dag fået en vigtigere rolle i byer og kommuners positionering. En tendens, der sandsynligvis vil tage til i de nye storkommuner. De fire rationaler i modellen på side 28 lever i princippet ved siden af hinanden med mere eller mindre vægt i den lokale kulturpolitik i dag. Oplysning Hele den offentlige kulturpolitik har rødder tilbage til oplysningstiden. Oplysning og dannelse skulle styrke den demokratiske proces, og det kunne kendskabet til kunst, kultur og kulturarv eller med andre ord den nationale enhedskultur hjælpe os med. Kom den gode kultur ud til hele befolkningen, ville den langsomt fortrænge den dårlige kultur (den kommercielle eller lave kultur ), og vi ville alle blive oplyste, dannede borgere. Kunsten og dannelseskulturens budskab blev betragtet som et almengyldigt budskab til hele befolkningen. Her ligger også hovedrationalet for formidlingen af kultur til børn: Kunst og kultur er godt for børn! De skal kende deres kulturelle rødder og have kulturel kapital, dvs. have del i den kulturelle kanon i mere eller mindre formel forstand. Derfor har vi børnebiblioteker, musik- og billedskoler, skoletjenester på museer, børnehavekoncerter, Dans i skolen, Læselyst-kampagner og meget mere, som tilrettelægger og formidler kultur for børn. Denne tænkning ser børn som becomings dvs. som væsner, der skal dannes og uddannes og kunst og kultur bliver på denne måde set som en nødvendighed, hvis vi skal få fornuftige og dannede væsner ud af de ubefæstede sjæle. Kulturfeltet bliver kort sagt et opdragelsesfelt frem for et oplevelsesfelt. Social forandring Tendensen til at kæde kultur og socialpolitik sammen ses i Danmark såvel som i det øvrige Europa. Det handler om at bruge kulturen til at myndiggøre borgere, især dem, som af den ene eller anden grund er lukket ude af fællesskabet. Det være sig unge på daghøjskole à la Kys din indre tiger, men også projekter, der forsøger at styrke den sociale kapital omkring oprettelse af lokale 26 b ø r n e k u l t u r i k o m m u n e n


101 LETTE OG NæRENDE OPSKRIFTER, Så STILLESIDDENDE LIVSSTIL IKKE TAGER SIN VEJAFGIFT UNDER KARANTæNE\nSelvom det er svært at tro det midt i det kaos, vi oplever, har alt sin gode side. Den kollektive indespærring forvandler mange til ægte dyr på ovnen. Vores filer er i brand, og hver dag bemærker vi, hvordan du distancerer dig længere fra de forberedte retter for at komme ind i den fascinerende verden af hjemmelavet mad.\nIndtil videre alt sammen fantastisk. Det er dog meget vigtigt at huske på dette tidspunkt, at karantænes stillesiddende livsstil kan tage sin vejafjpgt og efterlade os med det ulige ekstra kilo. Disse 101 lette og nærende opskrifter er vores anbefalinger til, at du tager dig af dig selv og spiser velsmagende og sundt, mens du nyder at lave mad.\nCremer, supper og andre ske retter\nDe temperaturer, der er typiske for tiden, så skiftende, gør os vanvittige, når det kommer til madlavning. I dag beder kroppen om en god skefuld, men i morgen ser vi efter gazpachos og kolde supper. Vi håber at dække alle de behov, der opstår i karantæneperioden med disse forslag.\nLinser med fedtfrie grøntsager\nLet kylling bouillon\nHvid bønnecreme med paprikaolie\nLet grøntsagssuppe med zucchini-squashnudler eller spiraler\nLøg og æblekarrycreme\nEssau fløde med linser, purre og løg\nGazpacho uden brød\nSalmorejo uden brød\nKold agurk og avocadocreme\nVichyssoise uden fløde eller smør\nUforligneligt forbundet med en sund kost med lavt kalorieindhold, salater og grøntsager er vores bedste allierede, når det kommer til sund og sund kost. Men vær forsigtig med valg af ingredienser og frem for alt med forbindingerne. Vi kunne falde i en fælde og ende med en tallerken med højt kalorieindhold på bordet. Med disse muligheder spiller vi det sikkert.\nBroccoli Caesar Salat\nEscarole og karamelliseret pæresalat\nSød og sur kikærtsalat\nGrillet kyllingesalat med endiv og granatæble\nVarm korianderlinsesalat med rejer\nFalske blomkål tabbouleh\nGræsk salat af spinat, gedeost, appelsin og pistacienødder\nBønnesalat med brøndkarse, kirsebær og mave\nRengøringssalat med tahini dressing\nAgurk og yoghurtsalat\nLet Couscous, Mango og Mint Salat\nAuberginer fyldt med soja\nArtiskokker i mikrobølgeovnen\nBagte tandoori gulerødder med yoghurt\nCourgetter, aubergine og tomattert med murstensdej\nBrændte kirsebærtomater med yoghurtsauce\nCourgettspiraler med sesamvinaigrette\nRistede søde kartofler i mikrobølgeovnen\nStegt butternut squash med sprød broccoli, blåbær og mandler\nBimi med miso, ingefær og sort hvidløg\nKokosnød krydret broccoli stegepande\nCourgettebånd med hjertemuslinger\nBagte glaserede gulerødder og radiser\nHovedretter baseret på kød og fjerkræ\nI en sund kost er der plads til kød og fjerkræ. Ved at købe god kvalitet, magre stykker og bruge de korrekte madlavningsteknikker (stege, grill, damp osv.) Kan vi inkorporere mange opskrifter i vores menuer. Det er vigtigt at glemme alt om pølser og forarbejdet kød, som vi måske kan lide meget, men lys, hvad der siges lys, netop det er de ikke.\nSkinker eller kyllingelår med citron og rosmarin\nBagt kylling fajitas\nSuper saftige bagt kyllingebryst\nRistet skinke med appelsin og rosmarin\nKalkun paprika gryderet\nStewed kanin med cider og rosmarin\nSalat knop tacos med krydret svinekød\nMikrobølge saltet mørbrad med appelsinsauce\nHvidløgskyllingebryst med paprika\nSaftige kalk kyllingebryst med japanske krydderier\nSvin mørbrad med brede bønner\nKyllingespyd med paprika\nTyrkiet mørbrad i orange og sennepsauce\nHovedretter baseret på fisk og skaldyr\nLigesom salater er fisk og skaldyr perfekte, når man ønsker at kontrollere kalorieindtag og spise let. Pakket med næringsstoffer og lavt fedtindhold er hvid fisk den mest anbefalede. Selvom blå i mindre grad også skal medtages i vores menuer.\nSkåret kulmule i mikrobølgeovnen\nGrillet blæksprutte med krydret sauce\nLavtemperatur bagt laks\nDorada a la marseilles\nMullet lænd ved lave temperaturer\nHæk al papillote med gulerødder, bimi og dens fløde\nMuslinger med marinara sauce\nHavabbor i salt\nHake tacos med tomat\nBagt makrel med ristede grøntsager\nTun tataki med ponzu sauce\nGrillet pighvar med let sauce\nBælgfrugter, æg og mere\nMed en ske i tider med kulde og en gaffel, når varmen er på, skal bælgfrugter være til stede i vores ugentlige menuer. Deres lave fedtindhold gør dem til en perfekt mad til lette kostvaner. Og det samme sker med ægget, der i moderation og koges på grillen, krypteret, kogt osv. Er en stor allieret.\nGræsk stil bagt kikærter\nRis eller risbønner stegt med grøntsager\nCremet suppe med bønner, grøntsager og parmesan\nFabes med muslinger\nHvide bønner med rejer\nSauteret græskar med kikærter og yoghurt og tahini dressing\nSprøde kikærter med friske urter\nKikærter med blæksprutte på 20 minutter\nRis med bønner og artiskokker\nLet æg og tomat kryptering\nBagede ægfyldte avocadoer\nPak choi omrør med svampe og pocheret æg\nÆg i reden i aubergine\nBrede bønner med bacon og vagteleæg\nRiv ærter med pocheret æg og dets bouillon\nRøreæg med søpindsvin og asparges\nPasta med cremet blomkålsauce og sprød parmesan\nPasta med vegetabilsk sauce\n© Johnny team 2022 101 lette og nærende opskrifter, så stillesiddende livsstil ikke tager sit præg under karantæne - https://foodrecipesite.com


Holiday Inn Express Dryden i Dryden (ON) til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\nSe alle 9 ejendomme i Dryden (ON).\n585 Government Road, Dryden, Dryden (ON), Canada, P8N2P6 - Se på kort\n"Location, and staff was great. I left a bag and when I notic..."\nMere om Holiday Inn Express Dryden\nHvis du leder efter en godt beliggende ejendom i Dryden (ON), så er Holiday Inn Express Dryden et rigtig godt valg. Herfra kan gæster nyde nem adgang til alt, hvad denne livlige by kan tilbyde. Denne ejendom er et fristed, hvor man kan slappe af og lade op. Derudover ligger den kun få skridt fra Blue Lake Provincial Park, Dryden & District Museum, Naked North og andre af byens talrige attraktioner.\nInterContinental Hotels Group er berømt for sin kvalitetsservice og det imødekommende personale; Holiday Inn Express Dryden lever op til disse forventninger. Denne ejendom tilbyder talrige faciliteter på stedet, som vil glæde selv den mest kvalitetsbevidste gæst.\nAlle ejendommens værelser er indrettede med betænksomme bekvemmeligheder som garanti for uforlignelig komfort. Desuden sikrer ejendommens væld af fritidstilbud, at du har rigeligt at foretage dig under dit ophold. Uanset hvilket formål din rejse har, så er Holiday Inn Express Dryden et fremragende valg, når du er i Dryden (ON).\nAlle anmeldelser (81) Par (25) Rejsende alene (12) Familie med små børn (24) Familie med store børn (13) Gruppe (7)\nDryden (ON) Ejendomme


Forretningsorden for Grønt Råd i Ballerup Kommune - PDF\nDownload "Forretningsorden for Grønt Råd i Ballerup Kommune"\n1 CENTER FOR MILJØ OG TEKNIK Dato: 13. juni 2012 Tlf. dir.: Sagsnr.: Dok. nr.: Forretningsorden for Grønt Råd i Ballerup Kommune Formål 1 Grønt Råd har til formål at være forum for dialog og øget samarbejde mellem borgere, interessegrupper, politikere og administration i Ballerup Kommune, om drøftelse af miljøopgaver og bæredygtig udvikling i Ballerup Kommune. Kompetence Grønt Råd har høringsret vedrørende forhold, der gælder kommunens indsats på miljøområdet. 2 Grønt Råd skal derfor inddrages i udarbejdelsen af kommunens planer og politikker på miljøområdet. Grønt Råd forestår valg af 2 medlemmer til dommerkomiteen for Ballerup Kommunes Miljøpris. Grønt Råd har mulighed for at udgive et halvårligt nyhedsbrev sammen med sekretariatet for Grønt Råd.\n2 Grønt Råd har mulighed for at afholde miljøarrangementer sammen med sekretariatet for Grønt Råd. Grønt Råd kan i øvrigt tage alle væsentlige miljøemner op til drøftelse. Der etableres årligt en pulje på kr. til miljøprojekter blandt borgere og foreninger. Rådet fordeler pengene efter nærmere fastsatte kriterier, fastsat i samråd med kommunen. Repræsentantskabets sammensætning 3 Der nedsættes et repræsentantskab. Repræsentantskabet skal bestå af alle interesserede fra nedennævnte grupper, hjemmehørende i Ballerup Kommune. 1. Alle boligforeninger, såvel private som almene 2. Alle grundejerforeninger 3. Alle koloni- og nyttehaveforeninger 4. Grønne interesseorganisationer/foreninger, så som Danmarks Naturfredningsforening, Bjørnebanderne, Dansk Cyklistforbund og Dansk Ornitologisk Forening 5. Alle idrætsforeninger, der er godkendt af Ballerup Kommune og omfattet af foreningsvejviseren 6. Øvrige foreninger, godkendt af Ballerup Kommune, og som er omfattet af foreningsvejviseren under punkterne: Aftenskoler, børn og unge, frivillige, musiske og øvrige foreninger 7. Borgere fra kommunen, der ikke er omfattet af de ovenfor anførte foreninger, og som måtte være interesserede i at deltage 8. Ungdomsrådet 9. Seniorrådet 10. Integrationsrådet Repræsentantskabet afholder møde hvert andet år i ulige år, og afholder samtidig valg til Grønt Råd. Formanden for Grønt Råd tager initiativ til møder i repræsentantskabet. Grønt Råds sammensætning 4 Grønt Råds sammensætning skal bredt repræsentere miljøinteresserne i Ballerup Kommune. Grønt Råd kan maksimalt bestå af 19 medlemmer, hvoraf 16 medlemmer vælges af repræsentantskabet, og 3 udpeges af og blandt Kommunalbestyrelsens medlemmer. Det ene medlem skal være formanden for Teknik- og Miljøudvalget mens de to andre skal være medlem af Teknik- og Miljøudvalget. Side 2\n3 5 Grønt Råd vælges således: Fra hver af de i 3, nr. 1-7 anførte grupper vælges 2 medlemmer og 2 suppleanter. De i 3, nr anførte grupper kan hver udpege 1 medlem og 1 suppleant. Alle, der ønsker at være stemmeberettiget, skal være bosiddende i Ballerup Kommune. En undtagelse er kolonihaveejere, der ikke er bosiddende i Ballerup Kommune. Disse skal dokumentere et ejerskab til en kolonihave i Ballerup Kommune for at opnå stemmeret. Alle tilstedeværende medlemmer af repræsentantskabet kan stemme på en kandidat fra hver af de i forretningsordenens 3 nr. 1-7 anførte grupper. Der er ikke mulighed for at anvende fuldmagt i forbindelse med valg til Grønt Råd. Medlemmerne vælges for en 4-årig periode. Halvdelen følger den kommunale valgperiode mens den anden halvdel vælges to år forskudt i forhold til denne. Der afholdes valg i ulige år. Rådet træder i funktion den 1. januar det følgende år. Genvalg af medlemmer kan finde sted. Konstituering 6 Grønt Råd afholder sit konstituerende møde snarest efter, at Kommunalbestyrelsen har godkendt valget. Grønt Råd vælger en formand og en næstformand blandt sine medlemmer. Hvis formanden vælges blandt de af Kommunalbestyrelsen udpegede medlemmer skal næstformanden vælges blandt medlemmerne fra de i 3, nr anførte grupper. Hvis formanden vælges blandt medlemmerne fra de i 3, nr anførte grupper, skal næstformanden vælges blandt de af Kommunalbestyrelsen udpegede medlemmer. Møder 7 Der afholdes møde i Grønt Råd mindst 5 gange årligt. Formanden indkalder til møde ved fremsendelse af dagsorden, senest 1 uge før mødets afholdelse. Side 3\n4 Såfremt det måtte være påkrævet, kan indkaldelse til ekstraordinære møder ske med kortere varsel end 1 uge. 8 Grønt Råds møder er ikke offentlige. Dog kan rådet bestemme, at andre personer end rådets medlemmer kan deltage i, eller overvære møder. Grønt Råds møder ledes af formanden og i dennes fravær af næstformanden Grønt Råd er beslutningsdygtigt, når mindst halvdelen af rådets medlemmer er til stede. Grønt Råds medlemmer kan kun deltage i afstemninger, når de er til stede under disse. 11 Grønt Råds beslutninger træffes ved stemmeflertal, hvor intet andet særligt er bestemt. Ved stemmelighed er formandens eller mødelederens stemme afgørende. Et mindretal kan kræve sin opfattelse tilført rådets udtalelser. 12 Suppleanter deltager ved afbud. Det enkelte medlem skal selv sørge for at informere suppleanten. Hvis et rådsmedlem udebliver på tre på hinanden følgende møder, indtræder suppleanten for den pågældende gruppe som nyt rådsmedlem. Sekretariatsbetjening 13 Center for Miljø og Teknik varetager sekretariatsfunktionen for Grønt Råd, herunder udarbejdelse og udsendelse af dagsorden, referat og evt. nyhedsbreve. Sekretariatet forestår regnskabsmæssige forhold, herunder opfølgning på bevillinger og øvrige budgetforhold. Side 4\n5 Arbejdsgrupper 14 Grønt Råd kan efter behov nedsætte arbejdsgrupper, der i en begrænset periode kan arbejde med konkrete miljørelaterede emner. I en arbejdsgruppe kan alle deltage, uanset om disse er medlemmer af rådet. Arbejdsgruppen afholder selvstændige møder, hvor de selv fastsætter arbejdsform. Arbejdsgruppen refererer alene til Grønt Råd, som de undervejs i forløbet meddeler status for arbejdet. Efter indstilling fra arbejdsgruppen selv, nedlægger Grønt Råd gruppen, når det planlagte arbejde er afsluttet. Evaluering 15 Ballerup Kommunes forventninger til medlemmerne af Grønt Råd sammenfattes således: Interesse for lokale miljøforhold Indstillet på at deltage i møderne Indstillet på at bidrage til evt. nyhedsbrevet Indstillet på at deltage i lokale miljøarrangementer Grønt Råds aktivitet evalueres 1½ år efter hvert nyvalg. Ændringer i forretningsordenen 16 Denne forretningsorden er vedtaget af Ballerup Kommunalbestyrelse den 27. august 2012, med ændringer godkendt af Grønt Råd den 13. juni 2012 og af Teknikog Miljøudvalget den 7. august Ændringer i og tillæg til forretningsordenen skal godkendes af Grønt Råd og godkendes af Kommunalbestyrelsen. Side 5


Højgården på Sejerø – set fra luften.\nBYGNINGER Efter to års restaurering er den 140 år gamle Højgården på Sejerø bevaret. For de gæster, som i dag lægger vejen forbi Højgården på den langstrakte ø ud for Nordvestsjællands kyst, er det svært at forestille sig, at denne lille perle for få år siden lå faldefærdig og forladt bag et vildnis af træer og buske.\nNu er gården færdigrestaureret, og dermed er en historisk egnsbyggeskik og gårdtype bevaret og sikret for eftertiden. En firlænget gård med et »blindt« gårdsrum, opført i en byggeskik, som i århundreder var fremherskende i især Nordvestsjælland, men som i dag stort set er forsvundet – nemlig det såkaldte sidebåndsbindingsværk.\nI det nordvestlige hjørne af Lolland har Realdania By & Byg også gennemført en større restaurering. Sidste år købte Realdania By & Byg således »Stines Hus«, som med sine tækkede gavle og velbevarede interiør anno 1770 udgør et unikt stykke dansk kultur- og bygningshistorie.\nSelv om det beskedne »Stines Hus« ikke umiddelbart syner af meget, så gemmer det lille hus på store fortællinger – om en særlig lollandsk egnsbyggeskik med tækkede, lodrette gavle og om tilværelsen som husmand ved det nærliggende Pederstrup Gods i 1700-tallet, et liv præget af fattigdom og nøjsomhed.\nBåde Højgården og »Stines Hus« på Lolland indgår nu i Realdania By & Bygs samling af flere end 50 historiske ejendomme.


Master - Master i Cybersikkerhed - Danmarks Tekniske Universitet\nIndsendt: 01/02-2019 09:30\nRelevant bacheloruddannelse og minimum 2 års relevant erhvervserfaring efter gennemført adgangsgivende uddannelse (jf.masterbekendtgørelsen).\nDen studerende skal have solide kundskaber i grundlæggende matematik, samt forståelse af IT-systemers opbygning, udvikling, drift og anvendelse.\nAdgangsgrundlaget til uddannelsen kan ud over en bachelorgrad i Teknisk videnskab fra DTU, bachelorer og Kandidater med en IT-relateret baggrund fra andre universiteter og professionsbachelorer med en IT-relateret uddannelse fra et universitet eller erhvervsakademierne: Det forudsættes, at studerende, der søger optagelse på masteruddannelsen har modtaget IT undervisning under deres oprindelige uddannelse, samt at de har 2 års praksis vedr. IT, som medarbejder i en IT-afdeling eller som superbruger.\nPå uddannelsen kan endvidere optages ansøgere, der ikke opfylder betingelserne ovenfor, men som ud fra en konkret vurdering skønnes at have uddannelsesmæssige forudsætninger, der kan sidestilles hermed, herunder ansøgere der har gennemført en diplomuddannelse som fleksibelt forløb. Eksempler på optag med sådanne uddannelsesmæssige forudsætninger inkluderer, men er ikke begrænset til, uddannede fra korte videregående uddannelser, der har gennemført optagelseskursus, har opnået en It-sikkerhedsprofil baseret på certificeringer fra en eller flere af følgende udbydere; CompTIA, ISACA, (ISC)2 eller GIAC/SANS, eller ansøgere med afsluttet relevant uddannelse på Forsvarsakademiet: Beslutning om optagelse på masteruddannelsen baseres på individuelle vurderinger og samtaler med ansøgerne.\nDa uddannelsen udbydes på engelsk stilles der desuden krav om engelsk på minimum B-niveau.\nDTUs masteruddannelse i Cybersikkerhed skal medvirke til at dække efterspørgslen på IT-sikkerheds-specialister med særlig fokus på de tekniske kompetencer, men samtidig med vægt på at se IT-sikkerhed i et bredere perspektiv, dvs. inddrage væsentlige emner vedr. ledelseskompetencer (der ellers håndteres under informationssikkerhedsområdet).\nMasteruddannelsen i Cybersikkerhed skal dække et behov for at etablere et bindeled mellem ledelseslag og teknikerne indenfor cybersikkerhed.\nDerfor skal uddannelsen sørge for at de studerende:\n• Forstår de enkelte teknologier og deres rolle i den samlede IT-sikkerhed.\n• Forstår hvordan sikkerhedsteknologierne spiller sammen.\n• Forstår hvordan IT-sikkerheds behov passer i organisationens strategi, herunder kan italesætte tekniske behov for ledelsen samt strategiske- og forretnings- behov for teknikere.\nSåledes giver uddannelsen:\n• En bred indføring i cybersikkerhed, både i form af teori og praksis.\n• Et solidt fundament for IT-sikkerhedsbeslutninger. Herunder skal IT-sikkerhedsledelse og governance sikre en forankring i strategien med en risikobaseret tilgang til sikkerhed.\n• Forståelse for IT-sikkerhedsinfrastuktur i teori og praksis.\n• Forståelse for Databeskyttelse og privacy.\nKandidater der har gennemført uddannelsen forventes bl.a. at kunne udarbejde sikkerhedsplaner for IT-systemer, udarbejde beredskabsplaner for IT-sikkerhedshændelser, udarbejde nødplaner for katastrofehændelser relateret til IT-anvendelsen med henblik på at opretholde virksomhedens funktioner, evt. inklusiv en genetablering af driftsfaciliteterne. Derudover forventes den studerende at kunne forestå udvikling af sikre IT-systemer (privacy by design) samt gennemføre sikkerhedsanalyse af eksisterende IT-systemer.\nMasteruddannelsen kan følges af alle, som ønsker at arbejde med cybersikkerhed, men retter sig især mod IT-sikkerhedsansvarlige, såsom:\n• Eksisterende IT-sikkerhedsledere\n• Medarbejdere der ønsker at blive IT-sikkerhedsledere\n• IT-medarbejdere med ansvar for produkter, systemer og infrastruktur, hvor cybersikkerhed udgør et væsentligt element\n• Ledere eller bestyrelsesmedlemmer med ansvar og strategisk indsigt i håndtering af IT-sikkerhed\nOverordnet set kan uddannelsen inddeles i tre blokke, der definerer et emne inden for cybersikkerhed (et emne per semester), et konsulentprojekt samt et afsluttende masterprojekt.\nDet første semester giver en bred introduktion til fundamentale begreber og principper indenfor cybersikkerhed, introducerer ledelsesmæssige og juridiske aspekter af cybersikkerhed, samt introducerer en risikobaseret tilgang til cybersikkerhed der sikrer sammenhæng mellem organisationens strategiske mål og de tekniske sikkerhedstiltag.\nDet andet semester introducerer grundlæggende IT-sikkerheds teknologier og deres rolle i organisationens IT-sikkerhedsarbejde, både de tekniske løsninger til sikring af organisationens netværk og computere, samt det organisatoriske sikkerhedsarbejde omkring bruger- og rettighedsstyring.\nPå baggrund af de to første semestres kurser, løser de studerende i grupper konsulentopgaver for flere af de sponserende virksomheder.\nDe tredje semester gennemgår sikkerheden af softwaresystemer, herunder specifikation af sikkerhedskrav i forbindelse med indkøb og/eller udvikling af sikre IT-systemer, teknikker til udvikling af sikker og robust software (security-by-design), samt teknikker og teknologier til beskyttelse af persondata, således at systemerne opfylder Persondataforordningen (GDPR) og principperne bag privacy-by-design. Endelig vil der på tredje semester være et kursus der ser på tendenser og kommende teknologier indenfor IT og IT-sikkerhed, samt deres mulige konsekvenser for sikkerheden i organisationernes IT-infrastruktur. Dette kursus opdateres løbende og kan i nogen grad tilpasses den profil og de ønsker de studerende på den enkelte årgang måtte have.\nFjerde og sidste semester arbejder studerende med det afsluttende speciale.\nStrukturen med overordnet indhold ser dermed således ud:\n• IT-sikkerhedsledelse og -governance (1. Semester):\no Security Principles\n• IT-sikkerhedsinfrastruktur (2. Semester)\no Enterprise and Security Architectures\no Konsulentprojekt (sponsorvirksomheder kan foreslå opgaverne)\n• Sikre applikationer og systemer (3. Semester)\no Trends and Security Technology Foresight\nAlle kurser undervises med fysisk tilstedeværelse på 3x2 dage og tænkes afsluttet med eksamen eller praktisk opgave i egen virksomhed, således at de studerende har en stor fleksibilitet i at planlægge studiet i fht deres arbejdeplads. For detaljer henvises til bilag 2.\nUddannelsen skal placeres under takst 3, da uddannelsen er i lighed med DTU’s øvrige uddannelser er baseret på et stærk teknisk-naturvidenskabeligt fundament og sikrer den færdige masteruddannelse et solidt grundlag for at udføre teknisk funderede IT-sikkerheds analyser og beslutninger. Uddannelsen forudsætter i øvrigt i lighed med andre tekniske og naturvidenskabelige uddannelser adgang til laboratoriefaciliteter (e.g. hackerlab).\nIngeniøruddannelsernes landsdækkende censorkorps inden for fagområdet matematik, fysik og samfundsfag.\nBilag 1 og 2 til ansøgning master i cybersikkerhed.pdf\nEfter spektakulære angreb mod Mærsk i 2017 og WannaCry ransomware-angrebet, der lammede dele af det britiske sundhedsvæsen tidligere samme år, er der kommet øget fokus på IT-sikkerhed og de risici danske virksomheder, myndigheder og borgere står overfor, som konsekvens af den stigende digitalisering af det danske samfund. Denne tendens er global og forventes at fortsætte i den forudseelige fremtid. Over de seneste år har trusselsbilledet set sådan ud:\nTrusselsvurderingen i 2016 = MEGET HØJ,\nTrusselsvurderingen i 2017 = MEGET HØJ,\nTrusselsvurdering i 2018 er mere nuanceret:\n- Truslen fra cyberspionage er MEGET HØJ,\n- Truslen fra cyberkriminalitet er MEGET HØJ,\n- Truslen fra cyberaktivisme er MIDDEL og\n- Truslen fra cyberterror er LAV.\nDe fleste virksomheder skal forholde sig til de to første kategorier, som begge er MEGET HØJ, og myndigheder, samt virksomheder i følsomme og/eller kontroversielle brancher skal også forholde sig til de to sidste kategorier.\nEn spørgeskemaundersøgelse vi udførte blandt IT-Branchens medlemmer (se bilag 1) viste, at en deltids Masteruddannelse over 2-3 år var ønskelig og ville falde i god jord hos aftagerne. Ifølge undersøgelsen vil 79% af arbejdsgivere være villige til at betale for kursusafgiften i forbindelse med medarbejderes gennemførelse, og 43% vil være villige til at betale en del af den anvendte arbejdstid. 21% vil være villige til at betale hele den anvendte arbejdstid.\nDesuden viste vores tidlige analyser blandt IT-Branchens medlemmer, at 79% ønsker at Masteruddannelsen skal fokusere på ”Styring af informationssikkerhedsbrud”, 64% ønsker fokus på ”Overensstemmelse [compliance], bl.a. GDPR”, 64% ønsker fokus på ”Organisering af informationssikkerhed”, 57% ønsker fokus på ”Kommunikationssikkerhed”, 50% ønsker fokus på ”Driftssikkerhed”, 50% ønsker fokus på ”Adgansstyring”, og 43% ønsker fokus på ”Ledelse & ledelssystem” samt ”Nød-, beredskabks- og reetablerings-styring”.\nBaseret på denne feedback samt den feedback vi fik fra møde med følgegruppen for den nye Masteruddannelse, rettede vi uddannelsens indhold til at blive målrettet ledelseslag med mere ledelses og organisations-rettede kurser der sikrer en forankring af it-sikkerhed, og desuden supplerer teknologiperspektivet under cybersikkerhed. Aftagerene udtrykte, at ledelsessegmentet er mest tilbøjelige til at tage en deltids Masteruddannelse indenfor cybersikkerhed. Endelig har dialog med netværket omkring Rådet for Digital Sikkerhed gjort os opmærksomme på, at det er vigtig også at have fokus på ”privacy by design”, som vi på DTU Compute har en hel sektion der forsker i. Det er derfor oplagt at fundere den nye masteruddannelse solidt teknisk omkring software udvikling og privacy by design.\nVores spørgeramme og præsentation (bilag 1) omkring den udbudte Masteruddannelse har givet feedback fra aftagerne som:\n• ”Godt tiltag: Deltid, Godt forbundet til erhvervslivet, OK forbindelse til informationssikkerhed”\n• ” - enig i, at uddannelsen vil være et vigtigt instrument til at kompetenceløfte folk - ikke bare i industrien, men i høj grad også i offentlige organisationer”\n• ”I mit område vil der være 1-2 kandidater og 1-2 kandidater i divisionen ”Signal”, som vil have glæde af at tage en masteruddannelse inden for Informationssikkerhed”, IT-chef i større dansk virksomhed.\n• ” Der er ingen tvivl om at der er brug for videreuddannelse i cybersikkerhed, spørgsmålet er formatet, da behovsomfanget er bredere end hvad en enkelt uddannelse kan rumme”\nDerudover blev det både i følgegruppen såvel som i Compute’s advisory board og igen i DTU’s aftagerpanel påpeget,, at der også findes mange, gerne vil tage enkelte kurser indenfor cybersikkerhed. Derfor er alle kurser tilrettet til at være 5 ECTS, således at de kan udbydes individuelt til studerende, der ikke er indskrevet på masteruddannelsen, men blot ønsker at opkvalificere sig inden for et enkelt område.\nUddannelsen udbydes på engelsk af følgende grunde:\n* For det første retter uddannelsen sig i høj grad mod at efteruddanne medarbejdere i virksomheder der allerede arbejder med cybersikkerhed eller ønsker nye kompetencer for at komme til at arbejde med cybersikkerhed; her er arbejdssproget i de fleste cybersikkerhedsstillinger engelsk, hvorfor det er naturligt at uddannelsessproget bliver engelsk.\n* Et andet vigtigt argument er at arbejdsindholdet for medarbejdere der håndtere cyberangreb, dels karakteriseres ved at være uden respekt for nationale grænser, og dels ved at inducere et højt stressniveau hos medarbejderne, fordi der skal ageres hurtigt på trods af stor usikkerhed om angrebets egentlige mål og omfang. Tilsammen betyder dette, at medarbejdere, der skal håndtere cyberangreb, ikke alene må kende de vigtige fagtermer på engelsk, men må være klar til at kommunikere på engelsk omkring cyberangreb, for at kunne koordinere indsatsen med kolleger i virksomheder og myndigheder overalt i verden. Aftagernes behov for at deres ansatte kan begå sig i en globaliseret verden tilgodeses dermed.\n* Det er det en udfordring at finde dansktalende undervisere på højeste niveau indenfor cybersikkerhed og konsekvenserne ved at udbyde uddannelsen på dansk vil være en svagere uddannelse, og dermed på sigt et svagere cyberforsvar og et ringere cyberberedskab i Danmark.\n* DTU´s samarbejde med førende udenlandske universiteter om form og indhold på uddannelsen muliggøres. Udbuddet af engelsksprogede uddannelser er fuldstændig afgørende for DTU´s muligheder for at etablere forpligtende uddannelsessamarbejder i form af fællesuddannelser med strategiske partneruniversiteter. Det vil komme studerende på denne uddannelse til gode, da der som led i uddannelsen er planlagt en obligatorisk studierejse.\nIT-sikkerhedsorganisationen (ISC)2 anslår at der netop nu mangler omkring 3 millioner IT-sikkerhedsmedarbejdere, heraf 142.000 medarbejdere i Europa , og en rapport fra den amerikanske IT-sikkerhedsvirksomhed Cyber security Ventures anslår at dette vil være 3,5 millioner ledige job indenfor cybersikkerhed i 2021 . Ud fra en simpel betragtning om at Danmark har 0,8% af Europas befolkning svarer det til 1.136 ledige job netop nu inden for IT-sikkerhed i Danmark alene. Dette er et konservativt estimat idet digitaliseringen i Danmark er langt over gennemsnittet i Europa.\nI den seneste rapport fra sikkerhedsorganisationen ISACA , rapporteres det at 60% af de adspurgte virksomheder har ubesatte stillinger indenfor cybersikkerhed. Rapporten viser endvidere at kun 20% af virksomhederne var i stand til at finde cybersikkerhedsmedarbejdere på under 3 måneder (26% af virksomhederne brugte mere end et halvt år og 3% af virksomhederne kunne ikke tiltrække medarbejdere indenfor cybersikkerhed), hvilket illustrerer manglen på kvalificerede medarbejdere. Dette understøttes af undersøgelsens tal for hvor mange kvalificerede medarbejdere der søger cybersikkerhedsstillinger, hvor kun 12% af virksomhederne rapporterede mere end 75% kvalificerede ansøgere til cybersikkerhedsstillinger. Dette skyldes formegentlig at mange ansøgere "tager chancen" selvom de ikke er fuldt kvalificerede, fordi de ved at der er stor mangel på cybersikkerhedsmedarbejdere.\nFlere større ordganisationer som Cerius, Ørsted, BaneDanamrk og lign. har udtrykt et behov for 1-2 deltagere eller flere.\nVi forventer at langt størstedelen af optaget på uddannelsen er fra det danske arbejdsmarked, og har derfor planlagt undervisningen herefter. Det betyder bl.a. at der er undervisning i lokaler på DTU gennem hele uddannelsen, således at det giver deltagerne et godt nationalt netværk, og dermed vil det heller ikke være oplagt for internationale studerende at tage uddannelsen. Begrundelsen for en engelsksproget uddannelse ligger ikke i optaget men i selve det vi skal uddanne deltagerne til (uddybet begrundelse findes tidligere i ansøgningen).\nAftager analysen viste et stort behov og en stor opbakning til uddannelsen, men mange af de adspurgte virksomheder gav udtryk for at de lige nu er så pressede på området at det kan være svært at afsætte tid til efteruddannelse af medarbejderne, hvilket kan virke paradoksalt. Muligheden for at udbyde masteruddannelsens kurser enkeltvis, tilgodeser de virksomheder der enten ikke ser behov for alle de kompetencer en masteruddannelse giver eller ønsker at vurdere værdien af de udbudte kurser inden de forpligter sig til at støtte hele uddannelsen.\n(ISC)², »(ISC)² CYBERSECURITY WORKFORCE STUDY,« (ISC)², Clearwater, Florida, U.S.A., 2018.\nS. Morgan, »Cybersecurity Jobs Report: 2017 edition,« Cybersecurity Ventures (sponsored by Herjavec Group), Northport, New York, U.S.A., 2017, 2017.\nISACA, »State of Cybersecurity 2018, Part 1: Workforce Development,« ISACA, Schaumburg, Illiniois, USA, 2018.\nBehovsafdækning er delvis gennemført via interviews og tidlig spørgeramme omkring behovet for uddannelsen generelt samt prioritering af 14 delelementer af cybersikkerhed, og delvist via spørgeramme omkring den udviklede programoversigt, samt via afdækning i DTU’s aftagerpanel, DTU Compute’s advisory boardl samt ved at indkalde en følgegruppe bestående af potentielle aftagere til masteruddannelsen (11 aftagere har accepteret at være med i følgegruppen for uddannelsen).\nDer har desuden været rundspørger foretaget gennem formand for Rådet for Digital Sikkerhed Henrik Mortensen’s Netværk og medlemmer af IT-Branchens, hvor spørgeskema blev sendt til IT-sikkerhedsudvalget med løfte om anonym besvarelse. IT-Branchen består af IT-leverandører der har en forretningsmæssig interesse i it-sikkerhed og omfatter både store systemhuse og små it-sikkerhedskonsulenter.\nFor de konkrete aftagere henvises til bilag 1: Aftagerundersøgelse, der indeholder en liste over samtlige aftagere, der har været inddraget i udviklingsprocessen, samt en logbog over aftaler, samtaler og møder, der har ført til uddannelsen i sin nuværende form.\nDette er sket via behovsanalysen hvor vi har indhentet feedback, ikke kun på det overordnede behov, men også på specifikke prioriteringer og behov i udformningen af uddannelsens form og indhold. Profilen for masteruddannelsen i cybersikkerhed rettede sig i første omgang mod den brede vifte af specifikke tekniske kompetencer, der efterspørges af erhvervslivet. På et møde med den gruppe af virksomheder og organisationer, der er tiltænkt rollen som uddannelsens følgegruppe, blev der udtrykt usikkerhed om, i hvilken grad virksomheder og organisationer vil være parate til at foretage den investering mht. tidshorisont, tabt arbejdstid og kursusafgift, som en masteruddannelse medfører. Programmet er derfor ændret, så det i højere grad retter sig imod ledere og mellemledere, hvor uddannelsens følgegruppe havde identificeret et klart behov, og hvor rentabiliteten af virksomhedens investering i uddannelse er tydeligere. Vi har tilrette programmet i fht aftageranalysen.\nDer er på nuværende tidspunkt ingen beslægtet videre-/efteruddannelse der fokuserer rent på cybersikkerhed, mens uddannelsen Masteruddannelse i IT på It-vest, gør det muligt at specialisere sig indenfor IT-sikkerhed med et sammenligneligt indhold.\nUddannelsen på It-vest består af 4 blokke, nemlig 3 såkaldte fagpakker og et speciale. Hver fagpakke på 15 ECTS fokuserer på en separat faglighed og afsluttes i løbet af et enkelt semester; It-vest udbyder for tiden 4 sådanne fagpakker hvoraf den enkelte studerende skal vælge 3. Forslaget til en Masteruddannelse i cybersikkerhed på DTU består af en række af kurser der forventes bestået i en bestemt rækkefølge, hvilket er med til at sikre den faglige progression på tværs af hele uddannelsen. Masteruddannelsen i IT på It-vest har et enkelt projektmodul (15 ECTS) hvor den studerende kan arbejde med en problemstilling fra egen organisation, hvor der i forslaget til Masteruddannelsen i cybersikkerhed er planlagt to projekt perioder (i alt 20 ECTS) hvor de studerende anvender det behandlede pensum på praktiske problemstillinger i egne organisationer. Endelig udbyder It-vest deres uddannelse i Jylland (både Ålborg og Aarhus), mens DTU vil udbyde sin masteruddannelse i Københavnsområdet. Da der er væsentlige IT miljøer i begge landsdele, forventer de to uddannelser at kunne komplementere hinanden.\nKandidatuddannelserne inden Informationsteknologi på DTU og Datalogi på ITU indeholder begge en mulighed for at specialisere sig inden for IT-sikkerhed. Selvom begge uddannelser giver mulighed for at kombinere tekniske emner med organisatoriske kompetencer, men disse fagligheder undervises ikke nødvendigvis som et integreret hele, hvilket vil være tilfældet i den Masteruddannelse i cybersikkerhed DTU foreslår. Begge uddannelser er desuden fuldtids kandidatuddannelser, hvor der kræves en relevant uddannelse på bachelorniveau for at blive optaget. Det er således ikke realistisk at følge disse uddannelser samtidigt med fuldtidsbeskæftigelse.\nEndelig er der professionsbacheloruddannelser inden for IT-sikkerhed på erhvervsakademierne i både København og Aarhus. Disse uddannelser er begge korte videregående uddannelser der henvender sig til studerende med en ungdomsuddannelse, hvor Masteruddannelsen i cybersikkerhed retter sig mod medarbejdere i virksomheder og myndigheder der har kompetencer på bachelor-niveau, og desuden forventes at have flere års erfaring fra IT-industrien. Selvom der vil være sammenfald i emner mellem erhvervsuddannelserne i IT-sikkerhed og Masteruddannelsen i cybersikkerhed, tilhører erhvervsakademiernes professionsbachelorer også målgruppen for den ny masteruddannelse.\nSummen af færdiguddannede på disse beslægtede uddannelser overstiger behovet for specialister i IT-sikkerhed anslået ovenfor.\nMasteruddannelse i cybersikkerhed henvender sig til uddannelsessøgende, der har en relevant bacheloruddannelse og minimum 2 års relevant erhvervserfaring efter gennemført adgangsgivende uddannelse (jf. masterbekendtgørelsen). Da uddannelsen udbydes på engelsk, er det desuden et krav, at den studerende har engelsk på B-niveau eller tilsvarende.\nDimittender fra uddannelsen forventes primært at bruge uddannelsen som kompetenceløft i forbindelse med nuværende job, men uddannelsen kan føre til, at dimittenden vælger at søge videre studier på DTU, ved en række højere læreanstalter/universiteter i Danmark eller udlandet, idet masteruddannelsen formelt kvalificerer til en ph.d-uddannelse. Et sådant projekt vil fx kunne gennemføres i samarbejde med virksomheder (fx inden for erhvervsforskerordningen).\n20 studerende hvert efterårssemester, dvs. 60 i alt.\nSåfremt der er behov for yderligere oplysninger, vil vi naturligvis tilvejebringe dem.\nA2 - Godkendelse af MA i cybersikkerhed - DTU.pdf


Kvinder dominerer fagene med de højeste adgangskrav (men mænd læser de fag, der giver toplønninger)\nRis i dag, hund i morgen\nArkivfoto fra immatrikulationen i 2019.\n57 procent af de nye studerende på videregående uddannelser er kvinder, men kønnene samler sig på forskellige fagområder. Her er tallene.\nMan har efterhånden vænnet sig til billedet: Igen i år var over 60 procent af de optagne studerende på Københavns Universitet kvinder.\nOg det er en tendens, der strækker sig bredt over uddannelsessektoren. En gennemgang af de samlede optagelsestal fra Uddannelses- og Forskningsministeriet viser, at kvinderne udgør næsten 57 procent af de ansøgere, der i år blev optaget på de videregående uddannelser.\nI rene tal betyder det, at 9.000 flere kvinder end mænd fik tilbudt en plads på en videregående uddannelse i 2020. Det har mere eller mindre været et billede, der har hersket siden midten af 1990’erne, viser tal fra Uddannelses- og Forskningsministeriet.\nHøjt snit, få mænd\nPå Københavns Universitet er det særligt Det Sundhedsvidenskabelige Fakultet, der har en markant overvægt af kvinder. Her er under en fjerdedel mænd. På Medicin, den største uddannelse på universitetet, er over 70 procent kvinder, og på Folkesundhedsvidenskab og Tandplejeruddannelsen passerer tallet 90.\nGenerelt er der en tendens til, at kvinderne dominerer de fag på universitetet, hvor adgangskravet er højest. Ud af de 11 topscorere er det i år kun Matematik-økonomi på en delt tiendeplads og Forsikringsmatematik på en tredjeplads, der har flest mænd i folden.\nDet kan hænge sammen med, at de kvindelige studenter, der bliver udklækket fra gymnasiet, får de højeste karaktersnit. Ifølge Danmarks Statistik fik kvindelige studenter i gennemsnit 7,4 i snit, mens mændene fik 6,9 i 2018.\nDet eneste fakultet på Københavns Universitet, hvor mændene er i overtal, er Det Natur- og Biovidenskabelige Fakultet (SCIENCE), men det er ikke markant: Lidt over 53 procent er mænd på de naturvidenskabelige fag.\nMænd sikrer sig toplønninger\nHvis man kun ser på de otte universiteter (og frasorterer professionshøjskolerne mv.), er skævheden mindre udtalt. Lidt over 52 procent af årets optagne er her kvinder.\nDet skyldes blandt andet, at Danmarks Tekniske Universitet (DTU) og IT-Universitetet har en udtalt mangel på kvindelige studerende. Kun hver tredje optagne på DTU var i år en kvinde, mens det var endnu lavere, faktisk under hver fjerde, på IT-Universitetet.\nDer er dog forandring at spore. Ifølge Uddannelses- og Forskningsministeriet optog it-uddannelserne for eksempel optaget 20 procent flere kvinder i år mod 11 procent flere mænd.\nI tallene gemmer sig en anden tendens. Selv om mænd generelt er i undertal blandt årets optagne studerende på de videregående uddannelser, er de rigt til stede på de fag, der giver den højeste indkomst senere i livet. Tager man udgangspunkt i CEPOS’ nylige opgørelse, gælder det for eksempel fag som Forsikringsmatematik, Datalogi og Matematik-økonomi, der alle har et flertal af mænd blandt de studerende.\nDet betyder, at mænd også fremover må forventes at være overrepræsenteret i top og bund. Flest mænd får astronomiske lønninger, flest mænd får aldrig en videregående uddannelse.\nDet er altså en kompleks problematik, men ifølge en række organisationer er det ingen undskyldning for slet ikke at bekæmpe skævhederne. Det kan du læse om her.\nTillidsrepræsentanter: Ledelsen lægger et urimeligt pres på lønforhandlingerne\nFem professorer forsvarede Flemming Besenbacher. Nu svarer de på Heine Andersens kritik\nTidslinje: Sager om identitetspolitik og krænkelser på Københavns Universitet


Vandhus en besøgssucces fra start af - Vordingborg Kommune\nVandhus en besøgssucces fra start af\nPå mindre end en uge har mere end 3000 gæstet vandhuset.\nVordingborg Kommunes nyindviede Vandhus er blevet en succes fra starten. Siden Vandhuset blev indviet fredag den 12. oktober har der frem til torsdag den 18. oktober kl. 21 været ikke mindre end 3186 gæster i de 3 bassiner.\nFungerende direktør i Vandhuset Jesper Kjærulf glæder sig over det store besøgstal.\n”Det er dejligt at mærke den store interesse for at bruge vores nye vandhus. Mange borgere i alle aldre har været på besøg dels for at se herlighederne - dels for at prøve de dejlige nye faciliteter. Det er også tydeligt at se, at mange bedsteforældre har taget børnebørnene med i svømmehallen i efterårsferien,” siger Jesper Kjærulf.\nBassiner, baderum og sauna er blevet taget rigtig godt imod af de trofaste morgenbrugere. ”Men vi er selvfølgelig kede af de ”børnesygdomme” som et så stort anlæg selvfølgelig også har, men vi arbejder meget på at få de ting der opstår afklaret så hurtigt som muligt,” siger Jesper Kjærulf.\nHan tænker specielt på, at Vandhusets 34 meter lange rutschebane er lukket midlertidigt, på grund af en mindre fejl.\n”Vi glæder os til at mærke hvordan hele centeret kan få glæde af alle de mangeartede muligheder DGI-huset kan tilbyde. Vi ser frem mod at udvikle og tilbyde nye aktiviteter til Vordingborg kommunes borgere,” siger Jesper Kjærulf.


Home » Blog » Verden brænder\nDet regner, så jeg kunne høre dråberne plaske på jorden udenfor. Som himlen der græder, og måske forsøger at slukke kloden her i brand. Jeg skulle skrive opgave i weeekenden og havde deadline i går aftes. Min koncentration og dedikation til dette var fraværende. Jeg er eftertænksom og bekymret. Føler en vis trang til at gå i hi, kapitulere.\nJeg er bekymret for verden. For mine børn og efterkommere. Vist har der altid forekommet krig i verden, men efter globalisering og efter internettets fremkomst, er verden blevet meget mindre. Efter den teknologiske udbredelse er krig blevet meget mere alvorligt og fatalt.\nJeg har blot fulgt med i hvad Islamisk Stat foretager sig og står for, i øjenkrogen. Ærligt har det været dybt surrealistisk for mig, at deres bestialske filosofi og ageren, er virkelig. Det er svært at fatte, at mennesker i andre dele af verden lever under terror, frygt, tortur, har mistet hjem og familie, lever i sult og på flugt. Det var også kun ‘en historie’ fra de varme lande, da jeg var barn, alt det der foregik.\nTilfældigt og unormalt tændte jeg for tv’et d. 9.11.2001, og erfarede at verden var brudt i brand. Har over årene siden vantro fulgt med i informationsstrømmen om krigen mod terror. USA udpegede i 2002 Iran, Nordkorea og Irak som lande, der tilsammen udgjorde ondskabens akse. Efter det amerikansk-ledede angreb på Irak er sidstnævnte blevet fjernet fra kategorien. Sammen med lande som Libyen, Syrien og til tider også lande som Cuba og Venezuela, omtales disse af USA som slyngelstater: Lande der støtter terrorisme.\nEfter Krigen mod Terrors påbegyndelse har store tragedier fundet sted i verden. Det anerkendte medicinske tidsskrift The Lancet bedømte i 2006 antallet af dræbte irakere til at være mellem 392.979 og 942.636 dræbte. The Lancets skøn er ikke kun for civile dræbt i kamphandlinger og vold, men inkluderer alle dødsfald, der er forårsaget af øget lovløshed, forringet infrastruktur, dårligere sygehusvæsen etc. Tallet inkluderer døde blandt det irakiske militær og de irakiske oprørere. Mange andre steder, blandt andet i Afghanistan, er mange faldet, mange civile.\nJeg er helt indforstået med, at vi er udsat for massemanipulation af medierne, politikerne mv. Indforstået med at meget foregår som led i en større langsigtet manipulativ organisering. Selvom jeg af hele mit hjerte ville ønske det ikke var således, så ved jeg godt, at meget taler meget tydeligt for, at mange af disse tragiske ‘terrornedslag’ der tillægges elementer fra den muslimske verden, i virkeligheden er organiseret indefra de selvsamme regeringer, der bruger episoderne til at føre krig i hele verden. Personligt kan jeg ikke bruge min energi på antagelser og False Flag vrede mod vores egen ledelse i Vesten. Den ændrer ikke faktum. At verden brænder.\nRusland bombede mod IS for nyligt, det medførte at den vestlige verden vrængede på næsen. Ligeså medførte det, at IS stod bag nedskydningen af et passagerfly med russiske uskyldige charterturister, der lettede fra Sharm El-Sheik i Egypten. Dybt tragisk! Det var terror, det slog hårdt. Men ingen iklædte sin facebook profil det russiske flag., ej heller var (den vestlige) verdens ledere fremme i samme retoriske slagkraftigheder med sympatitilkendegivelser.\nI torsdags selvmordsbombede flere fra Islamisk Stat i Beirut. 43 døde, 250 blev sårede. Fredag sprang en selvmordsbomber fra IS sig selv ihjel ved en Shiakæmpers begravelse i Baghdad. 18 døde, 41 blev sårede. Ganske lidt hørte vi om det. Ganske lidt hører vi om det der foregår af horribilitet rundt om i verden, og ganske lidt bringer det vore følelser i spil.\nFredag slog IS så til i Frankrig, dræbte 132(er tallet vist oppe på) og flere hundrede er sårede. Civile fra hele verden. Og hermed står verden sammen, også på ledelsesniveau. Vi skal have udryddet Islamisk Stat, og det må koste mange civile. Frankrig, der er i 3 dages sørgeperiode og 12 dages undtagelsestilstand, smed 20 bomber i Raqqa, Syrien i går aftes, støttet af USA. (Hvor mange civile mon faldt da? Hvor mange yderligere flygtninge vil det lede ud i verden fra Syrien, hvor 11 af de 12 millioner indbyggere allerede er på flugt?)\nDenne krig skaber en kløft mellem os, skiller os ad. På dette banale medie, facebook er, kriges medmennesker retorisk, både om hvor og mod hvem, det er i orden at fokusere sin sorgfunderede sympati, om at vi ikke skal give krigene og terroren energi, fordi det er False Flag, og om at muslimer skal slagtes og udstødes… Mistænksomhed, had, vrede, adskilthed, paranoia, racisme og radikalisme udbredes som hastige ringe i vandet. Og det er lige hvad terroristerne og de krigsførende ledere ønsker.\nJeg har ondt i mit hjerte og jeg er trist. Jeg føler mine hænder er for små og min vision er uklar. Kan godt selv høre hvor hult det lyder, når jeg igen og igen fortaler Fred og sammenhold, stop for krig og terror. Det er her over weekenden gået i den helt diametralt modsatte retning. Mine arme føles som kraftesløse, og det eneste jeg har lyst til, selv om jeg ikke kan, er at leve i fro uvidenhed, fredsommelighed og harmoni, med mine børn, min mand, min kunst og i samspil med lutter glade, positive mennesker der passer på hinanden.