Freya Hoffmeister gjorde det!\nDet er fandme sejt. I dag er Freya blevet færdig med sit projekt med at ro solo rundt om Australien. Hun er den første kvinde der har roet kontinentet rundt, samtidig med at hun er den som har gjort det på kortest tid. Freya startede den 18. januar i år, så hun har brugt 332 dage på turen - heraf har hun været 245 dage på vandet for at ro de 13.714 km. Det er ca. 60 km om dagen i gennemsnit.\n- Jeg er træt og jeg har ikke lyst til at ro mere, sagde Freya Hoffmeister ifølge DR, da hun gik i land. En af de vildeste bedrifter ved turen var et åbent kryds på 530 km som hun tog på 8 dage. Vi må håbe på at det bliver muligt at få hende til Danmark for at berette om turen.\nDen eneste som har gjort det før hende er Paul Caffyn som tog turen i 1982. Han brugte 361 dage på det.\nTillykke med rundturen - sikke en bedrift. Den vil gå over i kajakhistorien...\n>> Freya Hoffmeister\n>> Se turens etaper\nHvad vesten gemmer på...\nNår jeg ror har jeg altid min NRS svømmevest på - også på lavt vand om sommeren. Det er simpelthen blevet en vane, som det sikkert er for de fleste roere. De ting jeg har med i vesten er også fast inventar. Denne vest er den tredje jeg ejer og jeg er rigtig glad for den selv om den efterhånden har 2½ år på bagen.\nDer er rigtig mange justeringsmuligheder på vesten - en over hver skulder og to justeringer i hver side rundt om livet. Vesten sidder perfekt både om sommeren hvor jeg kan ro blot med en T-shirt og om vinteren med mange lag tøj på. Lukningen er en lynlås som har en sikring i toppen så den ikke kan glide op og en desuden er der en justerbar spænderem nederst. Der er også et beslag på både front og ryg til montering af forskelligt udstyr. Jeg har flere gange overvejet en kniv til fronten men har ikke lige fået den købt endnu. Desuden er der et par store lommer med velcrolukning på front. I den venstre lomme er der en elastik hvor jeg har monteret en karabinhage til fløjte og mobiltelefon.\nDet vigtigste sikkerhedsudstyr er min mobiltelefon som ligger i et vandtæt etui. Det er en simpel, men stabil model telefon som jeg udelukkende anvender til kajakbrug. Tasterne er nemme at betjene gennem det vandtætte etui. Hvis jeg på et tidspunkt skulle udskifte den, bliver det med en eller anden pensionistmobil med store taster - den vil være endnu lettere at anvende end den nuværende. Jeg har valgt at have den i lommen på vesten, selv om jeg har set mange som har den liggende på fordækket. For mig giver det tryghed at vide at jeg kan få fat i telefonen selv om jeg skulle komme væk fra kajakken. Det er specielt vigtigt fordi jeg jo næsten altid ror alene. Hvis man ror flere sammen kan jeg godt se at det ikke er helt så vigtigt.\nØverst i den lomme hvor telefonen ligger er også mine læsebriller, som jeg bruger hvis jeg skal nærlæse kort undervejs. Læsebrillerne bliver jævnligt udskiftet - det er begrænset hvor meget saltvand de kan holde til - men jeg plejer at købe en håndfuld når de er på tilbud til 20 kroner. I elastikken i samme lomme sidder en fløjte, som jeg aldrig har haft brug for - men den virker, jeg har lige tjekket.\nI den anden lomme er det jeg heldigvis oftest bruger, nemlig mit vand- og stødtætte Olympus µ 725 SW. Det er et perfekt kamera til kajakbrug selv om der dog er et par ting jeg godt havde set anderledes. Jeg savner fx at kameraet kan huske hvisket program man sidst har anvendt, eller bare at det var muligt at vælge at kameraet som standard startede i et af programmerne. Jeg anvender oftest naturprogrammet når jeg fotografere fra kajakken. En anden funktion som ville være god var en lydindikation når kameraet flugtede med horisonten, jeg ved ikke om der er nogle kameraer der har det, men det ville være fedt for en kajakroer. Kameraet er selvfølgelig klikket på vesten med en karabinhage.\nDiset tur omkring Ry\nDet er ikke Tågebjergene, men derimod Himmelbjerget i baggrunden.\nTeltpladsen er fint skiltet ud mod vandet.\nHvor har der dog været godt vejr de sidste par dage. Smuk høj himmel, solskin og en dejlig frostklar luft. Så kan man da kun glæde sig til sin fridag! Den faldt desværre i dag. Med diset, overskyet og blæsende vejr. Selvfølgelig også lidt regn om eftermiddagen.\nJeg startede dagens tur ved Emborg Bro og kunne hurtigt konstatere at vandstanden var usædvanlig høj. Den var vel 15-20 cm højere end jeg tidligere har set, når jeg har været her. Det må være de mange regnvejrsdage i november der er forklaringen på det. Faktisk var der også en hel del strøm på dette stykke af Gudenåen. Det er ikke noget jeg tidligere har bemærket. Sædvanligvis er der ikke nævneværdig forskel på at ro med eller mod strømmen i dette område. Men det var der altså i dag.\nJeg måtte også sætte kajakken i vandet et andet sted, for det sædvanlige var oversvømmet. Men alternativet lå kun 3-4 meter væk og var væsentligt bedre. Normalt går jeg ikke i kajakken herfra fordi der er for langt ned. Men i dag passede det perfekt!\nJeg kom først i vandet ved 10-tiden, for jeg gad ikke pakke bilen i går aftes, så det måtte gøres her i morges efter at ungerne var sendt i skole. Jeg havde ikke roet ret meget mere end et par km før jeg fortrød at jeg havde valgt mine neoprenhandsker med to blottede fingre i stedet for mine lune vinterluffer. Det var godt nok koldt for fingrene når jeg roede hvor der var vind! Jeg kom også i tanke om at jeg heller ikke havde taget handsker med til brug i min pause. Nu er det altså årstid til at huske at få den slags ting med på tur.\nDet blæser en hel del fra sydøst, så da jeg kommer ind i Gudensø vælger jeg, af ren dovenskab, at ro langs den sydlige og østlige kyst rundt i søen - der er jo læ. Da jeg kommer op i Rye Mølle Sø kan jeg se at en pæn flok store skalleslugere holder til der. De er nu noget sky, så jeg kommer ikke særlig tæt på dem, men en del af dem fløj lige hen over kajakken. En anden fugl, som mærkelig nok ikke var spor sky i dag, var fiskehejren. Flere steder roede jeg tæt forbi en fiskehejre der stod inde på land - på kun 10-15 meters afstand. Normalt letter de lang tid inden du overhovedet nærmer dig.\nJeg fortsætter turen op til Ry, trækker lige kajakken over ved overbæringen og fortsætter nordpå - jeg har besluttet mig for at jeg vil holde min pause oppe ved Alling Vest teltplads kune tre km længere væk. Da jeg kommer derop er det stadigvæk tørvejr, men mens jeg holder pause begynder det at småregne. Jeg når dog lige at gå lidt rundt og fotografere.\nPausen bliver dog lidt kortere end planlagt - der er ikke fedt at sidde i regnvejr og holde pause. På turen sydover ror jeg tæt på de østlige kyster for at finde lidt læ. Faktisk så jeg mange ting på denne strækning som jeg ikke tidligere har bemærket. Så der er jo også fordele ved modvind. Bl.a. opdagede jeg isfuglen et sted jeg ikke tidligere har set den, nemlig ved skovene lige før Gudensø. Grunden at jeg ikke har set den der før, er selvfølgelig at jeg normalt ror midt i farvandet og ikke helt inde ved kysten. Gad vide om der ikke er mange flere isfugle her langs Gudenåen end man normalt tror? Faktisk er det yderst sjældent at jeg ror i området uden at møde den et eller andet sted.\nVejr: Jævn til frisk vind, overskyet, regn, fladt vand\nFugle: Isfugl, skovskade, toppet lappedykker, fiskehejre, gråand, blishøne, knopsvane, troldand, skarv, stor skallesluger\nNyt fra småtingsafdelingen\nEn samling bitte små ting til kajakture - indkøbt i løbet af efteråret.\nDa jeg første gang pakkede min kajak til en tur blev jeg meget forbavset over hvor lidt bagage der egentlig kan være. Jeg kunne selvfølgelig købe en kajak med større lastvolumen, men det vil i langt de fleste tilfælde betyde at kajakken også er bredere eller langsommere. Ingen af delene er jeg interesseret i, så jeg måtte finde andre veje.\nDet blev til at jeg i stedet kastede jeg mig over at købe så små ting som muligt. Derfor fylder mit telt ikke ret meget. Mit Therm-a-Rest liggeunderlag er også det i deres serie som fylder mindst når det er rullet sammen. Jeg har skiftet til en dunsovepose som fylder minimalt. Så på en måde kan man sige at der er gået lidt sport i at indkøbe småt. Nogle vil måske sige at det er gået helt over gevind med mine seneste indkøb.\nI mit lokale supermarked faldt jeg nemlig over nogle utroligt små pakker tandtråd som jeg selvfølgelig måtte købe. Størrelsen er vel ca 1/3 af en almindelig rulle. Man køber en samlet pakke med fire miniruller á 10 meter til samme pris som én stor normalt plejer, så vidt jeg husker. Man kunne selvfølgelig bare rulle en smule tandtråd ud og have det med i løs vægt - men det er ikke helt det samme som denne nuttede pakke.\nJeg plejer også at have en næsten brugt tube tandpasta med på tur, men sidste gang jeg var hos tandlæge spurgte jeg om man stadig kunne få de små reklametuber som jeg kunne huske fra skoletandlægen da jeg i folkeskolen. Dem får tandlægerne skam stadig gratis af tandpastafabrikanten, så det lykkedes mig - ved at spørge rigtig pænt - at få tre af dem med hjem i lommen. Jeg tror normalt kun de udlevere dem til børn, men hvad pokker - lidt barnlig er man vel stadig.\nTil opvask undervejs har jeg tidligere brugt en skuresvamp af et eller andet plastmateriale, men har altid syntes at de hurtigt blev ulækre. Så da jeg faldt over en opvaskebørste uden skaft i Søstrene Grenes butik i Århus skulle jeg da have sådan en - eller rettere sagt, jeg købte faktisk nogle stykker - de bliver vel slidt med tiden. Prisen var ganske rimelig - noget de fleste kan købe, selv under en finanskrise. Stykprisen er kr. 4,88. Opvaskebørsten er ret god at anvende - den har været på en del ture efterhånden.\nEn anden ting det er smart at have med på tur er den lille nød-mobiloplader som kører på almindelige AA batterier. Jeg har alligevel altid en del af dem med på tur fordi min Garmin GPS bruger samme slags. Jeg har dog endnu ikke haft brug for at oplade på tur, for jeg bruger mobilen så lidt som muligt - den er faktisk ikke tændt med mindre jeg skal ringe op selv. Men det kunne jo være den løb tør en eller anden gang og så er det fedt med denne mulighed.\nDesuden har jeg købt mig en lille vindmåler som jeg glæder mig til at bruge. Jeg har kun lige haft den ude til en enkelt test. En ulempe ved den er at den ikke er vandtæt, så det er noget med at anvende den på land inden man går ud og evt. i pauser også. En enkelt ting jeg ikke er helt tilfreds med er at displayet ikke er så tydeligt. Jeg troede i starten at det var batteriet der var ved at være fladt - men det var ikke tilfældet. Vindmåleren skal holdes i en helt bestemt vinkel for at kunne aflæses - det må jeg bare leve med. Den var nu også temmelig billig - omkring kr. 100 så vidt jeg lige husker.\n...og nu over til kajakvejret\nFor de kajakroere som færdes i farvandet fra Djursland til ned omkring Lillebælt har jeg lavet en side med alle de vejr- og farvandsudsigter jeg indtil videre har kunnet støve op. Siden findes ved at klikke på det lille lyseblå ikon af en sol ovre i højre spalte. Det er det 4. sidste i rækken. Siden er selvfølgelig først og fremmest lavet for at gøre livet lettere for mig selv...\nHer har jeg medtaget links for alle de byer som ligger tæt ved kysten - for dem som færdes mest i hav og fjorde og de byer som ligger langs Gudenåen for os som godt kan lide at ro lidt i læ en gang imellem. Byvejret giver en ganske god fornemmelse for temperatur, skydække og nedbør. Hvis man tjekker fx de tre nærmeste omkring det sted man vil ro har man også en fornemmelse for vindforholdene. Jeg tjekker som regel aftenen inden jeg tager af sted og forudsigelserne er egentlig ret præcise. Prognosen som går 9 dage frem skal tages med et gran salt - det ændrer sig normalt mange gange inden man når dagen.\nBælthavet og Sundet\nDMI Farvandsudsigt for Bælthavet og Sundet har en forudsigelse som strækker sig to døgn frem. Det er også det længste man kan forudsige med nogenlunde nøjagtighed, men igen, bedste præcision er samme dag eller højst dagen før. Fordelen ved at benytte denne er at den har tre skemaer samlet som viser henholdsvis: vind, bølger og strøm. Ulempen ved siden er at man skal klikke sig frem for hvert timeinterval man vil frem i udsigten. Dog kan man også køre sekvensen som film og så pause den når man når til det tidspunkt som man aktuelt er interesseret i.\nSiden kan vise mange forskellige områder, men for østjyske roere er det Skagerak/Kattegat der dækker Djursland og Indre danske farvande der dækker det sydlige af det østjyske rovand som er mest interessante. Der er også 11 forskellige ting man har mulighed for at få vist, men det er nok mest vind og bølger vi har brug for at se. Hvis man har brug for at se istykkelse er det nok bedre at finde skøjterne frem i stedet for kajakken.\nDen måde man finder det rigtige tidspunkt er en smule kluntet lavet. Tiden er opgivet i GMT og ikke dansk normaltid. Prognosen rækker 60 timer frem. Desuden vælger man tiden ved at plusse et antal timer til starttidspunktet. Det er set bedre! Knappen »Husk dette valg« som gemmer indstillingerne til næste besøg har jeg ikke fået til at virke i Internet Explorer 8.0.\nDenne side er nok den som har den bedste funktionalitet af dem som jeg beskriver. Det rigtig smarte ved denne side er at man på oversigtskort kan se hvilke områder der kan vises i bedre forstørrelse - en rigtig smart detalje. Når man så har klikket sig ind på det område man oftest anvender, kan man vælge: gem indstillinger - og det virker, i modsætning til DMI Havprognose.\nOgså her hos Farvandsvæsenet er det selvfølgelig muligt at se vind, bølger og strømretning ud over en del andre ting. En rigtig smart detalje er at det er muligt at få vist flere ting på samme tid. Vælg fx at få vist bølgehøjde og se så samtidig vindretning og vindstyrke som nogle farvede pile ovenpå bølgekortet. Det er rigtig smart og kan kombineres på mange måder.\nEt udsnit af de mange vejrskemaer det er muligt at finde på omtalte sider.\nDesuden kan man frit vælge det tidspunkt som man ønsker at se to døgn frem. Det er også muligt at et bestemt tidsrum som en animation hvis man kan bruge det til noget. Under menupunktet Navigation er det også muligt at finde ud af hvilke søkort som dækker det område man er interesseret i. Der er et hav af andre muligheder og indstillinger - gå på opdagelse på siden det er virkelig spændende.\nDet tyske Bundesamt Für Seeschiffahrt und Hydrographie har en side med mange muligheder for at se strømforholdene. Det kort jeg linker til dækker kun fra Horsens Fjord og sydpå. En smart ting ved siden er muligheden for at se og printe kortet i en virkelig høj opløsning. Det er faktisk hele 2440x3496 pixel, hvilket er rigeligt til at printe ud i A4 format i en flot opløsning hvis man har brug for det. BSH har faktisk kort som dækker hele det sydlige Danmark. Der er en speciel sektion som beskriver vandstrømmene i vadehavet - yderst nyttigt hvis turen går i den retning.\nDesuden har jeg direkte på siden en generel seksdages vejrudsigt for Østjylland, et kort med vandtemperaturer og et med vandstanden. Det hele fra DMI Havobservationer.\nMed alle disse muligheder burde det være muligt at få et kvalificeret gæt på hvordan morgendagens rovejr bliver, men glem nu ikke at bruge dine egne sanser derude og - ikke mindst - den sunde fornuft!\nInderst i Horsens Fjord\nNogle gamle faldefærdige rønner i Horsens Havn. Manipuleret, originalfoto her.\nEn eller anden har glemt sin "vandcykel". Manipuleret, originalfoto her.\nHer i eftermiddag fik jeg lige nogle timer hvor jeg kunne komme på vandet. Det var dejligt at se at lufttempera-turen for første gang i lang tid var højere end vandtempereturen.\nDa jeg maksimalt havde fire timer til min rådighed før det blev for mørkt til at ro, valgte jeg at tage en lille tur rundt inderst i Horsens Fjord. Der har jeg faktisk ikke været så meget rundt før.\nJeg fik kajakken i vandet ved Husodde kl. 13 og roede i det grå og lidt blæsende vejr ind mod lystbådehavnen. Vinden burde ifølge DMI være fra syd, men den kom altså fra sydøst i stedet for. Det gav nogle sjove refleksbølger hen langt hele lystbådehavnens bolværk. Jeg var lige et sving inde i industrihavnen, men vendte hurtigt om - der så temmelig kedeligt ud.\nDa jeg kom ned til den næste indsejling roede jeg ind for at se om det så mere spændende ud. Og det gjorde det bestemt. Der lå den mest fantastiske samling gamle fiskerønner langs vandet for enden af Ole Jensens Allé - de lå ligesom i to klynger på hver side af et pakhus, eller hvad det nu var. Små farverige huse i alle mulige forskellige størrelser og former, udbygget ved knopskud og tilpasset ejerens smag. Min første tanke var ærligt talt at der var noget Christiania over det. Det er bestemt positivt ment, jeg syntes godt om Fristaden. Det var lidt ærgerligt at vejret var så dårligt. Det ville være fedt at fotografere her med noget bedre lys, for de billeder jeg fik taget yder ikke området fuld retfærdighed.\nEt lille stykke efter de små hytter spottede jeg for første gang den flotte taffeland. Det er en utrolig flot rødbrun farve hannen har på hoved og hals. Lidt længere inde så jeg en flot grøn cykel som måske havde stået lidt for længe i vandkanten.\nJeg kunne se på kortet at det var muligt at komme endnu længere ind - og endda få roet under nogle flere broer. Jeg roede et par km ind gennem byen inden jeg vendte om. Det blev til fire broer mere til samlingen, så jeg nu er oppe på 37. Men ak, der er stadig langt op til Poul Møllers nuværende 54 broer. Og han føjer hele tiden flere til, den skurk!\nJeg kunne se at der også var vand på sydsiden af pieren med Horsens Kraftvarmeværk. Det var lidt svært at få øje på passagen derind og der var mildest talt ikke meget vand under kajakken. Det viste sig at der var så lavvandet stort set over det hele derinde, så jeg fandt en lille plet at spise min frokost inden jeg lige roede et lille stykke længere ind. Jeg vendte dog ret hurtigt om - det var simpelthen for lavvandet. En dag med højvande tror jeg det er muligt at komme længere ind.\nDet var efterhånden ved at blive mørkt selv om solen først gik ned ved 16-tiden. De tunge mørke skyer holdt stort set alt lys væk. Så jeg tog turen tilbage til udgangspunktet - stort set alene på vandet. Det eneste jeg så på vandet i dag var tre optimistjoller.\nEn kort, men nogenlunde lun dag på fjorden.\n►► Billedmanipulationerne er lavet med hjælp fra Picnik. Prøv selv\nat trække et foto gennem deres fantastiske vridemaskine. Det er gratis at\nbenytte basiseffekterne, men det koster medlemskab for de mere avancerede\nfunktioner. På ovenstående foto er kun anvendt basiseffekter. ◄◄\nVejr: Jævn vind, overskyet med lidt byger, lidt bølger\nFugle: Blishøne, gråand, skarv, stormmåge, hættemåge, taffeland, krage\nKajakbog fra 1929\nIllustration af en ung grønlænder der ruller\nEn af de originale grønlandske tekster\nGerh. Kleist - Fangst fra kajak og fra is\nNyt nordisk Forlag, 1979 - 46 sider\nJeg må nok hellere skynde mig med en lille korrektion - selve bogen er ikke fra 1929, det er teksten og tegningerne der er så gamle. Bogen er faktisk først udgivet i 1979 som det kan ses overfor.\nGerhard Kleist, som har skrevet den originale grønlandske tekst og lavet tegningerne, var kateket i Godhavn (Qeqertarsuaq) i Vestgrønland det meste af sit liv. Han supplerede sine indtægter ved at være fanger og var selv kajakroer. Hvis du vil se hvordan han så ud er det muligt på disse foto fra Arktiske Billeder.\nTeksterne bærer tydeligt præg af at han har et indgående kendskab til både redskaber og fangstmetoder. Desuden gør han nogle fine iagttagelser omkring kajakroning. Hans skitser er meget fine uden på nogen måde at være stor kunst, hvad de jo heller ikke var tænkt som.\nSidst i bogen er alle de håndskrevne grønlandske tekster heldigvis oversat til dansk af Chr. Berthelsen. Så har vi sydgrønlændere også en chanche for at læse med. En sjov detalje ved bogen er at originalerne på et tidspunkt har været i polarforskeren Knud Rasmussens eje\nBogen er i formatet 23x19 cm og består af 18 plancher i farve og s/h. Hvert opslag består til venstre af de originale håndskrevne grønlandske tekstark og til højre de tilhørende illustrationer.\nJeg købte bogen hos Andersens Antikvariat i Glostrup gennem antikvariat.net. Sidst jeg kikkede var der stadig nogle eksemplarer til salg - til priser omkring de 100 kr.\nDet er en fin lille kajakbog om de grønlandske fangere og deres liv.\nDansk oversættelse af den afbilledede tekst:\nKajakmænd, som øver sig i at vende rundt\nDe unge øver sig også i at vende rundt i kajak. De mest øvede i denne kunst vender flere gange rundt i træk - somme tider mere end seks gange. De behændigste kommer op igen med åren i samme stilling som ved kæntringen. Nogle stikker åren ind under tværremmene på kajakken og foretager vendingen ved hjælp af lansen og derefter kun ved hjælp af kastetræet. I Narsak syd for Godthåb overværede jeg den afdøde fanger, Rafael Mathæussen, vende rundt alene ved hjælp af hånden og med vanter på. I Sydgrønland har jeg set mange vende rundt, men ingen kunne måle sig med Rafael Mathæussen. Han var kraftigt bygget men var til trods herfor uhyre smidig. I sommeren 1929 havde to unge fangere fra Imerigsok (Kronprinsens Ejland) opvisning i at vende rundt.\nDet fortaltes, at de var i stand til at rulle rundt ud i ét - uden pause ind i mellem. Jeg kom desværre for sent, så jeg overværede det ikke selv. Nikolaj Sandgreen skulle være smidigere end sin kammerat, Benjamin Jerimiassen. Nikolaj Sandgreen hører til de dygtigste kajakroere. Imerigsok-beboerne er i øvrigt alle dygtige kajakroere. De bor jo også ved det store åbne hav mod vest.\nFriskbrygget økologisk kvalitetskaffe til turen\n1. Vælg den type du bedst kan lide.\n2. Kog ½ liter vand på Trangiaen.\n3. Hæld vandet i bryggeren.\n4. Lad kaffen trække i 4-6 minutter.\n5. Nyd den himmelske kaffesmag. Helst udendørs!\nDet er dejligt at få noget varmt kaffe når man er på tur i kajakken. Jeg har fundet et rigtig godt alternativ til den udbredte termokaffe. Kaffen er tilmed både økologisk og Fairtrade mærket. Det er et lille firma Coffeebrewer Nordic fra Middelfart som laver en lille genial engangsbrygger som er let at have med i kajakken.\nBryggeren Growers Cup indeholder både filter og kaffe til to store kopper. Den skal blot åbnes i toppen, en halv liter kogt vand fra Trangiaen hældes over, toppen lukkes igen så kaffen kan trække 4-6 minutter. Her efter har du en virkelig god gourmetkaffe - en lille luksus på kajakturen som jeg fremover vil glæde mig til. Hvis man ikke gider at slæbe på en Trangia kan man selvfølgelig også bare medbringe kogt vand i en ordentlig termokande.\nPå YouTube har firmaet lagt en kort reklamefilm hvor du kan se hvordan den fungere i praksis - det er faktisk lige så nemt som det ser ud til. Og smagen - den kan ikke sammenlignes med det vi normalt har med i termokanden.\nKaffebryggeren forhandles bl.a gennem Coop Danmarks butikker og forskellige andre steder - se deres hjemmeside for flere salgssteder. Det er egentlig besynderligt at de mange forhandlere at friluftsudstyr ikke har den i sortimentet - det kan være det kommer efterhånden som folk får øjnene op for kvaliteten. Det er også muligt at bestille kaffen direkte på hjemmesiden, men der kommer en ret høj porto oveni, så det kan ikke rigtig betale sig. Prisen i forretningerne ligger lige under 12 kroner.\nDer er for tiden 10 forskellige specialkaffer i handelen, hvoraf det kun er dem fra Bolivia, Nicaragua, Ethiopien og Guatemala der er både økologiske og Fairtrade. Jeg har foreløbig smagt dem fra Nicaragua og Ethiopien. Jeg syntes umiddelbart at den fra Ethiopien er den bedste af de to.\nSmagen beskrives sådan her:\nBolivia - Blød og sødlig smag med frugtige toner af æble og abrikos.\nNicaragua - Rund og mild smag med noter af orange og kanel.\nEthiopien - Intens frugtagtig karakter, der minder om tørret abrikos.\nGuatemala - Rund og fyldig smag med en let note af mørk chokolade.\nHonduras - Rund og mild smag med nøddeagtige noter.\nPapua New Guinea - Mild og velafbalanceret smag med søde toner af karamel.\nBrasilien - Blød og rund smag af nødder og abrikos. Eftersmagen er let krydret.\nColombia - Intens og velafbalanceret smag med aroma af flødekaramel.\nIndonesien - Kraftig og mørk smag af karamel. Duft af mørk chokolade.\nKenya - Intens og velafbalanceret smag med frugtig og sød mundfylde.\nDe forskellige typer er rene, forstået på den måde at der ikke er blandet kaffe fra forskellige producenter i samme pakke. På firmaets hjemmeside er der en beskrivelse af præcist hvor, af hvem og - lidt specielt - i hvilken højde kaffen er dyrket.\nVær opmærksom på at den første udgave af engangsbryggeren kræver en saks eller kniv for at åbne for tuden - køb hellere den nyeste version hvor der stikker to plastsnipper ud i toppen. Den skal blot rives op.\nDenne testbrygning er foretaget på den lille teltplads som Skov- og Naturstyrelsen har ved Sondrup Strand. Det er en kaffe som det varmt kan anbefales at nyde udendørs - året rundt.\nKajakhistorie fra forrige århundrede\nCarl Aage Cornitzka - Med kajak gennem Europa\nGornitzka's Forlag, 1930 - 160 sider\nDet er lykkedes mig at støve endnu en kajakberetning fra det forrige århundrede op. Det er den gode typograf Carl Aage Cornitzka som i 1929 tager turen fra Bornholm til Sortehavet. En del af turen, fra Hamborg til Prag, bliver dog foretaget til fods og med tog. Kajakken bliver sendt med godstog på denne strækning.\nCarl Aage Cornitzka er bornholmer og hans tur starter med at han får en fiskekutter til at sejle sig over Østersøen. Det er den 19. maj 1929. Her bliver han så sat i vandet et par timers roning ud for den tyske kyst. Han havde dog selv vurderet at han var meget tættere på kysten end det var tilfældet. Stedet er ikke langt fra byen Kolberg som dengang var tysk - i dag ligger den i Polen og hedder Kołobrzeg. Herfra går turen gennem forskellige floder og kanaler til Berlin hvor han bliver et stykke tid, inden turen fortsætter ad Elben til Hamborg.\nTuren bliver finansieret ved at fagforeningen giver mulighed for at hæve et mindre beløb i rejsekassen i de forskellige byer han kommer igennem. Her skal han blot opsøge den lokale fagforeningskasserer som så står for stempling af bogen og udbetaling af pengene. Alle steder hvor der er organiserede grafiske arbejdere, som er medlemmer af Internationale, er der altså mulighed for få lidt til livets ophold - en del steder også mulighed for indkvartering. Det er fantastisk at der har eksisteret en sådan mulighed, der har været en anden bevidsthed dengang - i dag gider færre og færre desværre organisere sig i rigtige fagforeninger.\nFra Hamborg fortsætter turen så til fods med ransel på ryggen, blandt andet gennem det smukke Harzen. Målet er Prag, hvor kajakken er blevet sendt til med godsbanen. Carl foretager også selv en del af denne strækning med tog.\nCarls hjemmebyggede kajak »Bornholm«.\nI Prag kommer kajakken så i vandet i Regenfloden og turen går mod Donau. Undervejs møder han nogle rejsefæller fx nogle muntre tyske gutter i gummibåde. Et par gange underveje har han sågar en passager med i selve kajakken - endda over længere strækninger. Men som det kan ses på billedet har kajakken også et usædvanligt stort cocpithul.\nKajakken er i øvrigt hjemmebygget, et træskelet med lærredsovertræk. Den er indrettet med to vandtætte skot og et cockpit som er så stort at han kan ligge og sove i det. Der er også lavet et lille teltlignende oversegl så der er læ når han ligger i båden og sover. Der er desuden mulighed for at montere et par sejl på kajakken.\nPå vej mod Sortehavet passeres Wien, Bratislava, Budapest og Beograd. Hele bogen er krydret med fine beskrivelser af landskabet og seværdigheder langs ruten. Og selvfølgelig de smukke kvinder den unge mand møder på sit eventyr. Turen ender i Izmail ved Sortehavet hvor Carl påmønstre den norske damper »D/S Torvanger av Bergen« som dæksgut. På den måde kommer han og kajakken hjem igen. Der er et afsnit til sidst i bogen yderst humoristisk beskriver strabadserne ved sømandslivet på denne hjemrejse.\nBogen er rigtig sjov at læse fordi den er skrevet af en ung mand med eventyr i blodet og en sprudlende lyst til livet. Men dybest set er det nok mere en rejsebog end en egentlig kajakbog - men det gør den bestemt ikke mindre interessant.\nBogen kan lånes på Bibliotek.dk.\nTørre støvler hele vinteren\nNeoprenkajakstøvletørreapparatet - uden støvler.\nKlar til støvletørring.\nDet er altid besværligt at få sine neoprenstøvler tørre om vinteren. Tidligere har jeg brugt at stoppe dem fulde af sammenkrøllede aviser og stille dem i nærheden af brændeovnen. Men jeg har aldrig syntes at det fungerede helt optimalt. Avispapiret skulle skiftes flere gange undervejs og jeg syntes det tog for lang tid.\nEn gang i foråret så jeg på en anden kajakblog at en anden roer havde lavet et apparat lidt tilsvarende, men blot til kold luft. Det gav mig ideen til dette apparatur.\nDet er enkelt at lave. Køb tre stykker afløbsrør i det lokale byggemarked, hvis du ikke har noget liggende på lager og køb en billig hårtørrer - hvis du ikke kan få lov til at låne fruens.\nJeg valgte at købe en på tilbud i mit lokale supermarked, for ikke at skulle ind i en længere diskussion af hvad der er vigtigst: tørre kajakstøvler eller stylet frisure. Den var nok blevet lang og opslidende! Ellers blot lidt gaffatape vel alle kajakroere har liggende på lager\nNår tingene er købt er det blot at samle rørene, montere hårtørreren med noget gaffatape - så er apparatet ellers klar til at tørre støvler.\nDog måtte jeg lave en enkelt justering undervejs, for det viste sig at der selvfølgelig kom meget mere luft ud af det rør som var helt lige. Det lille problem blev klaret med at indsætte en lille lus af noget hård plast, for at fordele luften jævnt.\nDet fungere ganske udmærket, selv om det foreløbig kun er mine korte sommerstøvler jeg har brugt apparetet på. Det er ikke helt tid til de lange vinterstøvler endnu - selv om tiden nærmer sig med en vandtemperatur som er nede under de 15°C.\nSkrevet af Helge Helligsøe 6 kommentarer\nRainy Day #7\nRegn, regn og atter regn over Mossø. Det er Hem Odde i baggrunden.\nDystre skyer over bakkerne ved Gammel Rye.\nJeg stod nogenlunde tidlige op for at komme ud at ro en tur i dag. Men for en gangs skyld var det hårdt at komme op. Der gik desværre lidt for meget whisky indenbords i går, så hovedet dunkede en del. Men jeg håbede på at en god rotur ville kurere det værste.\nDa jeg tjekkede vejrudsigten for Østjylland i går aftes (før whiskyen kom på bordet) lød den på 14 m/s fra SV og regn. Jeg valgte derfor at henlægge dagens tur til Skanderborg Sø og Mossø for at kunne ro lidt i læ. Byvejret for Skanderborg viste en gennemsnitsvind på 8-9 m/s med vindstød på op til 15 m/s. Det burde ikke give problemer da store dele af turen som sagt ville kunne roes i læ.\nI bilen på vej mod Skanderborg sad jeg og hørte Bob Dylan, bl. a. Rainy Day Woman #12 & 35. Det inspirerede mig, sammen med regnen under vinduesviskerne, til titlen på dette indlæg. Det passede også meget fint at Onkel Bob synger »everybody must get stoned« en del gange i sangen. Det var så en reference til gårsdagens udskejelser. Den sang indrammede sådan set dagen ganske godt.\nKl. 7:15 var jeg så klar til at komme på vandet ved Hylke Strand, næsten samtidig med at solen skulle til at stå op. Det var dog ikke noget jeg kunne se, for der var tunge skyer rundt i hele horisonten og regnen kom og gik. På dette tidspunkt var der ikke meget vind hvilket undrede mig lidt, men jeg vidste at det ville komme senere. De syv km op til Mossø, gennem søerne ved Skanderborg og Tåning Å var stort set i regn hele tiden. Som sædvanligt var der isfugle flere steder ved åen.\nMens jeg ror forbi Hem Odde i Mossø gør jeg lige status over ømheden i min skulder. Jeg fik en mindre skade af et forkert løft på arbejdet i mandags og var lidt usikker på hvor langt jeg kunne holde til at ro. Hvis jeg vendte her, ville turen kun blive på 20 km - men skulderen føltes fin nok så jeg holdt mig til den oprindelige plan og fortsatte ned mod Klostermølle. Midtvejs gennem søen kunne jeg godt mærke at vinden var taget til, men ikke så meget at jeg gad ro ind for at få læ. Bølger var der ingen af.\nOmme ved Klostermølle holder jeg en lang pause, får spist min frokost selv om det er lidt tidligt og går lidt rundt i området og tager nogle billeder. Der er nærmest vindstille i det her område fordi Klostermølle jo ligger i læ af Sukkertoppen når vinden er i SV. Sukkertoppen, som er hele 108 moh, besøgte jeg med familien for nogle år siden da vi var på en »bjergbestigningstur«. Vi erobrede hele fire tinder på den tur: Ejer Bavnehøj, Yding Skovhøj, Himmelbjerget og så altså Sukkertoppen. Det sjove er at det stadig er Sukkertoppen som ungerne omtaler når talen falder på den tur - selv om den kun er den 128. højeste i Danmark. Sikkert fordi turen derop føles lidt som reel bjergbestigning. De andre fjelde kan man nærmest køre helt hen til i bil. Hvis du kommer på disse kanter kan en tur derop varme anbefales - der er skiltet derop fra Klostermølle. Inspiration til andre danske bjerge at bestige kan findes i bogen »Guide til Danmarks Bjerge«, skrevet af nordmanden Roger Pihl. Det er en perle af en bog - skrevet med en god portion humor og en stor kærlighed til Danmark.\nMen jeg lod Sukkertoppen ligge ubesteget i dag og fortsatte i stedet turen hjemad. Jeg kan godt mærke at det blæser noget mere. Specielt helt henne i den østlige ende kom der en del vind. Også omme i Skanderborgsøerne gør vinden sig godt gældende, her er der heller ikke helt så høje bakker til at give læ.\nDa jeg kommer tilbage til udgangspunktet, som faktisk ligger helt omsluttet af Skanderborg Golf Klub, bliver jeg noget forbavset over at der faktisk er spillere på banen i det blæsevejr. Men det er åbenbart ikke nogen hindring for at spille golf. Mange af dem som er på banen i dag kører rundt i små golfbiler - jo, golf giver sandelig god motion!\nHer hvor bilen holder er der heldigvis læ fra nogle træer så kajakken er let nok at få på taget. Ud over de sædvanlige to remme vælger jeg også at binde kajakken fast til selve siderællingen på bilen så den bliver liggende.\nSå gør turen ellers hjemad hvor den lille søn skal hentes fra spejdertur - og så venter der også lige en skolefest lørdag aften...\nVejr: Hård vind, overskyet, regn, fladt vand og nogen bølger\nDistance: 33,9 km\nFugle: Fiskehejre, isfugl, skarv, gråand, grågås, troldand, ringdue, krage, blishøne, knopsvane, bysvale, toppet lappedykker, tre rovfugle\nDanmark rundt med Uffe\nUffe gør klar til afgang 26. maj 2007\nFoto: © Uffe Witt\nUffe Witt - En Danmarkstur i Havkajak 2007\nPDF-udgivelse, 2007 - 74 sider\nMange har forsøgt at ro Danmark rundt for at opnå det Rød-Hvide Bånd - Uffe Witt er en af dem. Og det er der kommet en rigtig spændende udgivelse ud af, som ligger frit tilgængelig på Havkajakroernes hjemmeside.\nDet som gør hans historie rigtig sjov at læse er de mange detaljer han har med. Der er en udførlig beskrivelse af udstyret og rundt gennem hele beretningen bliver forskellige emner taget op og uddybet. En rigtig god måde at strikke historien sammen på. En anden ting som det er spændende at få indblik i, er hvilke overvejelser han gør sig undervejs bl. a. om hvilken rute han skal vælge.\nDer er også rigtig mange sjove iagttagelser og anekdoter gennem hele beretningen. Mange af de steder han fortæller om, er også illustreret med kort og GPS spor. For hver dag er der selvfølgelig log med dagens etape og den samlede log. En sjov ting er at han har fotograferet sin GPS lige da den når op på 1000 km. Det er der vist ikke mange af os andre som kommer til at se på GPSen! For de rigtig nysgerrige er der faktisk en præcis positionsangivelse af alle de steder hvor teltet har været slået op undervejs - ganske sjovt.\nBeretningen er ganske let at læse fordi den godt skrevet og bestemt med en stor portion selvironi undervejs. Uffe har desuden gjort sig den ulejlighed at krydre sin beretning med rigtig mange billeder hvilket er med til at gøre den interessant.\nBeretningen, som fylder 5 MB, kan downloades her. Hvis du vil spare på dit printerblæk kan PDFen printes ud med to sider på hvert A4 ark - det kan sagtens læses alligevel.\nPå oversigtssiden hos Havkajakroerne ligger der også mange andre spændende turberetninger, så det er bare med at komme i gang med at læse.\nMorgenstemning inden afgang fra Hou nordstrand.\nMarselisborgskovene er begyndt at få efterårsfarver.\nPå min kajakfridag i dag stod jeg op lidt over klokken fem, for at få noget ud af dagen - fruen i huset skulle bruge bilen kl. 18:30 - og så er det bare med at være hjemme igen! Det meste var pakket i bilen aftenen i forvejen, så det var sådan set bare at koge noget vand til termokanden og få kajakken på taget. Jeg tog til Hou og satte i fra nordstranden for at ro ind mod Århus. Jeg havde på forhånd bestemt mig for at ro en lidt længere tur i dag, i hvert tilfælde mindst 40 km, men helst 50 km.\nJeg kommer på vandet 6:20 - det er tre kvarter før solen står op, men som det kan ses på billedet er der alligevel rigeligt med lys til at orientere sig. Selv om DMIs farvandsudsigt for Bælthavet og Sundet varslede 8-10 m/s var der ikke mange bølger, vinden var nemlig vestlig.\nDe første timer af turen er vinden mere i sydvestlig retning, så jeg søger ikke ind under land for at få læ, men krydser over de bugter som er på vejen ud, for at hente lidt medvind. Jeg opdager hurtigt at det er nødvendigt at korrigere en hel del med roret for ikke at blæse for langt til havs. Min plan er så at ro helt inde ved kysten på hjemturen for at finde læ, der er jo ingen grund til at gøre det mere besværligt end højst nødvendigt.\nMens jeg ror, får jeg den idé at jeg vil bruge dagen til at teste hvor langt jeg kan ro uden at gå på land og hvor mange timer jeg kan holde ud at sidde i kajakken. Det var egentlig mest for at få lidt ud af turen, for jeg har efterhånden roet denne rute mange gange, så der er ikke meget nyt at se på. Jeg overvejede lidt hvor meget jeg tror at jeg kan klare og ender med at være ret sikker på at 25 km er inden for rækkevidde. Det samme burde tre timer også være.\nTuren op til hvor Marselisborgskovene begynder, er mest præget af landbrugsjord og sommerhuse - egentlig ikke specielt ophidsende at ro forbi. Men turen langs skovene er altid smuk. Det er også her at der begynder at dukke mange turbåde fra Århusklubberne op. Jeg så vel omkring 20 stykker i løbet af dagen. Da jeg kommer ind til det smukke palæ Varna og det knap så pæne Hotel Marselis, viser min Garmin 25 km i displayet, så jeg vender kajakken her og ror tilbage igen.\nDet er så her jeg ærgrer mig over at jeg ikke allerede hjemmefra havde tænkt på at dagen skulle bruges til en udholdenhedstest. Mine solbriller ligger nemlig i bageste skot og det samme gør mit mad. Så jeg må knibe øjnene sammen mod den skarpe sol og bare håbe på mere overskyet vejr - det gør jeg ellers aldrig! Jeg har været påpasselig med lige at drikke nok vand, men heller ikke at drikke alt for meget. Det er jeg efterhånden blevet god til efter jeg er begyndt at bruge et drikkesystem, så jeg kan drikke mens jeg ror, uden at fjerne hænderne fra pagajen.\nPå vej sydover ser jeg nogle dværgterner sidde på en gruppe bundgarnspæle; jeg mener ikke at har set denne terneart før. Ud over det er det ikke det helt vilde der sker. Da jeg begynder at blive lidt sulten, er det eneste spiseligt i min dagsluge, et par »Alt-i-een«. Det ville have været rart hvis jeg havde haft noget loganbrød inden for rækkevidde - men det havde jeg altså ikke.\nDa jeg havde rundet de første 25 km uden problemer, var det næste mål selvfølgelig 30 km. Derefter 35 km - og da de var rundet uden pause, lå de 40 km indenfor rækkevidde. Men så langt kom jeg ikke helt. Efterhånden kunne jeg mere og mere tydeligt fornemme overtrykket i min blære. Men jeg ville jo forfærdelig gerne op på 40 km - det er så dejligt med rundt tal. Jeg havde så valget mellem at lade vandet i kajakken og holde pause med urinstinkende våddragt eller acceptere at mindre end 40 km også er OK. Jeg valgte det sidste - det var simpelthen for grænseoverskridende at skulle sidde og tisse i kajakken når der sådan set ikke var nogen grund til det. Havde det været på et åbent kryds havde jeg gjort det, ingen tvivl om det.\nJeg havde dog så meget pli at jeg trods alt roede forbi naturistbadestranden før jeg gik på land. Der var dog ingen som sprang nøgne rundt, sikkert på grund af det kolde vejr. Klokken var 12:22, så jeg havde roet seks timer uden pause og GPSen viste 39,1 km. Jeg tjekkede lige gennemsnitsfarten, den viste 6,5 km/t - det var jeg sådan set godt tilfreds med.\nDa jeg tissede på land, kunne jeg se at farven var almindelig lysegul, så jeg havde altså fået vand nok. Da jeg efterfyldte mit drikkesystem kunne jeg se at jeg på de seks timer havde drukket 1 liter vand. Med dagens vejr kunne jeg åbenbart godt have drukket en smule mindre.\nJeg vælger at holde en god lang pause her, inden jeg fortsætter hjemover. Det er rigtig godt at få noget at spise og noget varm kakao. Da jeg kommer ned på de stykker hvor der er flade marker inde på land - og ingen læ, må jeg ro med kajakken ret meget op mod vinden. Selv om jeg ror skråt ind mod land følger kajakken blot kysten, det må sgu se underligt ud inde fra land. Det bliver rigtig udpræget da der også på det sidste stykke kommer en kraftig regnbyge som har lidt ekstra vind med.\nDa jeg er tilbage ved udgangspunktet ved Hou er der nogle vindsurfere fra HB Windsurf der skal til at på vandet, det er jo fedt vejr for dem med en frisk vind. Da jeg tjekker GPSen viser den at der kun har været en forskel på ud- og hjemturen på 900 m, så der er egentlig mindre sparet ved at krydse bugterne end jeg havde forventet. Det kan nærmest slet ikke betale sig.\nDet blev trods alt en fin tur, selv om der var flere timer med skyer end sol...\nVejr: Frisk vind, mest overskyet, småkrusninger\nDistance: 50,9 km\nFugle: Skrav, dværgterne, sildemåge, stormmåge, ringdue\nOvernatning på en øde ø\nAnders i fin stil ud mod Søby Rev - vinden er over 5 m/s\nSå er aftensmaden ved at være klar - det er ikke helsekost i aften!\nHer i weekenden var jeg med Anders ude for at overnatte på en øde ø - nærmere bestemt Søby Rev som ligger SØ for Hou. Turen derud er på 5 km så det er en overkommelig tur. Efter at have pakket grej om formiddagen tager vi af sted ved totiden lørdag eftermiddag. Vi starter lige syd for Hou havn. Det var første gang Anders var med ude i saltvand og det blæste en del. Men selv om bølgerne kom ind fra siden mens vi ror hen langs kysten tager han det med et smil. Det er jo ikke noget sammenlignet med fx Pegasus, Cobraen eller Piraten. Vi er lige henne at runde Trillingestenen inden vi ror ud mod revet. Det er først her hvor vi skal ro op mod vinden han syntes det bliver lidt hårdt. Men vi kommer da ud til øen uden de store problemer. Vi får hevet kajakkerne på land og får indrettet os med en lejr i en lille lavning på øen - her er der lidt læ. Jordbunden er meget porøs så pløkkerne holder ikke særlig godt. Det havde været bedre med nogle 40 cm sandpløkke. Teltet blev dog stående så længe vi havde brug for det.\nVi går en tur rundt på øens sydlige arm og finder bl. a. en ordentlig mudderpøl og et jægerskjul. Da vi er tilbage får vi lavet og spist aftensmad. Specielt desserten, pandekager med syltetøj, glider ganske let ned. Efter at vi havde slappet lidt af og fået vasket op, sad vi lige lidt for at se den meget smukke solnedgang. Bagefter gik vi ned på stranden og lavede et bål med brænde vi havde haft med i kajakkerne. Der er ikke meget brændbart at samle herovre hvor der ikke er nogen træer. Vi sidder og finder læ under min militærponcho mens bålet brænder. Vi får snakket en helt masse og kigget stjerner - det var rigtig hyggeligt. Senere på aftenen kryber vi i dunsoveposerne og læser lidt i pandelampernes skær inden vi sover.\nSøndag morgen vågner vi næsten samtidig ved syvtiden, men bliver dig liggende en stund og dovner den i soveposerne. Da vi skal ud for træde af på naturens vegne kan vi se at der er totalt tåget. Vi kan ikke engang se hele øen - og den er altså ikke ret stor! Vi håber at det aftager lidt inden vi skal ro hjemad igen. Vi kommer i gang med at lave morgenmad: mysli, havregrød og varm kakao. Det er godt i det klamme vejr. Efter morgenmaden skal vi lige en tur rundt om øens nordlige arm - og denne gang skal vi altså hele vejen rundt og ikke snyde som i går påpeger Anders. Det er faktisk en nogenlunde lang tur på den stenede strand. Her er mange flere sjove sten end på strandene inde ved kysten hvor der færdes mange flere mennesker. Anders finder fx nogle ganske porøse sten som han kan knække med hænderne, en sten som ligner en skrigende mand og en skummel, måske blodig, sten der kunne stamme fra Mordet på Søby Rev. Jo tak, fantasien fejler ikke noget for sådan et par søulke strandet på en øde ø.\nDet bliver jo ikke ringere af at vi kort efter hører geværskud lige i nærheden - men det er heldigvis bare en jæger ovre på naboøen som er på fuglejagt. Vi havde faktisk godt lagt mærke til en jolle som lå for anker derovre. Turen rundt byder også på en tur ud i noget rådden tang hvor undertegnede synker i til langt over støvlerne.\nKlokken er efterhånden ved at være så meget at vi skal til at hjem igen - vi har nemlig ikke taget frokost med. Så vi går i gang med at pakke lejren ned igen og får tjekket at vi har alt med hjem igen. Vi samlede faktisk forskelligt skrald sammen derovre og tog med hjem.\nNu da tågen er lettet en del kan vi godt se land - heldigvis. Vi har vinden i ryggen hele vejen hjem, det er rigtig dejligt. Dog er Anders ikke helt tilfreds med at vinden tager så meget fat i bagenden af hans kajak at det er svært at ro ligeud - der er hverken ror eller finne på den. Men jeg lærer ham nogle forskellige styretag, så går det lidt bedre men han bander dog stadig over styreegenskaberne. Og jeg må desværre sige at det er med god grund - den har aldrig været god med vinden ind skråt bagfra.\nDa vi kommer til Hou kommer fruen i bilen og kører os hjem til et velfortjent bad. Men Anders står i badet kan jeg høre at han synger »Puf den magiske drage«, så kan jeg virkelig mærke at min verden hænger rigtig godt sammen... En skøn weekend sammen med min store 12-årige dreng.\nVejr: Let til svag vind, sol, overskyet, diset, lidt småkrusninger\nDistance i alt: 10,2 km\nFugle: Skarv, strandskade, sildemåge\nTunø som den ser ud når man har roet halvvejen.\nHenrik i aftensolen nogle km fra fastlandet.\nJeg har dagligt holdt øje med vejrudsigterne fordi jeg har en aftale om en rotur til Tunø på søndag. Det er Svend, som jeg mødte på efterårs-træffet, som jeg skal ro med. Efterhånden som jeg kikkede vejrmeldinger, gik det op for mig at det sikkert var torsdag som var den dag med mest roligt vejr. Men søndagsaftalen ville jeg ikke til at lave om på, så derfor ringede jeg til Henrik onsdag aften for at høre om han ville med en tur rundt om Tunø dagen efter. Jeg har ikke tidligere roet med ham, men han har tålmodigt givet mig nogle indledende lektioner til at rulle. Henrik har også tidligere i år krydset over fra Hou til Tunø og videre til Samsø, så han kender lidt til farvandet.\nHenrik ringede ret hurtigt tilbage og sagde at han gerne ville med, så vi aftalte at mødes ved Dyngby Hoved ved totiden. Vi parkerede lige ved siden af et skilt som kundgjorde at det ikke var tilladt at parkere på vejen i sommerhusområdet. Men vores biler holdt altså heller ikke på vejen - nærmest sådan inde i rabatten. Der var nu også flere lokale som var forbi og der var ingen som gjorde indsigelser. Men jeg kan godt forestille mig at det ikke er velset at gøre det hvis man kommer i den højeste badesæson.\nVi kom også fint af sted derfra - dog først 14.30 og forude ventede et kryds på 8,5 km gennem næsten blankt vand. Der var nogen nordgående strøm så vi satte kursen lidt syd for øen. Da vi var ude omkring Tunø Knob ved vindmøllerne så vi de første sæler på turen. Her ved revet var også de eneste småbølger på hele turen. Det må være strømmen der presses over revet, som er forklaringen på dem. Da vi er kommet forbi revet får Henrik øje på de første marsvin som lige stikker ryggen og finnen ud af vandet. Vi lå lidt og kikkede på dem inden vi fortsatte nord om Tunø. Det var ret tydeligt at strømmen var nordgående når vi havde sigtet lidt syd for øen og alligevel endte med at ro nord om. Vi er drevet en del nordover mens vi har kikket sæler og marsvin.\nVi havde ikke helt bestemt om vi gad ro øen rundt eller vi bare ville over, men vi beslutter os for at tage helt turen rundt, vi havde holdt en god hastighed over. Efter at have roet langs den øde nordkyst kommer vi om forbi revet som ligger på øens nordøst-side. Her var der rigtig mange marsvin som ligger og leger i vandet. Vi bruger en del tid på at ligge og ro i nærheden af dem. Mens vi ligger der, lægger Tunøfærgen fra land og marsvinene tager retning efter færgen og vi fortsætter med at følge dem lidt sydover.\nEt stykke efter havnen stikker de dog til havs og vi ror om på øens sydside for at holde en pause omme på solsiden. Da vi kommer på land viser GPS’en 15,2 km, så det er dejligt at få noget at spise. Skrænterne her ved Sønderklint er helt lodrette, men lige der hvor vi gik på land er der et enkelt sted hvor det er muligt at kravle op. Vi var selvfølgelig lige oppe på skrænten for at se hvordan der ser ud inde i landet. Vi er enige om at det er ærgerligt at vi ikke lige har tid til at gå en tur på øen, men vi skal hjem inden det bliver alt for mørkt og klokken nærmer sig 18. Krydset fra dette punkt er på lidt over 10 km.\nAfdriften er ganske markant, både på turen ud,der går nord\nom øen og endnu tydeligere på hjemturen hvor vi laver et\nknæk til sidst.\nVi starter turen tilbage til fastlandet og kigger lidt på vores GPS’er for at finde kursen hjemad. Det viser sig at Henriks GPS viser en helt forkert kurs tilbage mod startpunktet og det indbyggede kompas viser nord i helt forkert retning. Så der er min Garmin og mit almindelige kompas tilbage at holde sig til. Jeg finder mit waypoint ved Dyngby Hage og ror i den retning. På kompasset, som det er lettere at holde øje med kan jeg se at kursen vi skal holde er 280°. Men jeg korrigere ikke for afdriften og det var en fejl. Jeg skal vist lige have lært et eller andet om hvordan man gør den slags, for selv om strømmen ifølge farvandsudsigten lå under 0,5 knob, var afdriften markant som det kan ses på sporet på kortet. Men det er jo fint at lære den slags under trygge forhold. Vi lille jo ramme land under alle omstændigheder bare vi roede nogenlunde mod vest. En anden ting vi talte om på tilbageturen var at det er en rigtig god ide lige at kigge sig tilbage når man kommet nogle km fra land (på udturen) for at indprente sig nogle fikspunkter inde på land. Der stod fx tre høje siloer tæt på vores landgangssted som vi ville have opdaget hvis vi havde kikket os tilbage tidligere på dagen. Så havde vi opdaget afdriften meget tidligere.\nDa vi er lidt over tre km fra land stopper vi lige op for at tage et billede af solen der er lige ved at forsvinde ned bag horisonten. Vi sætter farten lidt op og rammer kysten kl. 20. Solen er gået ned men der er stadig lyst nok til at vi kan orientere os uden problemer.\nDet har været en fantastisk eftermiddag og aften i yderst behageligt selskab. Vi roede og talte lidt om Endelave og Samsø - og andre øer i nærheden - nu må vi se hvad det bliver til...\nVejr: Stille, sol, blankt vand\nFugle: Ederfugl, skarv, måger\nJeg er ved at være klar til at ro ud i tågen, rundt om Helgenæs\nDe sidste roere er ved at komme ind efter turen til Hjelm\nI denne weekend har Havkajakroerne afholdt efterårstræf - årets sidste træf. Det har været rigtig godt besøgt med ca. 70 deltagere. I år blev træffet afviklet på Helgenæs Naturefterskole som ligger rigtig naturskønt og med et rovand omkring der giver mange valgmuligheder. Jeg fik roet 74,5 km i løbet af weekenden, så det blev altså 10 km mindre end til forårstræfet. Men det var såmænd lige hyggeligt af den grund.\nTågetur og træf\nTræffet startede fredag kl. 13, men da jeg havde taget hele dagen fri fra arbejde besluttede jeg mig for at stå tidligt op og ro en tur inden træffet begyndte. Jeg kunne lige så godt ro nogle km når jeg nu alligevel havde hele dagen. På den måde ville jeg også komme igennem Århus centrum uden alt for meget trafik.\nDa jeg kom op til Dragsmur hvor jeg ville sætte kajakken i vandet var der temmelig tåget, så inde i mit hoved aflyste jeg så småt det 2 km kryds som lå lige i starten af turen. Men da jeg kom ned til Asgilhøje hvor krydset starter, var der pludselig helt frit udsyn over til Stavsøre så jeg startede på krydset alligevel. Tågen kom og gik, men for det meste var der udsyn over til slutpunktet og desuden havde jeg kursen på kompasset at holde mig til. Med vinden i ryggen fra NV gik det let ned til Sletterhage Fyr. Der kom en hurtigfærge lige efter jeg havde rundet sydspidsen af Helgenæs, men den giver kun runde dønninger hvis man holder sig et stykke fra kysten. Da jeg nu er kommet lidt i læ af vinden er resten af turen nordpå egentlig også let. Jeg ror ca. en km nord for efterskolen hvor træffet skal afvikles, for at komme så tæt på bilen som muligt. Turen var på 19,5 km og jeg var ikke på land undervejs fordi jeg jo har roet turen så sent som i april måned i år. Men nu har jeg så set Helgenæs i både forårs- og efterårstøjet.\nDa jeg havde fået smidt kajakken op på bilen, hængt mit rotøj til tørre og snuppede jeg en lille lur i bilen - der var stadig mere end en time til træffet startede - og jeg var kommet lidt sent i seng i går, så det var tiltrængt.\nAllerede ved indskrivningen til træffet er der noget som tyder på at det nok skal blive alle tiders træf - det er nemlig muligt at bestille friske rundstykker til både lørdag og søndag morgen. Sammen med den gratis morgenkaffe må det siges at være et godt stykke over normal træfstandart.\nDen første tur på træffet var en fælles tur ind i Ebeltoft Vig. Efter den udmærkede turleder Lars Bækgaards forkromede øjemål ville turen blive på 12 km - i rimeligt tempo. Det viste sig dog at turen op til Bogens Strand og retur blev på 15 km, men det var der nu ingen som brokkede sig over - sikkert fordi Lars havde medbragt bestikkelse i form af gratis energibarer og chokolade. Det var overskud fra sommertræffet som skulle spises inden dette træf var ovre. Efter pausen roede vi så roligt hjemad igen.\nDa vi var tilbage i lejren igen havde Surfline/Kajakhuset fået deres butik op at stå med både kajakker, robeklædning og alt muligt andet grej. Der blev vist både kikket, skrevet ønskesedler og handlet, så vidt jeg kunne se. Efter at folk havde fået aftensmad enten fra grillen eller Trangia’en var der et foredrag i spisesalen med fhv. stabslæge Leif Vangsgaard. Emnet var hypotermi og der er ingen tvivl om at manden er rigtig godt inde i sit stof og det var tydeligt at nogle af de ting som han fortalte kom bag på en del af tilhørerne. Jeg vil dog hævde at en kajakroer som planlægge at ro om vinteren vil få mere ud af at se filmen »Cold Water Boot Camp USA« som det amerikanske NASBLA har fremstillet. Jeg har anmeldt den i et tidligere indlæg hvor jeg også skriver hvordan man kan få fat i denne gratis film.\nVejr: Let vind, tåge, solskin, fladt vand\nDistance: 34,7 (19,5+15,1) km\nFugle: Skarv, fiskehejre, splitterne, sølvmåge, en enkelt rovfugl\nLørdagen startede for mit vedkommende ved syvtiden med morgenkaffe og rundstykker i den hyggelige pejsestue. Allerede på det tidspunkt duftede der herligt af kaffe og rundstykkerne lå klar. Træfledelsen må have været tidligt oppe.\nDer var arrangeret tur til Hjelm på flere forskellige niveauer. Der var en kategori 3 tur på ca. 35 km hvor man roede hele vejen fra lejren og en kat. 1-2 tur på ca. 11-14 km som startede ud fra Elsegårde. Da begge ture ville være på Hjelm på samme tid, var der mulighed for at kombinere de to ture som man havde lyst til - altså tage den lange tur ud og evt. den korte hjem.\nVi var omkring 15 roere som startede ud fra lejren med kurs mod vindmøllerne ovre ved hurtigfærgens havn, et kryds på 8 km. Ved at krydse hurtigfærgen så tæt ved færgelejet skulle vi kun krydse dens rute et enkelt sted. Da vi nærmede os havnen kom færgen ind uden at vi dog mærkede noget til dønninger. Mens vi holdt en kort pause på land var der en gæv roer fra Sjælland som hev en kæmpestor bagerpose med wienerbrød op af kajaklugen. Den slags overraskelser er altid yderst velkomne. Vi tog af sted lige efter at færgen var sejlet igen og fik fornøjelsen af at få lidt havvand i hovedet da hækbølgerne rejste sig inde på det lave vand.\nDen næste indadgående hurtigfærge mødte vi helt nede ved sydspidsen hvor der var flere som fik en god surf, mens vi var nogle stykker som i stedet roede lidt ud for at undgå samme. Det var imponerende at ligge udenfor og iagttage hvor pludseligt bølgen egentlig rejste sig op. Der var da også en enkelt som måtte en tur i baljen. Med bølger af den kaliber skal der ikke meget uopmærksomhed til før det går galt.\nDa alle igen var på ret køl fortsatte vi over mod Hjelm. Da vi kom ud i nærheden af en bøje lige inden krydset, blev vi kaldt sammen af turlederen Lars Bækgaard som gjorde det helt klart, at med den vinkle som bøjen stod i, skulle vi holde helt tæt sammen. Der var stærk nordgående strøm i Hjelm Dyb og hvis vi blev spredt for meget og uheldet var ude ville vedkommende hurtigt blive skyllet ud i Kattegat. Så vi blev sammen. Desuden skulle kursen lægges en del sydligere end øen. Sporet fra min GPS, her til venstre, viser at det fint lykkedes at holde en lige linje i vandet selv om strømmen var stærk.\nDa vi nærmede os Hjelm var der nogle som ville rundt om øen og andre som hellere ville ro ind for at holde pause med dem som var roet over fra Elsegårde. Jeg roede med gruppen som ville øen rundt og vi sluttede os så senere til hele selskabet. Det var blæst en smule mere op siden vi tog af sted, så jeg ville lige høre hvilken hastighed de andre fra den lange tur regnede med at ro med hjemad. De fleste ville helst holde en hastighed på 6 km/t. Med den modvind som der var på det tidspunkt, syntes jeg det var for hurtigt, jeg var mere indstillet på en hastighed på 5 km/h. Så enden på det blev at jeg den korte tur hjem, i stedet for at udsigten til måske at komme til at ligge bagest i feltet over en 15 km strækning. Der var vist 2-3 andre som gjorde det samme. Desværre havde jeg ikke så lang tid på øen at jeg både kunne nå at hvile, spise og gå en tur op til fyrtårnet - så jeg må indrømme at jeg valgte fyrtårnet fra, det andet var trods alt vigtigere. På hjemturen holdt vi et roligt tempo på 4,3 km/t med vinden lige imod.\nDa vi alle var blevet transporteret hjem til lejren med vores kajakker og generalforsamlingen skulle til at starte var der flere som var nede på stranden med kikkert for at spejde efter den gruppe som havde valgt den lange tur hjem. På det tidspunkt var de stadig ikke i syne. Præcis hvornår de kom hjem ved jeg ikke, men de kom da i løbet af generalforsamlingen. Det viste sig at de havde haft en roer som blev syg og som de så måtte bugsere en stor del af det sidste kryds hjem. Godt at de alle kom helskindede hjem.\nVejr: Jævn til frisk vind, sol og nogle skyer, nogle bølger\nFugle: forskellige måger, strandskade\nEndnu mere blæst\nSøndag morgen var det blæst endnu mere op. Vindstyrken lå nu mellem 8-11 m/s. Turen med det 10 km kryds over til Fregatten Jylland, som jeg ellers havde meldt mig til, blev aflyst. Det samme blev også det andet alternativ - Helgenæs Rundt. Men heldigvis var turlederen på sidstnævnte tur, Danny Skåde, frisk på en alternativ tur, så vi trods alt kunne komme lidt ud at ro. Det blev samme rute som den fælles tur om fredagen. Så det blev en lidt hård tur på vej ud - det tog tæt ved 2 timer og en let tur hjem, som kunne klares på 50 minutter. Medvind er klart at foretrække frem for modvind. Det her var så en at måderne at lære det på.\nDa vi var tilbage i lejren ved 13-tiden var der allerede mange som var taget hjem. Så det var bare med at få det sidste pakket sammen og få bilen fyldt til med beskidt udstyr og gode minder. Og så ellers få vendt næsen hjemad, med et »vi ses snart igen«.\nVejr: Frisk vind, sol, bølger lidt over 1 meter\nFugle: der var vist nogle måger på et tidspunkt\nUd over de ting og ture som jeg har deltaget i, har der på træffet også været afviklet rigtig mange andre ting. Der har hver dag været mulighed for at træne enten redninger, teknik eller rul, så der er virkelig noget for enhver smag. Det er fantastisk at en frivillig forening som vores kan afvikle et træf hvor der parallelt kører to eller tre forskellige programmer. Flot lavet af dette træfs arrangørgruppe Lars Bækgaard, Claus W. Sørensen, Hans Erik Cramer og alle de frivillige instruktører og turledere.\nDesuden er foreningen jo fyldt med rigtig mange søde og behagelige medlemmer som gider at komme til træf igen og igen.\nDagens eneste pause blev bl. a. brugt til at vindtørre jakken.\nDet er efterhånden længe siden jeg har været på vandet. Næsten 2½ måned for nu at være helt præcis. Grunden til den lange pause er en ligelig blanding af almindelig dovenskab, tre ugers ferie, tre ugers Tour de France i fjernsynet og en mindre operation.\nJeg startede ud fra Boulstrup Strand denne gang, bare for at prøve noget nyt. Det er et fint sted med nærmest ubegrænsede parkeringmuligheder på de store græsplæner. Da jeg var helt klar til at stige i kajakken fik jeg en svag fornemmelse af at jeg manglede et eller andet. Jeg havde glemt at tage pagajen ud af bilen inden fruen forlod stedet i bilen - ups. Heldigvis tog hun det i fint lige at skulle ud på en ekstra tur.\nDa jeg kom i kajakken synets jeg den lå lidt dybere i vandet end den plejer - det er nok de ekstra kg der har sat sig på sidebenene i den slappe sommerpause. Det føltes også en anelse uvant at sidde i kajakken, men det var bare lige de første par km - så var alt ved det gamle. Her ved starten var vinden 5-6 m/s fra syd - så jeg roede selvfølgelig sydover! Vinden kom og gik hele turen igennem der var perioder hvor den næsten lagde sig for så at vende tilbage.\nJeg har ikke tidligere lavet kryds på over 2 km så benyttede turen til at udvide min horisont i den retning ved at lave et par stykker over 4 km. Det var Søby Rev-Kalsenakke og Gyllingnæs-Hjarnø og det gik fint i det gode vejr. Vinden var i SØ ved krydset over til Hjarnø så på det kryds var de højeste bølger hel dagen - hvis man altså kan kalde bølger på ½ m for høje. Det kan man vel nærmest ikke. Desuden var der et par mindre kryds.\nNede langs Hjarnøs østkyst var der rigtig mange digesvaler på lerskrænterne ellers var det ikke mange fugle jeg ellers iagttog i dag. Turen i dag sluttede ved Sondrup Strand inde i Horsens Fjord hvor fruen måtte ud på endnu en tur.\nDa nu krydsene gik fint vil jeg nok øge distancen næste gang. Nu må vi se hvad resten af sæsonen byder på...\nVejr: Let til jævn vind, lidt skyet, nogen bølger, ½ m enkelte steder\nDistance: 33,3 km\nFugle: Ederfugl, stormmåge, sildemåge, digesvale, skarv