Científics xinesos anuncien que han descobert la via d'accés del virus de la Síndrome Respiratòria Aguda i Greu al cos humà | Consumer\nCientífics xinesos anuncien que han descobert la via d’accés del virus de la Síndrome Respiratòria Aguda i Greu al cos humà\nL'any 2003 una epidèmia d'aquest virus va afectar a 32 països i regions del món\nUn grup de científics xinesos ha informat que pensen que han descobert la via d’accés al cos humà del virus de la Síndrome Respiratòria Aguda i Greu (SRAG).\nEls especialistes han aconseguit aïllar la proteïna 3a, substància que ajuda a entrar i a alliberar aquest coronavirus. La proteïna 3a funciona com un conducte iònic, és a dir, permet el pas de ions a través de les bicapes lipídiques que formen les membranes biològiques de les cèl·lules.\nAquesta dada explicaria la naturalesa altament patògena del coronavirus, segons afirma el responsable de l’equip de científics, Sun Bing, de l’Institut Pasteur de Xangai, un centre adscrit a l’Acadèmia Xinesa de Ciències Socials.\nEls científics reconeixen que, encara que la proteïna 3a és el primer conducte iònic confirmat que ajuda a l’entrada del virus del SRAG en les cèl·lules, es desconeix si hi ha altres conductes d’accés.\nLa Síndrome Respiratòria Aguda i Greu va causar la mort de 814 persones i va afectar a 8.470 durant la primavera de 2003. La seva incidència va ser alta en 32 països i regions del món.\nEl descobriment podria promoure el desenvolupament de nous mètodes per al tractament de la malaltia. A pesar que els especialistes han realitzat múltiples estudis encara desconeixen el seu desenvolupament i no s’ha aconseguit sintetitzar una vacuna apropiada.\nproteïna 3a síndrome respiratòria aguda i greu srag


Elisabeth Ruiz, nova regidora socialista a l'Ajuntament de Mataró | Mataró Audiovisual\n05 d'Agost de 2020\nElisabeth Ruiz, nova regidora socialista a l'Ajuntament de Mataró\nRedacció dc., 20/06/2018 - 11:25\nElisabeth Ruiz substituirà Joan Vinzo com a regidora socialista a l’Ajuntament de Mataró. Ho feia saber ahir a la tarda el primer secretari del PSC de Mataró, Juan Carlos Jerez, a la reunió de la Comissió Executiva.\nElizabeth Ruiz és diplomada en Relacions Laborals per la Universitat de Barcelona (2011) i màster en direcció de Recursos Humans per l’EAE Bussiness School (2014). Actualment i des de 2012 és tècnica de Recursos Humans en una Fundació del tercer sector.\nRuiz figurava com a independent al número 9 de la llista del PSC, que va obtenir 6 regidors a les eleccions municipals de maig de 2015. Marga Riera i Anna Villarreal, números 7 i 8, respectivament, d’aquesta candidatura, han renunciat a ocupar la vacant ocasionada pel decés del que era segon tinent d’alcalde i regidor de Benestar Social, Habitatge, Sanitat, Salut Pública, Consum i Gent Gran al govern de l’alcalde David Bote.\nElizabeth Ruiz és vicepresidenta del Patronat de la Fundació Hospital i vocal al Consell territorial de Camí de la Serra, Cirera, Molins i Vista Alegre.\nEstà previst que Elizabeth Ruiz prengui possessió del seu càrrec de regidora al proper ple ordinari de l’Ajuntament de Mataró, aquest 5 de juliol.\nJa es coneix el cartipàs municipal pels propers 4 anys\nDavid Bote renova l’alcaldia a l’Ajuntament de Mataró\n“Un futur per a Mataró”, el pacte entre el PSC i ECPM\nEl PSC inicia una ronda de contactes amb la resta de formacions\nEl PSC aposta per seguir millorant els polígons de Mataró


"LO BARBER": U. E. Campredó: Final 1ª volta\nPublicat per Lo Barber a les 12:33\nVaya gran temporada estan fen los nostres jugadors!\nNo se si s'havia vist mai un any de futbol tan bo al poble. Potser x aixo ve la gent i la ke no ve, s'ho perd pq es tardara temps a veure un equip local jugar aixi!!\nTan de bo dure molt temps.\n27 de novembre de 2007, a les 21:57\nSi però ara tampoc cal passar-se. A vore si els "alavem" massa i s'ho creurant i foten una 2ª volta dolentíssima. Pel que dius, pos crec que fins i tot juguen millor fora que ha casa. Crec que a casa acusen la pressió del públic i de que ho han de fer bé. O sinó, per què han guanyat tots els partits de fora i els que han perdut han sigut a casa?\n27 de novembre de 2007, a les 23:23


Cinc artanenques s’inclouran a la Viquipèdia gràcies a un projecte de la Biblioteca Na Batlessa amb l’IES\n05 desembre 2021 03:00\nLa Biblioteca Na Batlessa ha impulsat, amb el suport de la Regidoria de Cultura i la Regidoria de Serveis socials de l’Ajuntament d’Artà, un projecte de participació amb l’alumnat de l’IES d’Artà per a ampliar les entrades a la Viquipèdia sobre les autores del municipi d'Artà i, d’aquesta manera, contribuir a reduir el biaix de gènere d’aquesta gran enciclopèdia en línia. Aquesta activitat es realitzarà en el marc del març feminista que té lloc al municipi durant aquest mes.\nLes autores que es treballaran seran Margalida Estelrich Perelló (Artà 1879 - Palma 1939), professora i comediògrafa; Maria Esteve Blanes -de Vicens- (Artà s. XIX - Palma s. XX), comediògrafa; Joana Aina Ginard Brunet “Butlera”, glosadora (Artà, 1971 -); Maria Antònia Massanet (Artà 1980 - ), poetessa; i Maria Francisca Moscardó Ramis de Ayreflor (Artà, 1930), poetessa. Coordinats per la seva professora, Maria Caldentey, i amb el suport bibliogràfic i documental de la Biblioteca, els alumnes de Literatura universal de 1r de batxillerat editaran les entrades des del 8 de març, Dia Internacional de la Dona, fins el 23 d’abril, que coincideix amb la Diada de Sant Jordi.\nEl projecta arrenca arran d’una cerca d’informació sol·licitada per la Regidoria de Serveis socials sobre l’escriptora artanenca Margarida Esplugues, fet que evidencià una manca d’informació sobre ella i la necessitat d’ampliar la cerca a la resta d'escriptores del municipi. De totes elles, la pròpia Esplugues resultà ser l'única que tenia entrada a la Viquipèdia. De les 36 entrades a la Viquipèdia amb presència artanenca, tan sols 6 són de dones, el que representa el 14,8%. Amb les 5 dones que s’afegiran ara, el percentatge pujarà al 28,9%.\nUn segon objectiu del projecte és posar en valor la feina de recerca i documentació de la informació que apareix a la Viquipèdia, que ha de provenir de dades prèviament publicades (articles, capítols de llibre, tesis...) i degudament referenciades, malgrat que els articles els pugui escriure qualsevol persona.\nLa iniciativa ha estat inclosa en els viquiprojectes balears.


harmonia i benestar, Jordi Milian\nUna vintena de cuidadors aprenen tècniques de relaxació al taller 'Harmonia i benestar'\nLes quatre sessions del taller ofert per Jordi Milian han finalitzat aquest dilluns\nUna vintena de cuidadors han participat en el taller 'Harmonia i benestar' ofert per la Fundació Crèdit Andorrà a càrrec del terapeuta Jordi Milian. Aquest dilluns a la tarda s'ha celebrat la quarta i última sessió del taller, i els participants han pogut posar en pràctica part de les tècniques apreses durant aquestes sessions, i adquirir-ne de noves.\nEstat Natural: Les roques més típiques d'Andorra\nTretzè capítol de la sèrie audiovisual "Estat Natural" que s'emet per ATV de dilluns a divendres abans dels informatius migdia i nit i a través de la qual es dóna a conèixer la riquesa del medi natural andorrà. El programa, que consta de 53 capítols amb continguts inèdits sobre els riscos naturals, el canvi global, la flora, la fauna, els bolets, la meteorologia i la geologia, de manera visual, didàctica i breu, ha estat ideat per l'Institut d'Estudis Andorrans (IEA) i Crèdit Andorrà. Els continguts han estat elaborats pel Cenma.\nSoundpainting, Sergi Claret\nAlumnes i professors de música andorrans aprenen el llenguatge del 'soundpainting'\nEl professor de l'ONCA, Sergi Claret, ha impartit aquest dissabte uns tallers de 'soundpainting' a diferents alumnes i professors de música del Principat\nEl músic de l'Orquestra Nacional Clàssica d'Andorra (ONCA), Sergi Claret, ha impartit aquest dissabte uns tallers de 'soundpainting' a diferents alumnes i professors de música del Principat. En el cas de la primera formació, es tractava d'un curs d'introducció a aquest llenguatge de signes multidisciplinari ideat per crear en directe, inventat pel compositor nord-americà Walter Thompson el 1974.\nAlumnes i professors de música andorrana aprenen el llenguatge del 'soundpainting'


CF Gavà – FC Santboià: Arriba el partidàs | CF Gavà\nDerbi a La Bòbila amb la visita de l’únic equip invicte de la categoria, i amb la necessitat de victòria blaugrana si es vol optar a l’ascens.\nEl Gavà celebra durant l’última visita del Santboià a La Bòbila | Foto: Isaac Fandos\nSi normalment un Gavà-Santboià sempre és especial per la importància de jugar-se un derbi a la gespa de La Bòbila, el fet que tots dos conjunts es disputin una plaça d’ascens a Tercera Divisió encara fa del partit un matx més extraordinari. Les apostes estan del costat visitant, amb un equip que està a punt de finalitzar la primera volta sense perdre cap partit, però a La Bòbila, com tothom sap, pot succeir qualsevol cosa.\nEls onze guerrers blaugranes volen finalitzar la ratxa d’imbatibilitat veïnal, però per aconseguir-ho hauran de jugar un dels millors partits de la temporada (sino el millor). Recuperar la versió de les primeres jornades es preveu crucial per aconseguir la fita, si més no donar continuïtat a la segona part disputada al camp de l’EFAC, amb màxima efectivitat i multitud d’ocasions creades, pot ser un gran punt de partida.\nEls aficionats blaugranes han vist caure el seu equip en els dos últims partits a casa, davant dos equips que actualment ocupen la zona mitjana-baixa de la taula classificatòria (Vista Alegre, 1-3, i Mollerussa, 0-1). En canvi, abans havien pogut gaudir de golejades davant Sant Ildefons (5-2) o Alcarràs (6-1), a més de la sempre especial victòria al derbi contra el Viladecans (1-0).\nLa victòria al derbi vs. Viladecans, el referent a seguir | Foto: Havok Gavà\nNomés en el primer partit, la porteria d’Albert es va aconseguir resguardar sense encaixar gols, fet que resulta primordial per intentar vèncer al Santboià. Un cop aturada l’hemorràgia defensiva que anava desangnant els blaugranes a les últimes jornades, l’equip de Serrano només ha encaixat dos gols en els dos últims partits, amb uns darrers 180 minuts en què han patit poques ocasions de gol.\nLa victòria a Lleida ha estat clau per trencar la mala dinàmica, i si fem la mirada enrere el partit contra el Santboià pot ser propici per acabar l’any de la millor de les formes. La passada campanya, just després de l’aturada d’hivern, el Gavà va reaccionar en l’inici d’una segona volta espectacular. Precisament, després de guanyar l’EFAC (aquell cop a La Bòbila), els blaugranes van despertar i van aconseguir reaccionar en una temporada que s’havia presentat molt complicada.\nA l’inici de la prèvia parlàvem de partidàs i d’emoció assegurada, dos aspectes que tenen molt a veure amb el rival que visita La Bòbila aquest dissabte (17.00). El Santboià és un equip nouvingut a la categoria, després que la passada temporada va descendir al grup cinquè de la Tercera Divisió.\nTot i la mala dinàmica de la campanya anterior, aquest primer terç de campionat dels santboiencs ha estat envejable: són l’únic equip invicte de la categoria, l’únic que ha aconseguit guanyar la Montanyesa (i al seu camp, per 0-1!), i només ha encaixat 6 gols en 14 partits. Sens dubte, el seu punt fort està a la zona defensiva: Rafa Leva, el seu veterà porter, és tot un segur de vida.\nImatge de l’últim precedent entre Gavà i Santboià | Foto: Isaac Fandos\nA la banqueta, el nou tècnic José Alcaraz, la temporada passada al cos tècnic de Miguel López al Martinenc, ha apostat per un equip netament defensiu que aprofita amb gran encert les seves oportunitats. La seva disposició tàctica a La Bòbila és tot un misteri, ja que l’hem vist jugar amb defensa de 4 (per exemple, la passada setmana davant el Sant Just), o amb defensa de 5 (al camp del Viladecans).\nEls d’Alcaraz tindran, per a la seva visita a La Bòbila, la important baixa de l’exgavanenc i màxim golejador de la competició Juanlu, qui no podrà disputar el partit per acumulació de targetes. Al marge de Juanlu, la plantilla del Santboià té noms que als aficionats gavanencs segur que els sonen: Ferri, Dani Martínez o Chicho, tots ells amb passat a la pedrera blaugrana.\nL’onze de la salvació miraculosa contra el Santboià | Foto: Isaac Fandos\nPel que fa als precedents, el partit entre Gavà i Santboià és un dels més repetits de la història a territori gavanenc. L’historial és favorable als blaugranes: 18 victòries, 4 empats i 11 derrotes. Especialment ressaltable, el triomf de la campanya 2013-2014, amb el gol del sempitern Fran Orellana per salvar la categoria a l’últim minut de l’últim partit de la temporada (dades de Havok Gavà).\nCF Gavà 1-0 FC Santboià: Cop d’efecte


Volum 5 número 5 Desembre 2005\nIII. Orientació diagnòstica i maneig de l'embassament pericàrdic\ni maneig de l’embassament\n(Rev. Soc. Catalana Cardiol. 2005; 5: 311-318)\nG. Martí i Aguasca\nJ. Sagristà i Sauleda\nCapità Arenas, 39-41; 1r 1a\nTel: 93 203 73 82 - 627 46 39 01\nEn relació a altres camps de la cardiologia, les malalties del pericardi han rebut poca atenció. Això és degut a la seva menor freqüència (especialment en comparació a la cardiopatia isquèmica) i al seu caràcter en general benigne. No obstant això, la patologia pericàrdica no és gens rara i ocasionalment pot ser greu i plantejar la necessitat d’intervencions invasives. A l’hora de prendre decisions sobre actuacions diagnòstiques o terapèutiques, es fa clarament palesa la manca (o si més no la pobresa) d’estudis que aportin una “evidència científica” suficient. La nostra impressió és que, en general, l’actuació mèdica en relació a les malalties del pericardi es caracteritza fonamentalment per la pràctica d’un excés de procediments diagnòstics (que inclouen exploracions invasives del pericardi) moltes vegades innecessaris i improductius, la qual cosa tradueix el desconeixement d’aspectes bàsics com són les nocions epidemiològiques i el rendiment diagnòstic (quant a la documentació d’etiologies rellevants) de les exploracions. Les recentment publicades “Guias de práctica clínica” de la Societat Europea de Cardiologia constitueixen un exemple clar de “sobreindicació” de procediments diagnòstics innecessaris, actitud amb la qual estem en total desacord.\nL’objectiu d’aquesta revisió és oferir una visió general sobre una de les manifestacions més freqüents de la malaltia pericàrdica, com és l’embassament pericàrdic (EP). La identificació de la presència d’embassament pericàrdic és, avui dia, molt senzilla gràcies a la disponibilitat de les tècniques d’imatge. Seguidament discutirem d’una manera més àmplia els problemes que planteja la troballa d’un EP, com són l’estudi etiològic, la valoració de la repercussió hemodinàmica i el maneig terapèutic.\nDiagnòstic i quantificació de l’embassament pericàrdic\nPer la seva accessibilitat i el seu caràcter incruent, l’ecocardiografia ha esdevingut l’eina fonamental per al diagnòstic de l’EP. Aquest diagnòstic rarament ofereix problemes, però s’han de conèixer els posibles errors (confusió de l’EP amb un embassament pleural esquerre o amb una aurícula esquerra gegant, per exemple). Probablement la dificultat més freqüent és la diferenciació entre un EP lleuger localitzat al sac anterior i el greix epicàrdic, però aquest dubte rarament acostuma a comportar dificultats de maneig pràctic.\nEncara que s’han descrit diferents mètodes per intentar quantificar el volum d’EP, una forma ràpida i amb bona reproductibilitat consisteix a calcular la suma dels espais lliures d’ecos en els sacs pericàrdics anterior (per davant de la paret lliure del ventricle dret) i posterior (per darrera de la paret posterior del ventricle esquerre) recollides des del pla paraesternal longitudinal o transversal i durant la diàstole ventricular. Amb aquesta sistemàtica els vessaments s’han classificat com a lleugers (suma inferior a 10 mm), moderats (entre 10 i 20 mm) i severs (superiors a 20 mm). Aquesta classificació permet una gradació d’EP que més enllà d’un interès acadèmic ens és útil en el seguiment i la presa de decisions clíniques. Cal recordar, però, que la distribució de l’embassament pot ser asimètrica o localitzada, i sempre s’haurien de realitzar tots els plànols ecocardiogràfics necessaris per a una valoració global correcta. Especialment davant d’una eventual pericardiocentesi, és important mesurar la quantitat de líquid existent per davant de l’aurícula i del ventricle dret des de l’accés subcostal, ja que l’absència de líquid o una quantitat escassa dificulta molt la pericardiocentesi i n’augmenta el risc (en realitat, en aquests casos seria millor no practicar-la). La troballa de fibrina, adherències o tabicacions pot resultar també d’interès en determinats casos.\nS’han descrit altres mètodes de quantificació d’EP (1) que fins i tot permeten estimar amb relativa exactitud el volum de líquid existent a la cavitat pericàrdica, però es tracta de procediments més complexos i que afegeixen informació d’escassa rellevància clínica.\nL’ecocardiografia transesofàgica rarament és necessària i normalment queda limitada als malalts amb mala finestra acústica i als casos d’embassaments localitzats. Ara bé, aquest context, la TC i la RMN poden aportar una informació més precisa. Aquestes tècniques, d’altra banda, també estan indicades quan hi ha sospita d’alguna patologia subjacent com tumors primaris o metastàtics.\nLes següents consideracions es refereixen als embassaments pericàrdics considerats moderats o severs segons el sistema de quantificació que hem descrit prèviament. Els EP lleugers són una troballa molt freqüent a la població general, com va demostrar l’estudi de Framingham (2) i, per tant, en la majoria dels casos no ofereixen problemes de maneig importants i fins a cert punt es podrien considerar com a variants de la normalitat.\nEtiologia de l’embassament pericàrdic\nUna vegada s’ha establert el diagnòstic d’EP, el primer repte que se’ns planteja és establir-ne l’etiologia. Quan revisem les possibles causes potencials d’EP ens trobem una amplíssima llista de patologies específiques que poden produir-lo. Així, totes les causes de pericarditis aguda, ja siguin inflamatòries, infeccioses, immunològiques o d’origen físic, en són possible causa i a aquestes hi hem d’afegir altres causes molt diverses com les neoplàsies, l’hipotiroïdisme, la insuficiència renal, l’embaràs, la dissecció aòrtica, la ruptura cardíaca i totes les síndromes que provoquen retenció hidrosalina com la pròpia insuficiència cardíaca, la síndrome nefròtica o la cirrosi hepàtica. La investigació sistemàtica de totes aquestes possibles etiologies en cada un dels malalts amb EP comportaria la pràctica d’un volum enorme d’exploracions (analítiques i d’altres tipus) amb un rendiment diagnòstic molt baix. En realitat, d’una banda, l’etiologia de l’EP és evident ja d’entrada en molts casos i, d’altra banda, moltes de les possibles etiologies corresponen a malalties molt poc freqüents que no mereixen ser investigades si no hi ha un context clínic suggestiu. Una altra consideració important és que hi ha pocs diagnòstics etiològics que tinguin una rellevància pràctica (a tall d’exemple, la documentació de l’etiologia viral no té cap mena d’implicació en quant a l’evolució, pronòstic i tractament en relació a l’etiologia “idiopàtica”). Després d’aquests comentaris generals creiem que és important fer unes consideracions sobre certs aspectes epidemiològics referents a la freqüència de les diferents etiologies, i suggerir un abordatge per fer una orientació de possibilitats etiològiques utilitzant elements clínics molt senzills.\nLes principals sèries clíniques que han estudiat la freqüència de les diferents etilogies de l’EP es recullen a la Taula 1. Malgrat que els criteris utilitzats en la quantificació difereixen entre elles, es tracta de sèries prospectives que ofereixen una visió global bastant aproximada de l’espectre etiològic en el nostre medi. Com veiem, les principals causes dels EP moderats o severs són la pericarditis idiopàtica i la pericarditis neoplàsica, quedant en un segon lloc els vessaments iatrogènics i els EP crònics idiopàtics. La freqüència de cada etiologia dependrà de la procedència dels malalts (ingressats o ambulatoris), del grau d’activitat específica de cada centre (volum de pacients oncològics o sotmesos a cirugia cardíaca, per exemple) i també variarà segons la freqüència de les diferents etiologies de pericarditis a cada àrea geogràfica (pericarditis tuberculosa en àrees endèmiques...).\nEn el nostre medi, la primera causa d’EP és la pericardits aguda, i aquesta, en pacients immunocompetents, és d’origen viral (que generalment anomenem idiopàtica) en la majoria dels casos, independentment de la grandària de l’EP i de la presència o no de tamponament cardíac.\nTal com hem dit abans, hi ha certes dades clíniques molt fàcils d’obtenir que són útils per a establir una prioritat de possibilitats etiològiques i, conseqüentment, per decidir la conveniència de practicar exploracions adequades en un malalt concret. Aquestes dades són la presència d’una malaltia de base, la presència o absència de clínica inflamatòria i la presència o absència de tamponament. En un estudi de Sagristà et al (3) van trobar que fins un 60% dels malalts amb EP presentaven en el moment inicial del seu diagnòstic una malaltia subjacent potencialment responsable de l’EP (iatrogènia, insuficiència renal avançada, infart de miocardi recent, cirurgia cardíaca prèvia, neoplàsia disseminada...). Durant el seu seguiment i després d’una avaluació acurada i protocolitzada, només un petit percentatge de pacients tenien una etiologia diferent al de la sospita inicial. En el 40% restant dels malalts que no tenien una malaltia responsable, van observar que la presència de determinades dades clíniques permetien fer una orientació inicial cap a grups etiològics específics, i que tot seguit descrivim:\n- Presència de signes inflamatoris. L’existència de frec, febre i/o dolor pericardítics a la presentació clínica inicial suggeriexen que la causa més probable sigui la pericarditis aguda idiopàtica. Això, a més, és independent de la presència o no de tamponament.\n- Presència de tamponament clínic i absència de signes inflamatoris. En aquests casos, especialment quan l’embassament és massiu i hemorràgic, l’etiologia més freqüent és la neoplàsia.\n- Absència de tamponament i de signes inflamatoris. En aquests casos la causa més probable és l’EP crònic idiopàtic. La documentació prèvia d’EP defensarà encara més aquest diagnòstic.\nLa Figura 1 recull un senzill algoritme diagnòstic d’aproximació a l’etiologia de l’EP basat en aquestes dades clíniques.\nAltres aspectes a tenir en compte són l’evolució a constricció subaguda, que suggereix una etiologia infecciosa (purulenta o tuberculosa) o la recidivia precoç de l’embassament després del seu drenatge, que pot relacionar-se amb una neoplàsia, encara que també es pot veure en els EP idiopàtics.\nPer tant, la recerca etiològica de l’EP necessita d’un estudi individualitzat que ha de tenir en compte el context epidemiològic i les característiques clíniques del malalt. La majoria dels EP obeeixen a una causa subjacent fàcilment identificable en la valoració inicial, i quan no és així disposem d’una sèrie de dades clíniques senzilles que permeten una aproximació raonable als diferents grups etiològics més freqüents. Cal remarcar que el diagnòstic etiològic, de causes específiques (especialment la tuberculosi), s’ha de basar sempre en dades clíniques objetives i segures. La necessitat d’aprofundir més en la recerca d’una patologia determinada estarà condicionada pel grau de sospita clínica i també per la rellevància clínica de cada etiologia. La presència de discrepàncies entre les troballes clíniques i l’orientació inicial, o bé una evolució clínica desfavorable, ens obligaran a esgotar les exploracions necessàries per confirmar o descartar un diagnòstic determinat.\nValoració de la repercussió de l’embassament pericàrdic\nLa segona pregunta que planteja el descobriment d’un EP és valorar el grau de repercussió hemodinàmica. Aquesta depèn no sols de la quantitat de líquid, sinó també, i d’una manera molt important, de la velocitat de la seva formació. Així s’explica el fet que un embassament que s’instaura de forma molt lenta pot arribar a ser molt important sense causar símptomes, com passa en l’EP crònic idiopàtic. En l’altre extrem hi hauria els casos de tamponament agut i molt greu dels malalts amb ruptura d’un aneurisma d’aorta al pericardi, de ruptura d’un infart de miocardi o de ferida per arma blanca, en què una quantitat relativament petita d’EP pot causar la mort. Altres factors són la capacitat de distensió del pericardi, l’estat de volèmia (i, per tant, de les pressions intracavitàries) i el grau d’hipertròfia ventricular.\nUn comentari important és el que fa referència al concepte actual de tamponament cardíac. Fins fa pocs anys es considerava que el tamponament era una situació del “tot o res”, és a dir, que un malalt estava taponat o no ho estava. Últimament s’ha vist que, en realitat, el tamponament és un “continuum” amb una gradació de severitat que va des d’una lleugera elevació de la pressió intrapericàrdica sense cap repercussió clínica fins a una situació de baix cabal cardíac greu i potencialment mortal. Probablement qualsevol VP, fins i tot petit, causa cert grau de compromís hemodinàmic, de manera que el que hauria de fer el cardiòleg seria valorar la severitat del tamponament més que la seva presència.\nEn la pràctica quotidiana, el tamponament es pot valorar segons criteris clínics, ecocardiogràfics i hemodinàmics.\nEls símptomes del tamponament són la dispnea, que pot arribar a ser de repòs, a vegades acompanyada d’intolerància al decúbit i en casos greus símptomes de baix cabal cardíac. Els signes físics són la hipotensió, la taquicàrdia, els signes de congestió venosa (ingurgitació iugular, reflux hepatoiugular, hepatomegàlia i edemes), la presència de pols paradoxal i en casos extrems signes d’hipoperfusió perifèrica. Cap d’aquests signes, ni tan sols el pols paradoxal (definit com una caiguda de la PA sistòlica superior a 10 mmHg durant la inspiració no forçada), és patognomònic de tamponament, però la seva presència juntament amb l’evidència ecocardiogràfica d’EP moderat o sever obliga a establir el diagnòstic. D’altra banda, no sempre és fàcil recollir aquests signes. Per exemple, la ingurgitació iugular pot ser difícil d’apreciar en malalts obesos o amb coll curt, i el pols paradoxal és molt difícil de recollir en presència de fibril.lació auricular. El paper de l’electrocardiografia és molt limitat, la presència de baix voltatge és freqüent, però no es relaciona amb la presència de tamponament i la troballa d’alternància elèctrica (Figura 2) malgrat relacionar-se amb el tamponament, és molt infreqüent. Quan la valoració clínica resulta difícil, l’ecocardiografia ens aporta informació de gran ajuda.\nL’ecocardiograma ha esdevingut una tècnica absolutament fonamental per al diagnòstic del tamponament. Al llarg de les darreres dècades s’han anat descrivint diversos signes ecocardiogràfics que s’han relacionat amb la presència de repercussió hemodinàmica derivada de l’EP. Els més importants són els col.lapses de les cavitats cardíaques, els signes suggestius d’augment de la pressió venosa sistèmica i les alteracions dels fluxos transvalvulars i del retorn venós sistèmic.\n- Col.lapse de les cavitats cardíaques\nEl col.lapse de les cavitats cardíaques generalment afecta les cavitats dretes i amb menys freqüència aurícula esquerra i molt més rarament el ventricle esquerre. Fisiopatològicament el col.lapse indica que la pressió intrapericàrdica supera les pressions intracavitàries durant alguna fase del cicle cardíac. Els col.lapses constitueixen un signe molt sensible per al diagnòstic de tamponament, de manera que la seva absència el fa molt improbable (si no és que el malalt té una patologia de cor dret amb hipertensió en aquestes cavitats). Pel contrari, els col.lapses tenen una especificitat baixa pel tamponament, o, dit d’una altra manera, es correlacionen molt poc amb la presència de signes clínics de tamponament. Concretament, el col.lapse aïllat de l’aurícula dreta (Figura 3) té només una especificitat d’un 30% per al diagnòstic de tamponament clínic, és a dir, que la majoria de malalts amb aquest signe ecocardiogràfic no tenen cap dada clínica de tamponament (4).\n- Augment de la pressió venosa sistèmica\nLa pressió venosa sistèmica es pot valorar a través de l’estat de la vena cava inferior, bàsicament la presència de dilatació i la fluctuació del seu diàmetre amb el cicle respiratori. Alguns estudis ecocardiogràfics han relacionat el grau de dilatació i de variació respiratòria amb els valors absoluts de la pressió venosa central, i aplicats a la fisiopatologia del tamponament podrien estimar la pressió intrapericàrdica (5).\n- Variacions dels fluxos\nLes variacions en les velocitats dels fluxos transvalvulars mitjançant la tècnica Doppler (augment durant la inspiració a les cavitats dretes i disminució exagerada a les esquerres) constitueixen un element important en la valoració del tamponament. La variació dels fluxos, però, no és específica del taponament i es pot veure en altres patologies com els trastorns ventilatoris, certes cardiopaties o altres formes de malaltia pericàrdica com la pericarditis constrictiva. Una altra limitació d’aquesta tècnica és la impossiblitat d’alinear correctament el volum de mostra a causa de l’oscil.lació del cor dins la cavitat pericàrdica.\n- Valoració del flux de retorn venós sistèmic\nS’ha descrit com a propi del tamponament l’alteració del patró de flux de les venes suprahepàtiques o de la vena cava inferior consistent en un predomini del component sistòlic amb inversió diastòlica amb la inspiració.\nÉs molt poc habitual practicar un estudi hemodinàmic amb registre de les pressions intrapericàrdica i intracavitàries durant la pericardiocentesi. No obstant això, dóna una important informació hemodinàmica, fisiopatològica i acadèmica. Gràcies a aquests estudis sabem que la pressió intrapericàrdica (PIP) està elevada (encara que lleugerament) i la pressió transmural (pressió intracavitària menys pressió intrapericàrdica) està disminuïda en molts EP que no s’acompanyen de signes clínics ni tan sols ecocardiogràfics de tamponament. Així mateix, l’estudi hemodinàmic és molt més sensible per detectar la presència de pols paradoxal i de canvis en el cabal cardíac amb la pericardiocentesi. La dada hemodinàmica que defineix el tamponament és la igualació de la PIP amb la pressió de l’aurícula dreta. A mesura que la PIP va sent més alta s’iguala amb la pressió diastòlica del VD i finalment amb la pressió diastòlica del ventricle esquerre. Així, doncs, l’estudi hemodinàmic pot establir d’una manera molt més acurada la severitat del tamponament i, d’altra banda, pot posar de manifest graus lleugers de compromís hemodinàmic que no són aparents des del punt de vista clínic o ecocardiogràfic.\nDins d’aquesta valoració, de per si complexa, sovint s’afegeixen situacions clíniques que ens dificulten encara més la valoració del pacient amb EP i que tot seguit repassarem:\na) L’existència de trastorns del ritme cardíac i especialment de fibril.lació auricular dificulta molt la determinació del pols paradoxal, i impedeix l’anàlisi dels fluxos transvalvulars i del retorn venós sistèmic.\nb) L’estat de la volèmia és un altre factor a tenir en compte quan valorem un EP; la hipovolèmia, quan és greu, pot produir per ella mateixa la presència de pols paradoxal, ser responsable de la taquicàrdia o la hipotensió i facilitar la presència de signes ecocardiogràfics suggestius de compromís hemodinàmic. Atès que les pressions intracavitàries són baixes, una determinada PIP pot causar un col.lapse més important de les cavitats cardíaques i fer que el tamponament sigui més greu. Això, és el que succeeix en l’anomenat tamponament de baixes pressions (malalts deshidratats, etc.) i en els malalts urèmics durant les sessions d’hemodiàlisi. En aquests malalts, el tamponament pot cursar amb absència d’alguns signes tan característics com és la ingurgitació iugular. De nou, l’aportació de l’ecocardiograma pot ser fonamental.\nc) La presència d’una cardiopatia associada dificulta encara més la valoració de l’EP per diversos motius. En primer lloc, perquè els símptomes i determinats signes físics poden estar produïts tant pel vessament com per la pròpia cardiopatia del pacient. En segon lloc, perquè la repercussió hemodinàmica de l’EP sobre un cor malalt és diferent que sobre un cor sa. Les cardiopaties amb disfunció dreta (generalment associades a hipertensió pulmonar) cursen amb pressions intracavitàries dretes més elevades, i l’existència de col.lapse de cavitats pot requerir augments de la pressió intrapericàrdica més importants. En aquests casos hi pot haver col.lapse de les cavitats esquerres sense col.lapse de les cavitats dretes. Un altre problema és la possibilitat d’atribuir erròniament els signes clínics i ecocardigràfics de congestió venosa al EP quan el responsable pot ser la mateixa disfunció dreta. En el cas de la disfunción ventricular esquerra s’ha descrit l’absència de pols paradoxal i cert grau de protecció en la funció ventricular esquerra atès que les pressions diastòliques són més elevades de l’habitual.\nLa tercera gran qüestió en el pacient amb EP és decidir si és necessari o no realitzar un procediment de drenatge pericàrdic. Hi ha tres situacions en què sembla evident la necessitat de procedir a drenatge del líquid pericàrdic amb finalitat diagnòstica i/o terapèutica (amb pericardiocentesi o drenatge quirúrgic que inclou l’estudi histològic del pericardi): la sospita de pericarditis purulenta, la presència de tamponament clínic sever i els malalts amb activitat clínica i persistència d’embassament després de tres setmanes de tractament mèdic. La sospita de pericarditis purulenta (malalts amb infecció bacteriana intratoràcica, subfrènica o amb sepsis) obliga a descartar la seva presència donada la trascendència clínica que implicaria la manca o el retard diagnòstic. En el segon cas, en presència de tamponament clínic sever, el drenatge condicionarà l’alleugerament ràpid dels símptomes i millorarà la situació hemodinàmica. El benefici en aquests casos no només serà terapèutic sinó també diagnòstic, ja que la rendibilitat diagnòstica de l’examen del líquid o teixit pericàrdic en els pacients amb tamponament clínic es troba entorn del 50%. En aquesta indicació cal remarcar dos aspectes: en primer lloc, que ens referim al tamponament diagnosticat sota criteris clínics i que no s’haurien d’indicar procediments de drenatge únicament en funció de les troballes ecocardiogràfiques. En segon lloc, existeix un grup de pericarditis (idiopàtica, postquirúrgica, associada a brots de malalties autoimmunes...) que poden tenir una resposta molt bona al tractament antiinflamatori, i en aquests casos en presència de tamponament lleu o moderat es pot assajar el tractament mèdic inicialment.\nEl maneig de l’EP important quan no existeix situació de tamponament és més controvertit. La finalitat en aquests casos no és terapèutica sinó diagnòstica i fins a cert punt profilàctica si l’evacuació del líquid pogués evitar l’evolució al tamponament. Basant-se en aquest suposat benefici, alguns grups recomanen la pericardiocentesi sistemàtica en aquests pacients. Creiem que aquesta sistemàtica no està justificada pels següents motius:\n1.- La pericardiocentesi és un procediment força segur, però no està absent de complicacions potencialment greus (perforació de cavitats cardíaques, laceració coronària, laceració hepàtica, risc d’infecció...).\n2.- La rendibilitat diagnòstica de la pericardiocentesi en absència de tamponament és baixa, com va mostrar un estudi del nostre grup, (6) on es va trobar una rendibilitat de només el 7%.\n3.- En el mateix estudi, en el seguiment dels pacients amb aquestes característiques cap d’ells va evolucionar al tamponament i només en un petit percentatge dels pacients es va documentar peristència de l’EP.\nConsideracions en el maneig\nsegons algunes etiologies\n– Pericarditis purulenta: la sospita clínica d’una pericarditis purulenta determina la realització de pericardiocentesi amb finalitat diagnòstica donada la trascendència d’identificar aquesta etiologia.\n– Pericarditis tuberculosa: actualment la seva freqüència és molt baixa en el nostre medi i el seu curs clínic inicial sovint indistingible al d’una pericarditis aguda idiopàtica. Per aquest motiu només en absència de diagnòstic després d’un curs clínic perllongat (tres setmanes) o bé en presència d’altres troballes suggestives (infiltrats radiològics, valor ADA alt al líquid pleural...) estaria justificat l’estudi del líquid o teixit pericàrdic.\n– Embassament pericàrdic crònic idiopàtic sever: aquest tipus d’embassament, que es definiex com l’EP sever (> 20 mm) que persisteix durant més de tres mesos i sense diagnòstic etiològic després d’una valoració inicial, la pericardiocentesi estaria indicada atès que fins a un 30% d’aquests pacients poden evolucionar al tamponament de forma inesperada durant el seu seguiment. A més, la pericardiocentesi pot arribar a ser curativa en una tercera part dels malalts, aproximadament.\n– Pericarditis neoplàsica: la majoria d’aquests EP són secundaris a neoplàsies de pulmó i mama, sovint en un context de malaltia avançada amb disseminació metastàsica. El primer dilema que trobem en aquests pacients és determinar si l’embassament és secundari a la mateixa invasió tumoral o no. S’ha dit que aproximadament un 50% dels EP en malalts neoplàsics són deguts a causes inespecífiques o secundàries a la radioteràpia. El segon problema és la freqüent recidiva del tamponament quan es realitza la pericardiocentesi de forma aïllada i que pot arribar al 50%. En els casos amb expectativa de vida molt curta seria el procediment d’elecció, però quan la recidiva pot comportar un problema s’han de realitzar altres procediments de drenatge pericàrdic entre els quals hi ha el drenatge amb catèter pig-tail, la instil.lació de substàncies esclerosants, la pericardiectomia, finestra pleuropericàrdica o la pericardiectomia percutània amb baló. S’han comunicat diferents taxes d’èxit per a cada una d’elles, però, atès el pronòstic global desfavorable d’aquests pacients, s’hauria de realitzar la tècnica menys invasiva.\n– Pericardits urèmica: els malalts urèmics amb EP moderat o sever sovint toleren malalment les sessions d’hemodiàlisi ja que la hipovolèmia provocada per la substracció de líquid corporal magnifica la repercussió hemodinàmica del VP malgrat que la pressió intrapericàrdica no sigui molt elevada. En aquests casos pot estar justificat procedir a drenatge pericàrdic “profilàctic”.\n1. Prakash AM, Sum Y, Chiaramida SA et al. Quantitative assessment of pericardial efusion volumes by two-dimensional echocardiography. J Am Soc Echocardiogr 2003; 16: 147-153.\n2. Savage DD, Garrison RJ, Brand F et al. Prevalence and correlates of posterior extra echocardiographic spaces in a free-living population based sample (The Framingham Study). Am J Cardiol 1983; 51: 1207-1212.\n3. Sagristà-Sauleda J, Mercé J, Permanyer Miralda G, Soler-Soler J. Clinical clues to the causes of large pericardial effusions. Am J Med 2000; 109: 95-101.\n4. Mercé J, Sagristà-Sauleda J, Permanyer Miralda, Evangelista A, Soler-Soler J. Correlation between clinical and Doppler echocardiographic findings in patients with moderate and large pericardial efusion: implications for the diagnosis of cardiac tamponade. Am Heart J 1999; 138: 759-64.\n5. Kircher BJ, Himelman RB, Schiller NB. Non invasive estimation of right atrial pressure from inspiratory collapse of the inferior vena cava. Am J Cardiol 1990 15;66: 493-6.\n6. Mercé J, Sagristà-Sauleda J, Permanyer Miralda G, Soler-Soler J. Should pericardial drainage be performed routinely in patients who have a large pericardial effusion without tamponade? Am J Med 1999: 107: 190-1.\n© 2018 Societat Catalana de Cardiologia


Cada cop més les propostes incorporen valors afegits per enriquir l’experiència i convertir la visita en un dia especial. Per exemple, hi ha cellers que programen passejades per les vinyes a peu, en bicicleta, en 4×4 o en quad. D’altres organitzen esmorzars a peu de cultiu i amb vistes al mar, obren als visitants les feines del camp o recreen com es feia antigament la verema. Fins i tot es poden combinar les visites amb vols en helicòpter per admirar el mar de vinyes! Els professionals també tenen una àmplia oferta d’activitats, com maridatges, cursos i tallers de diversos tipus i durades.\nEls préssecs de l’Ordal són un dels productes singulars de les comarques de Barcelona / Jordi Esteve Ràfols\nTot l’any és festa


El Municipi / Localització\nAtzeneta és un poble d’uns 1300 habitants, arrimat a l’ombria de la serra del Benicadell, en la comarca de la Vall d'Albaida, al Sud de la província de València, que compta amb accés directe des de l’autovia central valenciana. El municipi es troba a uns 400 m sobre el nivell del mar i el seu terme, a cavall entre la Serra i el Pla, presenta una extensió geogràfica d’uns 6 km² i afronta amb els d’Albaida a l’Oest; Muro d’Alcoi (Alacant) al Sud; la serra de El Palomar i Carrícola a l’est, i El Palomar al Nord.\nA Atzeneta es pot arribar des de València per la N-430, direcció Albacete, prenent, una vegada superat el port de Càrcer, l'eixida cap a Ontinyent/Gandia/Alcoi (CV-40) i agafant després l'eixida a Atzeneta en direcció a Gandia. També és pot accedir per la comarcal de la Vall d'Albaida, bé per la zona d'El Palomar (CV-618), bé per la zona d'Albaida (CV-615).\nLa N-340 i la A-7 són l’eix de comunicació d’Atzeneta d’Albaida amb les ciutats de València i Alacant, que disten del municipi uns 90 i 85 kilòmetres, respectivament. Igualment, la carretera CV-60 connecta Atzeneta amb els destins turístics valencians del litoral i amb l’autopista del Mediterrani (AP-7).


Subvencions Kit Digital – Connectalia\nSubvencions de fins a 12.000€ per digitalitzar el teu negoci\nEl programa de subvencions Kit Digital ofereix ajudes econòmiques de fins a 12.000€, a fons perdut, que podràs invertir en diferents solucions digitals com: lloc web i presència a internet, comerç electrònic, gestió de xarxes socials i business intelligence i analítica, i gestió de processos.\n12.000€ fins a\nImport bonus digital 12.000€\n6.000€ fins a\nImport bonus digital 6.000€\n2.000€ fins a\nImport bonus digital 2.000€\nConnectalia som agents digitalitzadors certificats per Red.es que, a banda d’oferir-te la possibilitat d’implementar tots aquests serveis al teu negoci, també t’assessorarem en la tramitació de la sol·licitud de la teva subvenció.\nSi vols tramitar l’ajut a través de Connectalia, cal que segueixis els següents passos:\nContactar amb Connectalia a través del formulari que trobaràs al final d’aquesta pàgina.\nA Connectalia farem la sol·licitud per tu.\nSEGMENT III – 0 < 3 EMPLEATS\nSEGMENT II – 3 < 9 EMPLEATS\nSEGMENT I – 10 < 50 EMPLEATS\n– Disseny de la pàgina web: estructura web amb un mínim de 3 pàgines o apartats. Es consideren pàgines o apartats d’un web, elements com ara: pàgina d’inici (Landing Page), presentació de l’empresa, formulari de contacte, descripció de productes, dades de contacte, mapa del lloc (sitemap), etc.\n– Web responsive: les pàgines web dissenyades s’han d’adaptar per ser funcionals en tot tipus de dispositius.\n– Domini: domini segur amb certificat ssl i https\n– Hosting: còpies de seguretat diàries, 5GB de transferències de dades al mes, 3 comptes de correu electrònic, estadístiques web al mateix servidor, monitorització de serveis 24×7, servei gratuït de firewall, d’antivirus i d’antispyware.\n– Idiomes: pàgina web preparada amb els 4 idiomes principals (CA, ES, EN i FR).\n– Multiusari i permisos: Possibilitat de crear un nombre d’usuaris il·limitats amb diferents permisos de lectura i escriptura.\n– Disseny de la pàgina web: Possibilitat de seleccionar entre diferents models de plantilla totalment personalitzables. Inclou assessorament i suport en la creació de l’estructura web en funció de la tipologia d’allotjament i seccions que requereixi.\nEls serveis del Kit Digital de Connectalia\nEstalvia temps, despeses, millora la teva productivitat i la gestió dels teus clients amb les solucions de digitalització del Kit Digital de Connectalia.\nAquestes son les solucions de digitalització que pots implementar a la teva empresa en funció del segment al qual pertanyi el teu negoci (preu de 12 mesos):\nCATEGORIA LLOC WEB I PRESÈNCIA A INTERNET COMERÇ ELECTRÒNIC GESTIÓ DE XARXES SOCIALS BUSINESS INTELLIGENCE I ANALÍTICA GESTIÓ DE PROCESSOS\nNOM DE LA SOLUCIÓ WEB PERSONALITZADA I SEO ECOMMERCE XARXES SOCIALS (FACEBOOK, INSTAGRAM…) GESTIÓ DE DADES GESTIÓ D'EXPEDIENTS\nSEGMENT III (0<3 EMPLEATS) 2.000€ 2.000€ 2.000€ 1.500€ (1 usuari) 500€ (fins a 1 usuari)\nSEGMENT II (3<10 EMPLEATS) 2.000€ 2.000€ 2.500€ 2.000€ (1 usuari) 2.000€ (fins a 3 usuaris)\nSEGMENT I (10<50 EMPLEATS) 2.000€ 2.000€ 2.500€ 4.000€ (3 usuaris) 6.000€ (fins a 10 usuaris)\n– Creació de la botiga online o E-Commerce: producció d’un catàleg mitjançant l’alta, importació o càrrega dels productes o articles de la pime. El número de referències a carregar per l’agent digitalitzador serà d’almenys 100 referències de productes, llevat que la pime no disposi d’aquest número, i en aquest cas podrà ser menor.\n– Accessibilitat: El disseny ha de complir criteris de conformitat de nivell AA de les Pautes WCAH-2.1.\n– Posicionament bàsic a internet: Posicionament de la informació bàsica del negoci, contacte i perfil de l’empresa als principals sites, xarxes de negoci o directoris d’empreses i professionals.\n– Optimització de la presència en cercadors (SEO): Anàlisi de paraules clau, anàlisis de la competència, SEO On-Page de 2 pàgines o apartats, indexació i jerarquització del contingut i informes trimestrals de seguiment.\n– Autogestionable: s’haurà de proveir una plataforma de gestió de continguts per al beneficiari, de manera que sigui autònom a l’hora de modificar el contingut de les seves pàgines web, sense la necessitat de recórrer al suport de l’empresa proveïdora.\n– Social Media Plan: definició i implementació d’una estratègia de xarxes socials alineada amb la missió i visió de la pime, que sigui rellevant i connecti amb els potencials clients, i fidelitzi a aquells usuaris que ja ho siguin.\n– Monitoratge de xarxes socials: monitoratge i control periòdic a través de mètriques de referència de l’impacte de les accions, per a quantificar els resultats i comprovar si s’estan complint els objectius marcats a l’estratègia.\n– Optimització de la xarxa/Auditoria Social Media: anàlisi dels diferents canals socials per a poder optimitzar el rendiment.\n– Gestió d’una xarxa social: administració del perfil/usuari de la pime en, almenys, una xarxa social.\n– Publicació de posts setmanals: publicació per part de l’agent digitalitzador d’un mínim de 4-8 entrades (posts) mensuals.\nExplotació de dades de l’empresa per a la millora del procés de presa de decisions\nAquesta solució inclou un nombre d’hores de parametrització per a la definició de les particularitats dels processos de comercialització, així com per a la càrrega de dades. Aquestes hores es determinen, per a cadascun dels segments d’empreses definits en l’Article 8.2. de la següent manera:\nSegment I (10-menys de 50 empleats): 70 hores de parametrització.\nSegment II (3-menys de 10 empleats): 40 hores de parametrització.\nSegment III (0-menys de 3 empleats): 30 hores de parametrització.\n– Integració de dades amb altres bases de dades: la solució permetrà l’accés a altres bases de dades i la realització de comparacions amb les dades exposades.\n– Emmagatzematge de dades: la solució haurà de proveir una capacitat d’emmagatzematge com a mínim d’1 GB per usuari.\n– Creació de panells de dades estructurades i visuals: la solució permetrà crear panells de dades personalitzades amb dades rellevants i diferents formes de visualització.\n– Exportació de dades: la solució permetrà exportació de dades a imatges o a documents d’Excel, creant sinergies i compatibilitats amb diferents programes d’ús comú per als usuaris.\nDigitalitzar i/o automatitzar processos del teu negoci, relacionats amb els aspectes operatius o productius.\n(fins a 1 usuari)\n(fins a 10 usuaris)\nAquesta solució inclou un nombre d’hores de parametrització per a la digitalització i/o automatització de processos del teu negoci, relacionats amb els aspectes operatius o productius.\nAquestes hores es determinen, per a cadascun dels segments d’empreses definits en l’Article 8.2. de la següent manera:\nSegment I (10-menys de 50 empleats): 15 hores de parametrització.\nSegment II (3-menys de 10 empleats): 60 hores de parametrització.\nSegment III (0-menys de 3 empleats): 200 hores de parametrització.\n– Digitalització i/o automatització de processos i fluxos de treball: tindràs digitalitzats i/o automatitzats processos com:\n· Comptabilitat/finances: comptes per cobrar/per pagar, gestió d’actius i generació de tancaments i balanços, etc.\n· Facturació: automatització dels processos de facturació amb la generació de pressupostos, albarans i factures.\n· Projectes: control de pressupostos, costos, estimacions, optimització dels recursos, etc.\n· Inventari: previsió, nivells d’estoc, trameses, distribucions, devolucions i cancel·lacions, etc.\n· Compres i pagaments: gestió de comandes de compra i proveïdors.\n· Recursos humans: gestió dels recursos humans, nòmines, etc.\n· Logística: gestió de flotes i rutes, entre d’altres.\n– Integració amb diverses plataformes: la solució disposarà d’APIs o Web Services per integrar-les amb altres eines.\n– Actualitzable: accediràs a actualitzacions de la solució amb noves versions.\n– Escalable: si la vostra empresa creix o canvia estructuralment, la solució s’adaptarà a aquests canvis.\n– Compliment: podràs assegurar el compliment de la normativa aplicable, en concret del Reglament pel qual es regulen les obligacions de facturació del Reial Decret 1619/2012, així com qualsevol normativa aplicable.\nDe 10 a 49 empleats. De 3 a 9 empleats. D'1 a 2 empleats.\nconnectalia.com compleix els requisits del programa d’Agents Digitalitzadors KitDigital publicat el dia 11/01/2021 i n’ha sol·licitat l’annexió.\nAquesta pàgina és exclusivament informativa i no atribueix directament a lempresa la condició dagent fins a la seva aprovació expressa per part del Ministeri.


TANQUES FORA! - Diari de Girona\n"Quina justificació té que, encara avui, una part molt important del que havia estat el parc Central continuï sense accés, amb tanques opaques d'obra, amb l'accés vedat al pas dels vianants i a la mirada de tothom?"\nJOAQUIM NADAL I FARRERAS o fa gaire dies ha fet un any de l'entrada en servei de la línia d'alta velocitat des de Barcelona fins a la frontera francesa. I gairebé per commemorar aquest aniversari s'ha materialitzat, de forma definitiva, amb més d'un any de retard, la connexió real amb França sense necessitat de canvi de tren a Figueres-Vilafant. Ara ja sabem que aquesta línia ha estat utilitzada per més d'un milió de viatgers en el darrer any, que la mobilitat entre Girona i Barcelona ha fet un canvi espectacular, i que hi ha una gran unanimitat a valorar positivament la ubicació de l'estació al centre de la ciutat de Girona. Més enllà dels debats conceptuals, i de fons, sobre l'alta velocitat, en termes relatius i en comparació amb la resta de línies de l'alta velocitat espanyola, si alguna línia tenia justificació era justament aquesta. Encara que sigui una pregunta retòrica, ens podríem preguntar quants diners ha deixat d'ingressar Renfe pel fet d'haver trigat vint anys a posar en servei el tram Barcelona-Girona-Figueres que ha tingut tanta acceptació.\nLa qüestió que vull plantejar avui, però, defuig el tema ferroviari i es vol concentrar en les conseqüències urbanístiques de les obres. Passat un any de l'entrada en servei de l'alta velocitat, quina justificació té que, encara avui, una part molt important del que havia estat el parc Central continuï sense accés, amb tanques opaques d'obra, amb l'accés vedat al pas dels vianants i al pas de la mirada de tothom? Per quin motiu, sense causa aparent, tot segueix com si encara s'hi estigués treballant, quan en realitat no s'hi fa res?\nÉs veritat que s'han fet alguns avenços. S'ha obert el trànsit al passeig d'Olot, s'han acabat les obres d'urbanització del carrer Josep M. Gironella i la part que queda de la plaça d'Europa. És també veritat que han començat les obres al carrer bisbe Sivilla. Però és igualment cert que la connexió entre Girona i Sant Narcís és massa precària i està dominada per massa obstacles. Les tanques ressegueixen l'entorn de l'antiga estació del tren d'Olot, ocupen la major part de la plataforma de l'aparcament de l'entorn de la torre Girona, envolten l'edifici de la nova estació provisional de l'AVE, ressegueixen amb un punt de sinuositat el recorregut dels antics parterres del parc a l'entorn del carrer bisbe Sivilla, i senyoregen pels voltants dels accessos del que haurà de ser l'estació d'autobusos.\nEl manteniment d'aquesta ocupació abusiva de la via pública, per part d'Adif, no hauria de fer perdre de vista que tots els terrenys avui ocupats formen part del patrimoni municipal i s'inscriuen en la memòria col·lectiva dels gironins, com la recuperació ciutadana dels vells espais ferroviaris de la ciutat rescatats de la incúria per la compra que en va fer el municipi tant a Renfe com a FEVE.\nAra cal, doncs, amb urgència, eliminar tots els obstacles. És igual que el procés de reurbanització tingui els seus terminis i es faci en un pla d'etapes. En l'imaginari de la gent, tot l'espai tancat forma part d'un ús pri?vatiu d'un patrimoni públic, és un espai sostret per les obres al gaudi compartit dels ciutadans, i posa barreres, fronteres i límits a la passejada i a la mirada dels gironins que s'havien acostumat a deixar anar la vista per una extensió de zona verda que, entre la carretera de Barcelona i el barri de Sant Narcís, proporcionava sereni?tat i pau després de molts anys de separació física i psicològica de dues parts de la ciutat.\nNo hi fa res que Adif hagi de treballar per retornar a la ciutat l'espai, ocupat i mal?mès, en un estat d'urbanització raonable. Mentre no arriben les etapes corresponents, el manteniment de les tanques imposa unes restriccions inacceptables, perquè darrere d'aquests tancaments s'hi a?ma?ga la vergonya de la inutilitat de l'ocupa?ció d'uns espais buits on no es fa res i on s'escampen, desordenadament, barra?ques d'obres i coberts diversos, alguns dels quals estan destinats als cotxes dels treballadors inexistents d'unes obres ja acabades.\nEl mot d'ordre, doncs, és "tanques fora!". És millor un solar aplanat i amb sauló que el mur de la vergonya que amaga la incúria i l'abandonament. Només cal mirar pel forat de l'espai entre tanca i tanca per percebre nítidament aquesta inutilitat. Es tracta d'una devolució amb tota regla, d'una restitució i d'una reparació, de fer visible que preval la propietat comuna del municipi per damunt de l'interès parcial de les companyies del servei i de la infraestructura ferroviària.\nCosta també d'entendre, per molt que es vulgui actuar amb conceptes modernitzadors de la urbanització de l'espai lliure i de les zones verdes, que la restitució urbana comporti tallar arbres que, escassament fa quinze o vint anys, els veïns de la zona ha?vien vist plantar i créixer. Ni els pins ni els pollancres abatuts no feien cap nosa es?pecial i s'haurien pogut mantenir sense cap necessitat d'haver de tornar a començar a viure el cicle vital d'una vegetació, a la nostra ciutat, que costa de veure créixer amb la dimensió dels arbres dels grans parcs urbans i de les grans avingudes de les ciutats del nord, Cantàbria i el País Basc o Navarra, per exemple, o de moltes ciutats centreeuropees que han deixat créixer els seus arbres fins a esdevenir una peça imprescindible i insubstituïble del paisatge urbà.\nPlantar, tallar i replantar, té sentit en cas de necessitat manifesta, i no en té cap si esdevé un exercici permanent de nova experimentació sense deixar que les coses es posin i sedimentin, amb un pòsit de regust vellutat, del temps que s'escola deixant que madurin les ciutats com adquireixen solatge els bons vins.\nL'efervescència vibrant d'un vi jove té la gràcia del moment. Com la plantada d'arbres nous. Però la bona criança, la reserva autèntica, atorga al temps i al ritme de la vida un valor que no permet desaprofitar aquesta autèntica maduració de les coses, que han de durar i han de servir les generacions presents i han de rebre en herència les generacions futures.


Vigem » Viurbana – Contractació pública\nViurbana – Contractació pública\nIniciViurbanaViurbana – Contractació pública\nOrgan de contractació\nEn el BOE de 89 de novembre de 2017 es va procedir a la publicació de la Llei 9/2017; que suposa un nou marc normatiu de la contractació del sector públic; derogant l’anterior normativa, el Text Refós de la Llei de Contractes del Sector Públic, aprovat en virtut del Reial Decret Legislatiu 3/2011, de 14 de noviembre.\nAtès que la Societat Privada Municipal VILADECANS RENOVACIÓ URBANA, S.L., (en endavant VIURBANA), té la condició de poder adjudicador i no té el caràcter d’administració pública, als efectes de la normativa de contractació vigent;\nDe conformitat amb el que determina la Disposició transitòria cinquena de la Llei 9/2017, els ens als quals es refereix el Títol Tercer, és a dir, els poders adjudicadors no administració pública hauran d'adaptar les seves instruccions internes de contractació a l'establert en els articles 318 i 321 en el termini màxim de quatre mesos des de l'entrada en vigor de la present Llei. Fins llavors, seguiran contractant de conformitat amb les seves instruccions vigents, sempre que no contradiguin l'establert en els citats articles.\nAtès que les instruccions Internes de Contractació vigents no contradiuen l’establert als articles 318 i 321, havent-se d’ajustar els imports a allò establerts a la nova normativa de contractació de forma que els límits de l’adjudicació directa amb els requisits establerts a les referides instruccions internes seran per imports inferiors a 15.000.-€ pels contractes de serveis i subministraments i imports inferiors a 40.000.-€ ( IVA exclòs ) pels contractes d’obres.\nPer sobre d’aquests límits de 15.000.-€ i 40.000.-€ els procediments per adjudicar seran qualsevol dels procediments previstos en la Secció 2a. del Capítol I del Títol I del Llibre Segon de la present Llei, amb excepció del procediment negociat sense publicitat, que únicament es podrà utilitzar en els casos previstos en l'article 168.\nA tal efecte, malgrat resulta aplicable de forma transitòria fins el 8 de juliol de 2018 les instruccions Internes de contractació convé ajustar les mateixes, en el sentit de fixar-les com a regles i processos interns de contractació de cadascuna de les societats municipal; pel que s’ha procedir a ajustar el seu contingut al regim contractual vigent.\nLes presents instruccions Internes de Contractació:\nDesenvoluparan quin és el règim i processos aplicables a la contractació de VIURBANA com a poder adjudicador no administració pública i regularà els requisits i tràmits per procediments de contractació en contractes de serveis i subministraments inferiors a 15.000.-€ i inferiors a 40.000.-€ en obres )\nContractes anys anteriors\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Any 2015 (PDF)\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Primer trimestre any 2016 (PDF)\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Segon trimestre any 2016 (PDF)\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Tercer trimestre any 2016 (PDF)\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Quart trimestre any 2016 (PDF)\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Primer trimestre any 2017 (PDF)\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Segon trimestre any 2017 (PDF)\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Tercer trimestre any 2017 (PDF)\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Quart trimestre any 2017 (PDF)\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Segon trimestre any 2018 (PDF)\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Tercer trimestre any 2018 (PDF)\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Quart trimestre any 2018 (PDF)\nContractes any en curs\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Primer trimestre any 2019 (PDF)\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Segon trimestre any 2019 (PDF)\nLlistat numerat dels contractes formalitzats - Tercer trimestre any 2019 (PDF)\nNo hi ha cap contracte per adjudicació directa actualment.\nNúmero d'expedient: 00001/18/Montserratina\nNom de l'expedient: Contracte execució obres contingudes al projecte d'urbanització del Carrer Dr. Reig entre el Carrer Carles Altès i Carrer Salvador Baroné a Viladecans\nÒrgan de contractació: VILADECANS RENOVACIÓ URBANA, S.L.\nCodi d'expedient: 0001/18/Montserratina\nTramitació d'expedient: Ordinari\nDocuments del procediment: Plec (arxiu PDF) - Anuncis (arxiu PDF)\nContracte execució de les obres contingudes al Projecte d’Urbanització del Carrer Dr. Reig, entre els Carrers Carles Altès i el Carrer Salvador Baroné a Viladecans.\nPressupost de licitació: 341.358,23 € IVA exclòs\nValor estimat del contracte: 341.358,23 € IVA exclòs\nData d'adjudicació del contracte: 31/05/2018 - Anuncis (arxiu PDF)\nData de formalització del contracte: 13/07/2018\nC/ Camí de Can Calders, núm. 10 A\nAltres acords - Informes i actes:


Des del Castell: No baixar del burro:\nNo baixar del burro:\nNo! Per Ràdio Palafolls.\nPublicat per: Sentinella en vetlla: a les 14:12:00\nincreible!!!!! com podia estar tota una assamblea de unes 80 persones ahir fins les tantes del vespre parlant d¡aquest tema, intentant ser el màxim de respectuosos amb tots els grups polítics, deixant de fer activitats pq no es sentisin presionats..... i avui aquestes declaracions....\nCom podien dos membres del PSC estar davant de un nombros grups ed persones i no obrir la boca... no mostrar cap disconformitat amb el projecte..\nquin govern tenim\nhem de dir PROU, ja n'hi ha prou que ens aixequin la camisa, que ens menteixin , que manipulin la informació...\noi tant que n'hi ha de mmillores al projecte... només cal que ens el deixin veure, hagues estat bé que l'equip ed govern l'hagues adjuntat amb el butlleti municipal, amb l'informe de mar i murtra... seria bo que TOTS ELS CIUTADANS de Malgrat poguesin tenir TOTA la informació.\nNo era amb el CAP I amb el COR???\nquina hipocresia la dels dos regidors que van assistir ahir a l'assamblea\nNo tenim Ajuntament, l'Ajuntament és ella i ella està malalta amb ningú dels seus que s'atreveixi a dir-li-ho a la cara. Requereix ingrés urgent o el trinxament del poble està garantit.\nMoció de censura ja!\ntota la moguda per res, al final tot tallat, ja ho veureu.\nestem devant d'un projecte innovador que respecta l'entorn d'larbreda\nestem devant d'un projecte pioner a la nostra comarca i no se si el nostre pais!\ntenim l'oportunitat de trencar motllos en referencia a canalitzacions de rieres.\ntenim un projectra que garanteix la seguretat que demana l'ACA\nque més volem?\nvolem una alcaldessa i el seu grup que reflexioni amb el coixi i es deixi de demagogias i afronti la realitat que ha portat aquest grup de personas a mobilitzar-se civica i pacificament per aconseguir un malgrat millor per a tots i dic tots els que vivim aquest poble.\nCrec que es una oprtunitat historica per fer canviar\nles tendencias "toxanils"... que tan agradan...\nSóc optimista de mena, però ara, penso que tot i l'esforç que estan fent moltes persones, perderem l'arbreda. No entenc la postura de l'Aca, tot i reconeixen que hi ha una manera molt millor per el tram de Can Feliciano, inclós aixecar el pont,que no estaba contemplat i aixó sí que es un perill, perquè l'actual es un embut, encara que es faci el calaix de formigó. L'Aca asumeix els costos, però demana que siguin els 17 regidors, que donin el vist i plau. No ho entenc. Em sap greu.\nL'argument de la "senyora" és que el projecte no es millora perquè es manté la capacitat de la riera. La veritat és que es manté la capacitat de la riera i es manté l'arbreda.\nSi apliquem la lògica, el projecte és millor, perquè permet de mantenir dues coses en comptes d'una.\nEl que la "senyora" potser pensa que no es manté amb el nou projecte deu ser la seva egolatria.\ntens tota la raó ssr.\naquesta senyora tindrà que sortir de l'Ajuntament per la porta petita.\nNingú l'assesora? regidors, algún amic, familia.\nescoltant les declaracions de la Sra. Campoy, un trist paper el de la Sra. Luisa Mérida i el Sr. Antonio Puignou ahir a l'assemblea. Els ha utilitzat? o es deixen utilitzar?\njo si fos d'ells ja presentaria la dimissió.\nNo ho faran perquè tenen el mateix nivell que la Senyora. Dels altres ja no cal ni parlar-ne.\nJa ho hem parat un cop, el segon cop costarà menys perquè ja sabem com es fa. Lluitarem fins aconseguir el noble objectiu que perseguim. O no?\nNo podem defallir, hem de seguir treballant i, sobretot, explicant el nou projecte, l'ha de conèixer tot el poble, a l'igual que l'anterior, per poder comparar si hi ha millores o no, molta part de la població només coneix una versió, l'oficial, la que bé de la Casa Gran, la gent ha de poder decidir, amb coneixement, jo crec que sí hi ha millores i moltes, seguretat, la que preveia l'anterior, millora el punt inicial del tram, el pont, que és com un coll d'ampolla i, manté l'espai naturalitzat, un espai que molts pobles desitjarien en un tram urbà, un petit pulmó pel poble.\nDoncs s'hi no hi ha concens no hi ha nou projecte, s'hi no hi ha nou projecte es fa l'antic projecte, l'antic projecte talla els arbres, nosaltres no volem que tallin els arbres, doncs merder un altre cop, però ara no es agost i la gent treballa.\nCrec que l'assamblea hauria de començar a preparar el tema...\nAhir vaig estar a l'assemblea i el nou projecte em va agradar. L'ACA s'ha mostrat sensible a la postura del poble de mantenir la riera descoberta, apostant per la vegetació i al mateix temps fent un calaix paral·lel assegurant el pas d'aigua en cas d'augment del cabal. Si tal com diu l'Alcaldessa: "la proposta manté el cabal màxim que ja s’aconseguia amb l’anterior i que per tant no hi ha millores substacials". Li demano a ella i a tots els regidors socialistes, que apostin per aquest nou projecte, perquè així ho demana una major part del poble que durant dies s'ha mogut i ha volgut implicar-se amb Malgrat. I que recordin que han estat escollits per donar veu al poble, a "tot el poble", i si el que volien era mantenir la seguretat, aquest nou projecte de l'ACA (experts i competents amb la matèria), la manté i a més amb el plus afegit que el poble hi està d'acord. No es va encontra de ningú, podem anar a una.\nrecordo a tothom que l'assemblea de dilluns es va convocar de nou per a dijous 25 d'octubre a les 21.00 al local de la Barretina.\nEncara no en tenim confirmació d'això últim, s'està tramitant. Si hi hagués un canvi d'última hora s'avisarà. Us prego que passeu la veu, sobretot a la gent interessada que no accedeix als blogs. Ànims.\nSi tal com diu l'Alcaldessa a Ràdio Palafolls: "manté el cabal màxim que ja aconseguia l'anterior", que no sigui per rintintín que no l'aprovin. Apel·lo a la consciència de cadascún dels Regidors Socialistes de Malgrat. No anem en contra de ningú, el nou projecte és acceptat pel poble i compleix els requisits demanats per tots els partits polítics de l'Ajuntament, inclòs el PSC, que no sigui per rintintín que no s'aprovi, perquè no ens servirà un no per no, quan a més l'ACA ha deixat clar que és un bon projecte i millora l'anterior. Com diu l'anònim d'abans, com a representants polítics sou la veu de tot el poble, governeu per tots, també per aquells que estàvem aquests dies a l'arbreda. Tot pot acabar bé, sinó ja em torno a veure lligada als arbres, i tot i que no tenim cap problema a tornar-ho a fer i jugar-nos a ser més els encausats, no volem arribar aquest extrem quan tenim la possibilitat a les nostres mans. Que ni sigui per rintintín, no us ho agafeu com un atac personal, accepteu la veu del poble.\nque amb les preses havia escrit mició (i és una cosa molt diferent)\nSegurament els del PSC, varen anar a la reunió per veure el que si "cou", pel que he sentit, i el que he llegit.\nEnvers d'espiar hauríen de donar consells a l'alcaldessa, perqué baixi del "burro"\nSenyora alcaldessa,, sigui mes sensible amb la gent de Malgrat, rectifiqui a temps, i accepti que no sempre té la raó. Al cap i a la fi, si està sentada a la poltrona és gràcies a qui l'ha votat (i no gràcies a mi). D'aqui 4 anys, ja veurem qui hi perdrà.\nNO PERDEM LES ESPERANCES MALGRATENCS!!!\nSi cal, ens tornarem a movilitzar, perque sentin eltre cop, que es el que vol la gent!\naixò es pitjor que abans del l any 75.\nels malgratencs no podem donar la nostra opinió a través de la radio del nostre poble, el bulletí enganya al poble per conseguir el que vol, i al som-hi el denúncia, quina vergonya, si ho vol tot seu, que ho pagui, que cobra prou, pero no hem diners del poble per ella manipular-ho\naneu amb compte, companys, a veure si va enviar els dos regidors per fer una llista negra i despres denunciar vos com va passar l'altra vegada\nL'alcaldessa va dir que no... Però espero que aquest cop sí.. per dignitat i amb tota la informació que l'ACA està posant a disposició de TOTS i TOTES els regidors del consistori, TOTS i TOTES un cop informats prenguin la decisió corresponent i decideixin recolzar el projecte presentat. Si l'ACA està il·lusionada en tirar endavant aquest projecte i el troba 100 cops millor que l'anterior per alguna cosa serà. Si l'alcaldessa diu no per orgull i si aquest orgull no li deixa veure més enllà dels seus ulls; espero que la resta de regidors tinguin la capacitat moral i intelectual d'adonar-se Malgrat que no pot desaprofitar una oportunitat com aquesta de millorar un projecte que s'està executant.\nSi us plau, ja n'hi ha prou de governar aquest poble com una cacic; siguem tots plegats una mica més digne del lloc que ocupem!\nSegons informen.. l'alcaldessa no va voler atendre les explicacions dels tècnics de l'ACA quan se li va presentar la nova proposta... a que us sona això?\nNo seria possible que alguns regidors del PSC votessin que si? I que es passessin al grup mixt? I que s'anomenés una nova alcaldessa (o alcalde, que ningú ha de ser discriminat)? I que als regidors en qüestió se'ls conservés un càrrec per què no perdessin el sou?\nEl problema és el sou? Que és un negoci ser regidor? No és un servei?\nel problema del psc és que gairabé tots els regidors en menjen de ser regidor. si avui passessin a l'oposició tindrien una desfeta. no s'ho poden permetre votar contra la mandamás.\nNo està tot perdut...malgrat el que digui la Conxita a la ràdio. Hem de confiar en la intel.ligència i honestedat dels regidors socialistes, dels militants socialistes, dels socialistes de cor i de fets, que encara en queden, i que siguin capaços d'ajudar a reflexionar a l'alcaldesa (mal aconsellada). Tampoc estaria de més que des del PP es clarifiqués la seva postura perque la Sra. Vega sembla que jugui a la... i la ramoneta. Vol ser la més honesta i honrada i d'aquesta matèria no va aprovar ni la primària.\nFora bo comentar-li:\nResposta a la 13ª pregunta:\nPer poder comparar:\nTàctiques de contraresta:\nAnem fent imatge:\nDos d'un tret:\nQuè hi ha més enllà del Montagut?:\nBravo per Palafolls:\nPel mal de verd:\nEn profunditat i transparència:\nPetició del projecte:\nEl canal es va descobrint:\nSense canvis sustancials?!:\nIl·lustracions del ocorregut avui:\n13ª pregunta de l'examen de coneixements malgratencs:\nQui és l'incivilitzat?:\nSi ho diu un que en sap...:\nUn arbre sense soca:\nUna mica de tot:\nTot comentari que es publiqui a partir d'ara com a...\nContent a mitges:\nFar east (pirates del Mediterrani):\nNo fer neteja a les rieres:\nAquest blog es va obrir com un divertiment. Amb la...\nDe "l'arbreda" a "arbreda":\nActivitats de la "Pilarica":\nRepàs de blogs:\n08380: La bitlla catalana:\nNova cultura musical:\nLa Verge del Roser i Lepant:\nComencen les sardanes d'avui:\nBen vinguts de la Patagònia:\nPel·lícula de ficció:\n50 anys d'escoltisme:\nResposta a la 12ª pregunta:\nEl ple de "d'aqui un rato":


Asens: "Vam voler contribuir a posar llum i taquígrafs a la corrupció"\nJaume Asens: “Vam voler fer una humil aportació a posar llum i taquígrafs a la corrupció”\nEntrevista a Jaume Asens, advocat de l’Observatori dels Drets Socials, Econòmics i Culturals (DESC), personat com acusació particular en el cas Bárcenas i investigat pel jutge Pablo Ruz per tuitejar en directe una declaració.\nRetransmetre via Twitter una declaració judicial és delicte?\nNo hi ha cap norma que impedeixi a les parts informar d’un procediment judicial a no ser que s’hagi establert secret de sumari, que no és el cas. L’única diferència entre piular les declaracions mentre es fan i fer una roda de premsa en acabar és temporal. I en aquest cas el temps era important, ja que es tractava que els periodistes tinguessin la informació abans de la roda de premsa de Rajoy, que començava just quan acabava la declaració. Vam entendre [l’equip jurídic del DESC] que aquesta era una informació de gran interès públic i vam aprofitar les escletxes que ens donen les noves tecnologies per forçar la màquina.\nTot i així, el jutge Pablo Ruz va enfadar-se molt amb vosaltres.\nBé, és realment curiós que Ruz mostri ara un interès tan gran en el control de la informació. Si hagués escorcollat el pis o el despatx de Bárcenas com li vam sol·licitar o hagués demanat a la companyies telefònica un peritatge dels seus mòbils –amb qui va parlar, quantes vegades, quanta estona, des d’on…- ara no ens trobaríem en una situació en que és Bárcenas qui, amb el control de la informació, controla el ritme i l’abast del procés. És una situació inèdita en que l’acusat tingui en el seu poder tota la informació rellevant i la pugui administrar segons els interessos de la seva estratègia de defensa, jurídica i política.\nRuz va adduir que era per respecte a la intimitat de Bárcenas.\nAquest excés de prudència és extremadament estrany en un procés judicial. Cal pensar que en delictes molt menys greus, com un cas recent d’un piquet durant la vaga general la policia va portar peritatges de la geolocalització dels mòbils dels acusats. Cal tenir en compte que en els delictes econòmics els instruments del delicte són telèfons i ordinadors, sinó es confisquen aquests, no sols no es pot garantir que no es destrueixin proves, sinó tampoc que no es segueixi delinquint.\nCom s’explicaria aquest excés de prudència en un cas així?\nBé, hi ha uns condicionants generals. Als delinqüents de classe alta se’ls tracta molt diferent que als de classe baixa. És molt més greu el que ha fet Bárcenas que el que pugui fer un desesperat que roba una bossa, tant pel dany que provoca com per les seves motivacions, ja que no parteix d’un context socioeconòmic en que es pugui dir que delinqueix per necessitat. Tot i això a Bárcenas se’l tracta infinitament millor que al carterista. Detalls com el fet que demanés declarar amb corbata i el jutge ordenés que se n’hi deixés una són simptomàtics. Amb les compareixences de Millet, per exemple, passava el mateix.\nDesprés és obvi que l’Audiència Nacional és un jutjat especialment polititzat –i per tant mediatitzat,- i especialment Ruz, qui deu el seu càrrec a les decisions d’un Consell General del Poder Judicial extremadament polititzat. Llavors cal recordar sempre que, a pesar de les aparences, com millor li vagi a Bárcenas millor per al PP.\nAixí doncs, qui segueix tenint la informació, i per tant el poder, és Bárcenas fins i tot des de la presó.\nSí, i el més paradoxal de tot és que quan el jutge li pregunta on té els documents i Bárcenas li respon “a la caixa forta de casa meva”. I ni tan sols llavors s’ordena un escorcoll per saber l’abast real de tota la informació. Per que és obvi que el que està fent fins ara Bárcenas és una voladura controlada. Dóna la informació que vol i quan vol. I quan una part no li interessa, no afecta als seus enemics més directes, li apareixen misterioses llacunes a la memòria.\nPiulant en directe la seva declaració vam voler fer una humil aportació a posar llum i taquígrafs a la corrupció, l’única forma realment eficaç que hi ha de combatre-la.\nI tanta importància tenen aquestes filtracions com per a que l’ABC li dediqui un editorial i ho destaqui a portada?\n[Riu] No ho sé, però és evident que el paper que està fent l’ABC en aquest cas és de valedor del règim. Un paper equiparable al que va tenir El Mundo amb el tema de l’11-M. Llavors es tracta de desviar l’atenció, de parlar de coses secundàries, d’intentar que la gent es perdi.\nAl marge de casos més extrems com l’ABC, com valoraries la cobertura del cas Bárcenas als mitjans?\nNo ho he analitzat en profunditat. Crec que en general és prou bona. En tot cas potser es podria criticar que no s’adonen o no reflecteixen la importància del que està passant. És un cas molt greu que va més enllà d’un simple finançament il·legal. Revela al PP en si com una estructura mafiosa i això en un context de crisi del règim molt greu. Crec que estem vivint uns moments de fi de règim i potser el periodisme ho hauria d’explicar així.\ntwitterABCPPcorrupcióEstat espanyoljudicialfiltracionsJaume AsensObservatori DESC\nPeriodisme en el buit\nAcomiadament simbòlic de directius a la CCMA


Paral·lelament, també s’organitzen curses infantils emmarcades en el programa «Aturem l’obesitat infantil»\nper Redacció 09/10/2018 18:20h\nL'Ajuntament d'Alguaire, l'aeroport d'Alguaire i l'Associació Esportiva EKKE organitzen conjuntament la sisena edició de la cursa 10k Aeroport Alguaire per al divendres 12 d'octubre. Aquesta activitat esportiva s'ha presentat aquest dilluns a la Diputació de Lleida amb la participació del vicepresident quart, Jordi Latorre; del director de l'aeroport d'Alguaire, Antoni Serra; del representant territorial d'Esports a Lleida, Joan Segura; del tinent-alcalde de l'Ajuntament d'Alguaire, Raúl Delgado; i del director tècnic de la cursa i membre de l'Associació Esportiva EKKE, Kike Borràs.\nAquesta cursa té un recorregut de deu quilòmetres i transcorre pel perímetre de l'aeroport d'Alguaire. A diferència de l'any passat, els corredors no podran accedir dins de les seves instal·lacions a causa de l'enlairament dels avions. Els organitzadors pretenen que sigui un esdeveniment esportiu festiu en un entorn diferent però alhora molt atractiu per als corredors, com és l'aeroport. Així mateix, també s'han organitzat les curses infantils, que s'emmarquen dins del programa «Aturem l'obesitat infantil», en què col·labora la Diputació de Lleida, amb l'objectiu de fomentar l'esport i els hàbits saludables entre els nens i nenes.\nLa cursa destaca també pels premis i els regals que lliuren als participants. En aquest cas, un paquet de figues d'Alguaire de regal als inscrits i el sorteig d'un viatge amb avió a Palma de Mallorca per a dues persones. A més d'altres obsequis, també es regalarà la inscripció a la Mitja Marató de Lleida als guanyadors. Segons el programa establert, la cursa atlètica s'iniciarà a les 9.30 hores i les curses infantils a les 11 hores. S'esperen uns 400 corredors en total.\nEl gran espectacle de l'aeroport d'Alguaire\nCal recordar que a finals del mes de setembre, l'aeroport d'Alguaire va acollir per segon any consecutiu la Festa al Cel 2018 amb èxit de públic. Més de 24.000 persones van passar per la infraestructura lleidatana, quan en la passada edició en van ser 14.000. La resposta del públic va ser molt positiva, segons els membres de l'organització, tenint en compte la varietat d'activitats a terra per a tota la família i els accessos a l'aeroport i del pàrquing. L'organització de l'esdeveniment ja ha confirmat que comencen a treballar en la edició següent que serà els dies 21 i 22 de setembre de 2019.


Un jove inicia una vaga de fam de deu dies a la Seu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Un jove inicia una vaga de fam de deu dies a la Seu\nUn jove inicia una vaga de fam de deu dies a la Seu\nXavi Suñé vol expressar així el seu rebuig a la manera de funcionar de la societat actual Durant la mobilització només s’alimentarà amb sucs de llimona, sucre i infusions\nUn jove de l’Alt Urgell, Xavi Suñé, està duent a terme una vaga de fam de deu dies per tal d’expressar el seu rebuig a la manera de funcionar de la societat actual, "capitalista i individualista”. Suñé ja porta quatre dies sense ingerir cap aliment sòlid i només s’alimenta amb sucs de llimona, sucre i infusions. La mobilització personal la va iniciar divendres passat i des de llavors, cada dia, d'onze del matí a dues del migdia, munta un estand al passeig Joan Brudieu per explicar als ciutadans les seves inquietuds.\nSegons ha explicat Suñé en declaracions a RàdioSeu, “l’impuls que m’ha portat a realitzar aquest acte ha estat escoltar la veu interior de la meva consciència i fer allò que em demanava”. El jove, veí d’Arfa, manifesta que ja estaria satisfet si pot posar el seu granet de sorra “per conscienciar l’opinió pública i els representants polítics que el consumisme i la depredació no ens porten ni ens portaran mai cap a una vida feliç, justa i lliure”.\nSuñé és conscient que la seva acció no obtindrà resultats d’un dia per l’altre, però considera que pot esdevenir “un pas endavant per tal que a partir d’aquí s’actuï i es miri de canviar aquelles coses que no ens satisfan”. I assegura: “Molts canvis individuals poden induir als poderosos a modificar les seves actituds”.\nSuñé anima els ciutadans a pensar "en les repercussions que tenen els nostres actes a nivell local i planetari i a actuar en conseqüència". També advoca perquè la gent no treballi per l’enriquiment personal, sinó que ho faci per a tota la societat i la seva supervivència. “Estem sobreexplotant els recursos i si no parem, el planeta dirà prou”, indica.\nXavi Suñé dóna suport a d’altres iniciatives ciutadanes crítiques amb la societat actual com Som lo que sembrem, el Moviment pel Decreixement, l’Associació en Defensa de l’Alt Urgell, la Cuca de Llum i la Coordinadora en Defensa del Territori, entre d'altres. El pròxim diumenge, dia 5, ha convocat una trobada a les dues del migdia per reclamar de forma unitària “un món millor”.


Pep Muñoz ha impartit un clínic al Campus Bokoto-La Toca Mollerussa - elMercadal\nPep Muñoz ha impartit un clínic al Campus Bokoto-La Toca Mollerussa\nEscrit per Laura Estadella\nPep Muñoz, qui va ser segon entrenador de categories inferiors del FC Barcelona i actualment és segon entrenador del Qingdao Huanghai FC (lliga xinesa), ha assistit avui al Campus Bokoto-La Toca Mollerussa per impartit una masterclass amb la seixantena de nens i nenes inscrits. Muñoz ha portat al campus alguns dels entrenaments que es fan en totes les categories del FC Barcelona (inclòs el primer equip) i que ara ha aplicat al Qingdao Huanghai FC.\nEl tècnic ha estat molt metòdic i ha treballat l’estratègia sobre el terreny de joc, destacant la importància d’observar el joc, tenir una bona visió de tot el camp, saber pressionar el rival i trobar els espais ideals per a crear un bon atac. A més, ens ha obsequiat amb una samarreta del seu actual equip la qual es sortejarà demà, últim dia del campus, entre tots els nens i nenes. Altres premis que es sortejaran seran samarretes del FC Barcelona i entrades al Parc de Nadal de Mollerussa.\nDarrera modificació el K2_DijPMCETE_Desembre+0100RDesPMCET_1C1\nMés en aquesta categoria: « Esport inclusiu, esport per a tothom Cloenda de les Masterclass 'Del rendiment a l'excel·lència' »


La XVII Fira del Vi de Pollença pendent del calendari de confinament Balears Vadevi - El diari dels vins balears\nper Conxa Rosillo diumenge, 29 de març 2020 - 11:54h\nEs feren els tradicionals intercanvis d’obsequis i de mostres d’afecte i d’allà va sortir el compromis de seguir col·laborant pel bé del vi i de les respectives mostres anuals. Un acte que va donar continuïtat a l'agermanament de fires entre la Fira del Vi de Pollença i la Fira del Vi de Falset, que tan bon resultat va tenir el 2019.\nEnguany Pollença fa comptes fer la XVII edició de la ja ben consolidada Fira del Vi i a aquestes alçades de l’any es pot dir que tot és a punt. Però poc després es decretava l’estat d’alarma i ara tot això ha quedat en suspens. Només dies abans del confinamente el regidor de Fires, Miquel Llobera, el President de l'Associació Vi Primitiu, Josep Bibiloni i el batle de Pollença, Bartomeu Cifre, explicaren el que serà aquesta nova edició de la Fira del Vi de Pollença que es confia que es pugui fer el 25 i el 26 d’abril al Claustre de Sant Domingo.\nA pesar de les dificultats circunstancials, l'agermanament és un fet\nPrèviament, l'horabaixa del 24 d'abril es durà a terme la presentació dels cellers de La DO Montsant i un tast de vins en música al Celler de Can Axartell. En aquesta edició de la Fira participen trenta-nou cellers mallorquins i una representació de cellers de la D.O. Montsant de la comarca del Priorat. Bartomeu Cifre va ressaltar, el dia de la presentació, el caire de la fira com un punt de trobada de cultura i tècnica del món del vi i també de relacions humanes.\nPer segon any, s'ha dut a terme, un concurs per a la imatge del cartell, la guanyadora ha sigut l'artista Aina Perelló, la seva proposta d'imatge està dotada de molta sensibilitat i és una convidada a gaurdir de la Fira a sentir i emocionar-se amb la degustació dels vins i els seus aromes. A ella, el vi la transporta als records dels bons moments familiars compartits entorn d'una taula.\nKarretania i Blanca Terra, Bacchus de Plata al Concurs de la Unión Española de Catadores\nMiquel Gelabert entra dins la selecció anual de "Vivir el Vino"


Dia 24/11/2017 - Pàgina 2 - Conferències i actes literaris - Agenda - Àrea de Cultura, Ajuntament de Vic\nUna de les grans revelacions de la música catalana\nLa cantant osonenca Paula Valls s'ha situat en els primers llocs de la música catalana amb un excel·lent treball discogràfic titulat Black and White, amb tendències cap a la música negra més autèntica i en les tonalitats més actuals. Paula Valls actua acompanyada d'una banda de músics professionals de dilatada trajectòria. Una combinació de la frescor i la puresa de la veu de la Paula, amb la solidesa i la calidesa dels experimentats instrumentistes que l'acompanyen.\nGuillem Soler, piano i veus\nQuim Abramo, guitarra\n+ info: http://latlantidavic.cat/programacio/general/paula-valls/\nCelbrem els drets dels infants\nEl 20 de Novembre es celebra el Dia Universal dels Drets dels Infants. Per commemorar aquesta data i per acostar aquests drets als participants de l'Escola de la Pau, durant la setmana realitzarem diferents activitats i tallers.\nAquest divendres dia 24 de novembre de 17 a 19h juntament amb l'Espai Oikia us convidem a participar de l'activitat que organitzarem a la Plaça Gaudí. Jocs, contacontes i activitats diferents per a infants de totes les edats.\nDivendres 24 de novembre, a les 17:30 h., Club de lectura infantil. Comentari del llibre La pel·lícula de la teva vida de Maite Carranza.


Abril | 2015 | A Begues\nEls candidats: segon intent? (1)\nEl Butlletí Oficial de la Província de Barcelona acaba de publicar les candidatures que s’han presentat a Begues a les pròximes eleccions municipals. I la primera notícia és que no hi ha novetats: quasi totes les forces polítiques han presentat els mateixos i mateixes caps de llista que van presentar en les eleccions de fa quatre anys (*).\nSi la legislatura hagués estat especialment fructífera o interessant, això podria tenir explicació: si les coses han anat bé, si ho han fet bé, val la pena repetir l’experiència. Però la realitat és que aquesta legislatura que ara acaba ha estat la més inestable de tota la història recent de la política local, amb quatre equips de govern diferents. Això deu haver tingut conseqüències, i no necessàriament bones, en el funcionament de l’Ajuntament.\nÒbviament, la responsabilitat és de les mateixes candidatures, totes les quals han participat en el govern local en un moment o en un altre d’aquesta legislatura. Per tant, o bé ara volen una segona oportunitat per mirar de fer-ho més bé (cosa a la qual tenen tot el dret del món) o bé aquesta notícia d’avui (l’absència de renovació en els i les caps de llista) no és gaire bona. Ja hi haurà temps d’analitzar-ho més a fons.\n(*) De les sis candidatures que s’han presentat, cinc repeteixen cap de llista i una no. L’actual cap de llista d’ERC, Jaume Olivella, es va presentar com a número tres de la llista del seu partit en les eleccions de 2011. Arran de la renúncia dels dos candidats que el precedien, ha estat el regidor d’ERC durant la legislatura que ara acaba.\nEtiquetat Ajuntament de Begues, Butlletí Oficial de la Província de Barcelona, Esquerra Republicana, Jaume Olivella\n“Tots la cara heu de donar”\nEl portal del debat electoral de Begues.\nFalta ben poc perquè se sàpiga oficialment quines candidatures s’han presentat a les eleccions municipals del 24 de maig. Precisament, aquest any el cor de Caramelles de Begues ha dedicat una de les coples al debat dels candidats a les eleccions municipals, que es farà el 17 de maig, organitzat per l’associació de joves 6tres9.\nLa copla feia així: “6tres9 torna a muntar-nos / el debat electoral. / Alguns partits fa quatre anys / no s’hi van pas presentar. / Esperem que enguany no passi / i a tots puguem escoltar. / Ja està bé d’escaquejar-vos. / Tots la cara heu de donar.”\nEfectivament, en el debat que es va fer amb motiu de les eleccions de 2011, no hi van participar les aleshores candidates de Convergència i Unió (Mercè Esteve) i Gent de Begues (Margarida Camprubí), ara alcaldessa i tinent d’alcalde respectivament. Va ser un retrocés evident respecte al que havia passat quatre anys abans, el 2007, quan es va fer el primer d’aquests debats organitzats per 6tres9.\nEls debats públics, la confrontació democràtica d’idees, la informació sobre els programes electorals, etc., són bàsics perquè la ciutadania pugui decidir qui representa millor el seu ideari o els seus interessos i quins candidats mereixen la seva confiança. Vet aquí per què la iniciativa del 6tres9 va ser un èxit des del començament i ara ja va per la tercera edició. I vet aquí per què, com deia la copla, “tots la cara heu de donar”.\nLa prova de l’interès que genera el debat és que els organitzadors han rebut 178 respostes a l’enquesta d’opinió que van fer entre la ciutadania. És un nombre respectable, tenint en compte que el seguiment ciutadà a la política local de Begues sembla més aviat baix.\nDels 178 enquestats, el grup d’edat més nombrós és el de les persones que tenen entre 30 i 49 anys d’edat (59 respostes), i a continuació venen els que en tenen entre 50 i 64 (49 respostes). Els joves, les persones fins als 29 anys d’edat, queden en tercer lloc (46 respostes en total).\nPel que fa al gènere, el nombre d’homes que responen l’enquesta (102) és força superior al nombre de dones (73). Proporcions que no es corresponen amb la composició de la població de Begues, en què el nombre de dones supera lleugerament el d’homes.\nEtiquetat 6tres9, Convergència i Unió, Cor de Caramelles de Begues, Gent de Begues, Margarida Camprubí, Mercè Esteve


La pregària i les llàgrimes de les mares | Tarraconense\nData: 22 d’agost de 2021\nEls propers dies 27 i 28 d’agost, divendres i dissabte, celebrem la festa de santa Mònica i del seu fill sant Agustí. Mònica neix a Tagaste (actualment, un lloc d’Algèria) l’any 332, i va morir a Òstia (Itàlia) l’any 387.\n– Llàgrimes visibles i invisibles, perquè el projecte de vida que han procurat per als seus fills, amb l’educació i l’exemple de la seva vida, aparentment no és el que segueixen. Potser han deixat de banda la fe cristiana; potser uns valors importants o un estil de vida; no s’han\nplantejat el compromís del matrimoni en la relació afectiva; no parlen de batejar els fills. Ja són bons, però fan patir. Dues conviccions. Déu mai no s’oblida d’ells, i l’educació rebuda és el «material» amb què construiran la seva vida, malgrat que canviïn formes o costums. La seva situació actual no és la darrera paraula sobre el seu futur.


Celler Cal Marino :: Amb compte ::\nby Roger Compte · Published 15/8/2012 · Updated 15/8/2012\n(entrada emmarcada en la idea d’El pingue de Fologuers : en un moment de crisi com aquest, escriu, recomana, dona un cop de mà a gent que a prop teu s’ho curra).\nCom dono suport als de la Maison Belge, que han hagut de cancelar una cata de cerveses a la Festa Major de Gràcia, perquè Damm els hi ha impedit fent ús del seu contracte d’exclusivitat. Que tindran raó legal, però no m’agraden aquests abusos del gran totpoderós contra el petit. Com que no hi haurà gaires blogs gastronòmics que en parlin (que Damm et vagi convidant a actes guapos, suposo que ajuda), volia aprofitar tres línies per expressar el meu pensament… Entendria que els de Damm prohibissin si els altres estiguessin venent birra al carrer, si han aconseguit un contracte d’exclusivitat (el volum i poder oferir preus molt competitius de cervesa industrial hi deu ajudar), però es tracta d’un acte puntual, una cata on un any que hi vaig anar potser erem 20. [actualitzo: tireu cap a baix, als comentaris, que el què comenta l’Albert sobre els contractes d’exclusivitat és un altre punt interessant]\n15/8/2012 a les 10:50 am\nVolia dir una cosa sobre els contractes d’exclusivitat birrera, perquè es venen com un gran benefici a la festa però només van bé a les administracions. Damm ofereix una morterada a l’Ajuntament de torn, i ells es gasten aquests 100.000 euros o el que sigui com els rota, o no el destinen a la festa i van a tapar altres forats, mentre que les colles, els carrers i les barres es veuen obligades a comprar a Damm a un preu més alt el barril al que podríen comprar-lo a Moritz, San Miguel o la Mahou de torn. Un xantatge en tota regla que a més ofega als més petits.\n15/8/2012 a les 11:09 am\n18/8/2012 a les 9:20 am\nHome, no hauria de ser motiu per no parlar-ne el tema que hagin convidat a blogs gastronòmics. Que a mi em van convidar i m’ho vaig passar molt bé, però una cosa no treu l’altre.\n18/8/2012 a les 10:11 am\nNo, Oscar, no hauria. Però coneixent com va el mitja periodístic i el tema pessebres-marques-mitjans i la seva extensió de fa uns anys als blogs, crec que és un fenomen que passa. No dic que sigui a tothom, però passar passa, el pensar ai, que si rajo, no em convidaran a més saraus…\nNext story Doble sessió: El dictador i Cabin in the woods\nPrevious story Ruta per còrrer: Montcada i Reixac – Baixador de Vallvidrera (pel GR92)


El Pi reclama solucions eficients contra l’augment de l’intrusisme a Balears – Rellevant.cat\nLa formació insta al Govern a elaborar de forma immediata un pla de xoc per la present temporada turística coordinant la feina de tots els inspectors de les diferents administracions i la dels cossos i forces de seguretat de l’estat.\nEl president del PI-PROPOSTA PER LES ILLES BALEARS, Tolo Gili, la presidenta del Pi Eivissa, Lucía Ribas, el portaveu de la formació al Parlament, Josep Melià, i el regidor d’El Pi i primer tinent de batle de Sant Antoni, Joan Torres, han reclamat mesures urgents contra l’augment de l’intrusisme a Eivissa i a les Illes Balears.\nLa formació ha registrat una proposició no de llei al Parlament per instar al Govern Central i el Govern de les Illes Balears a impulsar una reforma del Codi Penal amb relació a l’intrusisme i altres pràctiques fraudulentes.\nLa iniciativa també insta al Govern de les Illes Balears a modificar la llei de protecció de persones consumidores i usuàries de les Balears, o a aprovar una llei específica per tal d’introduir una regulació general per combatre l’intrusisme en la producció de productes i serveis i així garantir que els productes i serveis contractats pels consumidors reuneixen totes les garanties exigibles.\nAixí mateix, la formació, proposa atorgar a un dels directors generals de l’executiu competències ordenadores i coordinadores en la lluita contra l’intrusisme, tot millorant la informació pels consumidors, empresaris i facilitant la denúncia d’aquestes pràctiques i el seguiment de l’actuació administrativa de resposta i càstig.\nEl president de la formació, Tolo Gili, ha afirmat que, “l’intrusisme és una xacra que roba el pa als nostres emprenedors i que posa en risc la població autòctona i els visitants que consumeix els seus serveis o aliments”. El president del partit insisteix que, “Cal reactivar un pla de xoc per salvar les illes de l’intrusisme durant el 2022, però també calen solucions a llarg termini i funcionaris dedicats a combatre aquesta xacra quotidiana”.\nLa presidenta d’El-PI Eivissa, Lucía Ribas, ha expressat la seva disconformitat amb l’apatia de les formacions polítiques nacionals davant un problema creixent i preocupant a Eivissa i a totes les illes. “El Codi Penal actual no condemna amb prou duresa aquestes pràctiques il·legals i de competència deslleial amb l’agreujant que suposa a regions turístiques com són les Illes Balears”.\n10 de juny de 2022 El Pi-Proposta per les Illes Política Deixa un comentari