Plataforma per exigir més control sobre els óssos i apareixen més cries\nAssociacions ramaderes i UP s’uneixen per reclamar fer fora Goiat i regular la presència d’aquesta espècie || Rescaten un cadell d’ós a França i n’albiren tres més\nAssociacions del sector ramader i el sindicat Unió de Pagesos (UP) van acordar ahir constituir una plataforma que reclamarà el trasllat de l’ós Goiat i exigirà a les administracions més control de la presència d’aquests plantígrads per evitar perjudicis a la ramaderia. Després d’una reunió celebrada ahir a la nit a la seu del Conselh Generau d’Aran, van avançar que el primer pas de l’entitat serà reclamar a la Generalitat informes sobre quants óssos hi ha a la serralada i “els que hi caben” per exigir una gestió efectiva.\nAlguns dels participants en la reunió plantejaven l’inici immediat de mobilitzacions per protestar pels atacs dels óssos a ramats, com la prevista a Castanesa per divendres que ve. No obstant, van acordar ajornar-les i mirar primer de negociar amb les administracions. Membres del col·lectiu van apuntar que, si bé hi ha acord sobre la necessitat de repatriar Goiat a Eslovènia, també cal solucions que garanteixin el futur de la ramaderia extensiva davant del creixent nombre d’óssos.\nRamaders es manifestaran en protesta pels atacs dels óssos divendres que ve a Castanesa\nPrecisament, l’albirament de quatre cadells més aquesta última setmana podria elevar ja a més de cinquanta la població d’aquesta espècie al Pirineu, després que el mes de juny passat es detectessin els primers quatre exemplars nascuts l’hivern passat. El primer va aparèixer la setmana passada apartat de la seua mare, sol al marge d’una carretera a la localitat francesa de Fos, a prop de la frontera amb Aran. Alertats per veïns del poble, membres de l’equip de seguiment francès la van rescatar, la van alimentar i van tornar a alliberar-la amb un emissor GPS a l’orella per seguir-ne els moviments. Així mateix, l’associació Pays de l’Ours, que reuneix ajuntaments i associacions favorables a l’ós, va divulgar ahir l’albirament d’una femella amb tres cadells a la zona de l’Arieja, a l’espera de verificar si són nous o bé són els que es van fotografiar el mes de maig.


DE BABEL A JERUSALEM (Ac 2,1-11)\n¿Com parlar de l’Esperit Sant? A l’Escriptura, se’l compara amb unes llengües de foc, amb un vent impetuós, amb un so que ve del cel, amb un foc interior, amb una deu d’aigua viva... Necessitem imatges per expressar allò que està més enllà de tota imatge: l’alè de Déu que fa bategar el cor del nostre món. El relat dels Fets dels Apòstols ens recorda un altre conegut relat de l’Antic Testament: la construcció de la torre de Babel.\nLa humanitat a Babel\nA Babel, tothom parlava la mateixa llengua. Els habitants d’aquella ciutat decideixen emprendre la construcció d’una torre que arribi fins el cel. Sembla que Déu té almenys dues raons mirar d’impedir-ho.\nPrimera, perquè no ens podem ficar Déu a la butxaca amb construccions faraòniques. La humanitat s’equivoca quan posa tot el seu afany a fer-se un duplicat de la porta del cel, anem errats quan volem obtenir per dret o per mèrit allò que ens correspon per do. Adam i Eva van caure a la seva manera en la mateixa temptació: un Déu previsible, un Déu al nostre servei, un Déu a l’abast.\nSegona, perquè la unió no la fa el fet que siguem tots iguals, tots uniformats, tots amb la mateixa llengua, la mateixa cultura, el mateix color de pell... A Déu no li agraden els projectes visionaris que li volen emmenar la plana, que pretenen redissenyar una humanitat perfecta, sense fissures, sense la molesta tara de la diversitat. Déu prefereix l’aparent desordre d’una humanitat en camí a l’ordre postís d’una humanitat uniformada. A Babel, Déu desafia la humanitat per tal que camini vers la unitat a través del reconeixement de la seva diversitat. Déu emplaça la humanitat a fugir de la il·lusió d’una paraula monocroma i a descobrir la rica policromia d’una paraula plena de matisos.\nLa humanitat a Jerusalem\nA Jerusalem, els deixebles fan de pal de paller d’una nova humanitat convocada per una Paraula plena de matisos. L’aparent desordre d’una humanitat en camí es dóna cita aquell dia a Jerusalem: gent que prové “de totes les nacionalitats que hi ha sota el cel” es troben a Jerusalem aquell dia per a sentir, cadascú en la seva pròpia llengua, aquesta Paraula plena de matisos.\nA Babel, enmig de la confusió, cadascú escoltava la seva llengua com si fos aliena. En canvi, a Jerusalem, cadascú escolta la llengua de l’altre com si fos la seva pròpia. Heus ací el miracle d’una paraula no segrestada, una paraula lliure, una paraula que és com una ventada violenta que penetra i omple tota la casa, una paraula com unes llengües de foc que no pots agafar amb les mans perquè et cremaries.\nA Babel, moltes paraules eren segrestades per una sola llengua; a Jerusalem, una sola paraula s’expressa en totes les llengües. ¿Què és el que fa possible aquest gir radical? ¿Quin és el camí que ens porta de Babel a Jerusalem?\nDe Babel a Jerusalem\nA Babel, la humanitat vol ficar la diversitat humana en una sola torre que arribi fins el cel. La humanitat eternament referida a ella mateixa com un absolut. Déu impedeix que la humanitat s’esllavissi per aquest pendent vertiginós. ¡Un món ple de llombrígols! ¡Quin vertigen! Sembrant la confusió, Déu evita aquesta delirant caiguda de l’home vers sí mateix.\nA Babel, es construeix una torre que, paradoxalment, porta la humanitat cap avall; a Jerusalem, en canvi, es destrueix una “torre” que porta la humanitat cap amunt. La humanitat enaltida de Babel no resisteix la visió de la humanitat crucificada a Jerusalem. Jesús crucificat fa impossible tot intent d’elevar la humanitat sobre ella mateixa en forma piramidal. Jesús crucificat és la confusió definitiva de tots els nostres projectes de construir una humanitat a ras de cel.\nA Babel, la humanitat té una sola llengua on estan enllaunades totes les paraules; a Jerusalem, en canvi, ens és donada una Paraula on totes les llengües s’hi reconeixen. Jesús crucificat i ressuscitat és la paraula que l’Esperit pronuncia en totes les llengües i que cadascú pot escoltar en la seva pròpia. Jesús crucificat i ressuscitat és la Paraula que fa possible proclamar les grandeses de Déu en totes les llengües, sense que això suposi haver de lamentar ni les petiteses humanes ni la seva exuberant diversitat.\nUna sola Paraula per totes les llengües, un sol Esperit per tots els carismes, un sol camí que porta la humanitat de la dispersió a la unitat i de la confusió a la comunió. Jesús crucificat i ressuscitat és el camí que porta la humanitat de Babel a Jerusalem.\nPublicat per Marc Vilarassau a 7:56 a. m.\nHOMILIA DG-FS-C-PENTECOSTA DE BABEL A JERUSALEM (A...\nHOMILIA DG-PQ-C07 L’ASCENSIÓ DEL SENYOR SIGUES NÚV...\nHOMILIA DG-PQ-C06 ELOGI DE LA DISTÀNCIA (Jn 14,23-...\nHOMILIA DG-PQ-C05 LA MEVA MARE (Jn 13,31-35) La m...


L'anunci de la loteria va passar a Girona - Diari de Girona\nL'anunci de la loteria va passar a Girona\nCamprodon va viure fa 100 anys un precedent real\nalba carmona | girona 03.12.2014 | 07:05\n· Anunci de la loteria 2014\n· La notícia\nLa pàgina del «Diario de Gerona» del 29 de desembre de 1914\nLa història de solidaritat que narra l'espot de la loteria no és nova, ja va passar fa un segle. Els protagonistes: un empresari d'Olot i un comerciant de Camprodon amb qui solia partir-se una participació. Era 1914 i el primer premi de la rifa de Nadal acabava de caure al Pirineu.\nUn protagonista plorós que ha patit un dels grans temors de la nostra societat -que la grossa de Nadal caigui en un número que té tothom al teu voltant però del qual tu no has comprat ni una sola participació-; un ambient festiu i emblanquinat i sobretot, un bon grapat de sucre, són els ingredients que han convertit, un any més, l'anunci de la loteria de Nadal en un èxit. Alguns l'han trobat empalagós; d'altres s'han emocionat veient-lo i més d'un no s'ha resistit a parodiar-lo fins a transformar-lo en un fenomen viral; el cas és que ningú s'ha estat de parlar-ne i l'anunci de la rifa de Nadal no ha deixat indiferent ningú.\nAquesta història de solidaritat d'inspiració berlanguiana amb un dècim de loteria premiat com a teló de fons, però, no és nova i Camprodon va viure'n un precedent real ara fa cent anys. L'hemeroteca així ho demostra.\nEra el desembre de 1914 i aquell any, la grossa de Nadal va caure a Ripoll. El número 50.047 va deixar sis milions de pessetes repartits pels pobles del Pirineu, "la majoria de classe humil", resa el Diario de Gerona de Avisos y Noticias del dia 24 de desembre de fa un segle. Entre els afortunats hi havia l'amo d'una taverna de Camprodon; la padrina de la filla del propi venedor de loteria, un fuster de Sant Pau de Segúries, el campaner del monestir de Ripoll i diversos carboners que van conèixer la bona nova des del bosc on treballaven gràcies a un pal amb una bandera blanca que els anunciava el primer premi.\nDies després de la rifa, concretament el 29 de desembre de 1914, el Diario de Gerona tornava a publicar informació dels guanyadors del premi -de fet, no havia deixat de fer-ho des que es va conèixer la notícia-. Era la història d'un comerciant de Camprodon conegut amb el sobrenom de Patllari Ganancias i que, segons el rotatiu havia fet un acte que, "per l'honradesa que revela", mereixia ser conegut.\nExplica el diari que el comerciant del Ripollès va adquirir una participació de cinc pessetes del número 50.047 amb la intenció de reservar-ne la meitat a un client seu, l'industrial olotí José Puigdemont, "com altres anys havia fet, però sense que en el present li hagués notíficat a pesar d'haver-lo visitat pocs dies abans".\nQuan l'"honrat" Patllari Ganancias, explica la notícia, va tenir la completa seguretat que el dècim que havia jugat havia resultat premiat amb el primer premi al tradicional sorteig de Nadal "i que podia participar tan grata nova al seu client", sense exposar-se "a les lamentables conseqüències d'una rectificació", li va fer saber la notícia. Amb una carta certificada li va exposar el cas i li va indicar que, en cobrar les 30.000 pessetes del premi, "posava a la seva disposició les 15.000 que li pertanyien".\n"La sorpresa i l'alegria que han produit en la família Puigdemont tan agradable carta, no es pot descriure", afegeix el periodista al final de la notícia que, cent anys abans, s'anticipa a la publicitat.\nAixò sí, com l'Antonio, l'amo del bar de l'anunci, en Patllari tampoc va perdonar el seu client i li va fer pagar els diners de la butlleta que havia avançat. No eren 21 euros, com a l'espot televisiu, sinó dues pessetes amb cinquanta cèntims que segur que Puigdemont va pagar religiosament per no deixar que la sort que li havia trucat a la porta per sorpresa li tornés a passar de llarg.


Pequeño Alpamayo (5.410 m.) | Engarrista\nDistància: 8,5 quilòmetres\nSensació de dificultat: Una mica difícil. Llarga aresta de neu estreta i aèria, amb pendents de 40-50º\nCartografia: Instituto Geográfico Militar (1:50.000)\nInici de la glacera 00:53 00:53 2,5\nCim del Tarija 02:43 03:36 4,1\nCim del Pequeño Alpamayo 01:31 05:07 4,4\nCamp base 03:43 08:50 8,5\nDesprés d'uns dies d'aclimatació i de conèixer la idiosincràsia de Bolívia, ens disposem a afrontar la primera muntanya. No serà pas la més alta, però sí una de les més boniques que hàgim vist mai. El massís del Condoriri és un conjunt de muntanyes complex situat al cor dels Andes, al nord de La Paz. En llengua aymara Condoriri significa el cap del còndor, i el punt més alt del massís realment sembla la figura d'un còndor a punt d'alçar les ales.\nTenim la intenció de passar uns dies a la zona per conèixer el massís i escalar dues de les muntanyes més significatives: el Pequeño Alpamayo i el Cap del Còndor o Condoriri. Així doncs posem rumb des de la Paz cap a la Rinconada, el punt més proper al camp base. De fet teníem intenció de sortir un dia més tard, però la previsió del temps indicava que al cap de dos dies entrava un petit front, així que accelerem la marxa tot i el risc d'arribar al camp base gairebé de fosc.\nDes de La Paz contractem un taxi que ens portarà fins a La Rinconada, després de més de dues hores de trajecte, la meitat del qual per una pista dolenta i plena de pols. La ruta més habitual surt des del poblet de Tuni, ja que el recorregut amb cotxe és més curt i no tan dolent, i a més a més al petit poblet es poden contractar mules per portar els equipatges fins al cap base. L'altra alternativa és anar fins a la Rinconada, amb l'avantatge de ser una mica més a prop i d'estalviar-nos una hora de marxa. Com que tenim poc temps prenem aquesta opció, tot i que per contra és més difícil de trobar mules ja que a la Rinconada tot just hi ha un parell de cases. En arribar-hi, com ens temíem, les mules estan amunt, i ens hem d'esperar més d'una hora que baixin per poder carregar els trastos i començar a pujar. Tenint en compte que ja anàvem justos de temps, arribarem al camp base de nit.\nCaminem durant aproximadament una hora, amb la comoditat d'anar totalment descarregats, ja que les mules porten les motxilles i les bosses grans amb tot el material. El camí és còmode i molt agraït, ja que en tot moment anem contemplant el Cap del Còndor, el punt més elevat del massís, i gaudim de l'esplèndida posta de sol sobre l'esmolada aresta summital. El camí puja progressivament fins arribar a la llacuna Chiar Khota, a aproximadament 4.700 metres. En les àmplies planures vora el llac s'hi instal·la el camp base. És un lloc força confortable, ja que és ample i pla. Hi ha una font i l'entorn és privilegiat. Fins i tot hi ha lavabos, ja que és un lloc on habitualment s'hi aturen els grups de trekking que fan ruta per la zona.\nQuan arribem el sol ja s'ha post, i es nota la fresca, tot i que tampoc no és excessiva. Muntem les tendes i ens afanyem a preparar una sopeta calenta abans d'anar a dormir. Els nervis, l'alçada i el poc costum de dormir amb tenda faran difícil que ens adormim, però ho provem.\nEns llevem d'hora i sortim de fosc. Fem un esmorzar ràpid ja que el fred no convida a entretenir-nos. Caminem per la mateixa vall per on el dia anterior havíem pujat, i seguim amunt direcció est. El camí és obvi, i marxa força de pla, guanyant poca alçada. Al cap d'aproximadament una hora de caminar arribem a la glacera, just quan comença a clarejar. Ens calcem els grampons, agafem el piolet i ens encordem. El Joan anirà al davant. És la persona amb més experiència del grup, i la resta continuem la cordada de quatre.\nLa glacera té ja més pendent, i el fred matinal queda atemperat per l'esforç. Iniciem una llarga i feixuga travessa per una glacera ampla i fàcil, amb pendent constant i moderat i sense dificultats aparents. Alguna petita esquerda s'entreveu, però de lluny, sense risc. La pujada es fa llarga, gairebé 3 hores seguides de glacera força monòtona. Fem alguna ziga-zaga per suavitzar els pendents més forts, però principalment pugem de dret. Quan trobem el sol fem una petita aturada per menjar uns ganyips i acabem de pujar els darrers metres fins al cim del Tarija (5.320 m.) on quedem absolutament embadalits per la fantàstica vista del Pequeño Alpamayo, invisible fins aleshores, i la seva esmolada aresta.\nDe moment portem força bé l'altura, tot i que l'esforç a més de 5.000 metres es fa notar. Absolutament corpresos per la bellesa d'aquesta muntanya amagada iniciem una desgrimpada d'uns 100 metres pel vessant oposat d'on veníem. Cal desgrimpar aquest tram de roca fins a trobar l'aresta que ja ens portarà definitivament cap al cim. L'aresta és impressionant, un fil estret i aeri que des de la base enfila en línia pràcticament recta fins al cim. És una de les muntanyes més boniques que he vist mai, i al principi l'aresta imposa.\nEl primer tram de l'aresta és una mica més suau. Però de seguida el pendent augmenta fort, i l'aresta esdevé esmolada i aèria. És considerablement exposada, sobretot per la dreta (oest). Avancem en ensemble, amb el Joan al davant, posant algunes estaques de neu de tant en tant per fer més segur l'avenç. La progressió és franca i divertida, però cal parar atenció. En algun punt el pendent és molt fort, especialment en el darrer terç, on hi ha un ressalt més dret, probablement de 50º o més, i que a més a més és força dur, gairebé gelat. Aquest breu tram potser és el més delicat, però les bones condicions de la neu, el dia esplèndid i la traça evident faciliten el pas, i avancem decidits cap al cim.\nSatisfets arribem al cim, només per nosaltres, ja que algun altre grup que havia pujat ja estan de tornada. El lloc és magnífic, difícil de descriure. Al sud el Huayna Potosí es fa ben evident. Al nord, molt més a prop veiem el cap del Condoriri, que intentarem atacar l'endemà. Per tot arreu arestes, puntes i cims molt bonics. Fem la foto de cim i contemplem el magnífic paisatge.\nLa baixada és per la mateixa ruta. Extremem les precaucions pel descens, ja que el pendent és molt fort i l'exposició considerable. Fem la mateixa tècnica: ensemble amb estaques intermitges per assegurar el pas. El primer tram és el més pendent, i baixem alguns trams de cara i altres d'esquena. Afortunadament la neu és força dura i els grampons es claven amb seguretat. Baixem sense problemes l'esmolada aresta, grimpem de nou cap al Tarija i fem el llarg descens per l'ampla glacera abans d'emprendre el darrer tram ja en sec fins al camp base.\nHa estat una experiència extraordinària. La primera muntanya que hem pujat a Bolívia és espectacular, amb una estètica impactant i un itinerari distret i aeri. Estem tots eufòrics per haver assolit aquesta emblemàtica muntanya i haver-la gaudit plenament, amb un dia extraordinari i sense cap problema. És una d'aquelles muntanyes que probablement recordarem tota la vida, especialment l'estètica aresta de neu que condueix cap al cim. Imprescindible!\nEnviat per Lluís (no verificat) el Dijous, 13/09/2012 - 07:36 Enllaç permanent


Un centenar de pel·lícules de dotze països diferents competiran en el festival terres Catalunya\nPublicat el Dimarts, 18 abril 2017 13:12\n98 produccions de dotze països diferents, com Itàlia, Portugal, Brasil, Perú, Mèxic, Estats Units, Taiwan o Índia, participaran en la competició oficial de la primera edició del festival terres Catalunya-INTERNATIONAL ECO & TOURISM FILM FESTIVAL que se celebrarà a Tortosa del 31 de maig a l’1 de juny.\nD’aquestes produccions audiovisuals 69 són films turístics, 22 documentals i 7 films corporatius. El jurat, presidit per Swen Waterreus, professor en gestió de turisme a la Universitat de Ciències Aplicades Inholland d'Amsterdam i del qual també formen part Dorothée Adam (França), Alejandra Medina (Xile), Kymisha Carey (EUA), Hugo Marcos (Portugal) i Joana Pardos (Catalunya), ha valorat com aptes per a la competició aquestes produccions entre les quals hi ha propostes molt diverses i geogràficament allunyades. Així en la categoria dels documentals hi trobem el premiat Priorat, i treballs sobre la cuina de la salicòrnia al delta de l’Ebre, el paradís maia de Cozumel, o el parc natural de Vatnajökull, a Islàndia, per citar-ne uns exemples. En l’àmbit de competició turística, la més nodrida, hi ha una àmplia representació de treballs de les Terres de l’Ebre, també de la resta de Catalunya (Solsonès, Pallars, Val d’Aran...) i de l’Estat espanyol (Canàries, Andalusia, la Rioja, el País Valencià o l’Aragó).. En aquest enllaç de la pàgina web de terres Catalunya es poden consultar totes les produccions que competiran.\n“Creiem que per ser la primera edició del festival la participació ha estat molt important i els projectes que s’han presentat tenen un alt nivell qualitatiu”, apunta Santi Valldepérez, director d’aquest certamen que acaba d’obtenir el reconeixement de la plataforma Europe for Festivals-Festivals for Europe (EFFE), amb el qual ja compten certàmens com el Deltebre Dansa o la Fira del Teatre de Tàrrega. De fet, terres Catalunya és l’únic que sobre temàtica turística que es celebra a Catalunya i a l’Estat espanyol. “Estem especialitzats en produccions audiovisuals que promocionen àrees naturals d’arreu del món, en aquest sentit estem molt satisfets de tenir espots promocionals de països com Eslovènia o Perú molt ben posicionats pel que fa al turisme de natura”, afegeix Valldepérez.


Mercedes-Benz GLE 350 4Matic, a punt per conquerir la carretera\nActualitzada 17/02/2020 a les 08:46\n© El nou híbrid endollable dièsel de Mercedes arribarà als concessionaris al maig amb un preu de partida de 77.100 euros.\nEl nou híbrid endollable de Mercedes-Benz ja és aquí. Els concessionaris ja admeten comandes del GLE 350 4MATIC, que assoleix els 106 quilòmetres d’autonomia en mode elèctric segons el cicle NEDC.\nL’autonomia superior del GLE en comparació amb altres híbrids endollables obre el camí cap a una experiència de conducció elèctrica més gratificant. Un disseny especial de la part posterior i un eix posterior modificat creen l’espai necessari per allotjar una bateria més gran. Això no afecta, tanmateix, el maleter, amb una capacitat de fins a 1.915 litres.\nLa conducció elèctrica millora també la recàrrega ràpida en ruta. Amb aquesta finalitat, el SUV disposa d’una presa de càrrega combinada per a corrent altern (AC) i corrent continu (DC). A les estacions de càrrega adequades, la bateria es pot carregar en aproximadament 20 minuts (del 10% al 80%) o en aproximadament 30 minuts (del 10% al 100%).\nCom el model més gran de la família EQ Power, el GLE 350 4MATIC es pot beneficiar de forma particular en aquesta tecnologia d’última generació. Això inclou un gran potencial de recuperació d’energia a les quatre rodes. D’aquesta manera, la majoria de les situacions de conducció es controlen simplement amb el pedal de l’accelerador. A més, té una capacitat de remolcatge de 3.500 quilograms.\nPer al mercat espanyol, el nou SUV Mercedes incorpora elements addicionals com per exemple l’assistent de senyals de circulació, llums de carretera automàtics o llantes d’aliatge de 19”. També disposa de car sharing privat, sistema de càrrega sense fil per a dispositius mòbils, miralls elèctrics amb antienlluernament automàtic o un paquet d’aparcament amb Parktronic.\nGamma. Amb aquest nou híbrid endollable són 42 els models equipats amb algun sistema d’electrificació EQ en la gamma Mercedes-Benz. 32 tenen sistema d’hibridació EQ Boost, 9 tenen tecnologia EQ Power i un és totalment elèctric EQ.\nDistintiu ECO.Mitjançant aquesta tecnologia, els models Mercedes gaudeixen de la Classificació Energètica de la DGT “ECO” per als models amb EQ Boost i “0 emissions” per a aquells equipats amb EQ Power o EQ (100% elèctrics).


PASSATGE INSÒLIT A SANTA COLOMA DE GRAMENET - Sortir amb nens\nAgenda » Activitats familiars » PASSATGE INSÒLIT A SANTA COLOMA DE GRAMENET\nPassatge Insòlit a Santa Coloma de Gramenet, un festival especialitzat en les arts del firaire únic a l’Estat en el seu gènere, acollirà els espectacles de set companyies: Brunette Bros., El retrete de Dorian Gray, Cia. Holoqué, Nacho Diago produccions, L’Excèntrica, Itinerània i Tombs creatius.\nEls Jardins de la Torre Balldovina de Santa Coloma de Gramenet tornaran a omplir-se de petites carpes i atraccions ‘insòlites’ a l’aire lliure.\nUna de les peculiaritats del Passatge Insòlit és que aposta per petits espais que creen una xarxa, que es relacionen entre ells i que fugen d’un únic espai central.\nAmb diverses carpes i guinguetes inspirades en les antigues barraques de fira, es convida als espectadors a crear una experiència a la seva mida, transportant-los en un món màgic i convertint els Jardins de Torre Balldovina en un passatge ple d’atraccions fantàstiques i d’il·lusionisme.\nEls fenòmens inexplicables, els xarlatans, els endevins, les cases encantades o els autòmats evoquen un espai aturat en el temps i en el qual res és el que sembla.\nEl Passatge Insòlit ha convidat els Brunette Bros, una prestigiosa associació cultural danesa de titellaires, directors, escenògrafs, músics i artesans en gira permanent per Europa i Amèrica. Desplegaran a Santa Coloma els seus vells camions, que seran l’escenari des d’on s’oferirà l’espectacle Brunette Bros. Circus, un peculiar i singular teatre humorístic de titelles a bordo del Capra Grassa, un circ ambulant i en miniatura en el qual conviuen titelles i gent, esgotats per la vida nòmada. Una fira elevada sobre rodes i amb 3 escenaris, més de 50 artistes, una exposició animal, un doble “side show” amb monstres i una carpa de circ on princeses aèries i homes canó apareixen entre acrobàcies i increïbles posades en escena.\nLa fira de barraques tindrà dues instal·lacions participatives, a càrrec de les companyies Tombs creatius i Itinerània. Reivindicant el carrer com a lloc de trobada, Itinerània practica la intervenció efímera i festiva a l’espai públic amb estructures senzilles i artilugis de mecànica bàsica a la vista, construïdes en ferro i fusta. Amb Qui va matar el meu conill?, quatre espectadors desentranyaran el misteri en quatre minuts. El públic haurà de fer ús del seu enginy per descobrir qui és l’assassí i reconstruir l’escena del crim dins una misteriosa caravana. Una proposta marcadament participativa que desperta la curiositat del públic de totes les edats.\nEnguany, s’inclou una producció de l’Excèntrica (Centre d’arts escèniques de Santa Coloma) exclusiva pel Passatge. Diumenge gaudirem de l’espectacle Tragicomedia de don Cristóbal y la señá Rosita, una peça de Lorca que transmet la tradició de “los títeres de cachiporra” amb actors i actrius que són alhora músics i cantants. La proposta per a les escoles, El passatge màgic dels poetes, serà un combinat d’aquesta peça de l’Excèntrica amb una altra de la Companyia de Jordi Bertran, Poemes Visuals, inspirats per Joan Brossa.\nAmb nens a Santa coloma de Gramenet\nPlaça de Pau Casals, s/n (08922 Santa Coloma de Gramanet)\nSortir amb nens a Barcelona, Espectacles per a nens, Activitats familiars, Sortir amb nens a Catalunya\nespectacles infantils ESPECTACLES FAMILIARS SANTA COLOMA DE GRAMANET PASSATGE INSÒLIT Barcelonès


31 octubre 2020 08:25\nLa Ponència d'Alertes i Plans de Preparació i Resposta de la Comissió de Salut Pública ha han revisat l''Estratègia de detecció precoç, vigilància i control de la COVID-19', acordant reduir a deu dies la quarantena per a contactes estrets.\nAquesta decisió ha estat anunciada aquest dimarts pel ministre espanyol de Sanitat, Salvador Illa, en la roda de premsa del Consell de Ministres, qui ha assegurat que hi havia un consens «ampli i, fins i tot, unànime» per a adoptar aquesta decisió.\nEn concret, als contactes estrets, se'ls indica vigilància i quarantena durant els 10 dies posteriors a l'últim contacte amb un cas confirmat. Així mateix, depenent de la situació epidemiològica de cada comunitat autònoma, es podrà recomanar la realització d'una prova diagnòstica durant el període de quarantena.\nPer als casos lleus, es manté l'aïllament de 10 dies des de l'inici de símptomes, sempre que hagin transcorregut almenys 3 sense presentar cap símptoma. Si es donen aquestes circumstàncies, no serà necessari realitzar una prova diagnòstica ni per a aixecar aquest aïllament ni per a reincorporar-se a l'activitat laboral.\nEn els casos asimptomàtics que resultin positius, l'aïllament es mantendrà en deu dies des de la data de presa de la mostra per al diagnòstic. El seguiment serà supervisat fins a l'alta epidemiològica de la forma en la qual l'estableixi cada comunitat autònoma.\nEn l'àmbit laboral, el personal sanitari i sociosanitari que resulti ser un cas confirmat i no requereixi ingrés hospitalari, seguirà les mateixes pautes que la població general quant a l'aïllament.\nAquests treballadors es podran reincorporar al seu lloc de treball 10 dies després de l'inici de símptomes sempre que romanguin asimptomàtics almenys els últims tres dies, i després de la realització d'una prova de diagnòstic que indiqui que han superat el període de transmissibilitat de la infecció.


El Palau de Gel ofereix un descompte del 50% als residents - CATzona\nEl Palau de Gel ofereix un descompte del 50% als residents\nDavant de les restriccions de mobilitat i d’entrada de visitants dels països veïns al Principat, el Palau de Gel continua operatiu i ha activat durant el mes de novembre una promoció especial per atraure el públic resident. El Palau de Gel fixa un preu especial únic per a adults i infants, de 9,5 euros, que representa un descompte de prop d’un 50% en la tarifa d’adult; i prop del 40% en el cas dels infants fins a 16 anys.\nA més ,els menors de 6 anys tenen accés gratuït acompanyat d’un adult. El passi inclou l’accés a la pista de gel així com el lloguer de material (patins i casc). El Palau de Gel segueix operant sota els protocols de prevenció i seguretat marcats per les autoritats sanitàries del Govern. Una de les mesures és garantir un 30% com a màxim de l’aforament de la instal·lació.\nLa pista de gel obre de dimarts a divendres de les 16:30 h a les 18:30 h, els dissabtes de les 12 h a les 14 h i de les 16:30 h a les 20 h, i els diumenges de les 12 h a les 14 h i de les 16:30 h a les 19:30 h. Els residents que vulguin venir a patinar, han de fer reserva prèvia al telèfon 800 840 i és necessari portar pantalons llargs, mitjons llargs guants i mascareta. Els nens menors de 8 anys han d’entrar amb un adult dins la pista de gel. També hi ha la possibilitat de dinar al restaurant, seguint les normatives vigents, on cada dia es realitza un menú casolà.


Una dona denuncia un veí per abusar del seu fill de 12 anys - Diari de Girona\nLa mare va detectar que el seu fill portava a casa diners sense cap explicació lògica\neuropa press/ddg 07.01.2019 | 00:03\nUna dona denuncia un veí per abusar del seu fill de 12 anys Diari de Girona\nUna dona de Melilla ha denunciat el seu veí de 50 anys per presumptament abusar sexualment del seu fill de dotze anys a canvi de diners. La mare va assenyalar que el passat dia 31 de desembre, després de tornar a casa durant un descans laboral, el seu fill li va comentar que havia guanyat set euros venent un mirall. La progenitora, que va dubtar de la versió del menor, el va seguir qüestionant per l'origen d'aquests diners.\nEl seu fill, afegeix en la denúncia, va confessar llavors a un germà que els set euros els hi havia entregat el veí «per practicar sexe oral en contra de la seva voluntat» al domicili d'aquesta persona.\nAquestes suposades trobades «es produeixen des de fa més d'un any», assegura, en què el seu fill es va trobar amb el veí tot sol «practicant tant sexe oral com sexe amb penetració», temps en el qual la mare va detectar que el menor guanya diners. La dona va denunciar que aquest home ha abusat de més menors.


Avenços en gestió clínica: Gestió infermera de la demanda a l'atenció primària\nLa gestió infermera de la demanda té per objectiu donar resposta, dins de l'àmbit de la professió infermera, a persones que acudeixen a un centre sanitari amb un problema de salut que necessita atenció preferent. Aquesta actuació clínica cal diferenciar-la del triatge infermer dels serveis d'urgència, on s'ofereix: recepció, acollida i classificació del problema plantejat, sense cap activitat clínica addicional.\nL'any 2005, el Centre de Salut de Can Bou a Castelldefels, gestionat per CASAP (un consorci públic ICS - Ajuntament) va posar en marxa una experiència pionera de gestió infermera de la demanda i per això va preparar una "Guia d'intervencions infermeres" amb la següent classificació de grups:\nProblemes de salut en els quals la protocol·lització permet que les infermeres siguin les que finalitzen el procés clínic i, per tant, elles mateixes són les responsables de la recepció dels malalts i de la resolució dels problemes de salut.\nProblemes de possible intervenció d'urgència en els quals les infermeres són autònomes només en la primera part de l'algoritme. Després hi ha un punt del protocol on intervé el metge.\nProblemes de salut que precisen una valoració inicial de gravetat per part de la infermera, prèvia a la intervenció del metge.\nEn el següent article signat per un equip de CASAP es pot veure la taula de signes i símptomes d'acord amb els tres grups de demanda previstos. Amb posterioritat, els grups 2 i 3 es van fusionar. Per a persones interessades es pot consultar una guia en pdf (CASAP 2012) més completa i actualitzada.\nUn any després d'aquest projecte, l'ICS en va desenvolupar un de característiques semblants, amb 16 protocols d'adults i 7 de pediàtrics, i el va introduir a la direcció per objectius de les infermeres d'atenció primària.\nUn assaig clínic (FIS - Iglesias 2013) fet a diverses àrees bàsiques de salut catalanes ha demostrat que aquests programes tenen una resolució del 86% amb un nivell de satisfacció dels usuaris comparable al de les visites resoltes pels metges. Diversos estudis anglesos fets en el mateix sentit donen resultats semblants al d'aquest FIS, malgrat que afegeixen que la gestió infermera de la demanda aporta més educació sanitària (Rashid 2010) i, lògicament, és més barata que la feta pels metges (Hollinghurst 2006).\nAlba Brugués, infermera i adjunta a Direcció de CASAP, i Iris Lumillo, infermera especialista en infermeria familiar i comunitària, expliquen en el vídeo el projecte de gestió infermera de la demanda que han pilotat des del seu centre i ens fa una valoració dels resultats obtinguts:\nEl nostre model d'atenció primària, que té tantes virtuts, presenta un desequilibri pel que fa a la distribució de funcions professionals. Em refereixo a que és massa metge-dependent. No en va les estadístiques de l'OCDE diuen que Espanya, amb una ràtio de 1,4 infermeres per cada metge, està molt per sota de la mitjana dels països industrialitzats (2,8), o dels països més avançats com Regne Unit (3,6) o Canadà (4,4).\nPer tant, tenir una oferta més proporcionada d'infermeres és un signe de major equilibri professional del model. Els equips d'atenció primària dels dos països esmentats es caracteritzen perquè les funcions del metge estan més preservades. Es procura que els administratius es facin càrrec de totes les qüestions administratives, que les infermeres siguin el màxim de resolutives d'acord amb les seves funcions i capacitats, i que quan un malalt tingui accés al metge de família ho faci perquè s'ha considerat que l'actuació clínica del metge serà oportuna.\nEl model de gestió infermera de la demanda, que Alba Brugués i Iris Lumillo presenten en aquest post, fomenta el treball en equip, implica els administratius en els circuits més clínics, és resolutiu, redueix esperes i és més eficient. A veure, doncs, si no ens distrèiem i som capaços d'estendre'l sense complexos ni corporativismes mal entesos.\nEl dijous d'aquesta setmana està prevista la presentació pública del 5è informe de la Central de Resultats promogut per l'Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya, i per aquest motiu he previst, en el post del dilluns 15, parlar d'aquest nou lliurament de la Central de Resultats, un exercici avançat de transparència del sistema sanitari català.\nEtiquetes: Atenció Primària, Brugués A., Infermeria, Models de gestió, Triple Aim\nQui fa què? Redefinim els rols dels professionals sanitaris\nUna de les idees que ha estat més repetida recentment en el sector sanitari és que hi falten professionals . Un estudi publicat ...\nAbility to adapt and self manage in response to challenges is health. How can healthcare promote this ability or minimally disrupt it...


Gabriel Ferrater reivindicat | Enric Umbert-Rexach\nEl passat 27 d’abril, data ferretiana per excel·lència, l’Associació Gabriel Ferrater va celebrar el seu primer aniversari en un dels restaurants més icònics de Sant Cugat del Vallès com és El Mesón. L’efemèride va comptar amb la presència de la diputada al Parlament de Catalunya Laura Borràs, del president del CoNCA Carles Duarte, de la regidora de Cultura de la Ciutat Carmela Fortuny, del president de l’Associació Gabriel Ferrater Joan Tres i del poeta santcugatenc Lluis Calvo, entre altres.\nJoan Tres va encapçalar els parlaments fent palès que, al cap de l’any de la seva constitució, l’Associació ja és una realitat consolidada i que ja s’han assolit alguns dels objectius fundacionals com, per exemple, que l’Ajuntament hagi anomenat fill predilecte al poeta. A més, a hores d’ara, ja han agafat velocitat de creuer tant el club de lectura de poesia com l’espai poètic, dues activitats que tenen molt bona recepció i que permeten mantenir una activitat poètica al llarg de tot l’any. Va recordar que, fins ara, la referència literària de la ciutat pràcticament només es focalitzava en el Festival Nacional de Poesia. Una altra fita important ha estat la d’editar, per primera vegada, el Premi Gabriel Ferrater de Secundària després de 19 convocatòries.\nCom a reptes pendents hi ha el de definir -i fer realitat- el traçat d’una ruta literària ferretiana per diferents espais de la ciutat que són referents de la vida del poeta, entre ells el mateix bar El Mesón on se celebrava l’acte. A l’editorial que ostenta els drets del poeta i edita el Premi Gabriel Ferrater de Poesia, se li reclamarà que acceleri la tan esperada publicació de la seva obra completa i que projecti als guardonats del premi per tot el territori de parla catalana. El repte més important, però, rau en el disseny dels actes de celebració de l’Any Gabriel Ferrater, efemèride del centenari del seu naixement, el 2022, i cinquantè de la seva mort.\nUna Associació, per tant, compromesa a fomentar la lectura i difondre l’obra del gran poeta tot lluitant contra la «plàcida manera de morir-se que tenen els records».\nL’Ajuntament, apuntà Carmela Fortuny, està fent un camí conjunt i intens amb l’Associació però és conscient que encara hi ha molta feina per fer. Des de la Regidoria s’està apostant per revitalitzar la figura i l’obra del poeta especialment a la mateixa vil·la de Sant Cugat on la seva obra no és prou coneguda encara. A més, va ressaltar que s’han iniciat els contactes amb l’Ajuntament de Reus, ciutat natal del poeta, per impulsar la commemoració del centenari.\nCom a pròleg al sopar, Laura Borràs va recuperar un dels records més entranyables que guarda d’ell gestat en les cartes de l’Helena Valentí, parella i musa d’en Gabriel. Va fer valdre l’atractiu de l’escriptor com a gran conversador, lúcid, singular i amb un extraordinari do de la paraula tot llegint un extracte de l’epistolari: «en la relació amb els altres no s’hi val repenjar-se sinó que aquesta relació demana un esforç perquè no sigui mera promiscuïtat i esdevingui una cosa creativa. D’alguna manera, a l’altre t’hi has de donar amb honestedat, que és el mateix que dir que t’has de donar amb lucidesa». És aquesta una forma molt bonica de recordar algú. Una manera apassionada de ser i estar en la vida fins al punt de voler deixar de viure-la si no la pots viure com ell aspirava a fer-ho.\nDesprés de l’àpat, i de beure la «tèbia cervesa del silenci», Carles Duarte va remarcar que Gabriel Ferrater era un personatge de dicotomies molt fortes: narcisista, generós, anàrquic, metòdic. Possiblement per això va trigar a projectar-se com a poeta i només va escriure per un període de sis anys. El va definir com un escriptor de ment matemàtica i de grans coneixements lingüístics (parlava el francès, anglès i alemany), marcat per la guerra civil, d’una intel·ligència excepcional, que interpretava com pocs la realitat i la plasmava d’una forma lúcida i brillant trencant amb la tradició més ortodoxa. Embriagat de Shakespeare, vivia amb entusiasme, conscient de la pèrdua i de l’envelliment. Es va suïcidar quan va veure que ja no podia tenir una vida plena.\nGabriel Ferrater va ser un gran lector de la literatura, de l’art i de la vida. Un escriptor amb una lucidesa per sobre de la seva poesia. Un poeta amb «branques d’un arbre molt alt», capaç de verbalitzar coses que es troben als antípodes de la paraula. Home d’una enorme i contradictòria humanitat; senzill, fins al punt de dir que el poeta és aquell que més arriba a assemblar-se a un home qualsevol. Creia fermament que la cultura és la forma que té l’home de ser en el món i de donar-li sentit.\nLlegir avui Les dones i els dies, Sobre el llenguatge, les seves crítiques literàries a Noticias de libros o la sèrie d’articles lingüístics a Serra d’Or sota el títol De causis linguae, és tot un festival de la intel·ligència.\nI «feliços de gustar tots un sol gust», en acabar el sopar, ens va semblar que «tastàvem futur».\nFerraterià el 3 maig 2018 a les 22:14 ha dit:\nOloràvem la por, que era l’aroma d’aquella tardor…


Herbetes | Infusions Terapèutiques | Farmàcies Ecoceutics\necovital Herbetes, Gamma d’infusions terapèutiques\nInfusions terapèutiques dissenyades per farmacèutics\necovital Herbetes és la gamma d’infusions terapèutica de venda exclusiva a farmàcies ecoceutics de Catalunya i de les Illes Balears.\nSabies que en les infusions es troba l’origen de la farmàcia?\nEl tractament de problemes de salut amb plantes medicinals és una de les formes més antigues de tractament. La farmàcia de l’antiguitat utilitzava compostos vegetals, purs o amb una certa transformació i els farmacèutics rebien el nom d’apotecaris. Cada apotecari tenia el coneixement sobre les plantes medicinals del seu entorn i sobre les seves propietats curatives.\nAquesta ancestral pràctica ha anat evolucionant fins als medicaments que disposem avui dia, però les infusions continuen sent un mètode efectiu i relaxant d’obtenir les propietats de les plantes medicinals en el nostre benefici.\nLa base de la composició de tota la gamma ecovital Herbetes són amb ingredients naturals i ecològics, certificats amb l’ “EuroHoja” (segell que garanteix que un producte és ecològic). Els percentatges de la composició, revisats contínuament, permeten focalitzar l’acció aconseguint un òptim resultat, així com un sabor agradable al paladar.\nLes opinions i les valoracions dels clients d’ecovital Herbetes sobre el producte i l’escolta activa dels farmacèutics a la farmàcia ens permet innovar en cada referència al gust del consumidor final.\necovital Herbetes presenta referències per a diferents necessitats, com són l’eliminació de líquids, molèsties gastrointestinals o congestió respiratòria. També presenta infusions més gustatives, com el te verd, el rooibos o els fruits del bosc.\nL’embalatge de les infusions ecovital Herbetes és ecofriendly i respectuós amb el planeta. Les infusions vénen embolicades en bossetes amb forma de piràmide, amb la dosi justa per a una infusió, i en un format biodegradable i compostable. És a dir, una vegada consumida la infusió, la bosseta ha de dipositar-se en el contenidor del compost orgànic. Ecovital Herbetes és una gamma totalment apta per a vegans, diabètics, celíacs i intolerants a la lactosa.\nQuins productes ofereix ecovital Herbetes?\nLa varietat de te verd més famosa de la Xina, té propietats estimulants i un alt nivell de polifenols que actuen com a efecte antioxidant, prevenint l’envelliment.\nRoibos Canyella Menta\nA base de Roibos, amb notes de canyella i menta. Té propietats remineralitzants gràcies al seu alt contingut en ferro, calci, potassi, coure, manganès, zinc i magnesi.\nFeta d’hibisc, poma i fruits del bosc, ajuda a regular el trànsit intestinal i a combatre l’acidesa estomacal, així com ajuda a l’anèmia ferropènica gràcies al seu alt contingut en vitamina C.\nFeta de camamilla ecològica, aquesta infusió és la més popular gràcies a les seves propietats gastrointestinals, però també té propietats calmants i antiinflamatòries.\nAmb farigola ecològica, aquesta infusió té propietats antiinflamatòries, digestives, antisèptiques i antioxidants, ideals per al sistema immunològic i per a pal·liar possibles irritacions respiratòries.\nAjuda a respirar millor gràcies a les propietats balsàmiques i expectorants de l’eucaliptus. Descongestiona pulmons i bronquis alhora que tracta les afeccions respiratòries gràcies a les seves propietats antisèptiques.\nInfusió a base de fulles de Sen, flors de Malva, estèvia, llavors de Saragatona i llavors de lli. Gràcies al seu potent efecte laxant, és un gran aliat contra el restrenyiment.\nInfusió a base de menta, anís estrellat, regalèssia, fonoll i comí de prat. Facilita la digestió i combat eficaçment els gasos i els espasmes gastrointestinals.\nInfusió a base de bedoll, regalèssia, fonoll, bardana, anís estrellat i carxofa. Gràcies als seus ingredients amb propietats diürètiques, afavoreix l’eliminació de líquids i depura l’organisme.\nInfusió a base de bardana, rizoma de grama, cua de cavall, fulles d’ortiga i bedoll. Ajuda a eliminar toxines gràcies als seus potents efectes diürètics. Es recomana en casos de càlculs, prostatitis i edemes.\nInfusió a base de passiflora, melissa, camamilla, regalèssia, anís estrellat, til·la i aroma natural de taronja dolça. Combat els trastorns del somni com l’insomni, l’ansietat i l’estrès i ajuda a la relaxació.\nInfusió a base de menta, regalèssia, poma, saüc, gingebre, farigola i eucaliptus. Amb propietats descongestives, aquests ingredients ajuden a disminuir la congestió de pulmons, nas i gola, així com a combatre la tos seca i productiva.\nRepel·lents d’insectes >


Pla d'acció contra el canvi climàtic - Diari de Terrassa\nAmb una vigència de vuit anys, contempla actuacions per reduir les emissions de gasos d’efecte hivernacle i adaptar la ciutat als efectes d’aquest canvi\nLa Comissió Informativa de Territori i Sostenibilitat ha acordat avui elevar al Ple de març l’aprovació inicial del Pla d’Acció per l’Energia Sostenible i el Clima (PAESC) i la renovació del compromís amb les finalitats del pacte de les Alcaldies pel Clima i l’Energia. Els objectius principals del pla són reduir les emissions en un 55% l’any 2030, com a pas intermedi per assolir la neutralitat en carboni l’any 2050, d’acord amb els objectius que estableix l’Acord Verd (Green Deal) de la Unió Europea (UE). També pretén enfortir la capacitat per adaptar el municipi als impactes del canvi climàtic, esdevenir més resilients i garantir a la ciutadania l’accés a una energia segura i sostenible.\nAquest pla dona continuïtat al Pla d’Acció per l’Energia Sostenible (PAES), aprovat el 2009, que va donar resposta els compromisos adoptats al Pacte d’Alcaldes i Alcaldesses, al qual es va adherir l’ajuntament de Terrassa el gener de 2008. Un cop renovat aquest acord amb el reanomenat Pacte de les Alcaldies pel Clima i l’Energia el nou pla incorpora, a diferència de l’anterior, les actuacions per afrontar el context actual d’emergència climàtica amb accions de mitigació, per aconseguir la reducció d’emissions, i d’adaptació, per reduir els impactes del canvi climàtic.\nPel regidor de Medi Ambient i Sostenibilitat i Energia, Carles Caballero, Terrassa ja està en el camí: «Entre 2005 i 2018 les emissions de tones de CO₂ per habitant es van reduir un 23%, més que la mitjana dels municipis amb més de 50.000 habitants de la província de Barcelona, que va ser del 16%. Ara treballem perquè el 2050 Terrassa sigui un municipi amb neutralitat climàtica, que\ns’abasteixi d’energies renovables, estigui descarbonitzat i sigui resilient. El Pacte de les Alcaldies pel Clima i l’Energia ens ajudarà a reduir les emissions de gasos d’efecte hivernacle; a preparar-nos pels impactes adversos del canvi climàtic i avançar cap a una transició energètica justa i sostenible».\nAquest pla s’emmarca dins la voluntat de l’Equip de Govern d’establir polítiques que redueixin les emissions de gasos d’efecte hivernacle, que estan associades a l’ús de combustibles fòssils, per fer una transició energètica que implicarà un canvi de model energètic i de consum, L’objectiu és reduir la dependència energètica de l’exterior i potenciar els recursos locals. En aquest sentit, el PAESC ha fet una primera estimació per valorar el potencial que tenen les cobertes d’edificis municipals per instal·lar plaques fotovoltaiques. En l’àmbit privat, s’ha calculat que el 45% de les cobertes dels edificis tindrien superfícies aprofitables. Més de 30 accions i 7 eixos d’actuació El PAESC té una vigència de vuit anys (2022-2030) i se centra en dos àmbits d’actuació: l’Ajuntament (equipaments, edificis, enllumenat públic, flota municipal i producció d’energies renovables) i la ciutat (sector residencial, terciari, transport i energies renovables). El pla inclou una estimació de les emissions, una avaluació de les vulnerabilitats del municipi als impactes del canvi climàtic i una proposta de 33 accions a seguir, distribuïdes en set eixos (nou model energètic; renovació urbana; cultures energètiques; mobilitat sostenible; gestió de residus; gestió de l’aigua i infraestructures verdes-blaves), que es reparteixen en dos grans blocs, com són els de mitigació i els d’adaptació al canvi climàtic.\nTambé respon a les actuacions ja incloses en la Declaració d’Emergència Climàtica de Terrassa del 2019 i del Programa per la Transició Energètica de Transició, així com del Pla local de Prevenció i Gestió de Residus (2018-2030); el Pla d’acció supramunicipal per a la millora de la qualitat de l’aire del Vallès Occidental de 2021 i el Pla Estratègic del Vehicle Elèctric (2022-25). També s’inclouran accions en la revisió que s’estan fent d’altres plans com el de la Millora de la Qualitat de l’Aire (2015-2020), el Pla de Reducció del Soroll (2014-2018) i el Pla de Mobilitat Urbana (2016-2021).\nTemes:ajuntament, canvi climàtic


Novetats que ofereix Google Chrome | Kronicom | Comunicació\nLes novetats que ens ofereix l’actualizació de Google Chrome: Ignorar Flash.\nFa una setmana escassa Google ha llançat una altra de les seves actualitzacions per Chrome, la número 56. I la notícia no està en què ha llançat una altra actualització, sinó l’efecte que aquesta tindrà sobre els nostres navegadors. A partir d’ara Chrome bloquejarà el contingut Flash per defecte.\nAixò vol dir que a partir d’ara tots els usuaris de Chrome, el navegador que s’utilitza més en el món, passaran a veure contingut HTML5.\nEl navegador s’actualitza silenciosament i en segon pla,\nper tant això passarà encara que l’usuari no s’adoni\nsi està veient contingut Flash o HTML5.\nLa conseqüència directa és que, a partir que aquesta actualització, hauríem de veure una reducció notable en el consum de contingut Flash. I això passarà sense que la majoria ens n’adonem. Però els que sigueu més experimentats hauríeu de notar una millora en el rendiment del navegador.\nI això és el que a Google prometen haver aconseguit:\nEn xifres concretes, Google afirma que Chrome 56 redueix un 60% les peticions de validació de navegadors i les pàgines web es recarreguen un 28% més ràpid. I això també implica una reducció en el consum de la bateria. Cosa que els usuaris d’un MacBook o MacBook Pro agrairan.\nNo cal que facis res perquè Chrome s’actualitzi en el teu Mac. La pròxima vegada que l’arrencada hauria d’haver fet automàticament, així que sempre pots consultar la versió que tens al menú Chrome; Informació de Google Chrome i forçar l’actualització des d’aquí. Això hauria de ser un cop fort perquè Flash passi a ser residual a la xarxa.


Blaus Comunicació – Les AMPA, la veu de les famílies\nPares i mares ens aboquem a participar a l’AMPA i ràpidament ens trobem en plena “activitis” muntant jornades, escoles sobre educació i criança, festes, gestionant extraescolars o serveis de menjador, per citar alguns exemples, deixant-nos-hi hores voluntàries. I és quan un s’atura a pensar el sentit d’aquesta implicació quan entren més preguntes…Un estrany instint ens condueix que tot això ho fem pels nostres fills i filles i que sumarà amb el projecte pedagògic del centre educatiu. Però…\nQuin és el sentit d’aquesta participació?\nRealment, té un impacte en l’educació dels nostres fills i filles?\nEn definitiva, per què serveix una AMPA?.\nUnes pinzellades d’aquest debat i donar eines per millorar el funcionament i l’organització de les AMPA és el que proposa amb aquesta formació ideada per la FAPAC.\nAra s’estan realitzant diverses formacions, de les quals n’imparteixo algunes de l’Àrea de Barcelona i del Baix Llobregat. Palpar tantes AMPA em faig una petita idea del gran univers que envolta aquestes organitzacions, divers i canviant. I cap d’igual.\nSi ets AMPA federada, i t’interessa aquesta o altres formacions, només cal triar dia i apuntar-s’hi!\nTags: AMPA, Entitats sense ànim de lucre, FAPAC, formació, Participació, qualitat educativa, Treball en xarxa,


bertaserracanta - Libros de este autor - Bubok\nAquesta història narra com quatre germans viuen a la illa dels maroons. Hi van arrivar feia set anys.\nVivien amb tota tranquil·litat fins que un dia una gent estranya van aribar-hi...\nAquesta història narra com quatre germans viuen a la illa dels maroons. Hi van arrivar feia set anys. Vivien amb tota tranquil·litat fins que [...] Ver libro