Terceres Jornades d'Animació a l'EASD d'Alcoi | ARA Multimèdia\nConferències i tallers sobre animació ompliran l'Escola d'Art i Superior d'Alcoi del 16 al 18 de desembre. Tot per a traslladar els alumnes "els aspectes tècnics, creatius i professionals més interessants dels projectes animats".\nEl fundador del primer estudi d'animació valencià, el director de 'Pos eso', o un taller per a vestir mons en miniatura conformen el programa de les jornades d'animació.\nDilluns 16 de desembre s'inicien les jornades amb la conferència de Sam (Samuel Ortí), director i animador especialitzat en la tècnica stop motion, qui parlarà de Com sobreviure sent un animador independent. Sam és conegut pels curtmetratges nominats als Goya 'El ataque de los Kriters asesinos' del 2008; o 'Vicenta' del 2010. L'any 2014 va vore la llum el seu primer llarg, "Pos eso", premiat a festivals de Xile, Itàlia o la República Txeca.\nI al llarg de tot el dilluns es podrà participar en el taller per a Vestir un món en miniatura, amb la dissenyadora Flora Cuevas. "Ha treballat a nombroses produccions animades elaborant el vestuari per als personatges, sempre posant especial atenció als teixits (tints, acabats i textures) i les estructures amb les quals es realitza la mateixa animació", expliquen des de l'EASD d'Alcoi. Cuevas ha participat en produccions com 'Missing Link' o la ja mencionada 'Pos eso'.\nDimarts 17 de desembre és el torn de Ramón Alós i Álvaro Robles, i el seu curt animat 'Umbrellas'. Parlaran del procés de producció, moment en què es troben després d'haver aconseguit el finançament necessari a través de la plataforma Kickstarter.\nI per a tancar les jornades, dimecres 18 tindrà lloc el taller sobre Animació aplicada a diferents tècniques, amb Ignacio Meneu, fundador l'any 1987 del primer estudi d'animació de la Comunitat Valenciana, Camelot Dibujos Animados S.L.


Marzà: ‘El nou Consell acabarà amb el conflicte entre Educació i el CEIP Pare Català’ - Diari La Veu\nEscriba el número 486998\nPares d'alumnes del centre Pare Català de València que volen continuar amb la línia en valencià es manifesten a les portes de la conselleria d'Educació.\nEl portaveu adjunt de Compromís, Vicent Marzà, s’ha mostrat aquest divendres convençut que el nou govern de la Generalitat “tindrà una voluntat inequívoca d’acabar amb el conflicte entre el CEIP Pare Català i l’anterior equip de la Conselleria d’Educació donant un compliment immediat a la sentència judicial que obligava que el planejament de centre complira amb l’article 6 de l’Estatut d’Autonomia tot garantint l’ensenyament en valencià”.\nPer aquesta raó, Marzà ha exigit a la consellera en funcions, Maria José Català, que s’abstinga d’aprofundir en el conflicte.\n“Primer els jutjats i després les urnes han deixat clar que la política agressiva contra el sector educatiu i l’ensenyament en valencià s’ha acabat. Estic segur que el nou equip de la Conselleria tindrà en l’impuls de l’ensenyament públic i en valencià i el consens amb el sector educatiu els dos principis rectors”, ha manifestat el portaveu adjunt de la coalició nacionalista.\nEscriba el número 663879


capitandorra: marzo 2009\nNova rebotiga parant atenció a la crisi esdevinguda arrel de la càrrega dels Mossos contra els joves estudiants antiBolonia.\nFem un breu resum dels principals titulars apareguts des de la batussa del passat 18 de març: El conseller Saura escriu ‘una carta d’amor als Mossos’ – les cometes són meves-; Els Mossos s’autoexculpen en un informe filtrat a la premsa; El conseller Saura ofereix un pacte sindical als Mossos en plena crisi; Un grup d’estudiants antiBolonia es tanca de nou en diverses facultats de Barcelona; El conseller Saura té previst fer fora del seu càrrec al director general de la Policia, Rafael Olmos; Convocada una manifestació d’estudiants a Barcelona i altres capitals catalanes el dijous 26 de març; Els estudiants afirmen que no es manifestaran per la Rambla si s’ho prohibeixen els Mossos – Alerta! Que diu el crític. Hem arribat al punt que és notícia obeir a la autoritat-; Els estudiants expliquen que comptaran amb el seu propi servei d’ordre – com diuen els castellans: ¡Cría cuervos, que te sacarán los ojos !\nDe veritat que, tot plegat, és un immens joc de despropòsits que ni tant se vols resulta divertit. Continuem. El sr. Saura té previst comparèixer el dimarts, 31 de març, al Parlament, per presentar l’informe sobre l’actuació dels Mossos. No es descarta la presència, com a convidats, de Gaby, Fofo i Miliki per tal de dibuixar un somriure en una societat bocabadada i esmaperduda. La rumorologia afirma que el nét del Che Guevara, que ha visitat Barcelona en els darrers dies, pot substituir a Olmos al capdavant la policia catalana. Entren ganes de demanar’ls-hi que s’ho facin mirar tots plegats. A la vida es pot fer tot, menys el ridícul. Per cert, encara que el lector no se’n pugui avenir, només la frase sobre els tres mítics pallassos de la tele i l'altra sobre el nét del Che Guevara són falses, tota la resta és veritat de la bona.\nPD He pres la imatge de la web del Polonia. El Conseller Saura està copiant descaradament al Saura d'en Toni Soler i els seus\nPublicado por Capitandorra en 10:50 No hay comentarios:\nSaura ha de plegar\nHavia escrit una rebotiga parlant d’Almodóvar i la seva nova pel·lícula ‘Los abrazos rotos’. Estava apunt d’enviar-la a ‘La Manyana’ quan he llegit les primeres declaracions del conseller d’Interior, Joan Saura, sobre la càrrega policial que el passat dimecres, 18 de març, els Mossos van dur a terme contra els estudiants anomenats anti-Bolonya. En aquesta càrrega van resultar ferits diversos manifestants, així com Mossos i periodistes, degudament identificats. No és de rebut que en les primeres declaracions que fa el màxim responsable de la polícia catalana afirmi, com recullen diversos mitjans de comunicació, que ‘els periodistes no anaven prou identificats’. Quina identificació més necesita el sr. Conseller, a banda del braçalet i la càmara de televisió?\nLa presència de Joan Saura al capdavant d’una conselleria tant complicada com Interior suposa una amenaça constant pel crèdit dels Mossos d’Esquadra. Són ja varis els casos d’errors greus del conseller, des de la pistola-performance fins a la càrrega que va transformar el centre de Barcelona en una batalla campal, passant per les sentències que, dia sí, dia també, condemnen a policies catalans per abusos d’autoritat i, en alguns casos, maltractaments.\nCrec en la necessitat de l’existència dels Mossos; crec que és un cos sobradament democràtic però em fa por que la presència d’un líder tant feble, tant volàtil, com el sr. Saura acabi perjudicant la imatge d’una institució necesaria. No em considero un innocent i entenc que Iniciativa té una determinada quota de poder intocable i que el manteniment d’aquesta quota és el preu que el tripartit ha de pagar per continuar governant. No espero miracles i per això demano a la resta de líders de la formació eco-socialista que facin fora a Joan Saura, abans de que se’ls endugui per davant, i que qualsevol d’ells es posi al capdavant d’Interior. Segur que ho fa millor que l’actual titular.\nPublicado por Capitandorra en 6:10 2 comentarios:\nBarça ( i II)\nNi puc, ni sé, ni me’n vull estar. El Liverpool va acomiadar al Real Madrid d’Europa amb 4 gols que van destrossar l’arrogància blanca. El Barça es va classificar per a quarts de final de la Champions League, regalant una primera part de luxe que convida a somiar amb la primavera romana. Per davant, abans de cantar victòria, queda un camí molt complicat on els clubs anglesos, amb especial atenció al Manchester United i als d’Anfield Road, es mostren com els escolls més difícils de superar.\nAvui, quan encara falten dos mesos llargs perquè els títols, si finalment arriben, omplin la vitrina del museu blaugrana, vull felicitar al president Joan Laporta per haver apostat, en moments molt complicats, per reforçar la identitat del club i no deixar-se endur pels cants de sirena resultadistes, per aquells que creuen en allò tant cínic de ‘qui dia passa, any empeny’ i que són incapaços de parir cap idea, de bastir cap projecte que pugui entusiasmar, que pugui il·lusionar a un col·lectiu, a una societat, tant mancada de fe com la nostra. Gràcies, president, per no deixar que el Barça es transformi en un club qualsevol ! Gràcies, president, per defensar una història que va començar allà pels anys 90 del segle passat, quan un holandès genial va asseure’s a la banqueta del nostre equip !\nHo deia al començament d’aquest article: ni puc amagar l’orgull de ser del Barça; ni sé dubtar d’aquest equip; i, sobretot, no me’n vull estar de dir que ser del Barça és molt maco i que ser culé és dir que hi ha una ètica, que les formes importen i que la fi no justifica, mai de la vida, els mitjans. Ah, me n’oblidava: els del canguelo que vagin esperant el seu particular salvador, en Florentino, i segueixin amb les seves campanyes mediàtiques; mentre, nosaltres continuarem fent l’únic que sabem fer, jugar a futbol !\nPD La foto del post correspon a l'Estadi Olímpic de Roma, seu de la final de la Champions d'enguany. Hi arribarà el Barça? S'admeten apostes....\nPublicado por Capitandorra en 11:19 No hay comentarios:\nSlumdog Millionaire: la peli de l'any\nFeia temps que havia vist el llibre de '¿Quiere ser millonario?' per alguna de les botigues que visito habitualment. El resum de la contraportada em convidava a pensar en una narració potent, ben trobada i, la veritat, és que per una cosa, o per l'altra, no m'acabava de decidir a comprar-lo. Bé, sí que hi ha un motiu i aquest és, com sempre, monetari. Pels amants de la lectura, una mitjana de 20 euros, o més, per una edició més o menys correcta, resulta un cop important a la cartera. Per posar un exemple: si prop del 50% de la gent té un sou mileurista, fem una regla de tres i veiem com comprar-se un llibre suposa el 5% de la nòmina mileurista. Però aquesta és una entrada de cine i no pas d'economia.\nEl fet és que quan vaig veure els nominats als Oscar i vaig veure que la pel·lícula amb més nominacions estava basada en aquella novel·la que feia temps que rondava, vaig anar ràpidament a comprar-la. Evidentment, '¿Quiere ser millonario?' estava esgostat a totes les llibreries de Tarragona i me'n vaig fer amb una còpia al FNAC de Barcelona. Vaig devorar el llibre a l'aviò, de camí cap a Mèxic, i de tornada a Tarragona vaig anar, directe, a veure la pel·lícula. Per primer cop, en molt temps, he gaudit d'una adaptació literària molt ben feta. El film canvia línies argumentals de la novel·la i ho fa amb sabiduria, fent guanyar a la història amb potencial dramàtic. En Danny Boyle repren la fortalesa fílmica que va mostrar a 'Trainspotting' i els actors, sobretot el germa mafiós, estan fantàstics. 'Slumdog Millionaire' és una excel·lent pel·lícula i un fantàstic avís per a navegants per a aquells que encara creuen que, al cinema, quan més gran, més car i més espectacular, millor. L'important és, com sempre, el relat i en relats tant bons com el de 'Slumdog Millionaire' millor no avançar gaire informació i convidar a tothom a anar-la a veure.\nPublicado por Capitandorra en 9:45 No hay comentarios:\nSe m’acumulen els temes sobre la taula. Per una banda, el projecte de llei del Cine de Catalunya es mereix quelcom més que un article d’opinió, potser una tesi doctoral, i tot. A l’altre cantó, l’espantós paper que un anteriorment prestigiós mitjà de comunicació està jugant en el cas de la trama investigada pel jutge Garzón. Les dades de l’atur són massa serioses com per intentar parlar-ne en tant poc espai i, a més, em manquen els coneixements necessaris com per oferir un anàlisi rigorós.\nAixí doncs, i vist l’estat actual de la situació, del que escriuré, avui, serà del Barça. Vull escriure sobre el Barça ja que me n’he cansat de ‘canguelos’ i tonteries vàries nascudes allà baix, a Madrid. En el moment d’escriure aquestes línies, el club blaugrana s’ha classificat per a la final de la Copa del Rey que jugarà ,el dimecres 13 de maig, a València, contra l’Athletic de Bilbao. ‘El Athletic ilusiona a España con la Copa 24 años después’, diu un dels diaris digitals més llegits del país. ‘El Barça entra en la final por la puerta de atrás’, sentencia un altre mitjà de los madriles. A servidor, habitualment tranquil, comença a esgotar-se-li la paciència amb tanta tonteria i creu que ja va sent hora de deixar anar un clar i contundent ‘mecagoencony’ i dir que el Barça és el rei de Copes, i que la guanyarà, ja que és millor equip que l’Athlètic de Bilbao; que és millor estar primer, a 4 punts del segon, que no anar segon, a 4 punts del primer; que és millor rebre el Lyon a casa, amb un empat al partit d’anada, que no haver d’anar a remuntar a Anfield; i que, definitivament, és mil vegades millor, més maco, més emotiu, més emocionant, ser del Barça que del Real Madrid. Ah ! I els dodotis i el canguelo, que se’l posin on els hi càpiga, que aquí som adults que juguem a fútbol, i no nens, o esclaus, que s’espanten davant l’amo !\nPublicado por Capitandorra en 9:42 No hay comentarios:


Torna la Festa de la Infància als poliesportius de Mont-roig i de Miami Platja el 12 de desembre | La Guia De Reus\nInici La Guia del Camp Torna la Festa de la Infància als poliesportius de Mont-roig i de...\nLa 5a edició de la Festa de la Infància, que organitza l’Ajuntament de Mont-roig del Camp, tornarà el proper diumenge 12 de desembre al matí, entre les 11 i les 14h, als poliesportius municipals de Mont-roig i Miami Platja, després que l’any 2020 es va haver d’anular per les restriccions de la pandèmia de la Covid19. Ara, el consistori de Mont-roig del Camp ha volgut reprendre aquesta jornada festiva que s’ha integrat dins la programació de Nadal. La Festa de la Infància, que estarà formada per un seguit d’activitats lúdiques per a tota la família, incorpora com s’ha fet fins ara, l’acte de benvinguda als nadons. En aquesta edició seran homenatjats els nens i nenes nascuts entre el dia 1 de novembre de 2020 i el 30 de novembre de 2021. La mascota de Mont-roig i Miami Platja, la Momi, també farà acte de presència durant la matinal a tots dos poliesportius.\nCal recordar que el cartell de la Festa de la Infància és el dibuix guanyador del concurs que s’ha realitzat a partir d’una crida a tots els nens i nenes del municipi de preescolar i primària. La guanyadora del concurs és la Mestral Risalde Vallverdú, de 6 anys, que va ser escollida després d’una decisió molt complicada pel jurat, ja que alguns dels dibuixos rebuts, eren molt encertats\nArticle anteriorMés de 30 artistes de Cambrils obriran les portes dels seus tallers els dies 11 i 12 de desembre\nArticle següentAri Sánchez, la tercera millor jugadora de pàdel del món, visita el Golf Costa Daurada


La gestió de la tresoreria en la conjuntura actual | Crisalide\n← Mentre arriba el càrrec\nMotivació 3.0 →\nLa gestió de la tresoreria en la conjuntura actual\nPosted on 19 juliol 2015 by daobo 0\nEl passat dimecres 8 de juliol vaig assistir a un acte organitzat per Caixa Popular, dos conferències sobre la situació econòmica mundial actual i com usar aquesta informació per gestionar la tresoreria.\nLa segona de les conferències va estar a càrrec d’Òscar Esteban, responsable de vendes per a España, Portugal i Andorra de Fidelity.\nLa primera, més interessant, per pràctica, la va donar Mónica Blesa, responsable de l’Àrea de Banca Privada i Valors de Caixa Popular.\nEn aquesta conferència es va fer un repàs a la situació economico-mundial actual i als valors presents de l’euribor que presenta valors en negatiu a 1 i 3 mesos.\nEls objectius de qualsevol inversió haurien de respondre a dubtes com quina rendibilitat esperem obtindre, en quin termini i si estem, o no, dispostos a assumir riscos.\nLes inversions de la tresoreria es poden distingir entre curt termini com comptes remunerats, imposicions a termini fixe ITF), Pagarés, Lletres del tresor, etc. O a llarg termini, com inversions en Renda Fixa d’emissors privats o públics. També la inversió en renda variable, opcions i futurs s’han de considerar inversions a llarg termini.\nEn aquesta classe d’inversió a llarg termini és fonamental la classificació del risc, i a aquest efecte podem usar com a referència les qualificacions que entitats com Standard&Poors, Fitch o Moodys’s poden fer dels distints emissors del deute.\nInsistint en les baixes rendibilitats es mostraren els preus mitjos de les últimes subhastes de pagarés: 0,01% a 3 mesos, 0,126% a 6 mesos, 0,075% a 9 mesos…\nA l’hora de buscar major rendibilitat, i a mode d’exemple per relacionar aquesta amb el risc que comporta, es van mostrar les rendibilitats del Deute Públic nacional d’Espanya, Alemanya, Portugal,… on les rendibilitats augmentaven segons augmentava l’anomenat risc-país.\nUna alternativa, contemplant la possibilitat de més risc que el que té una inversió en ITF convencional ,seria assumir la gestió directa de les inversions, decidint en quins actius invertir, encara que necessita elevades sumes d’inversió i és imprescindible realitzar un seguiment permanent. S’incurreix en despeses per accés als mercats i custòdia dels actius.\nAmb Fons d’inversió (FI) també tenim el poder de decisió en quan al tipus d’inversions (renda fixa, renda variable,…) però no en la selecció d’actius on invertir. Amb els FI es pot “entrar” a invertir amb imports més menuts però també es imprescindible realitzar un seguiment periòdic malgrat que es dona una major diversificació que en les ITF.\nLa pregunta fonamental de la sessió sobre la classe d’inversió que es pot triar és: Quan mantindre el poder de decisió? Segons la ponent ho podem fer quan disposem de coneixements sobre actius i mercats, quan disposem de temps per fer el seguiment i quan tenim les ferramentes necessàries per a fer-ho.\nI quan delegar la gestió? Doncs quan no tenim les condicions anteriors i a més volem professionalitzar la gestió de la inversió. Es pot fer usant el servei de Gestió Discrecional de Carteres que precisament permet professionalitzar les decisions d’inversió, atorgant poders a un equip de gestió per a que invertisca la tresoreria que es posa a la seua disposició conforme a un marc d’actuació que s’estableix per contracte on s’indica el perfil de risc, el tipus d’actius, mercats on invertir, classes de divises, etc).


Santiago Agustí preside la entrega de galardones del IV Trofeo Diputación Aguas Abiertas - Diari del Maestrat\nEl circuit, que consta de 6 proves, compta amb una subvenció de la institució provincial de 9.400 euros\nAquesta edició ha comptat amb més de 100 inscripcions i un total de 61 persones de 14 categories diferents han aconseguit un lloc en la classificació\nAgustí ha explicat l’absència de la diputada provincial d’Esports, Tania Baños, en estar ‘’promocionant i fomentant en FITUR la nostra província com un motor esportiu i social que la converteix en un dels millors llocs nacionals per a practicar i competir en qualsevol mena d’esport’’. Sobre aquest tema, ha afirmat que pese ‘’a l’absència de la diputada, hui els protagonistes sou totes les persones que heu realitzat aquest circuit tan exigent durant més de tres mesos’’, i ha conclòs subratllant que ‘’el menys que podem fer des de la Diputació és guardonar-vos’’.\nAquesta quarta edició del Trofeu Diputació Aigües Obertes, organitzat pel Club Esportiu Evasió Running de Castelló, ha comptat amb un circuit de sis proves, realitzades en les costes dels municipis d’Almassora, Orpesa, Grau de Castelló, Vinaròs, Benicàssim i Castelló. El campionat ha comptat amb més de cent persones inscrites, havent finalitzat mínim una de les sis proves un total de 49 homes i 12 dones, de 14 categories diferents. Les persones que han participat en les sis competicions d’aquesta quarta edició han nadat més de 13.500 metres en mar oberta.\nAgustí ha agraït al club organitzador ‘’el seu esforç i constància per a tirar avant aquest circuit de natació, demandat entre la societat castellonenca i que porta al límit a tots els seus participants’’. Cal recordar que el Club Esportiu Evasió Running també institueix altres competicions provincials de gran nivell com a Territori Templer Experience, Oceanman Costa Azahar o Triatló Castelló, entre altres.


Alls envinagrats – Cuinejar\nRecordo que la primera vegada que els vaig tastar va ser al Parador de Ronda. D’això fa un quants anys, les nenes eren petites i feia una calor abrasadora. Entrar en aquell Parador ens va semblar com estar un palau: fresc i acollidor desprès de tot els dia amb pols i kilòmetres. A l’hora de sopar i abans de portar els plats ens van servir uns entreteniments, uns alls confitats que ens van sorprendre i encantar.\nLa història dels alls no acaba aquí. La meva sogra, l’Amparo, tenia una expressió molt seva que no havia escoltat dir mai a ningú: “Estar mes feliç que un all”. Quan li preguntava que d’on l’havia tret, movia el cap i deia: és que els alls donen alegria al menjar, no? I si, Amparo. Tenies tota la raó.\nI la tercera referència que em ve al cap quan penso en alls és el restaurant Semproniana. Allí , l’Ada Parellada ens ofereix una carta plena de picades d’ullet, de bromes i referències, on es molt fàcil menjar be i gaudir del lloc (pel meu gust, un pèl massa sorollós, però no es pot tenir tot !) . Mentre esperes a que et serveixin els plats, no falta mai un gotet amb uns alls confitats amb orenga, deliciosos i cruixents. I la darrera vegada que hi vaig anar, amb dues tietes que plegades sumaven 184 anys (!!!) , vaig creure que ja era hora de que aquests alls alegres passessin a formar part del meu blog\nVaig buscar la manera de fer-ho i vaig trobar la recepta de la Sandra pel Verd Primera de Betevé. Aqui la podeu veure en vídeo.\nEn primer lloc pelem els alls i els posem en aigua bullint uns 3 o 4 minuts. Un cop passi aquest temps, els traiem i escorrem.\nA banda barregem l’aigua, el vinagre i la sal. Ho posem al foc, deixem que arranqui el bull i ho apaguem. També ho reservem\nPosem els alls escorreguts en un pot de vidre i hi afegim l’orenga, el llorer i els grans de pebre. Els cobrim amb el líquid i ho deixem refredar abans de posar a la nevera. Esperem com a mínim un parell de dies abans de menjar-nos els.\nA la Banda sonora, avui una cançó alegre com un all (i de nom impronunciable 😉 Tubthumping dels Chumbawamba. (Tubthumper, 1997)


2021, l'any dels indults frustrats - Article d'Opinió d'Andreu Barnils\n2021, l’any dels indults frustrats\nÉs fals que el govern espanyol tingui la darrera paraula sobre els indults, és la justícia que acaba decidint\nMarchenA, president del Tribunal Suprem, l'òrgan que ha tombat diversos indults dels governs espanyols.\nL’any 2021 ens podem trobar que sigui l’any dels indults frustrats. L’any dels indults, perquè cada vegada són més les veus del govern espanyol que no els neguen, sinó que els insinuen. I frustrats, perquè el Tribunal Suprem pot tombar la decisió del govern socialista. Aquesta setmana passada hem vist el ministre Ábalos insinuant l’indult en una entrevista a La Vanguardia, Pedro Sánchez, en una conferència de premsa, i la ministra Carmen Calvo sostenint que els indults es poden concedir tot i tenir l’informe del Tribunal Suprem en contra. Afegim-hi la proclamació de Salvador Illa com a candidat a Catalunya, l’home capaç de negociar sigui què sigui, i veurem l’operació indult en marxa.\nEn la història dels indults potser aquesta és la gran mentida, la gran hipocresia i la gran falsedat: dir, espargir i fer creure que els indults són cosa del govern i prou. I que aquest és el gran avantatge de l’indult respecte d’una amnistia que necessita acords polítics impossibles. L’indult, ens diuen, n’hi ha prou que el govern del PSOE el vulgui, i la justícia no podrà frenar-lo. Fals. El govern, certament, pot tirar endavant l’indult amb l’informe del Suprem en contra. Però, un cop l’indult concedit, pot oposar-hi un recurs i tombar-lo. Els indults poden acabar, i acaben, a mans de la justícia.\nJust això va passar l’any 2013, amb l’indult atorgat al kamikaze Ramon Jorge Rios Salgado, condemnat a tretze anys de presó per haver conduït contra direcció cinc minuts per l’autopista AP-7. Va acabar matant José Alfredo Dolz. Condemnat a tretze anys de presó, el govern del PP el va indultar, amb escàndol inclòs, perquè al bufet d’advocats de la defensa hi treballava el fill del ministre de Justícia que havia atorgat l’indult, Albert Ruiz Gallardón. El fill el defensa, el pare l’indulta. L’indult es va considerar un favor polític. I el Tribunal Suprem va anul·lar l’indult del govern. El 21 de març del 2014 l’home va entrar a la presó. Aquí el van entrevistar pocs dies abans. El govern atorga un indult? Doncs, nosaltres el tombem.\nEl 2011 el govern del PSOE va indultar el conseller delegat del banc Santander, Alfredo Sáenz, condemnat a tres mesos d’arrest i inhabilitació temporal. Havia de renunciar el càrrec. Però el govern del PSOE el va indultar i va canviar la pena per una multa de 6.000 euros. Podia, doncs, mantenir el càrrec. Finalment, el 2013 el Tribunal Suprem va anul·lar l’indult, va mantenir la inhabilitació i Sáenz va caure. Res de càrrec. L’indult del govern, un cop més, paper mullat.\nEl 2018 el Tribunal Suprem va anul·lar un altre indult, el de Maria Salmerón, condemnada a sis mesos de presó per no haver complert la custòdia compartida amb el pare, condemnat per maltractaments. Un cas bèstia que fa vint anys que s’arrossega i que inclou tres indults, i tres anul·lacions, amb un darrer episodi, el mes d’octubre passat.\nEn resum, dir que els indults del govern espanyol no poden ser tombats pel Tribunal Suprem és contrari a la veritat; de fet, els experts parlen de dues esquerdes que permeten de tombar indults: errors de forma i manca de justificació. Gran mentida del PSOE, amb els indults, l’intercanvi de favors que n’espera i les falses esperances que suscita quan resulta que el Tribunal Suprem els pot tombar. N’hi ha precedents. Pocs, molt pocs, és cert. Els tres que hem vist i poca cosa més. Però hi són i, aquesta part de la pel·lícula, l’amaguen.\nLa justícia, a l’estat espanyol, deixarà passar els indults davant seu sense ficar-hi cullerada, si ho ha fet quan li ha convingut? El cas dels presos polítics allargarà la curta llista d’indults del govern tombats pel Suprem? El dubte no és si el Suprem té la potestat de tombar indults. El dubte és si voldrà fer-ho.


L'Eurocambra declara la UE "zona de llibertat per a les persones LGBTIQ" - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nL'Eurocambra declara la UE "zona de llibertat per a les persones LGBTIQ" - Diari de Barcelona\nL'Eurocambra declara la UE "zona de llibertat per a les persones LGBTIQ"\nEls eurodiputats condemnen la discriminació a Polònia i reclamen que tothom pugui viure "sense temor a la intolerància"\nL'Eurocambra ha declarat la Unió Europea "zona de llibertat per a les persones LGBTIQ". Amb 492 vots a favor, 141 en contra i 46 abstencions, els eurodiputats han aprovat una resolució que és una resposta a les més de 100 "zones lliures de LGBTIQ" declarades a Polònia.\nEn el text, els eurodiputats subratllen que "totes les persones LGBTIQ a la Unió Europea han de gaudir de la llibertat de viure i mostrar públicament la seva orientació sexual i identitat de gènere sense temor a la intolerància, la discriminació o la persecució", apunta la resolució, que condemna la "discriminació i els atacs" contra les persones LGBTIQ a Polònia i l'empitjorament de la situació a Hongria.\n"Les autoritats de tots els nivells de govern de tota la Unió Europea han de protegir i promoure la igualtat i els drets fonamentals de tots, incloses les persones LGBTIQ", reclamen els eurodiputats.\nHongria i Polònia porten al TJUE el mecanisme que condiciona els fons europeus al respecte de l'estat de dret\nPrecisament, els governs d'Hongria i Polònia han portat a la justícia europea el mecanisme que condiciona els fons europeus al respecte de l'estat de dret. Segons ha confirmat el Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE), Budapest i Varsòvia han presentat ja accions contra el mecanisme sota l'argument que "no té base en els tractats" de la Unió Europea i que "interfereix en les competències dels estats membre".\nEl veto d'Hongria i Polònia a aquest mecanisme va mantenir bloquejat el pressupost comunitari per als pròxims set anys i el fons de recuperació fins al desembre, quan els líders van aconseguir desencallar el paquet d'1,8 bilions d'euros.\nL'acord per tirar endavant el paquet econòmic incloïa el compromís de la Comissió Europea de no activar cap procés contra cap país fins que no s'estableixi com es governa el mecanisme. L'acord també preveia que TJUE digués si el mecanisme compleix la legislació europea.


RumbKP | Nash Alex Sasha\nArxiu d'etiquetes: RumbKP\nSegona setmana de setembre: a ritme de rumba catalana i cultura a l’abast de tothom\n29 de setembre de 2014 admin\tDeixa un comentari\nLa segona setmana de setembre ha estat molt intensa per a nosaltres, hem estat en dos esdeveniments gairebé seguits per continuar donant a conèixer la nostra iniciativa i recaptar fons per seguir ajudant a l’Àlex.\nEl dimecres 10 de setembre vam estar al festival de rumba catalana de Catalunya RUMBKP Festival que va tenir lloc a Capellades, Barcelona. Hem d’agrair a l’Organització del RumbKP Festival que ens permetessin muntar la nostra parada des que va començar el festival a les 23:30h fins a la seva finalització, el temps va acompanyar fent una nit i matinada magnifiques, que va permetre gaudir dels grups que van participar al festival: Terratombats, Bongo Botrako i Oques Grasses i del seu ambient.\nMoltes gràcies als Terratombats, rumba catalana en la seva més pura essència. Va ser genial escoltar-los i veure’ls en directe, que compartissin uns minuts amb nosaltres i es fessin fotos en la nostra parada, ajudant-nos a donar a conèixer la nostra causa des de l’escenari parlant de l’Àlex i portant una samarreta de l’associació. Moure’ns per ajudar l’Àlex ens permet gaudir de moments especials i aquest va ser un d’ells.\nI vam seguir el divendres i dissabte, 12 i 13 de setembre, d’11h del matí a la 1h de la matinada, dos dies amb molt sol i molta calor, en el Mercat d’Artesans i Paradistes, activitat complementària de FiraTàrrega – Teatre al Carrer, que va tenir lloc a Tàrrega, Lleida. Milers de persones visiten aquesta gran fira, participant d’aquesta gran festa cultural. Gràcies a la col·laboració de Fira Tàrrega vam poder muntar la nostra parada.\nCom sempre amb molta dedicació, esforç i voluntat, però també amb molta il·lusió continuem avançant, gaudint, sentint-nos satisfets i trobant la part positiva en tot el que fem que també la hi ha, ha valgut la pena per tot el recaptat, per la difusió que hem realitzat i els nous amics que hem fet.\nMoltes gràcies a tots els que ho esteu fent possible!\nEns en anem de festival: dimecres estem al RumbKP\n4 de setembre de 2014 admin\tDeixa un comentari\nEl dimecres 10 de setembre estarem al RUMBKP Festival, la segona edició del festival de rumba catalana de Catalunya que es fa a Capellades. Hi serem amb la nostra paradeta plena de les nostres coses (samarretes, Buffs, polseres….), per continuar donant a conèixer la nostra iniciativa als seguidors d’aquest festival que es fa a l’espai de l’Esplanada de Capellades, és troba a 2 min. del centre de la vila, al carrer Fossar s/n.\nHem d’agrair a l’Organització del RumbKP Festival de Capellades que ens permetin posar parada en el seu festival. En aquesta edició 2014, el festival RumbKP comptarà amb la participació dels grups: Bongo Botrako, Oques Grasses i Terratombats.\nEl festival començarà a partir de les 23:30h i es durà a terme a l’Esplanada. En aquest enllaç trobareu més informació http://rumbkpfestival.cat/


"Papa jo vull ser torero; papa jo vull matar toros; papa jo vull saltar ruedos". Sí, ho admeto, les meves referències musicals no són cap icona del jazz ni del soul. Tampoc ho és Albert Pla, però cada cop que recordo aquesta cançó em faig un tip de riure.\nHi ha determinats dies en què voldria ser torera. O bombera. O metge. O paleta. O caixera d'un súper. De fet, qualsevol cosa que no fos ser emprenedora. En dies com aquests, voldria ser assalariada. Sóc conscient del romanticisme que envolta l'emprenedoria i també de les coses bones que té, però m'haureu d'admetre que vosaltres també heu pensat en alguna ocasió qui us ha manat ficar-vos en aquest embolic de muntar una empresa i deixar la vostra feina amb sou fix i responsabilitats limitades.\nAvui tinc un d'aquells dies. I això que aquest matí el meu soci m'ha dit que arribarem vius al març amb la caixa que tenim ara mateix (visca!). Una amiga em va recomanar una vegada anar a un coach ( sacacuartus , ehem, perdó) per fer front a un problema. La seva solució va ser fer una llista de les coses bones i de les dolentes del tema en qüestió. Així que, per solucionar la meva crisi d'avui, ho faré.\nCoses bones de ser emprenedor: la gent t'admira. No has de fitxar a les nou del matí i a les sis de la tarda. No tens un cap inaguantable a qui donar explicacions. La teva nòmina depèn de tu i només de tu. Pots imaginar el que vulguis per a la teva empresa. Veus directament com entren les factures a caixa. Ets amo i senyor amb els proveïdors.\nCoses dolentes: la gent pensa que ets boig. No tens horari definit i comences a treballar amb el telèfon des del llit i acabes la jornada de la mateixa manera. Et converteixes en un cap inaguantable a qui donar explicacions. La teva nòmina depèn de tu i només de tu (si no hi ha diners, no cobres). Has de fer les factures i veus com triguen a pagar-les. Ets esclau dels teus clients.


Amb el d’avui, ja arribem al mes d’aquesta guia d’hostaleria lleidatana per gaudir durant i després del confinament. Vostès lectors, i jo mateix, hem anat gaudint de temples gastronòmics de la Terra Ferma en els quals fruir-nos d’àpats d’estrelles Michelin, de restaurants per portar a casa durant aquests dies o, com el del darrer article, per passar d’una bona estona en alguna de les terrasses de la ciutat.\nPel d’aquesta setmana, els parlaré dels restaurants que tenim a l’Horta de Lleida i dels pobles de la rodalia de la capital. Estem en primavera, i una de les experiències més recomanables que hi ha a Ponent, és gaudir dels colors que ens dóna aquesta estació climàtica als camps i conreus de la plana lleidatana. Anem a fer una escapada pel territori i observar les cases de menjars que hi tenim?\nA l’horta lleidatana tenim restaurants de solera que s’han fet un lloc en el qual poder degustar, a més dels caragols i la carn a la brasa, verdures i hortalisses autòctones ilerdenques, fruita local i estacional, i grans postres cassolans, acompanyats d’un bon vi de Costers del Segre. A la partida de Butsènit lleidatana, i ordenats per distància des de la ciutat, hi trobem primer Cal Benito (davant de l’espai que ocupava l’antiga discoteca Wonder).\nEl germà petit de la Garbinada de Granyena de les Garrigues (que també mereix citar-lo en aquesta guia i visitar-se), s’està convertint és un espai per esmorzar com un senyor, fer un dinar típic lleidatà i, ara, de cara a l’estiu, fer sopars a la fresca acompanyats de música carrinclona. La família propietària de Can Rubies és capfica, de sempre, en poder delectar-nos amb les millors hortalisses de l’hort, acompanyades d’uns suculents caragols a la llauna i una bona selecció de carns.\nI tot seguit, Cal Nenet (davant de la Capella de Butsènit), que amb tres generacions familiars al capdavant del negoci, han sabut transmetre plats i receptes culinàries de la família Pelegrí-Viladegut a tots els comensals que els visitin. No em vull deixar a les partides de Montcada i Boixadors, amb la Dolceta (citada recentment) i Cal Molí (al davant del Tenis Lleida) amb bons plats de sempre de casa nostra.\nA l’extraradi de la ciutat –i seguint els punts cardinals– citaré alguns d’aquells restaurants que haurem de visitar un cop s’alci el confinament actual. Casa Esther de Torrefarrera, és l’establiment que la família Roig regenta de fa un bon grapat d’anys i és el seu projecte personal de la seva particular estima per la cuina: oferir bons aliments i cuinar-los amb una acurada passió per la brasa. A Rosselló hi tenim l’Ambrosia, que ja vaig citar-lo fa dues setmanes en aquesta guia.\nI en la mateixa carretera tot just abans d’arribar a Alguaire, a mà esquerra, hi ha El Jardí d’Alguaire, amb una de les millors cartes de plats elaborats amb què gaudir gastronòmicament dins del cor de la zona de Pinyana.\nCa la Magda d’Alcoletge, al bell mig de la vil·la i ocupant un edifici que va ser un convent de Monges, és un Restaurant per a multitud de solucions per tal de fer d’un bon dinar, com una experiència en parella, celebracions familiars de petit format o bé una festa a l’aire lliure. La seva treballada carta i els tocs personals d’en Salvador (el copropietari), obliguen a fer que el visitem i el gaudim de les seves generoses racions.\nAbans d’anar a Sudanell i Sarroca, he de citar el Restaurant de l’Antoni Rúbies a Artesa de Lleida (que també vàrem anomenar-lo fa dos articles passats) i temple arrossaire de ponent. La Lluna i el Racó, també són dos d’aquells espais situats entre les Garrigues i el Segrià, que ens permeten gaudir de la cuina rica del regadiu amb la proximitat de la gustositat dels plats del secà lleidatà.\nEl Racó del Fartet, a Alcarràs, és d’aquells restaurants, que després de tres dècades darrere d’aquest ambiciós projecte personal, la Carme Dolcet i el Josep Maria Solís, han sabut oferir-nos saborosos caragols a la gormanda o sublims cabrits al forn, entre altres suculents pecats gastronòmics de Ponent.\nVist des de dalt, els lleidatans no en som prou conscients del luxe que tenim d’estar vorejats d’un gran pulmó verd com és l’horta de la ciutat, els camps fruiters que hi ha al Segrià i de la proximitat que hi ha amb l’Urgell, les Garrigues i la Noguera. No cal fer grans trajectes en cotxe o en tren per tenir la llibertat de sortir de casa, quan a menys de 20 kilòmetres tens tanta oferta gastronòmica i de lleure. Sens dubte, no hi ha acció més responsable un cop s’acabi l’etapa Covid-19 que la d’invertir la poca o molta riquesa que tinguem en productes de casa, i un d’aquest és, sens dubte, el gastronòmic!


MILFORD SOUND, EL FIORD PER EXCEL·LÈNCIA - El Món a la Mà | Blog de Viatges\nLa Volta al MónMilford SoundNova ZelandaOceania\nMILFORD SOUND, EL FIORD PER EXCEL·LÈNCIA\n24 març, 2018 16 març, 2020 elmonalama\nMilford Sound és el fiord dels fiords, el fiord més conegut de Nova Zelanda i sens dubte el que més visitants rep. La manera més pràctica per anar és des de Queenstown ja que es troba 5 hores en cotxe a la regió de Fiordland. Teniem dues opcions per anar a visitar-lo:\nConduir amb la nostra furgo fins allà i agafar un vaixell per fer el típic creuer de dues hores en el que es visita el fiord.\nAgafar una excursió amb bus des de Queenstown d’un sol dia i amb el vaixell inclòs.\nVam escollir aquesta segona opció amb GO Orange. Anàvem curts de dies i no podíem dedicar-li dos o tres que necessites si vas pel teu compte i d’aquesta manera també estalviàvem amb benzina, gens barata en tot el país. Sacrificàvem la llibertat d’anar pel propi compte però guanyàvem en estalvi i en temps.\nGo Orange ens va passar a buscar pel centre de Queenstown sobre les 7 del matí en un bus panoràmic: sense cortines, tot finestra, inclòs el sostre. Vam fer una parada de descans a Te Anau, el poble que queda abans d’entrar al parc i on es poden trobar alguns campaments si es prefereix anar amb vehicle. Des d’allà vam seguir parc natural endins fen diferents parades per gaudir de la bellesa del paisatge, fins arribar al port on vam embarcar al propi vaixell de la companyia per gaudir de l’espectacle de Milford Sound. El recorregut dura unes dues hores i amb Go Orange hi ha menjar inclòs (fish&chips si hi vas a l’hora de dinar com nosaltres, carrot cake a la tarda i bagel pel matí).\nÉs realment preciós, surts del port situat a l’inici del fiord i arribes fins a mar obert navegant per un costat i per l’altre s’hi va de tornada, per no perdre detall. És una de les imatges característiques de Nova Zelanda i amb motiu. Nosaltres vam veure dofins durant el trajecte i vam sortir el doble de contents!\nelmonalama 24 març, 2018\nQUEENSTOWN, CAPITAL DE L’AVENTURA\nDUNEDIN: VIDA NOCTURNA, FOQUES I PINGÜINS


Instal·lacions esportives als Jocs Olímpics d'estiu de 1992 - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEn la realització dels Jocs Olímpics d'estiu de 1992, celebrats a la ciutat de Barcelona entre els dies 25 de juliol i 9 d'agost de 1992, s'utilitzaren tot un seguit d'instal·lacions esportives, dividides en 7 grans zones:\nLogotip dels Jocs Olímpics d'estiu de 1992.\n1 Estadi Olímpic de Montjuïc\n2 Anella Olímpica\n3 Àrea de Sants-Monjuïc\n4 Àrea olímpica de la Vall d'Hebron\n5 Àrea olímpica de la Diagonal\n6 Àrea olímpica del Poblenou\nEstadi Olímpic de MontjuïcModifica\nL'Estadi Olímpic Lluís Companys.\nArticle principal: Estadi Olímpic Lluís Companys\nVa ser projectat per l'arquitecte Pere Domènech i Roura amb motiu de l'Exposició Internacional de Barcelona de 1929. Amb motiu de la Copa del Món d'atletisme de 1989 i dels Jocs Olímpics de 1992 va ser completament remodelat per l'equip d'arquitectes Correa-Milà-Margarit-Buixadé, juntament amb Vittorio Gregotti. Per als espectacles esportius va quedar amb un aforament de 55.000 persones.\nEl 1997 el RCD Espanyol es va traslladar a l'Estadi Olímpic de Montjuïc per jugar els seus partits com a local, en substitució de l'Estadi de Sarrià. Un any després el Comitè d'Estadis de la UEFA va atorgar-li la categoria de cinc estrelles, per la qual cosa s'hi podien celebrar competicions de futbol del màxim nivell continental. El 2001 l'estadi va canviar el seu nom en honor a Lluís Companys.\nEl Palau Sant Jordi i, darrere, la Torre Calatrava.\nSituada al voltant de l'Estadi Olímpic de Montjuïc i a la muntanya del mateix nom, al sud-oest de la ciutat. Es tracta de l'àrea més important per la importància de les instal·lacions. Al centre de l'Anella Olímpica hi ha la Torre Calatrava:\nPalau Sant Jordi → Handbol, Gimnàstica i Voleibol.\nPiscines Picornell → Natació, Natació sincronitzada, Waterpolo i Pentatló modern.\nPiscina Municipal de Montjuïc → Salts i Waterpolo.\nEdifici de l'INEFC → Lluita.\nMuseu Olímpic i de l'Esport Joan Antoni Samaranch, inaugurat l'any 2007\nGran part d'aquestes instal·lacions les va dur a terme l'empresa Anella Olímpica de Montjuïc, SA (AOMSA), empresa constituïda el 10 de juliol de 1985 amb l'objecte d'executar la gestió de les obres de l'Anella Olímpica de la ciutat de Barcelona. La seva actuació es concretà en la urbanització de la zona esmentada i la construcció de la major part d'instal·lacions esportives que s'hi ubicaren. L'any 1989 va passar a formar part del Holding Olímpic, SA (HOLSA).\nÀrea de Sants-MonjuïcModifica\nSituada dins als voltants de la muntanya de Monjuïc, però no dins de l'Anella Olímpica:\nPalau dels Esports de Barcelona → Gimnàstica i Voleibol.\nPalau de la Metal·lúrgia → Esgrima i Pentatló modern.\nPavelló de l'Espanya Industrial → Halterofília.\nÀrea olímpica de la Vall d'HebronModifica\nEl Camp Nou des de l'aire. Al fons de la imatge es pot apreciar l'Anella Olímpica.\nSituada al districte d'Horta-Guinardó de Barcelona, al costat de la Ronda de Dalt, al nord-est de la ciutat:\nVelòdrom d'Horta → Ciclisme en pista.\nPavelló de la Vall d'Hebron: → Voleibol.\nCentre Municipal de Tennis Vall d'Hebron → Tennis.\nCamp Olímpic de Tir amb Arc → Tir amb arc.\nÀrea olímpica de la DiagonalModifica\nSituada al llarg de l'Avinguda Diagonal, al sud-est de la ciutat:\nCamp Nou → Futbol.\nEstadi de Sarrià → Futbol.\nPalau Blaugrana: → Judo, Taekwondo i Hoquei patins.\nReial Club de Polo → Hípica i Pentatló modern.\nÀrea olímpica del PoblenouModifica\nSituada al barri del mateix nom, al districte de Sant Martí, al nord-oest de la ciutat. Va ser una de les zones més transformades pels Jocs Olímpics. Aquestes reformes també van incloure la construcció de la Vila Olímpica, amb capacitat per unes 15.000 persones\nPort Olímpic → Vela.\nPoliesportiu Estació del Nord → Tennis de taula.\nPavelló de la Mar Bella → Bàdminton.\nL'estany de Banyoles es va preparar per tal que s'hi poguessin celebrar les proves de rem.\nEl canal gran del Parc Olímpic del Segre i el Cadí al fons\n↑ Arxiu Històric de la Ciutat (Barcelona). Sílvia Domènech (dir.); Rafel Torrella; Montserrat Ruiz. Barcelona fotografiada: 160 anys de registre i representació. Guia del fons i les col·lecions de l'arxiu fotogràfic de l'Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona (CC-BY-SA-3.0). Barcelona: Ajuntament de Barcelona, Arxiu Municipal de Barcelona/Institut de Cultura de Barcelona, 2007, p. 145. ISBN 978-84-9850-029-5 [Consulta: 10 gener 2014].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Instal·lacions_esportives_als_Jocs_Olímpics_d%27estiu_de_1992&oldid=25088685»\nDarrera modificació: 28 set 2020 a les 20:11\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 set 2020 a les 20:11.


Home > Envelliment actiu en persones amb TEA\nAixí mateix, la prevalença dels Trastorns de l'Esprectre de l'Autisme també ha augmentat significativament, tal com publica l’estudi: “L’envelliment de les persones amb TEA: una realitat complexa i invisible”, realitzat per la Confederació Autisme en Espanya. Aquestes persones al llarg de la seua vida han d’afrontar múltiples desafiaments, que s’incrementen durant les edats avançades. No obstant això, la investigació en el camp de l’envelliment actiu en el cas de les persones amb TEA, és un tema complex i poc analitzat. “És un fet que moltes persones adultes amb aquest trastorn, des que naixen fins que moren són invisibles per a la societat i per als sistemes de suport existents”, assegura l’estudi.\nLa investigació en el camp de l'envelliment actiu en el cas de les persones amb TEA, és un tema complex i poc analitzat\nL’anàlisi se centra i profunditza en aquesta etapa, documentant l’impacte que té en el col·lectiu i reflexionant sobre com abordar aquest fenomen. La Confederació senyala que no existeixen dades poblacionals suficients que aporten conclusions sobre la seua situació en el nostre país, ni tampoc en l’àmbit internacional.\nEn la seua opinió recollida per Infocop, “la raó principal que explica la falta d’informació contrastada sobre les necessitats que presenten aquestes persones, és l’absència de coneixement sobre com aquest procés vital interactua amb les característiques i manifestacions dels TEA i impacta en la seua qualitat de vida, i també sobre quins són els elements essencials dels sistemes de suport que tenen major rellevància per afavorir el seu envelliment actiu”. Per això, Autisme Espanya ha elaborat un estudi dirigit a conéixer les necessitats que presenten les persones amb TEA majors de 40 anys vinculades, així com la percepció que tenen al respecte altres agents significatius per a aquestes persones com els seus familiars. Amb l’objectiu de promoure el seu envelliment actiu.\nAutisme Espanya ha elaborat un estudi dirigit a conéixer les necessitats que presenten les persones amb TEA majors de 40 anys vinculades\nEl treball part d’una revisió i anàlisi documental en profunditat I s’hi ha empleat tant ferramentes d’investigació qualitatives com mètodes de recopilació i anàlisi d’informació. Es descriu, d’aquesta forma, el model d’envelliment actiu proposat per l’OMS (Organització Mundial de la Salut), analitzant-se des d’una perspectiva de Drets Humans el marc que és forçós garantir per a promoure l’exercici efectiu dels drets de les persones amb diversitat funcional (incloses a les persones amb TEA) que envelleixen.\nEls principals resultats obtinguts s’estructuren en les tres àrees que defineixen l’envelliment actiu i que resulten essencials per a promoure la qualitat de vida en aquesta etapa:\nL’informe identifica la intervenció especialitzada i la promoció d’hàbits saludables des d'etapes primerenques com “factors essencials per a reduir la necessitat de prendre una gran quantitat de medicació en l’edat adulta”. Precisament, en aquest estudi, el tractament psicofarmacològic és un tema de preocupació comú per a les famílies i les/els professionals consultats: tots apunten als tractaments psicofarmacològics mantinguts al llarg dels anys, com un dels factors que produeixen un major impacte negatiu en l’estat de salut de la persona, empitjorant al mateix temps el deteriorament físic i cognitiu. Així mateix, les/els professionals subratllen la importància de realitzar un “seguiment permanent, sistemàtic i freqüent” mitjançant el sistema sanitari que contemple l'especificitat dels TEA.\nTots apunten als tractaments psicofarmacològics mantinguts al llarg dels anys, com un dels factors que produeixen un major impacte negatiu\nD’acord amb l’OMS (2002), un dels pilars bàsics perquè es desenvolupe un envelliment actiu, és que les persones d’avançada edat puguen comptar amb seguretat i protecció. En l’estudi, es mencionen la seguretat econòmica i patrimonial com un dels aspectes prioritaris. No obstant això, també es considera de gran importància que les persones amb TEA disposen d’un suport afectiu i emocional.\nUna de les principals dificultats senyalades per professionals i famílies en relació a l’accés a les prestacions de suport per a les persones amb TEA, vinculades amb la Llei de Promoció de l’Autonomia Personal i Atenció a les persones en situació de dependència. Quan hi ha un augment en el nivell d’ingressos, la quantia de les prestacions disminueix o s’incrementa l’import del copagament, això perjudica la disponibilitat econòmica de les persones amb TEA per fer front a altres despeses.\nUna inclusió social real de les persones amb TEA en edats avançades seria un indicador essencial d’oportunitats i dels drets fonamentals que tenen com a ciutadans.\nTags salud y bienestar , OMS , TEA


Leandre Cristófol - Col·lecció Gelonch-Viladegut\nCol·lecció Gelonch-Viladegut Leandre Cristófol\nLeandre Cristòfol i Peralba va néixer a Os de Balaguer el 1908 i va morir a Lleida el 1998. Fou un escultor i gravador català. Se’l considera un dels pioners de l’escultura surrealista a Catalunya i a Espanya.\nEl 1922 es va traslladar a Lleida per aprendre fusteria i ebenisteria, a les què sempre es va mantenir fidel, tot i que es va orientar definitivament cap a l’escultura.\nFou un escultor autodidacta d’obres no figuratives, retrats i obres de temàtica religiosa. Rebutjava l’escultura tradicional intentant construir un univers poètic amb esperit experimental, rebent influències dels moviments dadaista i surrealista, com els seus contemporanis locals Enric Crous-Vidal, Josep Benseny, Manuel Viola i Antoni García Lamolla.\nEl 1936 va participar a l’exposició Logicofobista organitzada per la ADLAN a Barcelona. El 1952, una beca del Cercle Maillol de l’Institut Francès li va permetre anar a París a estudiar. Fou professor de dibuix a l’escola del Cercle de Belles Arts de Lleida i a l’institut d’ensenyament secundari. El 1983 va rebre la Creu de Sant Jordi, el 1989 la Medalla d’Or al mèrit en les Belles Arts i el 1990 el Premio Nacional de Artes Plásticas del Ministerio de Cultura (España) i el 1991 el premi José González de la Peña de la Real Academia de Bellas Artes de San Fernando.\nTé obra exposada al Museu Jaume Morera de Lleida i al Museu Nacional d’Art de Catalunya (MNAC).\nEs poden trobar similituds entre la seva obra i la de Man Ray, tot i que no es van arribar a trobar mai.


ACÚSTICA DE SALES | Macústica Ingeniería\nProjectes de condicionament acústic de sales\nDisseny i dimensionat de sistemes de condicionament acústic, segons CTE DB-HR (menjadors, aules i restaurants).\nEstudis i projectes de condicionament acústic per a recintes especials tal com, teatres, auditoris, sales de música, sales d’assajos, cinemes, recintes esportius, estudis d’enregistrament i ràdio, cabines audimètriques, activitats comercials, etc.\nDiagnòstic i prescripció facultativa mitjançant la realització d’assaigs i software vanguardista en acústica com EASE, CATTACUSTIC per a la modelització 3D de les sales i predicció de la seva resposta.\nEquips electroacústics i sistemes de sonorització.\nDirecció y control d’obra\nDesenvolupament de plans d’actuació per a l’execució de les obres, integrant els acabats i revestiment que conformen el tractament acústic amb les instal·lacions.\nVisites de seguiment d’obra, vigilància i control d’execució.\nInformes de control i seguiment d’estat de les obres.\nOrganització i planificació d’obres en matèria acústica.\nCertificació i assajos normalitzats\nAssaigs normalitzats per determinar el temps de reverberació i altres paràmetres acústics (Calidesa, Brillantor, STI / RASTI, etc.), indicatius de la qualitat acústica de la sala, segons norma UNE-EN ISO 3382.\n¿Interessat en el nostre servei?


La Generalitat vol col·locar Catalunya entre les primeres destinacions de la Mediterrània | Nova Ràdio Lloret\nÉs un dels objectius del nou Pla estratègic de turisme, que s'ha presentat aquest dimecres a Lloret de Mar.\nEl director general de Turisme, Octavi Bono, ha presentat aquest dimecres a Lloret de Mar el nou pla estratègic de turisme de Catalunya, que va del 2018 fins al 2022. Preveu un seguit de mesures per millorar la competitivitat del sector i poder situar Catalunya entre les primeres destinacions de la Mediterrània.\nEls principals objectius del pla són augmentar la despesa per turista fins als 191 euros diaris, que el 37% del total ens visiti fora de la temporada alta i atraure nous visitants. Octavi Bono explica que per assolir aquests objectius, cal impulsar campanyes de difusió. Actualment el turisme representa el 12% del PIB català i ocupa unes 450.000 persones.\nJaume Marín, del Patronat de Turisme, a l’acte d’ahir (Generalitat)\nEl pla estratègic de turisme s’està presentant arreu del territori. Aquest dimecres, s’ha donat a conèixer a Lloret de Mar, una de les principals destinacions catalanes, davant d’una 50a de persones, que representen el sector públic i privat de la vila i de la Costa Brava.\nSecretari general de Turisme\nArticle anteriorLloret Turisme participa a la conferència internacional de l’European Cities Marketing\nArticle següentJunts per Lloret aposta per repetir el tripartit de govern amb el PSC i ERC


Colau, sobre la reacció del Govern als aldarulls: "La setmana passada hi va haver un cert buit polític a la Generalitat" La República\nACN Barcelona.-L’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha afirmat que la setmana passada “hi va haver un cert buit polític a la Generalitat”. Ho ha dit a Ser Catalunya en ser […]\nACN Barcelona.-L’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha afirmat que la setmana passada “hi va haver un cert buit polític a la Generalitat”. Ho ha dit a Ser Catalunya en ser preguntada si considerava que la reacció del Govern havia estat lenta. Ha afegit també que aquesta situació s’ha donat en un moment “complicat políticament” per les negociacions per formar Govern. L’alcaldessa ha dit però que a partir de dissabte va rebre trucades tant del vicepresident en funcions Pere Aragonès, com dels consellers en funció Meritxell Budó i Miquel Sàmper, a qui els va traslladar la necessitat de mostrar “unitat institucional”, cosa que ha dit que es va fer dilluns. D’altra banda, ha insistit que ERC s’ha “d’emancipar” de Junts i apostar per un govern d’esquerres.\nColau ha afirmat que la seva postura sempre ha estat clarament de rebuig a la violència, al mateix temps que de respecte a les manifestacions i la llibertat d’expressió. Ha afirmat que aquestes són dues coses separades i que la violència és una “línia vermella”. Ha assegurat també que la coordinació entre els cossos policials funciona i ha funcionat en tot moment.D’altra banda, ha considerat que els debats d’ordre públic “no s’han de fer enmig dels incidents”. Colau ha afirmat que si s’ha debatre, ha de ser al Parlament i “amb serenor i arguments”. Insisteix en un govern sense JuntsPel que fa al futur Govern, Colau ha afirmat que Catalunya està en un “final d’etapa” i que cal un govern d’esquerres, on no hi sigui Junts. L’alcaldessa ha assegurat que ERC comparteix més amb els Comuns que amb Junts però ha lamentat que fins ara ha prioritzat la qüestió independentista. Ha afegit que per això, els republicans han anat “a remolc” de Junts i ha assegurat que el resultat ha estat un “fracàs absolut”, paràlisi política i la baralla entre els socis de Govern. “Això no dona més de sí”, ha manifestat. Ha reconegut però que la situació és difícil perquè hi ha encara “judicialització i presos polítics”. Segons ella, aquesta qüestió s’ha de resoldre a la mesa de diàleg. “Cosa que compartim amb ERC”, ha dit.


90 inscrits en el 61 Rally Costa Brava | ElMotordeGirona.cat\nComplint ja 61 edicions, el Rally Costa Brava ha confirmat una llista d’inscritsde 90 participants, una xifra molt important que a més compta amb la presència de les muntures i pilots més significatius del panorama europeu dels ral·lis de velocitat i regularitat per a automòbils clàssics. Aquest any, el 61 Rally Costa Brava puntua per als Campionats d’Europa i d’Espanya d’Històrics, en Velocitat i Regularitat, així com per a les Copes d’Europa, Espanya i Catalunya de Regularitat. El ral·li manté la seu que va estrenar el 2012, la ciutat de Girona, que durant els dies 11 i 12 d’octubre, entre el Parc de la Devesa, el Pàrquing de la Copa (parc tancat) i la Plaça de la Independència (podi de sortida del segon dia), viurà amb intensitat la cursa. Lloret de Mar conserva el privilegi de ser la vila que dóna la sortida oficial d’aquesta prova que compta amb l’aval de la FIA. Serà el divendres 11 d’octubre, a les 19 hores al Passeig Marítim, després de concentrar tota l’atenció dels aficionats durant el matí, amb les verificacions dels participants al Pavelló Municipal.\n“Pedro” VS Jensen, dos campions europeus lluitant pel títol. Precisament els equips participants, donant ja per descomptat que l’itinerari del ral·li és molt apreciat per federacions i pilots, són l’element que aporta gran valor a la cita. Els 90 inscrits es divideixen en les disciplines de velocitat i regularitat, i el públic que segueixi el ral·li veurà un parc\ntancat amb muntures espectaculars i la presència de grans noms de l’especialitat, dos d’ells compromesos en una lluita per liderar el FIA European Sporting Rally Championship 2013 en la màxima categoria: L’italià “Pedro” i el noruec Valter Ch. Jensen, tots dos a bord de dos vistosos Lancia Rally 037. “Pedro”, copilotat aquest any per Emanuele Baldaccini, va ser el guanyador de la 60 edició de la prova, mentre que Jensen i el seu copilot Erik Pedersen van fer el mateix el 2011. Aquest noruec es va imposar en el campionat el 2009 i 2010, mentre que “Pedro” va ser campió europeu el 2012.\nA més d’aquests dos rivals, fins a 19 equips més puntuen en aquest europeu de ral·lis històrics en velocitat, destacant, per exemple, Luigi Zampaglione-Giuseppe Livecchi, que amb un Porsche 911 dominen la Categoria 1, tàndem al qual en la general secunden els equips Nils Bergquist–Karl-Erik Magnusson, amb un singular Volvo 122 Amazon; i el format per Antonio Parisi-Giuseppe Diangelo, amb un fantàstic Fiat 2300 S Coupé, tots ells actualment en posició de podi dins del campionat i presents a Lloret.\nDe la categoria 2, nomenar a Anders Johnsen-Ingrid Johnsen, cinquens absoluts abans d’arribar al Costa Brava, o de la categoria 3, a Karl Wagner-Gerda Zauner, que prendran part amb un Porsche 911 i que defensen el subcampionat provisional. Només un conjunt espanyol en l’europeu FIA, Joaquín Domenech-Antonio Boto, que sortiran del podi amb un Seat Panda 40, mentre que també és destacable la participació d’un pilot de gran prestigi, l’andorrà Ferran Font, que amb Oriol Julià en el seient de la dreta competiran a bord d’un Ford Escort Mk2; aquests dos últims equips, a més, puntuaran per al Campionat d’Espanya de Vehicles Històrics. En aquest certamen, Fernando Piñero-Daniel Álvarez (Porsche 911), guanyadors absoluts de 2012, participaran per reduir la distància que els separa de l’actual líder, Julio Borja, també a la sortida, així com Antonio Sainz-Bartomeu Fluxa (Porsche 911 Carrera RS), equip que vol mantenir la seva plaça de podi a falta de dues cites. Nomenar també a velocistes com Enric Xargay-Marta Anglada (BMW 2002), que coneixen bé el Costa Brava i han fet actuacions molt destacades.\nEn la Copa de Catalunya de l’especialitat no cal menysprear el talent d’homes campions en ral·lis com Jordi Gaig-Aleix Astudillo (BMW M3) o el propi Marc Blázquez, un Bicampió del Món de la Copa de Tot Terreny i Campió d’Espanya de Ral·lis de Terra que amb Gabi Moiset faran evolucionar un Peugeot 205 GTI 1.6. Molts són els pilots que es podrien esmentar en aquest apartat: la llista oficial es troba a www.rallycostabrava.com.\nLa regularitat, molt animada. En regularitat, la inscripció és tan important com en l’anterior disciplina, amb un parc de vehicles igual d’atractius. 24 equips participaran en la modalitat de Regularitat Sport (fins a 70 km/h) i 24 més ho faran en Regularitat FIA (fins a 50 km/h de mitjana). Un clàssic com Joaquim Gummà, amb Gerard Gummà a la seva dreta, sortirà amb un BMW 323i, tenint en compte que a la Copa Catalunya de Regularitat Súper Sport, en el qual és 4t, també pot fer un bon paper. Aquest campionat està dominat per José Pujol, a bord d’un VW Golf Oettinger 16S que també estarà a la sortida.\nEn regularitat europea no faltaran tampoc els grans de la regularitat espanyola: Kim Vilatarsana-Yoya Yrla (Renault\n5 Copa Turbo) i Jesús Flández-Álvaro Flández (Porsche 911), que són els guanyadors de les dues últimes edicions del Ral.li d’Andorra; Albert Pecanins-Jordi Soler (Porsche 911); Carles Miró-Jesús Arriezu (Porsche 924 Turbo), guanyadors absoluts del Rally Costa Brava en aquest apartat fa dues edicions; Víctor Sagi-Víctor Sagi (Porsche 911); Jordi Prenafeta-Víctor Sabater, guanyador de les RallyClassics Sèries; Carlos Beltran-José Manuel Lasquibar, amb un espectacular Porsche 356 C, i un llarg etcètera.\nSEAT, de nou oficial. La prova, de gran interès per a tots, compta amb la participació de diversos equips formats\nper periodistes i SEAT –Cotxe Oficial– s’ha bolcat en ella aportant sis vehicles de la seva col·lecció privada: dos SEAT Ibiza, un 124 FL 2000, un 127, un Ronda i un Fura Crono. SEAT, a més, aportarà la flota que compon la caravana de seguretat del ral·li, l’organització disposarà de vehicles de cortesia per desplaçar a les autoritats i als comissaris internacionals, al mateix temps que també un SEAT oficiarà de cotxe 0.\nPorsche, el més representat. En total, 90 equips composts per corredors de 13 nacionalitats diferents i cotxes dignes\nd’esmentar. Entre els més espectaculars, els Lancia Rally 037 o els Audi Quattro A2 que lluiran pilots com Claudio Marenco o Anton Verner en velocitat FIA, que se sumen a una llista molt variada de vehicles. Els més nombrosos tant en velocitat com en regularitat, els Porsche (911, Carrera, 356, 930, 914, 924…), amb 23 unitats; segueixen per nombre els BMW (2002, 323, M3, 325, 1800…), amb 15; els Ford Escort (6), o els Alfa Romeo amb 4, encara que es podria citar presència de Fiat 2300, Lancia Fulvia, Volvo 122, Vaz 2102, SEAT 124, VW Golf, Ford Sierra, Ford Fiesta, Peugeot 205, R5, Autobianchi, Ferrari 308, Mini Morris, Mini Cooper, Talbot Sunbeam, Lancia Beta, Opel Kadett, Lancia Integrale… Un gran espectacle per als aficionats als ral·lis de tots els temps.\nLa 61 edició del Rally Costa Brava es desenvoluparà sobre un recorregut de 586,40 quilòmetres, amb 10 especials i 157,65 km contra el crono, d’ells 60,48 kms per reconèixer. La direcció de cursa i la sala de premsa s’emplaçaran\na l’Hotel Gran Ultonia, en ple centre de Girona i a només 5 minuts del parc tancat, del podi de la segona etapa i de l’assistència del ral·li. Els trams que compondran el recorregut seran: Cladells (8,7 km), que les seves dues passades de nit conformaran la primera jornada. I en la segona, Osor (12,13 kms, 3 vegades); Collsaplana-Espinelves (24,56 kms, 3 passades); i Els Àngels (15,04 kms, 2 ocasions).\nRècord d’inscrits al Ral·li Costa Brava Històrics\nprevious Audi A3 1.6 TDI Ultra, el més estalviador\nnext Nova sèrie limitada del Citroën DS3, Racing Gold Mat


Machault (Ardenes) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Machault (Ardennes))\nMachault és un municipi francès, situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 495 habitants.\n49° 21′ 17″ N, 4° 29′ 58″ E / 49.3547°N,4.4994°E / 49.3547; 4.4994\nCantó de Machault\nEl 2007 la població de fet de Machault era de 495 persones. Hi havia 196 famílies de les quals 44 eren unipersonals (20 homes vivint sols i 24 dones vivint soles), 68 parelles sense fills, 72 parelles amb fills i 12 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 231 habitatges, 205 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 18 estaven desocupats. 201 eren cases i 30 eren apartaments. Dels 205 habitatges principals, 144 estaven ocupats pels seus propietaris, 54 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 7 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 21 en tenien tres, 51 en tenien quatre i 129 en tenien cinc o més. 171 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 102 habitatges hi havia un automòbil i a 84 n'hi havia dos o més.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 303 persones, 222 eren actives i 81 eren inactives. De les 222 persones actives 199 estaven ocupades (119 homes i 80 dones) i 23 estaven aturades (9 homes i 14 dones). De les 81 persones inactives 29 estaven jubilades, 22 estaven estudiant i 30 estaven classificades com a "altres inactius".\nEl 2009 a Machault hi havia 207 unitats fiscals que integraven 513 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.738€.\nDels 15 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 2 d'empreses de construcció, 5 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa financera, 2 d'entitats de l'administració pública i 2 d'empreses classificades com a "altres activitats de serveis".\nDels 7 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una gendarmeria, 1 una oficina bancària, 1 taller de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 paleta, 1 fusteria, 1 perruqueria i 1 restaurant.\nL'any 2000 a Machault hi havia 14 explotacions agrícoles.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Machault\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Machault_(Ardenes)&oldid=22555692»\nDarrera modificació: 30 des 2019 a les 14:38


(Català) Programa d'Afiliats VBET està funcionant! Guanya amb nosaltres!\nTema: Programa d'Afiliats VBET està funcionant! Guanya amb nosaltres!\nGuanya diners amb VBET!\nAra vostè pot guanyar mitjançant la promoció de VBET Del producte. Tot el que necessites per començar és el compte en el nostre fòrum - que no ha de ser el nostre client. Tenir en compte en el nostre fòrum de obtenir la seva URL única referència que es pot utilitzar per promoure la VBET del producte.\nVostè guanyarà 10% de les compres realitzades per les seves referències!\nAixò inclou a tots els nostres productes i serveis:\nVBET Branding llicència lliure\nServei d'instal lació\nI seguirem les seves compres de referència per a un màxim de 365 dies des que s'ha adherit al nostre fòrum amb el teu enllaç de referència!\nVostè pot usar VBET crèdit link!\nSi vostè ja està utilitzant VBET sense llicència de marca lliure, pot utilitzar el nostre enllaç de crèdit per obtenir els teus referits. Vostè ha de tenir aquest enllaç de totes maneres - ara vostè té l'oportunitat d'obtenir diners addicionals que fins i tot per dormir o gaudir dels seus millors coses!\n(Aquest serà fàcilment configurable per l'administrador CP ja que la propera versió)\nUnir-se VBET Programa d'Afiliats\nPer unir-se a VBET Programa d'Afiliats només ha d'anar aquí i necessitat de registrar!\n(Si no tens compte en el nostre fòrum, primer ha de crear aquí i registre de VBET Programa d'Afiliats)\nBufetada a l'interruptor per començar\nUna vegada que completi el procés d'inscripció, tindrà el seu ID d'afiliat únic. Ingressi a allò en el seu VBET (Tauler de controlAdministrador CP ->VBETCanonada de -> -> programa d'afiliats), salvi les seves escenes i començar a fer diners amb VBET mentre vostè dorm.\nDurar editat per Marcin Kalak; 23-11-12 A 12:38.\nVBET 4.10.1 dóna traducció automàtica


El paper de Xerox que s'esborra i que es pot reutilitzar - Observatori Beat\nPublicat el diumenge, de maig 11, 2008\nEl paper de Xerox que s'esborra i que es pot reutilitzar\nimpressió, paper, Xerox\nEls científics de Xerox Corporation han inventat una sistema d'impressió les imatges del qual duren només un dia, per la qual cosa un mateix document podrà ser reutilitzat diverses vegades. La tecnologia encara es troba en fase de desenvolupament, però, segons informa The Inquirer (5/5/2008), sembla ser que l'any que ve ja veurà la llum.\nLa nova tecnologia podria donar lloc a una reducció significativa en la utilització de paper, ja que podria substituir les pàgines impreses que s'utilitzen només per a un breu període de temps abans de ser llençades a la paperera. Xerox estima que fins a dos de cada cinc pàgines impreses en l'oficina són per a l'ús diari, com ara correus electrònics, pàgines web i materials de referència que s'imprimeixen per a una sola lectura.\nPerquè el sistema funcioni cal que els fulls duguin incorporats unes substàncies químiques especials que reaccionen a la llum ultraviolada que emet una impressora especial. Per tant, en lloc de tinta aquest sistema necessita d'una impressora i d'uns fulls especials. El paper s'auto-esborra a les 16-24 hores i es pot reutilitzar diverses vegades.\nFont: Experimental Xerox Paper Erases Itself, Results In Temporary Documents On Reusable Paper (Xerox) i The Inquirer (5/5/2008)


Novembre sostenible. Sostenibilitat empresarial\nL'IDI i Eticentre dediquen el mes de novembre a la sostenibilitat empresarial. Durant aquest temps s'organitzarà un cicle de jornades per divulgar i fomentar la responsabilitat social dels negocis.\nUna empresa és sostenible quan té la capacitat d'assegurar la seva continuïtat i posicionament a llarg termini, i contribuir al mateix temps al progrés de les generacions actuals i futures. L'objectiu de les xerrades és que organitzacions de qualsevol àmbit contribueixin amb el seu compromís a crear un ecosistema de relacions més obert a les col·laboracions, les aliances i els valors de responsabilitat, sostenibilitat i ètica.\nDijous, 12 de novembre: La gestió ambiental en el compliment dels ODS, a càrrec d'Aina Sánchez, de Gram Gestión Ambiental.\nDijous, 19 de novembre: Els ODS i la gestió de les persones, a càrrec de Jorge Serrano, soci de Go Consulting i membre de la junta directiva d'Eticentre.\nDimarts, 24 de novembre: Consum responsable i Objectius de Desenvolupament Sostenible. Aplicació a les empreses, a càrrec de Jordi López, de REAS.\nDijous, 26 de novembre: Presentació de "L'empresa que volem", a càrrec de Mariona Luis, directora gerent de l'IDI, i de Miguel Ángel de Benito, president d'Eticentre. A continuació tindrà lloc la darrera conferència, Els ODS: riscos i oportunitats per a l'empresa, a càrrec de Toni Vives, director principal de Cumputere i ex professor adjunt de la Universitat d'Stanford.


Església parroquial de Santa Maria de Siurana - Catalonia Sacra\nInici | Patrimoni | Esglesies | Església parroquial de Santa Maria de Siurana\nEsglésia parroquial de Santa Maria de Siurana\n43360 Cornudella de Montsant (Siurana)\n977 821 056\nL’església parroquial de Santa Maria de Siurana és un notable edifici romànic, molt ben conservat, situat a Cornudella de Montsant. El temple acull la Mare de Déu de l’Aigua, molt venerada en els territoris pròxims a la parròquia.\nVa ser fundada després de l’arribada de les tropes de Ramon Berenguer IV al 1154, data en què tenim la primera referència de la parròquia. Posteriorment aquest primer edifici va ser totalment refet. Per aquest motiu el temple actual és una construcció romànica pròpia del segle XIII.\nEs tracta d’una església d’una sola nau coberta amb volta de canó lleugerament apuntada i acabada amb un absis semicircular. A la capçalera s’hi ubiquen absidioles semicirculars que, obertes a manera de nínxols, no es projecten a l’exterior. A l’interior del temple, al presbiteri, trobem un retaule barroc. També s’hi ubica un cambril rococó amb la imatge de la Mare de Déu de l’Aigua.\nA l’exterior l’element més destacat és la porta principal, a la façana nord, on trobem el conjunt escultòric més interessant. La portalada es constitueix amb tres arquivoltes suportades per tres parelles de columnes amb capitells esculpits amb motius vegetals i figurats. També hi trobem un guardapols ornamentat amb ziga-zagues i un timpà central en el qual es representa la crucifixió de crist flanquejada per un grup d’apòstols, un tema iconogràfic molt poc freqüent en els timpans catalans. De l’exterior també cal destacar la presència de diferents finestres d’esqueixada simple, com veiem a les absidioles, així com un campanar de base quadrada i una coberta de forma piramidal. Tocant a l’absis hi ha un sarcòfag monolític de pedra de datació incerta, popularment anomenat la Tomba de la Reina Mora, el qual descansa sobre tres grans mènsules.\nLa imatge de la Mare de Déu de l’Aigua és una reproducció de l’antiga talla romànica robada. El seu nom fa referència a la importància que tenia el santuari en les oracions dels pobles de la regió demanant l’abundància de pluja i les bones collites. La llegenda diu que la imatge fou donada pel mateix Ramon Berenguer IV, qui la portava en tota batalla de la reconquesta. En fundar l’església el comte en féu la donació i la verge passà a ser la patrona de la població.


El premi ICIP Constructors de Pau 2013, Jovan Divjak, a la UdG - Notícies - Coordinadora d'ONG Solidàries\nEl premi ICIP Constructors de Pau 2013, Jovan Divjak, a la UdG\nL'exgeneral bosnià d'origen serbi, Jovan Divjak, ha estat guardonat amb el premi de l'Institut Català Internacional per la Pau (ICIP) Constructors de Pau 2013, pel seu coratge «com a militar en desobeir les ordres de l’Exèrcit Popular Iugoslau i defensar Sarajevo durant el setge de la Guerra dels Balcans.» Aquest divendres, 21 de març, a les 11h., serà a l'Aula Magna de la Facultat de Lletres de la UdG, convidat per Districte 11.org, la Càtedra UNESCO de Polítiques Culturals i Cooperació de la Universitat de Girona, ConArte Internacional i Fotògrafs per la Pau.\nJovan Divjak va néixer a Belgrad l’any 1937 en el si d’una família sèrbia originària de la regió bòsnia Bosanska Krajina. Va ser comandant de l’Exèrcit Popular Iugoslau, primer al sector de Mostar (1984-1989) i més tard a Sarajevo (1989-1991). La primavera de 1992, quan va començar el setge a Sarajevo que duraria fins el 1996, Divjak va rebre l’ordre de Belgrad de sortir de la ciutat. Ell la refusà i va abandonar l’Exèrcit Popular Iugoslau per servir com a comandant a l’Exèrcit de la República de Bòsnia i Hercegovina, en un acte de desobediència i de compromís amb els que patien l’agressió.\nEn retirar-se de la carrera militar, va ajudar a la creació al 1994 de l'organització Obrazovanje Gradi BIH (L'educació construeix Bòsnia i Hercegovina), que treballa per l'escolarització de tots els nens i nenes víctimes de la guerra, i amb la població infantil més pobra.\nAhir en la cerimònia d'entrega del Premi ICIP Constructors de la Pau, Divjak va criticar la hipocresia “dels governants que fan referència a la pau i als Drets Humans però permeten que milers de nens i nenes morin a tot el món” i ha lamentat l'incompliment dels tractats internacionals d'armes.


Detecta si les Ray - Ban són autèntiques o no | Vivand - The Shopping Mile\nDetecta si les Ray – Ban són autèntiques o no\nPublicat el 30 d'Octubre de 2017\t Quars Andorra 0\nEt vols comprar unes ulleres Ray-Ban autèntiques, però et fa por que estiguin falsificades? Aquesta és una qüestió que se li planteja a molta gent quan navegant per Internet i en troba a uns preus molt baixos. Com que a Quars Andorra treballem sempre amb productes originals, en som experts! Avui t’ensenyarem uns trucs bàsics per diferenciar unes Ray-Ban falses d’unes autèntiques. Així mai et prendran el pél!\nIdentificar el fabricant\nEl primer pas per saber si les Ray-Ban que et compres són falses és identificar el fabricant.\nPensa que fins l’any 1998 les fabricava Bausch & Lomb USA, així que si et compres unes ulleres fabricades posteriorment que tinguin una impressió o gravat de Baush & Lomb o B & L significa que son falses. Actualment el fabricant és Luxottica Itàlia.\nEl segon punt que ens indica si estem davant d’una rèplica o no és el precinte de garantia. Unes Ray-Ban autèntiques mai porten cap tipus d’etiqueta penjant. Així que si tenen algun certificat o accessori de plàstic penjant, són més falses que una moneda de tres euros!\nParlem de les etiquetes\nUnes Ray-Ban autèntiques només portaran etiquetes quan tinguin lents G15 o B15, ja siguin verdes, marrons o amb lents polaritzades. La resta de Ray-Ban no porten mai etiquetes.\nSi veiem una etiqueta quadrada en unes ulleres Ray-Ban, sense ser polaritzades, es tractarà novament d’una rèplica.\nMarques de seguretat de Ray-Ban\nEls fabricants de rèpliques no poden imitar les marques de seguretat de Ray-Ban. Una d’aquestes marques és el gravat làser a la lent esquerra de la ullera amb les sigles RB. Quan es miren d’a prop el traç és irregular, una característica que es nota sobretot amb el tacte, al passar-li el dit per sobre. Una imitació no té aquest gravat i, si el té, es veu a simple vista (com si fos una marca d’aigua). A més, en les rèpliques no s’identifica el gravat amb el tacte.\nSi les Ray-Ban tenen un sobrepont del nas metàl·lic, ens hem de fixar en si hi tenen un gravat a la part interna. Si no hi ha cap marca a la zona interna del sobrepont del nas, significa que la ullera és una imitació.\nCal identificar si les Ray-Ban tenen una inscripció pintada a la zona de la barnilla dreta. El el cas de les Aviator, per exemple, es pot llegir “Ray Ban Made in Italy R CE”. Pel que fa a les Wayfarer: “Wayfarer Hand Made in Italy CE” (si són polaritzades, al final de la frase també hi posaria “Polarized”).\nUn altre detall que ens dirà si són originals està a la barnilla esquerra, on s’hi pinta el codi del model, la descripció, el codi de color, la cintura i el tipus de lent. Les Wayfarer, però, no tenen la descripció en aquesta zona perquè la posen a la dreta. Si es tracta d’una rèplica, com a molt hi haurà el codi del model.\nPel que fa a la forma de la barnilla, també és un tret distintiu que ens permet saber si és un original o una imitació.\nLes originals tenen, a la unió entre la barnilla i el marc de la lent, una peça de forma arrodonida (com si fos un os) i en les rèpliques és quadrada. Pel que fa a les peces de cautxú, les Ray-Ban autèntiques les tindran amb la punta corba i cap a fora, mentre que en una rèplica són planes.\nDes de Quars Andorra esperem que aquest post et serveixi per arribar a distingir amb claredat unes Ray-Ban autèntiques d’unes d’imitació. Si no et vols arriscar, pensa que a les nostres botigues sempre treballem amb marques originals i al millor preu. Amb nosaltres t’assegures que les teves Ray – Ban són realment autèntiques!


Barrankers d'Ulldecona: BARRANC DE CANALETES 2008-08-02\nBARRANC DE CANALETES 2008-08-02\nJanka, Kiko, Juanjo i Marc.\nAl final després de diferents opcions volíem fer el barranc de Busca raons, però no ho hem trobat, així que quan ens hem cansat ens hem dirigit a fer el canaletes.\nA arribar a Horta de Sant Joan . Hem esmorzat en un bar de la plaça un bon entrepà de truita i formatge mentrestant fèiem temps per recollir S'Autorització. després hem esperat a un grup d'amics que també feien aquest barranc.\nEl barranc no està mal però l'hem trobat una mica fluix, l'aproximació a peu no esta mal, i que millor per començar que amb un salt que te una cascada de 20 metres de fons... llàstima que no es permet de rapelar per allí...(veure foto).\nUn barranc curt, amb molta aigua i molta (massa) gent fent-ho. Ens ho hem passat força bé, però ha sigut dia negre dels mòbils, el meu s'ha endut un cop i s'ha mort i el de Juanka i Kiko han estat passats per aigua.\nFOTOS CLIC AQUÍ.\nPanis ha dit...\nBueno pos el canaletes mol light per al meu gust, pero em va fer molta gracia fer la baixada en Silvia, Irene, les besones, Marc i els seus amics ja que Irene i Marc son els que em van ensenya a escala i em van introduir una mica en lo ke era en general la vida del muntanyer.\nBueno a Juanjo i a Silvia que eren els dos, que no havien fet mai un barranc, els va encanta, ara ja vos toca provar un barranquet en rapels\nPublicat per Marc Portero a 7:58\nRACÓ DE LA GRALLA 2008-08-21 A LA SEGONA VA LA BONA\nBARRANC DE CANALETES 2008-08-09\n2 ESTRENO I ESCALADA L'ERMITA 2008-08-08\nESTRENO I ESCALADA L'ERMITA 2008-08-05


Alphonse Hotel Istanbul Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMuhsinehatun Mahallesi Ciftegelinler Caddesi No:25 Kumkapi-Fatih, Fatih, Istanbul, Turquia, 34126 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nExcel·lent 8,3 (209 comentaris)\nExcepcional 9,2 (82 comentaris)\nExcepcional 9,1 (66 comentaris)\nBarri Fatih Sirkeci Fatih Beyoglu Fatih Fatih\nMés informació sobre Alphonse Hotel\nSituat en el cor de Fatih, Alphonse Hotel és un lloc ideal des d'on descobrir Istanbul. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Alphonse Hotel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Alphonse Hotel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Istanbul.


Cor sa: descansat i poc llaminer | Revista | EROSKI CONSUMER\nNombrosos estudis relacionen l'apnea del son, el trastorn respiratori del son més comú, amb més possibilitats de desenvolupar malalties com ara hipertensió, insuficiència cardíaca, ictus i cardiopatia isquèmica en persones de mitjana edat. Per aquest motiu, aprendre a diagnosticar-la i tractar-la és clau no solament per a dormir bé, sinó també per a protegir el cor.\nFa temps que els cardiòlegs alerten sobre la importància del son en la prevenció de les malalties del cor. Diversos estudis relacionen les apnees amb un risc més alt de desenvolupar problemes cardiovasculars com ara hipertensió, insuficiència cardíaca, malaltia coronària i accidents vasculars cerebrals. La Fundació Espanyola del Cor alerta sobre el problema i destaca que les investigacions demostren que les dones que pateixen aquesta síndrome d'apnea-hipopnea del son tenen un risc 3,5 vegades més elevat de sofrir una malaltia del cor, mentre que el risc entre els homes és entre quatre i cinc vegades superior.\nEls problemes cardíacs que provoca es deuen a una situació d'estrès que es produeix en disminuir de forma temporal el nivell d'oxigen en la sang. En la majoria dels pacients baixen les pulsacions cardíaques durant la detenció de la respiració, seguida d'un augment del ritme cardíac quan es reprenen. Aquesta situació, quan es dóna repetides vegades durant un període llarg de temps, pot ocasionar seqüeles greus, com ara arítmies i un risc més alt d'infart. D'altra banda, durant l'apnea també s'eleva la pressió sanguínia, amb l'agreujant que la majoria dels afectats també sofreix hipertensió arterial, fet que augmenta encara més el risc de problemes cardiovasculars.\nL'estudi "Added Sugar Intake and Cardiovascular Diseases. Mortality Among US Adults" ('Alta ingesta de sucre i malalties cardiovasculars. La mortalitat entre adults nord-americans'), realitzat per investigadors americans, ha analitzat l'evolució al llarg de 15 anys del consum de sucre afegit al total de les calories diàries en la dieta, i la seva estreta relació amb la mortalitat per malaltia cardiovascular.\nAmb aquest treball, s'han pogut conèixer algunes dades alarmants: la majoria d'adults (71,4%) va consumir el 10% o més de les seves calories totals en forma de sucres afegits, i per a prop del 10% de la població examinada, aquests nutrients suposaven el 25% o més del total de calories de la seva dieta.\nEn analitzar l'associació de la ingesta de sucre afegit amb la malaltia cardiovascular van trobar que, en la població estudiada, el risc de morir augmentava un 18% comparat amb els qui seguien una dieta amb poca quantitat o nul.la de sucre afegit. Aquest risc s'incrementava fins a un 38% per a aquells que tenien una dieta que incloïa entre un 17% i un 21%, i prop del 80% per els qui les calories dels sucres componien més del 21% del total en la seva dieta diària. Per això sembla ser que, a partir d'ara i a la vista dels resultats, caldrà tenir-ho molt en compte en la prevenció de les patologies cardiovasculars.\nTot i que els hidrats de carboni són bàsics en una alimentació equilibrada, no tots són iguals. Segons la seva estructura química, es poden distingir els hidrats de carboni complexos (com el midó) dels hidrats de carboni senzills (o sucres). Els primers són d'absorció lenta i es troben en el pa, la pasta, els llegums, l'arròs i els cereals, entre d'altres.\nEls simples són els responsables del gust dolç dels aliments. Entre aquests hi ha el sucre, la fructosa, el concentrat de suc de fruita, la mel, la maltosa o la melassa. La diferència rau en el fet que aquests sucres són d'absorció ràpida, per la qual cosa provoquen que l'organisme secreti insulina amb rapidesa. Aquesta resposta modula, al seu torn, altres processos fisiològics que afavoreixen l'acumulació de greix.\nPerò, a més de trobar-se de manera natural en fruites, vegetals, llet i derivats, també estan de forma oculta en alguns productes industrials, com ara melmelades, llaminadures i cereals, on contribueixen a augmentar l'aportació calòrica amb un baix valor nutritiu. No obstant això, si s'utilitzen en el processament d'aliments l'etiqueta ho ha de notificar.\nCap d'aquests sucres senzills és necessari en una dieta, ja que només proporcionen energia i pocs nutrients, així que se'n poden excloure. A més, una ingesta excessiva suposa un perill per a la salut. No obstant això, malgrat la seva importància, no hi ha un consens sobre quins són els nivells màxims desitjables. Així, l'Organització Mundial de la Salut (OMS) recomana menys del 10% del total de calories ingerides i l'American Heart Association restringeix a menys de 100 calories al dia per a les dones i 150 per als homes la quantitat de sucre afegit.


L'Olot es deixa dos punts a Sabadell - Diari de Girona\nEl conjunt de Ramon Maria Calderé no han pogut sumar els tres punts de la seva visita al Poliesportiu Olimpia de Sabadell i pot veure com demà el Peralada, si guanya a Castelldefels, li pren la primera posició de la classificació. A territori vallesà, l'Olot s'ha avançat al marcador gràcies a una diana de Sergio Álvarez al minut 15 de partit.\nD'ençà i fins el descans, han estat els gironins els que han tingut les millors ocasions per ampliar l'avantatge però no han estat encertats de cara porteria.\nA la represa, el Sabadell B ha empatat només començar, al minut 49, un gol que ha fet mal als garrotxins. Tot i tenir arribades, l'Olot s'ha conformat amb un empat i ha vist com Ginard, a l'últim minut, evitava la derrota del seu equip.


Una Copa Catalana de ciclocròs de quinze cites es posa en marxa a Sant Fruitós\nLa Copa Catalana de ciclocròs (CX) estrenarà aquest cap de setmana a Sant Fruitós de Bages el seu calendari 2018, dins la cinquena edició dels Benet Games. Serà la primera d'un total de quinze cites de l'especialitat hivernal en el calendari català, que comença més d'hora que mai i que...\n2on Trofeu Ciutat d'Osca - Ciclocròs\nDiumenge dia 12 la Copa Catalana de Ciclocròs arriba a Terres Aragonenses amb el 2on Trofeo Ciudad de Huesca. En la darrera edició, el Club Ciclista Oscense va recuperar aquesta modalitat ciclista, que no se celebrava des de l'any 1985.La prova:9:30 del matí amb la categoria Master 4010:30...\nLa Copa Catalana CX 2017/18 tindrà un calendari de 13 Curses amb puntuació pel Ranquing RFEC i amb tres curses de categoria internacional UCI amb puntuació pel Ranqing UCI.La Copa s’iniciarà el diumenge 15 d’octubre a Guissona i finalitzarà el diumenge 24 de desembre a Santa...\nDoblet d´ Aitor Hernández al cap de setmana català de ciclocròs\nLa Copa d´ Espanya de ciclocròs tornà a Catalunya, ara a Manlleu, sobre un circuit mullat i molt bon ambient. Com era previsible la cursa elit es jugà entre els noms d´ Aitor Hernández, Felipe Orts i el guanyador a Les Franqueses, Ismael Esteban. Després d´ una sortida explosiva d...\nArriben els Campionats de Catalunya de ciclocròs\nEl proper diumenge Manlleu serà seu dels Campionats de Catalunya de ciclocròs en una matinal que nomenarà els nous campions de totes les categories, pels voltants del Parc de l´ Arboretum. La cursa corre a càrrec del CC Manlleuenc i serà l´ emblemàtic Trofeu Joan Soler. El programa...\nLa Copa Catalana de ciclocròs arriba a Manresa\nManresa obre el seu circuit de Ciclocròs, situat a la Zona esportiva del Congost, prova puntuable per la Copa Catalana de la Modalitat, per a totes les Categories. El circuit té 2,6 km, i, suficients obstacles per fer-lo entretingut i dur alhora... Recollida de dorsals de 8:15h a 9;15h...\nSant Joan Despí acull la tercera prova de la Copa Catalana de ciclocròs\nEl Parc Ciclista del Llobregat serà seu diumenge de la tercera màniga de la Copa Catalana de Ciclocròs. Serà per un circuit de 2,2 km combinant terra, herba i asfalt amb algun punt a peu.Es recorda que amb xip i dorsal es pot venir fins a mig hora abans de la cursa....


Inici procés d'eleccions sindicals al Comitè de Tarragona :: CCOO al SEM\nPàgina d'inici>Inici procés d'eleccions sindicals al Comitè de Tarragona\nInici procés d'eleccions sindicals al Comitè de Tarragona\nCom ja haureu pogut llegir aquests darrers dies, s'ha iniciat procés d'eleccions sindicals per escollir als representants dels treballadors/es a la província de Tarragona.\nNosaltres érem partidaris d'esperar a la finalització de la Negociació de Conveni i aprofitar per portar a terme les eleccions de Tarragona de manera conjunta amb les del Centre Corporatiu i província de Barcelona i centrar ara tot el nostre esforç en la lluita per millorar les condicions laborals establertes en Conveni.\nDilluns 21 d'octubre es va procedir a la constitució de la Mesa Electoral però el recurs per aturar el procés per part d'AMIC i UIC va portar als membres de la Mesa a valorar els esmentats recursos.\nDimarts 22 d'octubre la mesa electoral va donar la raó a ambdós sindicats i ara UGT que era el sindicat que va promoure les eleccions haurà de tornar a presentar la petició per tal d'esmenar els errors apreciats per la Mesa.\nTot i que ahir al vespre la Mesa electoral va donar la raó a AMIC i UIC aquest matí i després del posicionament per part del Director de R.R.H.H., la Mesa ha decidit mantenir el calendari establert i donar la raó al posicionament d'UGT.\nDes de CCOO som conscients de la necessitat de garantir que tots els processos es facin de forma correcta garantint el dret al lliure sindicalisme.


Entre boscos i muntanyes, fusió amb la natura: ROVELLONS I LLENEGA NEGRA, LA CERCA CONTINUA\n26 de setembre 2015\nROVELLONS I LLENEGA NEGRA, LA CERCA CONTINUA\nAquests darrers dies he deixat els ceps i els ous de reig per anar a collir rovellons i llenega negra. La temporada avança i els bolets termòfils van perdent pes i protagonisme.\nCom n’és de variable aquest món, perquè canviar d’espècie comporta canviar de medi.\nHe deixat els boscos de pi vell i el sòl silici de l’alzinar per visitar boscos calcaris de pi roig i boix on els rovellons han sortit de forma massiva i on les llenegues comencen a treure el nas després de notar la fresca que comporta l’escurçament del dia.\nNo és cap mentida dir, que en aquests dies de setembre, els rovellons han estat els grans protagonistes. Moltes zones han explotat generosament i la majoria de boletaires no han tornat buits a casa, cosa bona que hi hagi bolets per tothom.\nLa zona que he visitat jo, al pre-pirineu central, mai havia vist una florida tant gran de rovellons; pel volum, semblava més propi d’estar a províncies que al centre de Catalunya. Molts estaven corcats, però n’hi havia molts, fins el punt que me’ls acabava triant.\nSi parlem de llenegues, al veure moviment, m’he vist obligat a visitar les zones que freqüento per començar a fer seguiment. Tot i que aquestes zones són més tardanes, la visita era obligada, i és que en aquest joc, val més arribar-hi d’hora que no pas tard. Per sort, encara no havien despertat. Torno buit a casa, però m’emporto el coneixement que espero no em faci fallar en la propera visita a la zona.\nCom que la llenega negra li agrada el fred, he provat altres racons més pirinencs que han donat el seu fruit, no de la manera que qualsevol boletaire voldria, però si per quedar-ne satisfet: la sequera de les darreres dues setmanes han provocat que les llenegues fossin seques i les llenegueres treballessin de forma parcial, això si, totes en bones condicions. Els fredolics i llenega blanca, també han començat a sortir al pirineu, senyals que la temporada va avançant en aquestes contrades.\nDesprés de quinze dies sense pluges, els boscos han arribat en un estat crític, demanaven aigua per reactivar-se, i ha tornat a ploure, no de manera general però si acceptable a les zones on ho ha fet. Ens espera una propera setmana amb temps inestable que esperem que serveixi per aguantar tot el mes d’octubre, on la cota d’alçada ja començarà a caure de forma progressiva donant el protagonisme als bolets de fred.\nAcabada la crònica, una mica de reportatge sobre les visites fetes a rovellons i llenega negra collits durant les darreres dues setmanes. Continua la temporada, molta sort i respecte pel bosc boletaires!\nEls rovellons (lactarius deliciosus), el viu taronja tenyeix els boscos pirinencs\nLes collites, boscos i una bona enfornada\nLes primeres llenegues negres d'enguany, que aquesta temporada arriben abans d'hora a les zones que conèc, molt seques, però esperem que d'aquí poc els exemplars siguin molt més bonics d'ensenyar!\nPublicat per Carles Gutiérrez Burniol a 12:54\nEtapa 3: València d'Àneu- Viella pel Port de la Bonaigua (2072 mts.)\nSant Llorenç - Mura - El Montcau\nBellmunt, 1247 m. "L'ermita al cel suspesa".