Sense una explicació\nLa visita a Ceuta i Melilla de Joan Carles i Sofia ha provocat la indignació de les autoritats marroquines, que han convertit un acte formalment protocol·lari en un autèntic conflicte d'Estat, que afecta no només Espanya, sinó tota la Comunitat Europea, ja que es tracta del flanc sud de la Unió. La pregunta és el perquè d'aquesta visita reial. No s'ha explicat oficialment i no s'acaba d'entendre. Joan Carles du 32 anys com a rei i mai no havia anat a Ceuta i Melilla. Per què ho fa ara? Per què el Govern Zapatero, principal impulsor del viatge, s'ha encaparrotat en aquesta preocupant iniciativa? S'ha de recordar que el rei Joan Carles s'ha mostrat des de sempre especialment sensible amb aquestes qüestions. El 1982 no anà a la boda de Carles d'Anglaterra amb lady Diana perquè la parella tenia previst passar a Gibraltar part de la seva lluna de mel. Amb antecedents com aquest, resulta evident que Moncloa hauria d'haver explicat fil per randa el motius de la visita. I com que no ho ha fet, s'han desfermat les especulacions. Una d'elles assegura que seria una demostració de força espanyola després que l'Estat marroquí concedís només fa 25 dies les obres del tren d'alta velocitat entre Rabat i Marrakech a una empresa francesa. També hi ha qui assegura que la monarquia ha de fer veure que té alguna utilitat o que Zapatero necessita un bany d'espanyolisme per derrotar Rajoy la pròxima primavera. Sense explicacions al motiu de la visita, tot apunta que Moncloa ha comès un error de càlcul. Per enlloc s'adivina què en treurà de bo l'Estat i, en canvi, està clar què pot passar si, per exemple, el Marroc deixa de contenir l'allau dels sense papers que volen entrar a Ceuta i Melilla.


Segons el DCVB reben el nom d'olla una sèrie d'objectes o cavitats que per la seva forma o disposició són semblants a una olla de cuina. Entre la trentena de noms mallorquins que coneixem predomina el seu ús metafòric per a designar raconades litorals de forma redonenca. Hem de tenir en compte però que alguns d'aquests noms litorals poden també fer referència a cocons originats per l'erosió marina. És el cas del nom de la punta de ses Olles que trobam al sector des Puigderrós (marina de Llucmajor) i que s'ha transmès a la raconada veïna i al davallador emprat per accedir-hi.\nTrobam s'Olla com a nom litoral a cala d'Or, al caló des Macs, al caló d'en Monjo, a l'illot des Malgrat, al nord de cala Rajada, a cala d'Egües (Andratx). Tenim també el racó de s'Olla (cala Varques), el racó o port de les Olles (Ternelles), la punta de ses Olles i el cul de ses Olles (Alcúdia). Singular és s'olla des Bastons (cala Màrmols), referit el determinat a les fustes tretes per la mar i acumulades a la costa, en opinió de Cosme Aguiló. Al caló des Macs santanyiner una balma alta i redonenca rep el nom de s'Olló per contraposició a la veïna s'Olla.\nPerò també rep el nom d'olla la cavitat principal d'un forn de calç i alguns topònims situats a l'interior poder fer referència a aquest element. És explícit en el nom s'Olla des forn de Calç que trobam al ponent del puig d'en Saragossa (Santa Ponça) però també podrien referir-se altres noms els situats a les comes (s'Olla de sa coma Clova) o a les marines (s'Olla a Son Mendívil).\nSense poder assegurar el referent que origina el determinant tenim la Terra de ses Olles (Menut), la cova de s'Olla (coma des Sellers, Andratx), el serral de ses Olles (Son Fortuny), el cingle de s'Olla (puig de Bàlitx) o el clot de s'Olla (Tofla).\nÉs freqüent també trobar el nom com a sinònim de gorg o lloc on hi ha més profunditat en el curs d'un torrent i tenim així el gorg de s'Olla o s'Olla al torrent d'Almadrà, al torrent de na Móra i al torrent de Pareis. És precisament amb aquesta acepció on trobam el topònim més curiós d'avui. Els pagesos de la zona designen amb el nom de s'Olla Colera el gorg més pregon del torrent que solca el barranc de Son Cifre (Manacor) una de les branques que alimenta el torrent de na Borges.\nQuan ens digueren el nom vàrem haver de recórrer de nou al DCVB per a saber que era una olla colera: vas gran, de terrissa, de forma semblant a una alfàbia però amb la boca més ampla i amb quatre anses que serveix per a posar-hi la llet destinat a fer formatge.


Jornada sobre la 'Constitucionalització dels drets socials' - Entitats Catalanes d'Acció Social\nJornada sobre la ‘Constitucionalització dels drets socials’\nInici / Tercer sector al dia / Jornada sobre la ‘Constitucionalització dels drets socials’\n10.03.2016 | La Taula del Tercer Sector, el Consell de l’Advocacia Catalana, i el Col·legi oficial de Treball Social de Catalunya organitzen aquesta jornada per reflexionar i debatre sobre l’enfortiment legal dels drets socials bàsics. Tindrà lloc el dijous 31 de març de 9 a 19h, a l’Auditori del CaixaFòrum (Ferrer i Guàrdia, 6-8. Barcelona).\nLa constitucionalització dels drets humans ha estat una realitat a Europa des del segle XVIII. El nou debat al voltant de una possible reforma de la Constitució espanyola, de 1978, pot ser una oportunitat per actualitzar o substituir el marc normatiu referent als drets socials. La crisi econòmica ha fet palesa la vulnerabilitat d’aquests drets, així com al seva manca de protecció i de garantia legal.\nLa jornada s’obrirà amb la conferència marc ‘Necessitat i oportunitat de la constitucionalització’ dels drets socials, de Marco Aparicio, professor de dret constitucional de la Universitat de Girona i Doctor en Dret Públic per la Universitat Autònoma de Barcelona.\nA continuació s’exposarà la diagnosi i les propostes de constitucionalització de diversos drets socials, com ara l’habitatge, l’accés als subministraments, l’autonomia personal i la garantia d’ingressos mínims. Comptaran amb la participació d’especialistes als diferents àmbits, com ara Josep Maria Vilanova, professor d’Urbanisme i Ordenació del Territori de la Universitat Politècnica de Catalunya; Júlia Montserrat, doctora en economia, consultora en la Xarxa europea de protecció social; i Manuel Aguilar, professor de política social de la Universitat de Barcelona, entre molts altres.\nJa estan disponibles el programa i la inscripció online.\nEtiquetes: drets socials, jornades\nLes entitats socials reivindiquem al Parlament polítiques predistributives i redistributives per eradicar la pobresa\nPLE D’EMERGÈNCIA SOCIAL | Celebrem les mesures aprovades i reclamem dotació pressupostària que confirmi el compromís dels partits


Burjassot viurà dues noves jornades de donació de sang, el 7 i el 8 de febrer – Ajuntament de Burjassot\nBurjassot viurà dues noves jornades de donació de sang, el 7 i el 8 de febrer\n27 gener 2022|Burjassot\nDes de 07/02/2022 fins a 08/02/2022\nAl febrer, Burjassot comptarà amb la visita del Centre de Transfusió de sang de la Comunitat Valenciana dos dies seguits. Comptant amb la col·laboració de la regidoria de Sanitat, dirigida per Isabel Mª Mora, treballadors del Centre de Transfussió es desplaçaran fins a Burjassot els dies 7 i 8 de febrer.\nAquelles persones que puguen donar sang, podran fer-ho el dilluns 7 de febrer a l’Ajuntament de Burjassot i en el Centre de Salut del carrer Rubert i Villó, en horari de 16.30 a 20.30 hores. El 8 de febrer, el punt de donació de sang estarà ubicat al centre de Salut del carrer Beniferri, en el mateix horari.\nPoden donar sang totes les persones que així ho desitgen, entre 18 i 65 anys amb un pes superior a 50 quilos. Es pot donar cada dos mesos, amb un màxim de quatre donacions a l’any en el cas dels homes i de tres en el cas de les dones.\ndonació sang, centre transfussió, Sanidad, Centro Transfusión, Sanitat


Xavi Pascual, Millor Entrenador de la fase regular de la Lliga Endesa 2015/16\nL’Associació Espanyola d’Entrenadors de Bàsquet (AEEB) ha designat el tècnic del Barça Lassa com el millor entrenador d’aquesta fase de la competició\nEl Barça Lassa ha tancat la fase regular de la Lliga Endesa 2015/16 en primera posició i el seu tècnic, Xavi Pascual, ha estat designat Millor Entrenador d’aquesta fase. Així ho ha anunciat aquest diumenge l’Associació Espanyola d’Entrenadors de Bàsquet (AEEB), que aquesta temporada ja havia reconegut Pascual com el millor entrenador dels mesos de desembre i març. És la quarta vegada que el preparador català rep aquesta distinció, després dels premis rebuts les temporades 2009-10, 2010-11 i 2011-12. L’entrenador blaugrana ha portat l’equip a cloure aquesta fase amb un balanç de 29 victòries i cinc derrotes, i s’ha quedat a dos triomfs del seu millor registre (31-3 el curs 2009/10).\nL’últim cop que Xavi Pascual va obtenir aquest guardó va ser la temporada 2011/12. Curiosament, el balanç va ser el mateix que el d’enguany (29-5), i el Barça Lassa es va acabar proclamant campió de la Lliga Endesa. Amb el tècnic de Gavà com a màxim responsable de l’equip blaugrana, el Barça Lassa ha guanyat, entre d’altres, quatre Lligues Endesa (2008/09, 2010/11, 2011/12 i 2013/14). Recordem que Pascual es va fer càrrec de l’equip el 28 de febrer del 2008, en substitució d’Ivanovic.\nXavi Pascual: El premi és un reflex de la trajectòria de l'equip\nL'entrenador blaugrana ha agraït la feina feta pels seus jugadors, i s'ha mostrat molt content de recuperar la primera plaça a la fase regular, "una fita que feia alguns anys que no aconseguíem i que ens fa estar més contents" ha assenyalat Pascual.


L'exjugador d'escacs Garri Kaspàrov, acusat de mossegar un policia, s'enfronta a cinc anys de presó\nGarri Kaspàrov, exescaquista i líder opositor del règim de Putin ha estat interrogat per membres de la policia després que divendres, suposadament, en mossegués un a la mà mentre el detenien. Kaspàrov s'estava a les portes del Tribunal on es van jutjar les Pussy Riot per "vandalisme" i "incitació a l'odi religiós".\nRedacció 20/08/2012 - 14.16 Actualitzat 20/08/2012 - 21.36\nL'opositor rus i excampió del món d'escacs Garri Kaspàrov, ha estat interrogat per la policia aquest dilluns després que divendres passat fos arrestat mentre s'estava a les portes del Tribunal on es van jutjar 3 de les integrants del grup punk Pussy Riot per "vandalisme" i "incitació a l'odi religiós".\nLa policia l'acusa d'haver mossegat un dels seus membres, un delicte que pot arribar a comportar 5 anys de presó.\nKaspàrov ha assegurat que li sap molt greu "si el policia en qüestió es va fer mal a la mà mentre l'apallissava" i ha afegit que pensa denunciar-lo per difamació. Kaspàrov assegura que hi ha proves de la seva innocència i diu que hi ha nombrosos vídeos i fotografies en què es veu com la policia l'agredia a ell mentre parlava amb els periodistes.\nPossible condemna a Kaspàrov


Xicotes Barcelona | 22-06-2021\nJoan i Bàrbara van prendre les seves decisions una a una, establint junts les prioritats de el matrimoni, apostant junts per exactament les mateixes premisses, la mateixa cura, la mateixa actitud i treballant en equip. Absolutament ningú els anava a regalar res. Mas en un moment en què els seus amics s'estaven separant, van decidir mudar les seves vides i fer una cura actiu i conjunt per eliminar els enfrontaments, sabent en tot instant al que estaven renunciant.\nLa sèrie de Gor va trobar de forma ràpida un ampli nombre de fervents seguidors. Entre ells podem localitzar un nodrit conjunt que veu en les novel·les de John Norman una inesgotable font d'inspiració per als seus jocs de rol, però així mateix podem trobar una infinitat de seguidors sexuals de les mateixes.\nRealízalo sense pressions. Els moments correctes per efectuar un contacte físic és al llarg de la teva introducció, per fer èmfasi, per fer demostracions, etc .. Si estàs activament forçant el contacte quan la persona no és receptiva, veurà les teves intencions i passaràs com una persona manipuladora i impròpia de confiança.\nLa solució més simple és\nHerb va recordar haver-li dit a Bruno sobre el desig d'un canvi d'imatge. Convertint a la mare ia l'esposa conservadora en una puta. Herb havia afegit tatuatges i perforacions en el seu cos. Aquestes eren dues coses que Laura veritablement odiava i si Bruno les esmentava, Herb estava segur que es negaria, sabent que era la fantasia de Herb i no la seva. Herb es va preguntar si Bruno havia anat allà. Va entrar a la casa veient de quina manera el darrere de la seva dona es balancejava d'un costat a un altre.\nA més, el cervell li indica a el cos que generi alguns opiacis naturals per alleujar el dolor. En general, pren més temps perquè aquests responguin, de manera que les sensacions doloroses persisteixen per un temps. Si vols créixer com a persona i com un mascle alfa has de donar-te a apreciar, mes amb actes positius, envoltar-te de persones interessants, que realitzin coses positives, que els facin créixer i alhora ajudar a la resta.\nNo doneu massa informació\nDhenuka o bé postura de vaca es recolza sobre les seves mans i peus, mentre ell es recolza sobre ella, introduint el seu lingam al yoni. Si es té en compte que a l'Índia, la vaca és un animal sagrat, s'entén per què aquesta postura té una forta connotació religiosa, a el menys per a l'hinduisme.\nJa que com anava dient, no prenem alcohol. Bé, alguna vegada prenem alguna cerveseta però poc més. Per norma general a l'estiu. Mas mai solem prendre coses amb molts graus. Res de cubates ni coses d'aquestes. Ens agrada fer vida sana. I sempre, sobretot en les festes nadalenques, la gent sempre i en tot moment ens pica amb què ens prenguem alcohol. Nosaltres cas omís. De tota manera, ara que surt el tema nadalenc, sempre i en tota circumstància m'ha fet molta gràcia en aquestes interminables i soporíferes assemblees familiars, quan la gent dóna un glopet a la copa de xampany (bé, cava) i posa aquesta cara de fàstic habitual que s'interpreta com un no m'agrada gens, mes vaig a beure una miqueta per compromís. Miro sempre i en tota circumstància a la Montse i ens ho vam passar pipa veient les caretes de la gent. A propòsit, odi el Nadal.\nPossiblement no experimenti l'acumulació d'energia eròtica per si sol, mes possiblement desitgi sentir més plaer sexual en el seu cos. Pot donar-se plaer a si mateix com una forma d'augmentar l'excitació i gaudir de sensacions eròtiques més plaents. En aquest cas, pots o bé no triar completar el teu acte plaer amb un clímax.\nD'aquesta manera, si l'esmentada activació de canal de l'calci no es produeix, la fecundació és impossible\nSi et fixes, en l'exemple 2 així mateix he aprofitat per fer servir les preguntes obertes (que veurem més endavant), provocant que hagi d'invertir més en la xerrada, a l'haver de explicar-nos quan ella s'ha sentit d'aquesta manera. Els rituals en la vida matrimonial, són activitats o bé accions simbòliques que les persones realitzen com una forma de destacar o rememorar que alguna cosa és essencial per a ells. Cada matrimoni ha de tenir els seus rituals a l'separar-se, trobar-se, anar a dormir, o bé festejar aniversari entre d'altres.


Melmelada de cireres d'arboç i vermut vermell\nde desembre 10, 2018\nAquesta tardor està sent molt productiva. No hi ha dia que no baixem carregats de la muntanya...aquest cap de setmana-pont passat hem baixat força cireres d'arboç i m'he animat a fer melmelada. N'he fet altres vegades amb aquesta recepta, però avui he estat una mica més agosarada i la he enriquit amb un raget de vermut vermell... i la veritat és que ha estat tot un encert.\nUn quilo de cireres d'arboç\n200ml de vermut vermell Miró\nNetegem bé les cireres d'arboç de branquetes i fulles, si convé les posem en un colador i les posem sota el raig de l'aixeta.\nLes posem en un bol, junt amb les dues pomes tallades petites (sense pell ni pinyols), el suc de la llimona i el sucre. Ho tapem amb paper film i ho deixem tota la nit a la nevera perquè faci força suc.\nL'endemà ho remenem bé, ho triturem amb la batedora i ho posem en una cassola. Ho tenim a foc baixet, remenant de tant en tant, una hora o fins que tingui la consistència que ens agrada.\nHo posem dins de pots de vidre que tindrem esterilitzats (els taps també), sense arribar a dalt de tot. Ho acabem d'omplir amb el vermut. Ho tapem de seguida i els posem de cap per avall perquè es faci el buit.\nSi en tenim força quantitat, com ha estat el cas d'avui, ho posem al bany maria, uns 20 minuts. Deixem refredar els pots dins l'aigua. Quan els traiem els etiquetem i els guardem al rebost.\nPots i potets que van omplint les lleixes i que ens alegren els esmorzars i les postres.\nAcabada té una mica de granet, si sou molt maniàtics podeu colar-la, però nosaltres hem trobat que el granet no fa nosa i dona personalitat a la melmelada.\nEtiquetes de comentaris: conserves econòmic esmorzars Fruita vermut\nLa Cuina de l'Olga 10 de desembre de 2018, a les 7:11\nM'agradaria poder tastar aquesta melmelada! Desconec el gust de les cireres d'arboç...\nPalmira POM 10 de desembre de 2018, a les 17:29\nAixò és tot un luxe de melmelada!!!\nQuines ganes de tastar-la!\nMiquel 10 de desembre de 2018, a les 17:50\nEstas cerezas del bosque siempre es un placer comerlas y así en mermelada y con el vermut deben de ser geniales.\nMarta Padenous 13 de desembre de 2018, a les 18:49\nOstres quin collita!! 1 Kg de cireretes d'Arboç (a casa meva són cireretes de bosc, suposo que és el que enteníem que ens deia l'àvia!!!)\nI quina sort trobar-ne ara!!!\nMitges llunes de vainilla\nHummus de remolatxa @Color y Sabor de Temporada\nOlives farcides de vermut @CatalunyaCuina\nTàrtar de tomàquets confitats amb formatge fresc @...\nPastissets @Cuinem a 6 mans\nHamburgueses de tardor @PànxingCerdanya


LA BONA VIDA 2: 04/12\nCOM ES MENGEN LES GAROTES?\nLa manera més senzilla i tradicional és menjar-les crues, amb un tall de pa i un tros de botifarra negra. Obriu-la amb unes tisores per la part plana, traieu-ne l'aigua i la part no comestible, i traieu-ne els ous amb una cullera o amb el mateix pa. La garota, admet algunes elaboracions. Sempre, això sí, s'han d'afegir al final del plat o a la cassola a l'últim moment. Feu-ne canapès, sopes i cremes , o fins i tot en una amanida, poseu-la en una salsa, amb ous remenats, en truites o gratinades en la pròpia closca, en un guisat suau de patates, un plat de pasta o un arròs.\nPublicat per Carme a 20:51 Cap comentari:\nCOM FER UNA BONA CARN CONFITADA\nConfitar carn en un greix és coure a foc molt suau carn submergida totalment en oli o llard, per treure tota la humitat de l'aliment i fer que es guardi en el mateix greix. Com que hi ha absència d'aire i aigua això fa que es conservi durant molt de temps.\ncom es pot fer per obtenir un resultat òptim?\nMillor que la poseu en sal, 30 grams de sal per quilo de carn. Deixeu-la reposar a la nevera durant unes hores perquè tregui l'aigua. Després, eixugueu els talls i poseu-los en una cassola, cobriu-los de greix, sigui oli o llard, si voleu podeu afegir-hi alguns condiments, com pebre, herbes aromàtiques o espècies.\nLa carn no ha de bullir mai, ha de coure lentament a 70-80 ºC. A mesura que van passant les hores, queda melosa. L'aspecte del confitat és d'una carn bullida en greix, ni rostida ni fregida, de color pàl-lid\nPublicat per Carme a 20:40 Cap comentari:


Bartra: “Em sento amb molta confiança” - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesBartra: “Em sento amb molta confiança”\nBartra: “Em sento amb molta confiança”\nEl central del Barça, titular a Almeria i a Glasgow, reconeix estar “molt content de com estan anant les coses” Reconeix que no es planteja deixar el Club i creu que ha assolit aquest alt nivell gràcies a la confiança mostrada per tècnics i companys\nMarc Bartra, en roda de premsa / FOTO: MIGUEL RUIZ-FCB\nMarc Bartra és un jugador que aprofita les seves oportunitats. Enguany, la lesió de Mascherano el dia de la Reial Societat va obligar-lo a saltar al camp a la primera meitat. Va acabar el matx amb el seu primer gol de la temporada i guanyant-se un lloc en l’onze en els partits a Almeria (0-2) i Glasgow (0-1), on ha rendit a gran nivell. “Estic molt content de com estan anant les coses. Crec que el més important és seguir en aquest nivell”, ha explicat en roda de premsa.El Tata Martino no ha dubtat ni una sola vegada a l’hora de posar-me\nPer al ‘15’ del Barça el seu bon rendiment es deu a la confiança transmesa per part del Tata Martino i també pels companys. “Estic satisfet per la confiança que m’ha donat. El Tata no ha dubtat ni una sola vegada a l’hora de posar-me”, ha detallat. Segons Bartra, dur dos anys al primer equip també l’ha ajudat: “De mica en mica em sento més estimat. Porto dues temporades competint amb ells als entrenaments i rebent mols consells. Estic aprenent molt dels més grans, dels millors del món. Em toca fixar-m'hi i seguir aprenent”.Porto 12 anys en una casa que m’ho ha donat tot i espero ser-hi molts més\nPreguntat pel seu futur, Bartra ha deixat clar que pel seu cap només passa seguir al Barça. “Sé que el Club i el meu representant estan parlant. Porto 12 anys en una casa que m’ho ha donat tot i espero ser-hi molts més”, ha assegurat. Amb tot, ha deixat clar que la seva renovació no li treu la son: “El més important és entrenar-me i jugar bé. No penso en què pot passar”.\nDissabte és molt probable que Bartra torni a ser titular. Per tercer cop consecutiu, cosa que no havia passat mai al primer equip. Per al central, l’experiència viscuda dimarts al Celtic Park va ser boníssima: “A Glasgow va ser increïble tot. El prepartit, l’ambient que hi havia i la pressió que es va generar. Però el meu cap l’assumia amb ganes i amb la sensació que podia fer-ho bé. Em vaig sentir molt còmode amb Piqué, Busquets i Alves al meu costat”.Volem que Puyol i Mascherano es recuperin al més aviat possible. Com més siguem, més competència hi haurà i el nivell pujarà\nTard o d’hora, però, Mascherano i Puyol es recuperaran de les seves lesions i Bartra haurà de competir també amb ells. Aquesta circumstància no suposa cap problema per a ell: “Volem que es recuperin al més aviat possible. Com més siguem, més competència hi haurà i el nivell pujarà. Si ja ara estem bé, ni em puc imaginar el nostre nivell quan ells hi siguin”.


Crònica i imatges de les festes de Carnestoltes 2022 a Bétera – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nCrònica i imatges de les…\nLes festes de Carnestoltes van tornar a Bétera ahir divendres, 04 de març, després de la seua suspensió el passat 25 de gener a causa de les previsions meteorològiques.\nAhir, la localitat va tornar a celebrar el colorit típic de Carnestoltes als carrers del municipi en una desfilada. L’any passat no es va poder celebrar i enguany va tornar amb més força. L’animació, la música, l’ambient festiu i el color van ser els principals protagonistes de la citada vesprada.\nLa música a ritme d’una batucada va donar el senyal d’inici d’una desfilada que va eixir de l’Albereda al voltant de les 17.30 hores i va passar per diversos carrers de Bétera fins a arribar a l’edifici de Casa Nebot on el jurat va lliurar els premis a les millors disfresses de la vesprada. La regidora municipal de Joventut, Maria Segura, i el regidor municipal de Festes, Manuel Pérez, van ser els encarregats de donar aquests premis.\nCom cada any, des de fa ja sis edicions, el departament municipal de Festes de Bétera va posar també en marxa el Concurs d’Antifaços que ja s’ha comunicat a tots els centres educatius del municipi. Els premis d’aquest concurs, ompli l’àrea de Festes de preciosos antifaços. El guanyador d’individual van ser Son Goku, l’astronauta platejat i tucà. En col·lectiu van guanyar les llevadores, els molíns de Don Quixot i les ballarines dels 80.\nA més d’aquestes imatges, en els pròxims dies oferirem un vídeo amb un resum de la celebració d’aquesta celebració de Carnestoltes durant la jornada d’ahir divendres.


El Club Bàsquet Molins de Rei aspira a mantenir-se a Copa Catalunya | Viu Molins de Rei\nL’equip, que va iniciar la temporada amb una ratxa de set derrotes i una victòria, es troba a la 11a posició, en zona de promoció per la permanència. Durant els primers partits, les lesions han minvat el rendiment i la seva trajectòria, però ara els jugadors han iniciat una dinàmica positiva.\nMiquel Sánchez, en una imatge d’arxiu // Jose Polo\nEl Club Bàsquet Molins de Rei encara la recta final de la temporada després d’una ratxa de tres victòries consecutives. Tot i que aquesta es va trencar el cap de setmana passat amb una derrota a la pista de l’Escolàpia de Sabadell, l’equip entrenat per Cesc Senpau ha encadenat una dinàmica positiva després d’un inici dolent al grup 2 de Copa Catalunya. Els primers vuit partits es van saldar amb un balanç 7 derrotes i només una victòria, però ara s’ha capgirat la tendència.\nEl capità de l’equip, Miquel Sánchez, destaca la motivació que ha assolit el grup de jugadors: “Estem en un moment en què tenim un extra d’energia i hem d’afrontar la recta final de la temporada amb enfrontaments transcendentals”, afirma. El CB Molins de Rei ocupa l’11a posició, el que el situa virtualment en un lloc de promoció per la permanència amb el factor pista a favor.\nLa salvació, amb el vuitè lloc\nMalgrat els contratemps patits durant tota la temporada, l’objectiu de l’equip és salvar-se matemàticament del descens directe i “en la mesura del possible deixar quatre equips per darrere, que serien els que jugarien la promoció de permanència”, indica Sánchez. Pel capità, quedar per sobre de la novena plaça seria un èxit.\nFins i tot, els de Cesc Senpau es van veure obligats a ajornar un partit contra el Reus perquè tenien més lesionats que jugadors disponibles. Progressivament, l’equip ha anat agafant el ritme i els resultats positius van acompanyar. Miquel Sánchez, que fa 14 anys que està al primer equip del CB Molins de Rei, admet que “el rosari de lesions i complicacions que hem tingut aquesta temporada no l’havia vist fins ara”.\nRubén Calvo, un dels jugadors del CB Molins de Rei // Arxiu — Jose Polo\nDurant aquesta temporada, el CB Molins de Rei ha vist com diversos jugadors han patit lesions o han abandonat l’equip. Sergi Bosch va plegar el desembre per motius laborals, Arnau Triginer ha participat pocs minuts, el pivot Ferran Mola només ha estat disponible les dues darreres setmanes per un trencament dels lligaments del turmell i els bases Ferran Alias i Chus Oropesa també s’han perdut diversos partits per lesions. Les molèsties als turmells també han afectat dos històrics de la casa: Rubén Calvo i Jordi de Ugarte. Pol Cañete ha tingut diverses torçades, mentre que Adrià Fiñaga es va perdre alguns partits a l’inici de temporada.\nSánchez, reconeix que ell mateix ha arrossegat problemes d’esquena durant tot l’any. Tot i aquests enrenous, el conjunt afronta amb optimisme la recta final de la temporada, confiant que els punts necessaris per salvar-se arribin com més aviat millor.\nEtiquetes:Bàsquet bàsquet masculí bàsquet molins de rei Club Bàsquet Molins de Rei Miquel Sànchez


The Shepherd'S Cottage Dunbar Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDunbar, Dunbar, Regne Unit - Veure al mapa\nMés informació sobre The Shepherd'S Cottage\nAl visitar Dunbar, vosté es sentirà com a casa a The Shepherd'S Cottage, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA The Shepherd'S Cottage, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix aparcament de cotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, renta vaixelles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. The Shepherd'S Cottage és una elecció inteligents per a viatgers a Dunbar, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Bonig topeta amb el "País Valencià" en la seua nit a TVE - Diari La Veu\nBonig topeta amb el "País Valencià" en la seua nit a TVE\nLa presidenta del PPCV corregeix el presentador Emilio de Andrés, que havia canviat el nom del seu partit: "País Valencià s'ho posa el Partit Socialista"\nDimecres, 16 de maig de 2018 11:30h\nEl presentador de La Noche 24 Horas, Emilio de Andrés, junt amb la presidenta del PPCV, Isabel Bonig. © PPCV\nLa presidenta del PPCV, Isabel Bonig, va haver d'explicar en un programa del Canal 24 hores de Radio Televisió Espanyola (RTVE) com es pronuncia el seu cognom davant la pregunta del director de l'espai, Emilio de Andrés. Alhora, la líder dels populars valencians va aprofitar per a corregir el presentador, qui l'havia introduït com a "presidenta del PP al País Valencià".\nEl presentador de La noche en 24 horas, el segovià Emilio de Andrés, va entrevistar la presidenta del PPCV, Isabel Bonig, aquest dimarts. Va introduir l'entrevista dient: "Salude la presidenta del Partit Popular al País Valencià, que hi ha alguns que l'anomenen Isabel Bonig i altres Bònic (sic). Com li he de dir?", li va preguntar de Andrés tot fent referència a la manera en què s'havia de pronunciar el seu cognom.\nBonig, sense perdre el somriure, li va contestar: "Isabel Bonig, però és Comunitat Valenciana", li va indicar sobre la pronúncia i sobre la denominació del territori. "País Valencià s'ho posa el Partit Socialista però, estatutàriament, és Comunitat Valenciana", va indicar al periodista.\nL'anècdota a Torrespaña arriba dies després que Francisco Camps es va sentir obligat a corregir una diputada d'ERC que se li va adreçar amb la mateixa terminologia mentre l'interrogava en la comissió del Congrés dels Diputats que investiga el finançament del PP. Va ser un enfrontament dur, tallat pel president de la comissió, que va alliçonar l'expresident al voltant de la legitimitat de la denominació i de la llibertat d'expressió dels parlamentaris.\nEl rebuig del terme País Valencià, però, no és unànime entre els dirigents del PP, tant espanyols com valencians. El ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, i el diputat de les Corts Miguel Ángel Mulet l'han fet servir amb naturalitat.


L'ENTREVISTA: ELISABETH RIEGO I IVÁN CIDONCHA | Fundació Salut Alta\nHome » L’ENTREVISTA: ELISABETH RIEGO I IVÁN CIDONCHA\nL’ENTREVISTA: ELISABETH RIEGO I IVÁN CIDONCHA\nDesprés de veure i viure tot aquest temps amb vosaltres, i tant que m’agradaria treballar en una entitat com és la Fundació!\nElisabeth Riego Sánchez, 20 anys. Veïna de Badalona i estudiant del Grau d’Educació Social a la Universitat de Barcelona.\nIván Cidoncha Gómez, 27 anys, Barcelona. Integrador social i recent graduat d’Educació Social a la Universitat Oberta de Catalunya.\nTot un repte entrevistar a aquests dos joves que estan fent les pràctiques a la nostra entitat i que, de ben segur, en un futur els hi estarà esperant una bona feina. No els conec gaire, de fet, tot i que amb l’Ivan coincideixo els dilluns i dimecres a la Fundació, no he tingut gaires oportunitats de parlar amb ell. I amb l’Eli encara menys, ella està en un altre local i no coincideixo amb ella. Avui descobrirem qui són i què en pensen de nosaltres.\nEls dos esteu estudiant Educació Social… per què vau triar aquests estudis?\nIván: Realment al principi no ho tenia gaire clar i, després de fer Batxillerat, vaig descobrir el Grau Superior d’Integració Social que és per on vaig introduir-me en el món social. Em va interessar molt, sobretot el tema infància. Així, quan vaig acabar integració social, vaig fer un curs de monitor i llavors em vaig decidir per començar educació social.\nEli: En el meu cas, tampoc sabia què fer, però el meu germà és treballador social i, en el moment d’escollir carrera, em vaig decantar més per educació social, m’agradava més. Es tracta d’una carrera molt nova però finalment vaig escollir-la. A més, el primer any vaig fer de voluntària en un centre de dia i em va agradar molt.\nA l’hora d’escollir el centre de pràctiques ja ens coneixíeu? Ens vau triar vosaltres o us ho van dir a la Universitat?\nEli: Jo tenia un llistat d’entitats on ens anàvem apuntant segons ordre de preferència. A mi em va cridar molt l’atenció perquè jo sóc del barri de Llefià, que està aquí al costat, i a més em va agradar molt tot el que fèieu.\nIván: Jo personalment no coneixia la Fundació, però al valorar les ofertes que em fèien des de la Universitat per fer les pràctiques, tenia molt clar que volia un centre obert i allà estàveu vosaltres. És cert que Badalona em cridava l’atenció perquè conec la ciutat i tinc molta relació amb gent d’aquí, fet que em va fer decidir-me per vosaltres. A nivell d’universitat, a la UOC pots fer tu la proposta i que ells la valorin i l’acceptin, o bé que triïs una de les que tenen en una llista.\nA quin projecte participeu i quina és la vostra tasca?\nIván: Jo al centre obert, amb el grup de grans. Tot i que en algunes activitats ens barregem, a nivell general donem suport a les educadores, en el meu cas, a la del grup de grans. Alhora, participem ajudant a la rutina diària, recolzant amb els deures i suport escolar.\nEli: Jo estic a A100, amb els joves de secundària. Quan vaig començar la meva tasca principal era d’observació i ara faig, com diu l’Iván, donar suport a l’equip d’educadors i algunes propostes de l’inici del dia.\nQuè és l’inici del dia?\nEli: Doncs quan arriben els joves, fem una estona d’acollida i tenim un espai per reflexionar sobre una frase o alguna notícia i alguns d’aquests espais els preparo jo.\nAl final del dia fem “l’espai alternatiu” i els joves que no tenen deures poden escollir en quin espai volen estar. Jo porto el de “coneixem Badalona”, ja que sóc de la ciutat. I cada dilluns parlem o busquem informació per Internet sobre algun personatge de Badalona o algun lloc emblemàtic, i en parlem o fem algun joc relacionat.\nUs vau marcar algun objectiu a l’assumir aquestes pràctiques?\nIván: A part dels objectius lògics d’enriquir-te, aprendre i veure com funciona l’entitat o el projecte en concret, a nivell més personal volia sentir-me implicat i formar part del projecte. En el meu cas eren les darreres pràctiques perquè acabava la carrera i, per tant, volia que fos una experiència enriquidora i que sentís que havia col·laborat.\nEli: Jo, personalment, aprendre molt. Venia del voluntariat que havia fet al centre de dia on tots érem voluntaris i no hi havia la figura d’educador. Així doncs, la meva motivació era veure quina era la figura de l’educador en la pràctica d’un centre obert.\nI el que feu és el que esperàveu o hi ha diferències en relació a les expectatives que portàveu?\nIván: Jo si que més o menys és el que m’esperava, però sí que m’ha sorprès positivament descobrir la implicació activa de les famílies en el Centre Obert.\nEli: Les meves pràctiques són de tercer i en principi són molt d’observació. Així doncs no pensava que m’implicaria tant en el projecte com ho estic fent, cosa que m’està agradant molt!\nCreieu que aquestes pràctiques contribuiran a la vostra formació i us ajudaran en la recerca de feina?\nIván: Hi ha una part evident de que s’han acumulat unes hores i una experiència que a nivell de currículum serà molt positiu. Aquesta vivència ens ajudarà, i molt, a l’hora de buscar feina, ja que haurem tingut aquest rodatge. Jo espero que quan estigui en el lloc de treball, aquesta estada a la Fundació m’ajudi a comprendre i a resoldre temes. Tindrem unes eines i estratègies integrades per poder dur-les a terme.\nCom us acompanya l’equip de professionals de la Fundació en aquesta etapa?\nIván: Molt, molt bé i en tots els aspectes! Des del dia de l’acollida, ja que en el meu cas ens van ubicar, conèixer espais i personal. Des del primer moment et sens integrat i part de l’equip. Que tens l’oportunitat de participar en les tasques diàries. Parlant amb altres companys t’adones que hi ha altres experiències en les què s’han sentit més distants amb la entitat i no s’han acabat sentir integrats. En el meu cas, em trobo molt a gust des del principi. De fet, des d’abans de començar!\nEli: Jo també comparteixo el que diu l’Iván. Abans d’entrar vaig tenir diverses entrevistes i també l’acollida va ser molt bona i l’equip és super maco!\nQuin és el paper de la persona referent de pràctiques?\nIván: El paper de la meva tutora de pràctiques és una mica de recollir o observar “com funciono”. Evidentment hem estudiat educació social i tenim molt presents una sèrie de valors, però ella és la persona que ens ha d’avaluar els nostres recursos i la nostra manera de participar per després transmetre-ho a la Universitat.\nImagineu que vosaltres sou la persona responsable de pràctiques a la Fundació… Faríeu alguna cosa diferent?\nIván: Ostres no sabria què dir perquè em vaig sentir ben acollit des d’un inici. En principi no, però potser per dir alguna cosa… intentaria reduir la distància entre projectes.\nSabeu que a la Fundació hi ha d’altres estudiants en pràctiques. Com és la vostra relació amb ells? I amb els voluntaris i voluntàries?\nEli: En el meu cas no conec a ningú de pràctiques, ja que al projecte on participo només estic jo. I pel que fa als companys que fan voluntariat, hi tinc molt bona relació.\nIván: Sí que és veritat que hi ha un desconeixement de si als altres projectes hi ha més gent en pràctiques, però personalment amb les dues companyes que participen al Centre Obert com jo, hi ha molt bona relació. Ens hem conegut aquí però en el dia a dia tenim molts temes de conversa relacionats amb la Universitat (treballs, exàmens). I amb els voluntaris, també molt bé.\nRecomanaríeu aquesta experiència a altres estudiants?\nSí!!! Suposant que se sentin com nosaltres, i tant.\nPerquè és una experiència molt enriquidora, tenir aquesta sensació d’haver aprofitat molt el temps i de que podem aportar el nostre granet de sorra.\nAlguna anècdota d’aquest temps que porteu aquí o algun record que us emporteu de les pràctiques…\nIván: Jo recordo molt la “Nit del Centre Obert”. Just acabava de començar i tothom en parlava, vaig estar com dues setmanes que tots els nens parlaven del mateix! Em van transmetre uns nervis perquè no sabia què m’esperava. Jo mai havia fet una activitat així i realment va ser una experiència molt xula. Em va sorprendre positivament. Passar tantes hores seguides amb ells i amb un context diferent, una oportunitat d’enfortir vincles, molt divertit i cansat a l’hora.\nEli: Recordo un dia que vam fer una mena de “Furor”. Al principi tots els joves estaven com super tallats i dèien que era un rotllo però poc a poc es van començar a animar i va ser una tarda fantàstica. Veure a en Sergi (educador) disfressat amb unes mega ulleres i la Loli (educadora) ballant a sobre de les taules… va ser boníssim! M’ho vaig passar molt bé.\nQuan arribi el moment de buscar feina… enviaríeu el vostre currículum a la Fundació?\nEli: Jo sí, tot i que a mi encara em queda una mica per acabar la carrera i no ho tinc tant present com l’Iván.\nIván: Sí. Per sort o per desgràcia ja ens coneixem i això disminueix el risc del desconeixement de qui contractes. Penso que és positiu per les dues bandes: tu ja saps on tires el currículum i l’empresa ja t’ha conegut durant un temps.\nDesprés de veure i viure tot aquest temps, i tant que m’agradaria treballar en una entitat com és la Fundació. Ja portarem el currículum!!!\nAra que ja s’acaben les pràctiques, quins són els vostres plans de futur?\nIván: sincerament, aparcar els estudis durant un temps. Relaxar-me una mica i buscar feina, preferiblement en el sector d’infància i el recurs de Centre Obert és un servei que m’agrada molt i on em sento molt a gust però també estic bastant interessat en temes més residencials, pisos tutelats, recursos on els infants viuen i ser el seu referent. I, si tot va bé i puc anar agafant experiència, doncs meravellós!\nEli: A mi encara em queda un any i mig per acabar però jo sí que voldria estudiar alguna cosa tipus màster a distància o alguna cosa així i buscar feina. Per mi l’ideal seria trobar un lloc on pugui tocar una mica de tot, però això és com impossible. El que sí que tinc clar és que l’àmbit de la infància i l’adolescència m’encanta!\nBé, ja només em queda donar-vos les gràcies i desitjar-vos molta sort amb els vostres projectes de futur!\nTags: entrevista, formació, Fundació La Salut Alta, participar\n← I NOSALTRES… COM ENS ACOMPANYEM?\nSEMBRANT LA PAU →


Souldiers cia. - HOP\nTDU All Styles Battle Grounded: Pràctica transdisciplinar de la dansa urbana\nDivendres 15 nov 2019 - 22:00\nLa primera jornada del cicle Territori en Dansa Urbana culmina amb aquest espectacle de Souldiers cia. Una companyia emergent a la que convé seguir la pista i que destaca per la qualitat tècnica dels seus integrants.\nEscola d’artistes és el fruit d’un procés de treball transdisciplinar entre el teatre físic i les danses urbanes. Una peça que parla de les llums i les ombres de la professió de la dansa, així com dels conflictes i reptes que tot artista ha d’encarar al llarg de la seva trajectòria.\nNascuda al 2016, i després d’haver guanyat nombroses competicions coreogràfiques de dansa urbana (Urban Display, WOD, Showbox, iDance, etc.), la companyia afincada a Sabadell fa un pas més enllà amb la presentació de la seva primera peça curta. És resident de Soul Dance Center, escola que s’ha convertit en un espai de referència per la qualitat i el destacat equip docent de les seves formacions en dansa urbana. Així mateix estan implicats en diferents projectes socials que apropen les danses urbanes a col·lectius en situació de vulnerabilitat.\nCreació i interpretació Jordi Benito, Alba Campos, David Castejón, Chris Angelous Manalo, Àlvar Marcos, Paloma Ramos // Assessoria en dramatúrgia i posada en escena Samuel Núñez\nFotografia de Matías Blanco Indelicato\nTerritori en Dansa Urbana vol ser una plataforma d’exhibició, d’aprenentatge, creació i de trobada.\nUn cap de setmana dedicat a les danses urbanes amb un ampli ventall d’activitats, actuacions, espectacles, tallers, reptes... Una cita imprescindible pels amants de la dansa!\nCicle realitzat en col·laboració amb Soul Dance Center i El Generador Art i Creació Cultural, emmarcat en la programació del HOP Festival 2019.\nTDU All Styles Battle\nSouldiers cia - Escola d'artistes\nTaller "Grounded: Pràctica transdisciplinar de la dansa urbana"\nTaller Hip Hop obert (12+)\nTaller Hip Hop en família\nTaller pre-jam "Codis i eines de comunicació en dansa urbana"\nTDU Jam session


tema canvi climàtic sent\nlímits produeix milers contagiats\naquests temes comuns resta\nsent aquests temes comuns\nTres semblen ser les preocupacions comunes dels països pertanyents a la Unió Europea: la Covid-19 amb les seves variables, la recuperació econòmica i el tema del canvi climàtic, sent aquests temes comuns amb la resta del planeta; encara que la manera d'abordar-los és diversa i va des de tota mena de prohibicions a les quals es resisteixen poblacions i masses, fins a una suposada llibertat sense límits que produeix milers de contagiats, augment de les crisis financeres personals i de les nacions i per descomptat conseqüències climàtiques inesperades, com una gran roca que cau al Brasil damunt de vianants en llanxes que al final desapareixen, moren o queden afectats per tota la vida.\nEn la idea que els canvis són necessaris per evitar manifestacions i corrupteles derivades de l'amor sense límits a l'exercici de poder, molts països de l'orbe celebraran eleccions aquest 2022. Macron, per exemple -qui per cert no ha expressat de manera contundent si aniria a la reelecció o en té prou amb el seu semestre com a líder de la unió europea- és un dels molts que haurien de decidir, com la senyora Merkel, que ja és temps de descansar. I mentre es dona oportunitat als organitzadors de processos democràtics d'exercir les seves funcions permetent a molts proveïdors refer-se de les conseqüències "dels Covid", al Regne Unit, França, Alemanya, Àustria i Itàlia, els contagiats superen els centenars de milers i els activistes de tots els colors aprofiten per protestar i demostrar les habilitats que han adquirit, per defugir els cops repressius de les policies, exèrcits o cossos especials “de seguretat” a cada país.\nLa migració, un altre dels temes comuns als països que opinen a l'ONU afecten molt diverses poblacions, per exemple a Nigèria un grup d'activistes, s'alegra de l'alliberament de La princesa saudita Basma Saud bint Saud i la seva filla -Basma, de 57 anys, és la filla més petita del difunt monarca Saud bin Abdulaziz al-Saud, i neboda del rei Salmà-que es trobava presa des del 2019, mentre que Portugal suspèn set militars autors de crims en contra de migrants als que maltracten i segresten. N'hi hauria prou amb la suspensió dels sanguinaris cossos de “seguretat”, o seria més redituable, multiplicar els estímuls i suports en benefici dels qui s'ocupen de mantenir valors? Oferir-los als migrants que no es pot contenir, ser part de processos a favor d'algun grup aspirant al poder, és legítim? Val donar caritat –amb diners fiscals– als migrants en comptes de donar suport als propis nacionals?\nLa prioritat d'Emmanuel Macron a la presidència de la UE és “produir, crear riquesa i ser avantguardistes en una Europa, amb un model social divers als EUA i Àsia”. Per a aquest líder que ha conduït a França els darrers cinc anys, cal crear noves eines que, a més de les sancions, permetin el treball polític sense deixar de banda el càstig, sobretot a països populistes. Defensar els propis valors és prioritari, enfront dels intents de desestabilització “fins i tot al nostre veïnat més proper” -reformar les lleis i reglaments referit a l'espai Schengen- tenint en compte els problemes amb veïns de la UE com Polònia, Lituània i Letònia. Com fer compatibles els programes de solidaritat amb els de producció? Es resoldrà això al març amb la cimera proposada per plantejar aquest nou model? S'assembla el seu servei civil europeu de sis mesos per a joves menors de 25 anys a allò que en els millors temps de Mèxic va ser el servei social?\nEl compliment de les metes climàtiques, sense afectar la competitivitat empresarial; el maneig de “l'impost al carboni”; la transformació digital; un estat de dret no negociable; els camins per disminuir asprors amb adversaris polítics –com l'hongarès Viktor Orban- la lluita de l'encara president de França per fastiguejar els no vacunats, és part dels treballs que li han encomanat els gals encara que hagi de treballar per la Unió Europea. Qui sobreviurà al final de la crisi manifesta dels últims tres anys no només a Europa sinó al món?\nLes estadístiques, semblen ser una cosa poc comprensible per a l'humà comú i corrent, que al final del dia, no requereix de molts títols o mestratges per entendre, que els augments salarials no compensen la inflació; que segueix sent real la distància entre els que tenen molt i els que no tenen tot i que un dels productes que està produint més desigualtat són els medicaments i la salut en general. Avançarem si seguim els lineaments programàtics que pretenen convertir-nos en vegetarians o vegans? S'acabaran els grups privilegiats de la democràcia, de la mateixa manera abrupta que es va treure el poder als monàrquics? Com en tota crisi, són més els qüestionaments que les propostes i els més greus d'endevinar és quants hauran de sobreviure en aquest planeta sobrepoblat, on milions pateixen gana mentre es malgasta el menjar per maneigs inadequats que pontifiquen un comerç sense valors més ocupat de la usura que de la nutrició adequada.\nDe moment, s'admeten milions de decessos de gent que pensem encara no havia de morir. Es diu que per virus complicats amb malalties a les quals sembla ja no es vol curar, una cosa així com tornar a la molt antiga Grècia assassinant els nadons que no eren perfectes.


Dover Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Dover\nexperiència [Dover, Nanaimo (BC)]\nSituat en el cor de Nanaimo, Golden Divot B&B és un lloc ideal des d'on descobrir Nanaimo (BC). Des Situat en el cor de Nanaimo, Golden Divot B&B és un lloc ideal des d'on descobrir Nanaimo (BC). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Ocean Explorers Diving. Golden Divot B&B també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Nanaimo (BC). Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, servei de bugaderia. L'ambient de Golden Divot B&B es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, despertador, articles de tocador, assecador de cabell són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com camp de golf (a 3 km), jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Nanaimo (BC), el Golden Divot B&B és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Lantzville (BC), no busqui més enllà de About th\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Lantzville (BC), no busqui més enllà de About the Sea B&B. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El About the Sea B&B, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de bugaderia, àrea de fumadors són només algunes de les comoditats que fan que About the Sea B&B sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Lantzville (BC), faci de About the Sea B&B la vostra llar.\nGreat views from the balcony hosts were very helpful and friendly\nOcean Walk Bed and Breakfast, ubicat a Lantzville, Lantzville (BC), és una destinació popular per a Ocean Walk Bed and Breakfast, ubicat a Lantzville, Lantzville (BC), és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Ocean Walk Bed and Breakfast, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Ocean Walk Bed and Breakfast la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Lantzville (BC).\nVery Nice breakfast, naar city center walkdistance Nice shops and restaurants Nice big room\nLlocs històrics de Dover\nEssent una localització molt desitjada, Dover és el lloc on anar quan es va a Nanaimo (BC). Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Dover està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Estalvii temps i diners fent la reserva amb Agoda.com, que us promet les millors opcions d'hotels a Dover i molts més àrees a Nanaimo (BC). Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Dover i us direm els preus ideals disponibles.\nDescobreixi els barris de Dover\nHotels Dover populars


Incerteses | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nCom serà el món i les nostres vides el 2050? El cicle ‘Futurs’ ha bussejat en les grans tendències que s'albiren\nQualsevol que tingui més de 40 anys deu haver fet alguna vegada el càlcul d'imaginar quina edat tindria i com seria la seva vida l'any 2000. Jo recordo haver imaginat el canvi de mil·lenni com una cosa molt, molt llunyana. Ja fa 14 anys que ho celebrem i ara em sembla també una data llunyana, però en el passat. Però necessitem posar fites en el futur per poder imaginar-lo i així provar de conquistar-lo. El proper és el 2050. Com serà el món i la nostra vida quan arribem a la meitat d'aquest segle XXI? Les últimes setmanes he tingut l'oportunitat de submergir-me en l'interessant exercici de prospecció que ha estat el cicle Futurs, organitzat per la Fundació La Caixa i l'Ateneu de Barcelona. Desenvoluparé en el meu blog els detalls de les grans tendències que s'albiren, però ara els exposaré algunes de les idees transversals que es van repetir en els debats.\nLa primera és que l'experiència vital més comuna en les properes dècades serà —ja ho és— la incertesa. Però no una incertesa derivada de la conjuntura econòmica adversa, que pot canviar, sinó de les transformacions profundes derivades del canvi d'època que vivim. Una les característiques de les que vénen serà l'acceleració dels temps i dels processos, una cosa que ja és visible en molts àmbits. Internet permet el somni del cervell de cervells, és a dir, un cervell col·lectiu interconnectat en temps real, la qual cosa en si mateixa ja és un factor extraordinari d'acceleració. Quan va començar la carrera, l'investigador Manel Esteller revisava les novetats de la seva àrea una vegada a la setmana. Ara ho fa constantment. Treballar en xarxa obliga qualsevol científic a situar-se a cada moment en el punt en el qual es troba el que ha arribat més lluny. Això fa que la frontera del coneixement s'expandeixi a gran velocitat.\nHaurem d'adaptar-nos, doncs, a l'experiència de canvi accelerat i aprendre a gestionar la complexitat en condicions d'incertesa, cosa que no serà fàcil venint d'una cultura que valora per sobre de tot la seguretat i que necessita anticipar-se i tenir-ho tot controlat. Aquest tipus de canvis ens descol·loquen. Per això la nostra relació amb el futur és ara, com va apuntar el filòsof Daniel Innerarity, més de precaució que d'esperança.\nEl malestar per un futur que es percep incert és transversal i afecta tant els joves com les generacions més grans. Després d'haver experimentat l'ascensor social i haver lluitat per consolidar-lo, de sobte es troben que moltes coses que donaven per certes han deixat de ser-ho. Entre aquestes, la idea que el progrés és una línia sempre ascendent. Ara sabem que es pot retrocedir, per exemple en benestar i protecció social. I també s'ha enfonsat la creença que les conquestes socials eren irreversibles, ja que en un marc democràtic sempre tindrien el suport de la majoria. Sobre aquest tema, l'economista Antón Costas va deixar a l'aire la paradoxa següent: si l'interès objectiu de la immensa majoria de la població és preservar aquestes conquestes i desenvolupar polítiques beneficioses per al conjunt de la societat —per exemple les d'igualtat— com és possible que vivint en democràcia, les decisions que prenen els governs escollits siguin justament les que perjudiquen la majoria?\nEl malestar per un futur que es percep incert és trasversal i afecta tant als joves com a les generacions majors\nLa relació entre desigualtat i democràcia va aparèixer nombroses vegades. Les desigualtats socials ja creixien abans de la crisi, però aquesta les ha engrandit. Són moltes les veus que alerten que la concentració de riquesa per part d'unes minories cada vegada més reduïdes i més poderoses debilita els fonaments mateixos de la democràcia. Si el que importa a la immensa majoria ja no es decideix realment a través de les urnes, el que tindrem serà una democràcia fictícia incapaç d'atendre l'interès general.\nTambé la idea del creixement il·limitat està en qüestió. Tenim capacitat per continuar creixent, i de fet, es dóna per fet que la tercera revolució industrial augmentarà molt la productivitat gràcies a la robotització dels processos productius i a la digitalització de moltes tasques.\nL'economista Jock Martin va preveure que el 2050 la productivitat haurà augmentat un 300% respecte del 2010. Però es necessitarà menys força de treball, tot i que més qualificada, cosa que plantejarà un altre dilema: si no hi ha ocupació per a tothom, què distribuïm, el treball o la riquesa? O no hi haurà repartiment? En qualsevol cas, podem produir i consumir més, però el planeta podrà suportar un model de creixement com el que tenim? Molts economistes, entre ells Lurdes Benería, pensen que no i que cal revisar els fonaments mateixos de la teoria econòmica perquè porten implícit un model que és del tot insostenible.\nUna última qüestió: si ni l'economia ni la política van ser capaces de preveure ni evitar una crisi que va començar sent financera i localitzada als Estats Units i va acabar sent de tota l'economia i global com podem confiar que els mateixos que es van equivocar l'encertaran ara en les receptes per superar-la? És prudent deixar el nostre futur a les seves mans? I d'això deriva una altra qüestió transcendental: la necessitat d'una governança global. La major part dels problemes que hem d'afrontar d'aquí al 2050 transcendeixen la capacitat de decisió de l'Estat nació i requereixen mecanismes globals de decisió que no tenim. I aquesta és, ara mateix, la mare totes les incerteses.


Inca som tots - Socialistes d'Inca\nPosted on desembre 10, 2018 21 desembre, 2018\nInca és una ciutat dinàmica, emprenedora i amable. I això és possible gràcies al treball, a la dedicació i a l’empenta de tots i cadascun dels seus ciutadans. No hi ha dubte que tots feim un gran esforç per tirar endavant dia a dia: les persones, les famílies, els negocis, les empreses, la gent treballadora, l’administració… Gràcies a aquesta feina i a la col•laboració de tots hem arribat aquí on som ara.\nAra mateix, podem sentir-nos orgullosos del dinamisme de les nostres empreses i negocis. Del bagatge social i cultural de les nostres associacions. De la labor dels docents i de la formació dels nostres estudiants. De les fites aconseguides pels nostres esportistes. Del treball i l’esforç de les famílies. Dels joves, dels infants, dels padrins. De totes les persones que aporten i que treballen per fer que Inca sigui cada dia una ciutat més pròspera, atractiva i sostenible. Tenim motius per sentir orgull inquer.\nPer descomptat, encara ens queden moltes coses per fer, moltes fites per aconseguir. Hem de fer possible que Inca esdevengui una ciutat més neta, més cívica i accessible per a tothom. Hem de continuar sumant esforços per aconseguir un futur millor, que sens dubte ens mereixem tots. I aquest futur no es podrà construir des del sectarisme, des d’actituds radicals o des de la bronca permanent. Ben al contrari. Només ho aconseguirem entre tots, amb diàleg, escoltant a tothom i amb un esperit constructiu i positiu.\nAquest és el meu compromís com a batle: seguir escoltant i treballant amb tothom. Perquè, primer de tot, hem de pensar en les persones. Perquè Inca som tots.\nLa pedrera del CE Constància estrena nous vestidors\nTradicional xocolatada solidària al Casal de joves La Fàbrica.


En un informe recent, el Banc d’Espanya ha recomanat al Govern de PSOE i Unides Podem aplicar receptes de precarietat laboral (baixada de salaris, flexibilitzar horaris i jornades laborals, reassignar tasques, etc.) als majors de 50 anys per a facilitar la seva ocupabilitat. Mentrestant, d’una banda, es retarda l’edat de jubilació, per un altre, l’única destinació possible dels treballadors de més edat sembla ser l’amenaça de la hiperprecariedad i la desocupació. Tampoc tenen millors perspectives actualment ni els joves ni les dones. La mobilització independent i la lluita unitària al carrer de la classe treballadora, en defensa i ampliació dels drets socials i contra aquestes i altres possibles reformes és l’únic camí viable... governi qui governi.\nEn l’informe, publicat pel Banc d’Espanya dijous passat, s’assenyala la “gravetat” de la situació dels treballadors de més de 50 anys, a conseqüència de la pèrdua de competències i habilitats laborals, imprescindibles per a mantenir una “activitat productiva” en un mercat laboral cada vegada més tecnificat i competitiu.\nL’informe es recolza en dades del Programa d’Avaluació Internacional de les Competències d’Adults de l’OCDE en les quals es comparen per edats els índexs de pèrdua de capacitats amb el pas dels anys. Així, es constata estadísticament la pèrdua de capacitat física, comprensió lectora i numèrica, i les dificultats in crescendo per a manejar i assimilar les noves tecnologies. A més, sosté l’informe, es ressent la intel·ligència que està directament relacionada amb l’atenció, la velocitat del processament, la memòria i l’habilitat espacial. S’ha demostrat, d’altra banda, que la deterioració és més lent en tot el que sigui après. I, així mateix, es guanyen competències, segons aquestes anàlisis, en les tasques de supervisió, organització i en la reacció davant contratemps.\nTotes aquestes condicions, ja que tenen una relació amb l’edat, afecten directament a tot aquest grup de treballadors i treballadores, independentment de la seva formació, encara que lògicament les condicions són molt pitjors per als qui manquen o tenen poca formació. De fet, encara que l’informe incideix més sobre el col·lectiu de baixa formació, en realitat oculta que en la pràctica aquestes recomanacions van dirigides per a pràcticament la totalitat dels treballadors/as majors de 50 anys.\nElevar la precarietat com a recepta\nDavant això i per a combatre la mala perspectiva que els analistes del Banc d’Espanya auguren per a aquest sector de la nostra classe, sobretot als de menor formació, no se’ls ha acudit una altra cosa que plantejar contundents mesures de precarització laboral.\nAquestes mesures van en línia amb el que cínicament diuen “flexibilització de les condicions laborals”, facilitant així l’ús a la carta d’aquesta mà d’obra, amb baixos salaris, pèrdues de drets essencials i dolentes condicions laborals. Per tant, seria més aviat hiperprecaritzar-los.\nLes mesures apuntades i fixades com a eix prioritari, de cara possibles futures reformes laborals, consistirien bàsicament en reduccions salarials, disminució de jornades i/o d’horaris (contractes a temps parcial, discontinus, temporalitat extrema). Fins i tot plantegen la possibilitat de combinar el treball amb alguna mena de jubilació parcial. És a dir, la qual cosa seria una “remake” de les microjubilacions implantades per Merkel que han omplert el mercat laboral a Alemanya de persones jubilades buscant ocupacions desesperadament. Tot això, per a major gaubança dels empresaris, ja que la necessitat d’aquests jubilats d’haver de complementar els seus ingressos insuficients per a desenvolupar una vida digna, implica la disposició d’una mà d’obra barata i àmplia a disposició per a la seva explotació empresarial, que al seu torn pressiona per a abaratir els salaris del conjunt de la classe treballadora.\nLes “recomanacions” del Banc d’Espanya configuren un atac frontal al conjunt dels drets laborals dels treballadors, en tractar d’incrementar l’exèrcit de reserva augmentant l’oferta laboral als empresaris per a baixar el cost dels salaris i externalitzar el més possible aquests costos als capitalistes. I tot això justificat perquè puguin seguir empleats, quan la solució és més aviat la contrària, baixar l’edat de jubilació, almenys als 60 anys, i repartir el total de les hores de treball existent, sense disminució salarial, entre tots els treballadors i treballadores en edat de treballar.\nEnvelliment poblacional, atur i precarietat\nAixò es planteja en un context general d’enorme envelliment de la població ocupada en l’Estat espanyol. Una dinàmica aguditzada, sens dubte, per les polítiques de retard de l’edat de jubilació i de reculada, si no eliminació gairebé total, de les prejubilacions. Situació també facilitada per les enormes bosses d’atur juvenil degudes, entre altres raons, al tap que es genera precisament per no facilitar la sortida del món laboral als més majors per a obrir passo als més joves.\nDe fet, la població espanyola en general, i la laboral en particular, es troben entre les més envellides d’Europa donats a més els mínims índexs de natalitat actuals. La taxa de natalitat en 2018 va ser de 7,94%, la més baixa de la història, i l’índex de fecunditat (nombre de fills per dona) 1,26, la qual cosa no garanteix el reemplaçament poblacional i, per tant, es produeix una pèrdua de població i descendeix els índexs de població jove. Tot això, facilitat, entre altres raons per les dificultats enormes per a trobar ocupacions dignes per a dones i joves. Així com pel raquític de les prestacions socials per a parelles joves, impossibilitat de trobar habitatges de lloguer a un preu raonable, l’escassetat d’escoles infantils, la precarietat laboral inacceptable i que els impedeix emancipar-se i tenir una vida independent i pròpia per a la majoria de joves i dones, etc.\nAixò fa que la situació a l’Estat espanyol, referent a això, sigui més aguda que en la resta d’Europa. Al que s’afegeix que la pròpia estructura de desenvolupament dels sectors productius que més impulsen l’economia espanyola (turisme, hostaleria, comerç, servei domèstic, construcció, etc.), en tractar-se d’activitats que requereixen d’una activitat física més intensa, resulti encara més complicat per a la continuïtat laboral eficient dels treballadors en aconseguir edats avançades en comparació amb altres països d’Europa. En el sector industrial resulta més fàcil fer aquestes adaptacions de reubicació i readaptació, no obstant això, aquest sector cada vegada té menys pes econòmic per volum d’assalariats en l’Estat espanyol, la qual cosa dificulta aquesta sortida.\nUn altre factor que fa més aguda la situació per als treballadors d’edat avançada és la grandària petita de la majoria de la composició del seu teixit empresarial. Aquesta estructura microempresarial, predominant respecte a la majoria dels països de la UE, fa que sigui més difícil adaptar els llocs de treball de persones amb dificultats físiques d’algun tipus, conseqüència de l’edat o d’altres factors, la qual cosa complica l’ocupabilitat per a aquests grups d’edat i, en general, per a persones amb quelcom mena de discapacitat.\nPer això, en l’informe del Banc d’Espanya, es parla que caldria generar polítiques que afavoreixin l’increment de grandària del teixit productiu de l’Estat espanyol. Però això és un desig llargament “recomanat” (i anhelat) pels experts, per moltes raons lògiques d’índole econòmic, que no obstant això no ha tingut cap evolució positiva destacable. Les dades són eloqüents, el 42% dels treballadors entre 50 i 54 anys amb baixa qualificació estan en empreses de menys de 10 empleats, mentre que en l’eurozona això es produeix per a un 28% d’ells.\nUna altra dada que destaquen en l’informe del Banc d’Espanya és que a l’Estat espanyol es produeixen nivells majors de desocupació per a aquest tram d’edat, sobretot dels que tenen menor formació, que en la resta d’Europa. Encara que això és un fet per a la totalitat dels trams d’edat, descomptant el cas grec, en aquest tram d’edat concreto l’evolució que s’espera és més preocupant pels nivells en què pugui incrementar-se aquesta població en els pròxims anys.\nA més, la piràmide d’edat juga en favor de tot aquest procés atès que el “baby boom” a Espanya es va produir entre 1957 i 1979, incrementant-se enormement aquesta cohort d’edat, i resulta que aquest grup és el que ara es troba o s’acosta a aquestes edats, pròximes a la jubilació, però que amb el retard de la mateixa hauran de continuar treballant. Amb el que s’accentuarà l’envelliment i la problemàtica de l’amenaça de la desocupació o la precarització.\nNou Estatut dels Treballadors, burocràcia sindical i il·lusions progressistes\nLa realitat és que ens trobem immersos en un període de més que segures i fortes amenaces als drets laborals per possibles noves reformes laborals plantejades pel Govern de coalició de PSOE i Unides Podemos. I aquestes amenaces es deriven, entre altres coses, del projecte llançat pel Govern de coalició, d’elaborar un nou Estatut dels Treballadors. El que no augura gens bo.\nEt pot interessar: L’essencial de les reformes laborals de Zapatero i Rajoy romandrà intacte amb el “Govern progressista”\nDe fet, tenim com a antecedent la denominada “agenda social” del PSOE que figurava en el seu programa electoral. Aquí, ja s’avançaven algunes mesures de profund calat en contra de drets laborals dels treballadors més essencials, davant els quals, per cert, els seus nous socis de govern, Unides Podemos, no s’han pronunciat fins al moment.\nQüestions com la denominada “motxilla austríaca”, segons la qual els treballadors passarien a pagar-se el seu propi acomiadament o almenys gran part d’aquest, o la modificació de la legislació contractual incloent una nova modalitat que va ser denominada com a “contractes temporals estructurals”, una contradicció en els seus propis termes i que semblaria una espècie de temporal sense causa definida assimilat a l’indefinit sense ser-ho, no aventuren gens bo respecte de la possible reforma de l’Estatut.\nLes suposades garanties que tot l’aprovat estigui subjecte a la negociació amb els “agents socials”, és a dir, les cúpules de les burocràcies sindicals de CCOO i UGT, i les organitzacions empresarials, no són garantia de res. Ja hem vist com els caps dels sindicats “majoritaris” han signat o acatat passivament tot el que se’ls ha posat per davant i ara, amb un suposat Govern “progressista”, ni tan sols defensen la derogació de les reformes laborals de Zapatero i Rajoy íntegrament. Fins i tot es creu que la cessió del president de la CEOE davant l’última pujada raquítica del salari mínim, té com a contrapartida el seu millor posicionament en la negociació de tots aquests aspectes, molt més rellevants, per a aconseguir imposar els interessos empresarials en aquesta negociació.\nLa mateixa desconfiança pot tenir-se davant Unides Podemos, en minoria en el si d’un Govern social liberal del PSOE, que ja ha demostrat el seu grau de lliurament a la disciplina de les institucions del Règim del 78 i de la UE en matèria de despesa, disciplina fiscal o submissió institucional a la monarquia, per exemple. Amb renúncies molt cridaneres entre les quals es troben el suport als interessos imperialistes de l’Estat espanyol, els atacs al dret a decidir del poble català, el manteniment de les polítiques de persecució dels immigrants (concertinas, devolució en calenta, CIES, etc.); o en el camp dels drets laborals les declaracions de la ministra de treball membre d’Unides Podem en les que assenyalava la “impossibilitat tècnica de derogar la reforma laboral de Rajoy íntegrament”, de la de Zapatero ni feia esment.\nDavant això, només serà viable fer front als atacs previsibles que s’aveïnen als drets laborals i socials dels treballadors, per part d’aquest Govern que es disfressa com a progressista i d’esquerres, a través de la lluita independent i unitària de la classe obrera i els sectors populars, al carrer, seguint l’exemple de les mobilitzacions realitzades a Xile o França. Mobilitzacions que hauran de desbordar les burocràcies sindicals de CCOO i UGT que no han fet més que pasivizar i desviar les lluites.


Detingut per apunyalar indiscriminadament dos sensesostre a Nou Barris (Barcelona)\nPublicat 14/08/2019 11:38CET\nEls Mossos d'Esquadra van arrestar aquest dilluns al districte de Nou Barris de Barcelona un home de 30 anys i nacionalitat albanesa per presumptament apunyalar indiscriminadament dues persones sensesostre que dormien a prop d'un alberg del districte.\nEn un comunicat aquest dimecres, la policia catalana ha informat que el primer cas va tenir lloc el 23 de juliol quan un indigent tunisi de 42 anys va ser assaltat per un home vestit de negre amb la cara tapada i un ganivet amb el qual va provar d'apunyalar-lo.\nLa víctima va poder evitar la primera agressió per no va esquivar una segona punyalada --que li va produir ferides que van requerir assistncia sanitria-- i els crits d'auxili i l'arribada de la policia van evitar que el sospitós continués atacant-lo.\nLes primeres investigacions apuntaven que l'atac havia estat totalment aleatori, sense cap motivació, i el cas es va tractar en la Taula de Coordinació de Nou Barris --amb els Mossos, la Gurdia Urbana i altres serveis de l'Ajuntament--.\nMentre avanava la investigació i els Mossos treballaven per identificar el sospitós, el 9 d'agost va tenir lloc un segon cas semblant: un home vestit de negre amb la cara tapada i un ganivet va atacar un sensesostre de nacionalitat veneolana de 39 anys.\nFERIDES A BRAOS I CAMES\nL'atac també va ser sense cap motiu aparent i l'agressor va mirar d'apunyalar la víctima al cor, encara que va poder resistir-se i va patir ferides als braos i les cames.\nEls investigadors van aconseguir localitzar el ganivet en un contenidor del carrer Pi i Molist de Barcelona i el 12 d'agost van arrestar, en un local ocupat on vivia, el sospitós per presumptes delictes de lesions i un intent d'homicidi contra les dues víctimes.\nEl detingut passar a disposició judicial aquest dijous i la investigació determinar si la motivació dels atacs era de carcter racista, encara que les indagacions de moment no han revelat que el sospitós tingui vincles amb organitzacions xenfobes o racistes.


Un estudi per gestionar la sansa – AGROactivitat\nUn estudi per gestionar la sansa\nBuscar alternatives de gestió per als subproductes de les almàsseres és un objectiu de la Federació de Cooperatives Agràries de Catalunya, donat els costos que la sansa comporta per al sector.\nPer això, en els últims anys, la branca de l’oli ha impulsat iniciatives com la sol·licitud d’una simplificació normativa i la tramitació d’un ajut específic per dur a terme un estudi sobre el compostatge de la sansa. També s’han mantingut diverses reunions amb l’Administració per tal d’arribar a acords sobre l’aplicació directa o la simplificació de la gestió en origen.\nRecentment, la Federació ha convocat una jornada per presentar les conclusions de l’Estudi tècnic i econòmic per a l’aplicació del compostatge de la sansa a les cooperatives de Catalunya, impulsat pel consultor José M. Álvarez.\nEn el decurs de la jornada, es van explicar a les cooperatives assistents els estudis de viabilitat i redacció de cinc avantprojectes a Catalunya així com els beneficis de l’aplicació regular del compost de sansa a l’olivera.


CaixaBank planteja reduir l'ERO a 6.950 sortides\nActualitzat 22/06/2021 17:01 CET\nLa direcció de CaixaBank ha plantejat reduir l'expedient de regulació d'ocupació (ERO) a 6.950 sortides, 450 menys que l'última proposta i 1.341 menys que les 8.291 extincions que havia plantejat inicialment, segons han informat fonts de l'entitat a Europa Press.\nAixí ho ha traslladat l'entitat a la taula negociadora de l'ERO que s'ha celebrat aquest dimarts, el mateix dia en què la plataforma d'unitat sindical, conformada per tots els sindicats amb representació a CaixaBank, ha convocat una vaga amb la finalitat d'exigir al banc que millori les condicions de l'expedient i garanteixi la voluntarietat de les sortides.\nDes que la direcció de CaixaBank i la representació sindical van conformar la taula de negociació de l'ERO, fa més de dos mesos, s'han produït avanços quant al nombre d'extincions, i la direcció del banc ha millorat la seva oferta econòmica per als treballadors sortints.\nL'oferta d'aquest dimarts suposa reduir en un 16% les 8.291 sortides que es van proposar al començament de les negociacions, a més de la millora d'algunes de les condicions de les compensacions per als treballadors que surtin de l'entitat a partir dels 52 anys.\nEl període de negociació, que s'havia d'extingir el passat 10 de juny, es va prorrogar fins al 29 de juny per mirar d'acostar posicions.\nELS SINDICATS DEMANEN MÉS REUNIONS\nLa representació dels treballadors, al seu torn, ha sol·licitat "més reunions i més intensitat" abans que acabi el termini de negociació, segons ha publicat a través de les xarxes socials.\nPrecisament, aquest dimecres, 23 de juny a les 11.00 hores, està prevista una altra reunió en la qual la unió sindical espera una resposta a les propostes que han presentat aquest dimarts en la reunió de la taula negociadora.\nFinalment, la unió sindical ha afirmat que durant la vaga d'aquest dimarts ha tancat un 70% de les oficines i s'ha produït una caiguda de l'activitat de més del 90%.


La convocatòria d'un referèndum a Panrico es manté malgrat l'oposició de Comissions Obreres\nCCOO té majoria a la planta de Santa Perpètua de Mogoda, però la UGT –que defensa la convocatòria del referèndum– és el sindicat principal al comitè intercentres\nEFE Santa Perpètua de Mogoda 18/02/2012 15:29\nLa convocatòria d'un referèndum per al 21 de febrer en els centres de Panrico a Catalunya amb la finalitat que els seus empleats decideixin si accepten o no la proposta de la Generalitat i evitar així el tancament de la fàbrica de Santa Perpètua de Mogoda (Vallès Occidental) es manté, malgrat el rebuig de CCOO.\nFonts de l'empresa han assegurat a EFE que la convocatòria es portarà endavant, malgrat que avui un grup de treballadors de la fàbrica de Santa Perpètua, on CCOO és el sindicat majoritari, han votat en assemblea en contra de la proposta del Govern i han anunciat una vaga indefinida a partir de dijous, 23 de febrer.\nLa posició de CCOO no és la majoritària a Panrico a Catalunya, ja que UGT, amb majoria al comitè intercentres, ha convocat avui una altra assemblea a Barcelona, en la qual han acceptat la convocatòria del referèndum.\nSegons aquestes fonts, el referèndum de dimarts que ve s'organitzarà, amb totes les garanties legals i fins i tot la supervisió de notaris, amb el suport de la pròpia empresa, així com de la Generalitat, a més del d'UGT.\nL'empresa, en aquest sentit, posarà tots els mitjans necessaris per dur a terme el referèndum, mentre que els sindicats seran els encarregats finals de l'organització del mateix.\nDesprés de diversos mesos de conflicte, en què la direcció de Panrico i els sindicats no van aconseguir arribar a cap acord, a principi de desembre passat la direcció general de Relacions Laborals de la Generalitat va començar a intervenir com a mediadora i dijous passat va donar a conèixer la seva proposta.\nEl document presentat per la Generalitat recull una congelació salarial durant els pròxims dos anys i un augment lligat a la productivitat i resultats de l'empresa per a l'any 2013, a més de l'eliminació de diversos complements salarials.\nEn qualsevol cas, segons les fonts consultades, amb les retallades salarials cap treballador podrà cobrar menys de 26.000 euros bruts a l'any. La proposta inclou un pla per a la prejubilació de 35 empleats de la planta de Santa Perpètua durant l'any 2012, ampliable a dos anys més.\nLa fàbrica de Santa Perpètua dóna feina a 450 persones i l'empresa ha assegurat que haurà de tancar si els sindicats no accepten una reducció salarial.\nSegons les dades de la direcció de Panrico, a la fàbrica de Santa Perpètua el cost salarial és un 40% per cent superior al de la resta de centres de la companyia a Espanya, una diferència que la companyia vol rebaixar fins a un 25%.


Inici > Restaurants > El Brote\nEl Brote: paradís micològic\nL'oferta canvia en funció de l'estació. Si la recol·lecció ha sigut bona, hi pot haver fins a una desena de varietats, de no ser així, ens hem de conformar amb tres o quatre.\nDurant la temporada de bolets, El Brote és una referència imprescindible a Madrid. El seu propietari, Eduardo Antón, és una de les persones que més sap de bolets a Espanya. Pocs poden presumir d'un coneixement tan extens sobre aquests. Després de molts anys de vendre'ls, va decidir obrir una taverna al carrer Chile, al barri de Chamartín, que ràpidament es va convertir en un lloc de culte pels amants d'aquest producte. Lamentablement, va acabar tancat. Després d'un parell d'anys desaparegut, el maig del 2017 El Brote va reobrir al barri de La Latina, a una passa del popular Rastro madrileny. Una taverna molt més modesta que el local anterior, amb una desena de taules petites i un ambient molt informal. S'ubica al petit carrer de la Ruda, el mateix que alberga una de les institucions del "cocido" madrileny, Malacatín. Bon lloc per descobrir el cor castís de Madrid.\nEl Brote és un restaurant especialitzat en bolets. No hi ha una altra opció, excepte un tomàquet amb sal i oli quan està en temporada. Bolets que apareixen reflectits en una breu carta que recull el millor que Antón ha rebut durant el dia. L'oferta canvia en funció de l'estació i del moment concret. Si la recol·lecció ha sigut bona, hi pot haver fins a una desena de varietats, en cas contrari cal conformar-se amb tres o quatre.\nDe la cuina s'ocupa Pablo Roncal, veterà cuiner que també és un apassionat dels bolets i els treballa molt bé. A vegades en elaboracions molt senzilles, en altres amb combinacions més creatives, però sempre respectant al màxim la personalitat de cada varietat. Plats que permeten descobrir sabors i textures diferents fins i tot per a un mateix tipus de bolet. Tots silvestres excepte els xampinyons, que lògicament són de cultiu. Amb ells, Roncal prepara un deliciós carpaccio amb amaniment de mostassa, llimona, parmesano i avellanes, que vaig poder tastar a la meva última visita.\nAquell dia no hi havia gaire varietat, però així i tot vaig poder fer un àpat molt complet que va incloure, a més del carpaccio, una original i estupenda amanida freda de rovellons escabetxats amb orella de porc, mongeta tendra, raves i albergínia. No és habitual menjar els rovellons en fred i el cert és que aquesta amanida funciona molt bé. En altres ocasions els he menjat allà en guisats, com el de llenties. Són excel·lents també els rossinyols saltats amb pack choy, ceba rostida i arròs negre inflat. Vaig acabar amb una terrina de ceps amb morro, cua i filet d’agulla de porc. Saborosa terrina, però quasi no es podia apreciar la presència del fong, eclipsat per la potència de les peces del porc.\nLes racions són abundants, i tot i que en tots els casos hi ha la possibilitat de demanar només mitja ració, van quedar per un altre dia les angules de muntanya amb rovell d’ou, una preparació clàssica que mai falla amb qualsevol mena de bolet, i les trompetes de la mort amb tirabecs i albergínia rostida que anunciaven escrites a una pissarra de la paret.\nPer beure, cervesa i alguns vins ben seleccionats pel sommelier Mario Canora, que és l’assessor. Referències interessants, poc habituals, pensades per a acompanyar als bolets i a un bon preu.


Alguns infants poden tenir por de sortir, d’altres faran moltes preguntes... Com hem d’afrontar la sortida?\nSet pautes bàsiques per preparar la canalla per sortir al carrer. // Freepik\nActualitzada el 28-04-2020 07:58\nDesprés de setmanes de confinament, ha arribat el moment tan esperat en què les criatures podran sortir al carrer, a partir de diumenge, seguint les normes de seguretat i distanciament social marcades per l’executiu espanyol.\nPer a algunes criatures (la majoria) la sortida és un moment molt desitjat, però per a d’altres sortir al carrer després de tants dies genera pors, inquietuds, angoixes i molts dubtes. Per això és important que les famílies preparin bé els nens i nenes abans de la sortida, perquè entenguin, per exemple, el panorama i l’ambient que es trobaran al carrer, ben diferent del que veien fa un mes i escaig, abans de confinar-se: poca gent, persones amb mascaretes, comerços tancats… Repassem les pautes bàsiques per preparar la canalla per sortir al carrer amb seguretat, però també amb tranquil·litat i ànim.\nUna dona i un nen passejant pel carrer, a Pamplona. // EFE - Villar López.\n1. EXPLICAR QUIN AMBIENT HI HAURÀ AL CARRER. Tots hem tingut sensacions estranyes al carrer aquests dies, en algun moment, per l’aspecte dels carrers durant el confinament: hi ha menys gent, moltes mascaretes, converses entre persones mantenint la distància de seguretat… Cal anar explicant a les criatures el que es trobaran de forma clara però sempre adaptant el missatge al seu nivell de desenvolupament. “El més important és respondre les preguntes que tinguin. Un dels problemes que hi ha és que si els infants perceben que tenim problemes per parlar d’un tema, no ens preguntaran. Hem de posar atenció a qualsevol pregunta que ens vulguin fer”, explica Roger Ballescà, vicesecretari de la Junta de Govern del Col·legi de Psicologia de Catalunya i coordinador del Comitè d’Infància i Adolescència.\nEntre les pautes del Departament de Salut sobre com donar la informació a les criatures, destaquen no mentir i també vigilar el que diem en converses amb altres adults. També hem de controlar com els arriba la informació per altres mitjans (xarxes socials, televisió…).\nUn cotxe circula per un tram de l'avinguda Paral·lel, pràcticament buida. // ACN - Blanca Blay\n2. DONAR INSTRUCCIONS CLARES I SENZILLES. Les instruccions que cal donar amb més claredat són:\n- no acostar-se als altres\n- no tocar elements com baranes o agafadors\n- no fer activitats que representin un risc (com caure i fer-se un trau perquè hauríem d’anar a l’hospital)\n- mantenir les regles d’higiene (rentar-se les mans abans i després de sortir de casa)\n“Amb aquestes idees és més que suficient”, segons Ballescà. Si hi ha infants que van preguntant altres normes, anirem responent de forma clara i amb un nivell que puguin entendre.\n3. TRANSMETRE SEGURETAT. Els adults del seu voltant són els seus referents, han de tenir clar que controlem la situació i que sabem com tenir-ne cura. “Per transmetre seguretat cal vigilar més les actituds que no pas les paraules. De res serveix que diguis que no hi ha cap perill, si el fill o filla et veu amb molta preocupació. Si els adults estem insegurs, és difícil mentir. Si ens passa això, el que podem fer és reconèixer la inseguretat, dir-li al nen que sents una mica de por i que cal afrontar-la junts, prenent precaucions per no córrer cap perill”. Cal tenir present que “els nens són més capaços de tolerar aquestes situacions del que ens pensem, són més sensibles que no pas fràgils”.\nSet pautes bàsiques per preparar la canalla per sortir al carrer. // CC0\n4. SEGUIR UNES RUTINES FLEXIBLES PER SORTIR. Durant tot el confinament els especialistes ens han dit que per gestionar la situació en família és important seguir unes rutines. Per això ara que es podrà sortir una estona al carrer, “és interessant incorporar-ho com una rutina més del dia a dia, però amb certa flexibilitat. A les criatures els ajuda molt organitzar el dia amb rutines. Per tant, si pot ser, de dilluns a divendres sortim al carrer més o menys a la mateixa hora”, apunta Ballescà. H i ha quatre grups d’activitats al llarg del dia:\n*temps per dormir\n*temps per fer feines i tasques, exercici\n*activitats en família (àpats, jocs, televisió compartida)\n*joc o activitat lliure, oci propi\nEn una d’aquestes franges, podem incloure el temps al carrer, sempre seguint el ritme de cada criatura.\n5. DEIXAR-LOS DECIDIR QUÈ FER (DINS DEL QUE ESTÀ PERMÈS). Caminar o estar en un carrer jugant a pilota? Pilota o patinet? Els infants poden decidir el que volen fer dins de les activitats permeses. “Procurem que els toqui el sol en la mesura del possible, que es moguin, que caminin, que facin exercici físic. La llum solar la necessitem molt, per tant millor sortir en el moment que hi hagi sol”, segons el psicòleg.\nUn nen amb la seva mare en un carrer de Barcelona. // EFE - Alejandro García.\n6. ACOMPANYAR EN LES PORS, PER VÈNCER-LES. Hi ha infants molt suggestionats, amb por de la sortida. Què hem de fer en aquests casos? “Hem d’ajudar les criatures a diferenciar entre els perills i les pors.\n*Els perills són el que hem d’evitar (per exemple, jugar amb altres nens o no rentar-se les mans). Hem de deixar clar que si sortim al carrer amb mesures de seguretat, no hi ha perill.\n*Les pors s’han de vèncer. Van associades a una situació que no és perillosa, però poden aparèixer: la manera que desapareguin és enfrontar-s’hi. Hem d’ajudar la canalla a sortir, encara que tinguin una mica de por.\n7. CONVÈNCER QUE CAL SORTIR: NO HI HA PERILL. Si un nen o nena no vol sortir al carrer, no se l’ha d’obligar, però sí convèncer que és la forma correcta d’actuar, perquè no hi ha perill (si se segueixen les normes). “Si no vol sortir i li permetem quedar-se a casa, seguirà tenint la percepció de perill, i no sortirà. No hem de crear una situació de tensió a casa, però de vegades l’adult ha de decidir què s’ha de fer. Si el nen està angoixat, podem sortir poqueta estona i l’endemà una mica més. Anem exposant-los a la situació amb petites dosis. Els perills cal evitar-los, les pors s’han d’enfrontar”.\n23-04-2020 11:49 COVID-19\nEls menors de 14 anys podran sortir al carrer una hora al dia, entre les 9 i les 21 h\n23-04-2020 13:27 MINUT A MINUT\nRepunt de la xifra de morts per coronavirus a l’estat amb 440 defuncions\n24-04-2020 12:28 ‘EL MÓN A RAC1’\nInfectòleg: “No estem detectant un brot massiu de casos deu dies després de relaxar el confinament”


Arriba l’English Day a l’escola Rocaprevera – Rocaprevera Report\nUn any més, l’escola celebra l’English Day. Enguany, s’ha treballat la figura de Freddie Mercury\nDivendres 7 de març del 2021 es va celebrar l’English Day. Aquest any s’ha treballat en Freddie Mercury degut al 75è aniversari del seu naixement. Va ser un importantíssim cantant, compositor, pianista, dissenyador gràfic i músic britànic. Freddie Mercury és conegut sobretot per haver sigut el vocalista principal de la banda de rock Queen. Va néixer el 5 de setembre del 1946 i va morir el 24 de novembre del 1991 a Londres amb quaranta-cinc anys. Va morir de pneumònia després de contraure la SIDA.\nAquest any s’ha decidit treballar un cantant, a diferència dels altres anys en què es treballava un país, ja que no hi ha tants països en els quals es parli anglès com per poder-ne fer cada any un. Per tant, s’ha decidit treballar tota mena de persones que han tingut un paper en la cultura anglosaxona. L’English Day s’ha celebrat de 8h a 13h i s’han realitzat tota mena d’activitats.\nS’han fet 4 tallers diferents. El primer, amb la professora de música, l’Ainhoa, es basava en cantar una part de les diferents cançons que va escriure i cantar Freddie Mercury. El segon taller es va realitzar amb el professor d’educació física, en Toni, i la professora d’anglès, la Lina; i es basava en jugar a cricket, un esport propi de la Índia, lloc d’on provenia originalment la família d’en Freddie.\nEl tercer es va dur a termer amb la professora de ciències, la Berta, i amb la professora de català, la Fina; i es tractava de mirar la pel·lícula Bohemian Rhapsody per després poder realitzar un Kahoot. Finalment, l’últim taller que es va fer va ser amb la professora de castellà, la Irina; i es tractava de fer una mena de manifestació amb tot de pancartes partint del lema “I want to break free”.\nLes professores declaren que, de moment, no saben de què tractarà el proper any l’English Day. S’haurà d’esperar algun temps encara per conèixer les seves idees.\nSara Comellas, Biel Alarcon, khadija.maaroufi, Àngels Acosta, Júlia Casas


Granollers (el Vallès Oriental) - a photo on Flickriver\nGranollers és la capital de la comarca del Vallès Oriental. Els vestigis més antics que s'han trobat a Granollers tenen una antiguitat de més de 4000 anys, encara que les troballes arqueològiques més importants són les de la necròpolis de Can Trullàs, de l'època romana, moment en què la vila era identificada amb el topònim de Semproniana, que amb el temps va acabar perdent. Fins a l'any 944 no apareixerà la primera referència del topònim Granollers, citat com a Granularios Subteriore. El seu emplaçament entre l'antiga Via Augusta romana i el Camí Ral de Barcelona a Vic va marcar el seu ràpid desenvolupament agrícola, amb la possibilitat de comercialitzar els excedents en concorreguts mercats setmanals. És per aquest motiu que a partir de l'any 1040 ja s'esmenta el mercat granollerí, fent de Granollers el centre neuràlgic del Vallès Oriental. El seu creixement l'han portat a formar una conurbació amb Corró d'Avall i Bellavista, ambdós del municipi de les Franqueses del Vallès, la Torreta, del municipi de la Roca del Vallès, i Canovelles.\nAquesta conurbació es troba vigilada pel Massís del Montseny, que té una gran estima popular per raó de les seves riqueses paisatgístiques, naturals i històriques. Està situat en el límit entre les comarques del Vallès Oriental, la Selva i Osona, com una barrera entre la Depressió Prelitoral Catalana i la Plana de Vic. El Montseny està constituït per tres conjunts muntanyosos ben diferenciats: el Pla de la Calma; el turó de l'Home i les Agudes, i, finalment, el turó de Matagalls. Aquests tres conjunts estan units entre si per colls. El Pla de la Calma és un dels contraforts del massís i està situat a la part més occidental; s'uneix amb el turó de Matagalls (1.697,2 m) pel coll de Collformic. El turó de Matagalls està unit a la carena del turó de l'Home (1.705,8 m) i de les Agudes (1.705,4 m) pel coll de Sant Marçal, que constitueix la capçalera de la conca del riu Tordera.\nTaken in: Spain / Catalonia / Granollers (show maphide map)\nTags: elsenyordelsbertins fujifilm xq1 more » catalunya cataluña catalonia barcelonaprovincia valles vallesoriental granollers senderisme senderismo hiking panoramica panoramic landscape « less\nSets appears in: • Granollers i rodalies\nGroups appears in: • Hiking • Landschaft/Landscape more » • Catalunya, next state in Europe • Panoramic • La nostra terra • Catalunya, Cataluña, Catalonia, Catalogne • Racons de Catalunya • Barcelona Provincia • Panoràmiques de Catalunya • Beautiful Capture • *Flickr en català! • El Vallès • Tu viaje, cuentalo con fotos.(Sube 1 y comenta 2) • CONCORDIANS • MOMENTS COMPARTITS • Paths & Ways (Post 1-Comment 3) • El Parc Natural del Montseny i els seus pobles. • Catalunya Experience • Paisatges catalans • Granollers i la seva conurbació • FOTOHISPANIA • geotagged : catalonia • Descobrint Catalunya • Catalunya & Sardigna • Senderisme a Catalunya • FUJIFILM　XQ1 « less\npreview: Granollers (el Vallès Oriental) on Flickriver


Cala Gran, sa Font de n’Alis i Cala Santanyí repeteixen Bandera Blava\nLa Bandera Blava que atorga la Comunitat Europea a les platges que reuneixen les condicions òptimes de seguretat i sanitat, tornen a certificar la qualitat de les platges de sa Font de n’Alis, que forma part del Parc natural de Mondragó, Cala Gran de Cala d’Or, i Cala Santanyí. Les tres platges són del terme municipal de Santanyí.\nLa bona qualitat de l’aigua de la platja, la contractació de socorristes, els serveis de banys i dutxes, seguit d’un immillorable paisatge, han estat els elements clau perquè aquestes platges es mereixin la distinció europea.\nL’Ajuntament de Santanyí s’ha esforçat perquè les principals platges turístiques del terme municipal puguin comptar amb la bandera blava, que conjuntament amb les associacions hoteleres s’havia convertit en un objectiu comú.\nLa regidora de Platges de Santanyí i batlessa pedània de Cala d’Or, Bàrbara Xamena, ha expressat la seva satisfacció ja que el “fet de tenir la Bandera Blava és sinònim de qualitat, i això és el que nosaltres volem oferir al turisme. El nostre objectiu és que els visitants de la costa de Santanyí valorin l’entorn i el paisatge de les nostres platges i que a més ho respectin. Si les institucions som els primers en donar exemple, també ho faran els qui venen a passar les seves vacances amb la seva família o amics”.\nEl batle de Santanyí, Llorenç Galmés, ha manifestat que: “la Bandera Blava és un segell de seguretat que confirma el bon estat de l’aigua de la mar, al mateix temps, que les platges compten amb els serveis sanitaris i les mesures de seguretat que contempla la normativa europea”.


David Bote va signar ahir diumenge el seu codi ètic com a candidat\nDavid Bote, alcaldable del PSC a l’Ajuntament de Mataró, va presentar en un acte públic a la plaça d’Isla Cristina de Cerdanyola el codi ètic de la candidatura que encapçala. Bote va parlar de “compromisos” tant durant la campanya com durant el mandat pels que advocar per “una política rigorosa, transparent i honesta”. Entre altres promeses com fer públic el seu sou i limitar a tres mandats la presència a l’Ajuntament, el candidat va sorprendre assegurant que dedicarà una setmana a cada barri de manera que “la política es faci a peu d’obra i l’alcaldia estigui a prop del ciutadà”.\nBote combina l’aposta nova en clau d’una candidatura que defineix com “transparent i honesta, amb un equip renovat, amb noves idees i noves maneres de fer” amb la reivindicació dels tres alcaldes socialistes que ha tingut Mataró. Així va reivindicar l’obra de Majó, Mas i Baron assegurant que “amb ells Mataró va viure la transformació social i urbana més important de la nostra història”.\nBote va assumir en públic un sou sota els criteris de dedicació i el principi d’austeritat o no acceptar regals, entre altres compromisos. Respecte del programa electoral va advocar per recuperar l’economia de la ciutat i crear llocs de treball, i treballar contra la crisi i els seus efectes socials.