Vi+, el mes d’octubre dedicat a la Denominació d’Origen Alella\nGastronomia // 06/10/2017 - 11:15h\nEl vi+ va començar el 30 de setembre i s’allargarà ple d’activitats fins el proper 1 de novembre\nL’Octubre és temps de Vi+, un cicle d’activitats per viure a fons l’experiència de la Ruta del Vi DO Alella. La programació es desenvoluparà del 30 de setembre fins a l’1 de novembre de 2017, a través d’activitats puntuals i d’altres de llarga durada de descoberta de la Ruta del Vi DO Alella fent camí pels 23 municipis del territori que en formen part. Més de setanta propostes centren una programació eclèctica al voltant del món del vi, el paisatge, la gastronomia i els productes autòctons. Es tracta d’activitats puntuals i d’altres de llarga durada de descoberta de la Ruta del Vi DO Alella recorrent els 23 municipis del territori que en formen part: presentacions de vins i visites a cellers; tastos dirigits, menús i tallers gastronòmics; jornades de debat; propostes de música, teatre, literatura i poesia maridades amb vi; esdeveniments esportius; rutes patrimonials i sortides guiades a la natura; paquets d’hotel, wellness i vinoteràpia, entre altres.\nUn mes d’activitats adreçades a tots els públics per fomentar la cultura vitivinícola i el coneixement del territori a través de la Ruta del Vi DO Alella Activitats del programa:\nTastos de vi i gastronomia. Els vins i la cuina del territori de la DO Alella a través de degustacions i sopars a cellers, espais especialitzats i llocs singulars.\nHistòria i Patrimoni. Passat i present vitivinícola a través d’excursions i visites guiades. Des de l’antiga Baetulo, els Forns Romans de la Fornaca fins a Can Ferrerons passant pel Centre Enoturístic i Arqueològic Vallmora o Alella Vinícola.\nTallers. Activitats amb fons didàctic per a tota la família: tallers de most per als menuts, de desgorjat d’ampolles de cava, sobre les aromes en el vi, com fer vermut casolà…\nMúsica, Poesia, Teatre i Literatura. Teatre entre vinyes, poesia i dansa, concerts i actuacions al voltant del món del vi.\nActivitats singulars. Des d’un Escape Wine fins a sortides a bord del Quetx Ciutat de Badalona (un vaixell de principis del segle XX) passant per tractaments de vinoteràpia, wellness i estades a hotels, fins a la Nit de la Pansa Blanca.


PIDASA SERVEIS, un acord de confiança | BC Morabanc Andorra (web oficial)\nEl BC MoraBanc Andorra suma un nou col·laborador, en aquest cas, una de les empreses líders del sector de la construcció a Andorra, Pidasa Serveis.\nLes dues entitats han fet públic avui, mitjançant una roda de premsa,l’acord pel qual Pidasa Serveis passa a ser Col·laborador Oficial i s’uneix així a la llista d’empreses que fan que el projecte pugui anar creixent temporada rere temporada. Un acord a més, que és per dues temporades, una senyal de confiança de Pidasa Serveis envers el nostre camí a la Lliga Endesa.\nL’empresa constructora es vincula així al BC MoraBanc Andorra, i a partir de la temporada 2016-2017 passarà a patrocinar els vídeo marcadors juntament amb un dels fons de la graderia, concretament, el Fons de la Baixada del Molí passarà a anomenar-se Fons Pidasa.\nGresmi Roca, cogerent de Pidasa Serveis, destaca la importància del BC MoraBanc Andorra dins els panorama esportiu i social del país, d’aquí que vulguin sumar-se al projecte: “Ens agrada el projecte del MoraBanc Andorra, ens agrada col·laborar amb l’esport andorrà, pensem que és una bona manera de fer país”\nPer la part del club, el seu president, Gorka Aixàs, ha destacat que: “Acords com aquest reafirmen la confiança en el projecte i ens ajuden a seguir creixent. Estem molt agraïts que Pidasa vulgui apostar tan clarament pel BCA”.\nPidasa Serveis doncs, passa a formar part dels partners del BC MoraBanc Andorra, i el seu nom ja el començarem a veure pel pavelló molt aviat.


Formació Intensiva en Hamacados Harmònics® a Mallorca\nTècniques de massatges i reeducació subconscient a través del moviment\nDates: 29 de Juliol a l´ 7 de Agost de 2022\nLloc: DIMA, Mallorca\nEn què consisteixen els Hamacados Harmònics®?\nLa tècnica de Hamacados Harmònics® és un innovador sistema d’educació a través del moviment. Utilitzant moviments suaus i no intrusius, ajuda a alliberar patrons físics i mentals profundament assentats, facilita la relaxació profunda i augmenta la mobilitat física i la claredat mental. Hamacados Harmònics® es basa en la Teoria Polivagal i durant el curs s’investigaran les respostes de defensa de congelació i activació simpàtica, ajudant el pacient a regular el seu sistema i entrar en una experiència més fluida, oberta i calma.\nCom és una sessió de Hamacados Harmònics®?\nLa sessió dura entre 60 i 90 minuts. No s’utilitzen olis ni locions i el pacient es vesteix amb vestit de bany o roba interior. Durant la sessió, el terapeuta mou al pacient suau i rítmicament de forma tal que el receptor experimenta aquest moviment sense esforç per si només.\nPerquè estudiar Hamacados Harmònics®?\nEl que més distingeix la tècnica de Hamacados Harmònics® d’altres disciplines somàtiques és la intenció de les mobilitzacions del terapeuta, destinades a alliberar de forma suau patrons rígids en la ment del pacient. S’interactua directament amb la persona i el patró, buscant la manera de descarregar energia acumulada en el cos o simplement buscant la regulació del sistema nerviós.\nAquest treball és summament gratificant ja que els beneficis són molt grans i l’agraïment dels receptors de les sessions també.\nSobre el professor:\nRoger Jackson es el Director de OASIS – Escuela de Masajes y Artes Curativas, Buenos Aires Argentina. www.OasisMasajes.com.ar\nEls seus estudis universitaris de Filosofia ho porto a la recerca de plans de consciència i la interconectividad del cos, ment i esperit. Es formo com a terapeuta de Massatge Californià Oasi, Teixit Profund, Teràpia Neuromuscular Punts Gallet, Hamacados Harmònics, Trager Method, Iyengar Ioga i ha investigat Els 5 Ritmes de Gabrielle Roth i la Teràpia Jungiana.\nActualment ensenya diferents estils de treballs somàtics a Europa i Amèrica del Sud. Les seves classes estan donat en el context del suport del creixement personal i professional, i el reconeixement essencial de l’ésser.\nSi vols rebre més informació o subscriure’t a aquest curs, si us plau emplena el següent formulari.\nCategorised in: Cursos\nSiguiente: CLASSES SETMANALS A BARCELONA »


El CRAI Catalunya acull l’exposició “El Pessebrisme: història, cultura i tradició” - URV Activ@\nEl CRAI Catalunya acull l’exposició “El Pessebrisme: història, cultura i tradició”\nEs pot visitar fins al 9 de gener de 2022\nExposició El Pessebrisme: història, cultura i tradició a CRAI campus Catalunya.\nFins al 9 de gener es pot visitar al vestíbul del CRAI l’exposició “El Pessebrisme: història, cultura i tradició” que ha organitzat l’Associació Pessebrista de Tarragona.\nEl passat dissabte 11 de desembre Cori Camps, vicerectora de Relacions Institucionals, Cultura i Compromís Social, i Josep Maria Borrut, president de l’Associació Pessebrista de Tarragona van inaugurar aquesta exposició.\nInauguració de l’exposició a càrrec de Cori Camps, vicerectora de Relacions Institucionals, Cultura i Compromís Social, i Josep Maria Borrut, president de l’Associació Pessebrista de Tarragona van inaugurar aquesta exposició.\nL’Associació Pessebrista de Tarragona (APT) es va constituir el dia 3 de desembre de l’any 1928 amb la idea de fomentar el pessebrisme entre els tarragonins i tarragonines. Amb aquesta exposició es pretén apropar el món del pessebrisme a la comunitat universitària.\nLa mostra la composen diferents llibres dels fons bibliogràfic de l’entitat i d’alguns socis organitzats en diferents eixos: història i etnografia del Nadal i el pessebre; el procés de construcció del pessebre, les figures als pessebres i la tradició d’aquesta pràctica arreu del món. A més, trobarem variada documentació històrica de la pròpia entitat i podrem contemplar algunes de les obres realitzades pel pessebristes de Tarragona a través d’un vídeo. La exposició es completa amb unes maquetes, en quatre fases, que mostren el procés constructiu artístic des de la seva ideació fins al resultat final.\nTambé es pot visitar la mostra de pessebres i diorames de l’associació que enguany té lloc a l’Antiga Audiència (Pl. del Pallol, 3 · Tarragona), amb la exposició “El Pessebre: del popular a l’artistic“.


Enxampen quatre menors robant en un pis a Girona - Diari de Girona\nEls joves havien escalat per una canonada i havien trencat el vidre d'una finestra per accedir a dins\nacn | girona 22.03.2018 | 16:27\nEls Mossos d'Esquadra han detingut quatre menors mentre robaven en un pis de Girona com a presumptes autors d´un robatori amb força a interior de domicili. Va passar el 17 de març a les quatre de la matinada en un habitatge del carrer Costa Brava. Una veïna va alertar la propietària que sentia sorolls al seu pis.\nAquesta no estava a casa en aquell moment i va decidir avisar la policia. Quan els agents van arribar al lloc, van observar que la porta del pis estava tancada i no estava forçada. A dins, però, van veure algú que es movia amb una llanterna. Durant la inspecció, van veure una canonada de tres metres per on podrien haver escalat per arribar fins al primer pis.\nDes d'allà, haurien trencat el vidre d'una finestra per accedir a dins de l'habitatge. Els agents van envoltar la finca per tal d´evitar que s'escapessin i, al mateix temps, van demanar que sortissin. Els joves, però, no en van fer cas. Seguidament, la policia va entrar al pis amb una còpia d'una clau i van localitzar els quatre nois en una habitació.


femitic 2010 / blog\nFotos i vídeos del lliurament dels premis Femitic 2010\nEls trobareu a la galeria de Flickr i al canal de YouTube de Dones en Xarxa.\n"Connectades" i "Mireia", els dos vídeos guanyadors del Femitic 2010\nEl primer premi va ser pel vídeo "Connectades" de Mar Estragué, lliurat per la consellera de Salut, Marina Geli, que també va fer la cloenda de l’acte.\nAquest vespre coneixerem els dos vídeos guanyadors!!!\nDesprés de la deliberació del Jurat el passat dimecres, està tot preparat a La Sala de de l’Espai Francesca Bonnemaison per conèixer avui el nom dels dos vídeos guanyadors.\nFinalistes i polèmiques\nEn tot el procés de votacions se han inscrit 18.00 comptes i s’han emès 96.585 vots. Una gran participació de la qual estem satisfetes i volem agrair a totes les persones la seva col•laboració.\nEls 10 vídeos finalistes\nEls dos vídeos guanyadors es donaran a conéixer en la Gala de lliurament de premis el 27 d’octubre.\nEl dia 17 finalitza el període de votacions\nRecordeu que el diumenge 17 a les 24:00h finalitzen les votacions populars.\nGala de lliurament dels premis Femitic\nL’acte de lliurament de premis del concurs de vídeos realitzats per dones Femitic tindrà lloc el dimecres, 27 d’octubre, a partir de les 19 hores, a La Sala de l’Espai Francesca Bonnemaison.\nAquest és el butlletí que hem el·laborat amb un resum del que ha estat el concurs Femitic aquestes darreres setmanes\nTrasllat a un altre servidor\nUs informem que a primera hora d’aquest matí hem traslladat la pàgina de Femitic a un altre servidor perquè pugui absorbir la gran quantitat de visites que estem rebent (més de 80.000 la setmana passada).\nEl Jurat - FEMITIC 2010\n[cat] El jurat d’enguany consta d’un total de 12 membres de diferents àmbits de la cultura i la política amb visió de gènere i igualtat d’oportunitats, posant l’accent en professional dels TIC i el món audiovisual, sense excloure a representants del món artístic contemporani. La presidenta del Jurat de la segona edició serà la guionista i directora Rosa Vergés. Rosa Vergés. Directora i guionista. Membre del CONCA Antoni Gutiérrez-Rubí. Assessor de comunicació i Blogger Gemma Lienas. Escriptora, (...)\nfemitic 2010 / Classificació\nNOSALTRES PODEM AMB INTERNET\nAutora: Laura Domínguez, Vallmoll\nQualsevol dona pot utilitzar Internet amb la mateixa facilitat amb la que normalment realitza altres tasques.\nNosotras podemos con Internet\nDONES I TIC: QÜESTIÓ DE GENERACIONS\nAutora: Gemma Soler, Terrassa\nEm dic gemma, i he animat a les dones de la meva\nfamília a participar en la creació d’aquest vídeo (mare, germana, neboda...tota una generació de dones!). Ha sigut la "primera vegada" per a totes, i una experiència molt positiva. Penso que una bona manera de donar a conéixer les TIC és implicant primer a les persones més properes a tu. Sovint, només els cal una empenteta per adonar-se’n que val la pena fer l’esforç d’aprendre a utilitzar-les.\nCONNECTA’T I DESCONNECTA’T AMB LES TIC’S!\nAutora: Natalia Cabrera, Badia del Vallés\nUn petit resum de les possibilitats que ens ofereixen\nles TIC. El vídeo mostra com amb els recursos que ens faciliten les TIC\ndues noies amb objectius i desitjos diferents poden connectar-se a l’entorn o\nen el cas contrari, desconnectar de la monotonia.\nCANVIA DE TONIC@\nAutora: Nadinne Fillol, Alicante\nLes dones i les noies sortim, ens arreglem, ens fem fotos, ens divertim, treballem, a temps parcial o complet, som mares, empresàries... hem demostrat la nostra suficiència. No és moment de fer-nos un lloc en les noves tecnologies? Utilitza els recursos al teu abast. El recurs del segle XXI és Internet. Estàs preparada?\nCambia de tónic@\nQUEDADES PER INTERNET\nAutora: Monica Carbonell, Sant Pere de Ribes\nInternet serveix per moltes coses.\nAutora: Esther Sanuy, Badia del Vallès\nAmb aquest vídeo, pretenc fer veure de quina manera s’està utilitzant a la dona i aquesta gran eina, les TIC’s. La dona pot trobar-hi ajuda, treball, com fundar una associació o aprendre a crear una pàgina web, per així acabar amb aquesta mala utilització de la xarxa. Gràcies al "nou món" de les TIC’s, podem unir-nos a elles per tal de donar suport i ajudar a aquest sector internauta, que utilitza la dona d’una forma tan denigrant.\nAutora: Claudia Velasquez, Salamanca\nAbril és una nena (marioneta del sistema) que apareix\nlligada de mans emmordassada i amb els ulls embenats, en un lloc fosc,\narraulida, de sobte una llum s’encén i és obligada a posar-se dempeus\nper un conjunt de cordes que la sostenen. Abril es mostra desorientada,\nalguna cosa espantada i desconfiada. Una veu des del fons s’escolta increpant a\nAbril, qüestionant la seva identitat, origen, intencions. Un conjunt de\nfrases i imatges expliquen gradualment el per què de les condicions d’Abril.\nA mesura que es van desvetllant les condicions per les quals la\nmarioneta està com està, fets històrics concrets comencen a alliberar a la\nmarioneta de cadascuna dels lligams. Començant amb la bena dels\nulls, després les mans. A continuació la boca. Moment en el qual s’inicia\nun diàleg amb l’interlocutor, aquest diàleg és un exercici d’autoconeixement\ni autodefinició, el genèric dona es va desvetllant\ngradualment en les seves diferents facetes. La trama es va desenvolupant, d’igual\nmanera, s’alliberen les mans, gradualment comença a llevar-se cadascuna\nde les sogues que subjecten els seus membres. En la reflexió amb\nl’interlocutor es conclou en el procés d’alliberament femení, es posa l’accent\nen la incidència de les tecnologies en aquest procés, no obstant això,\nenmig de l’eufòria, el personatge reconeix l’existència de la bretxa\ndigital, de l’ús nociu de les TIC a favor de la dona, s’obre la\nreflexió a la interacció amb el públic sobre el tema.\nAutora: Julieta Bolullo, Barcelona\nFa un any vaig voler que em veiessin a mí...ara vull que ens vegin a totes!!!\nNOSALTRES SOM EL FUTUR\nAutora: Ariadna Pérez, Lleida\nFutbol, Japó, Barça, Tim Burton, Guitarra, Piano... Dos\nnoies de mons molt diferents han trobat una cosa que les uneix... Ho voleu\nAutora: Yvonne Fuertes Mur, Barcelon\nEls pobles van quedar olvidats al marxar els seus habitants\na les ciutats. Amb la situació actual, molts desitgen tornar, però ja no\nhi ha rés a fer; les zones rurals están arruinades. La Angelita ho sap i\ncreu haver trobat la sol·lució a Internet.


COSES QUE S’ESCAPEN\nLLETRES , PERSONAL »\nHi ha dies en que el carrer t’entra per la finestra i el món et colpeja sense avisar. I altres jorns en que la distància és massa gran i tot et queda lluny. Pel camí d’uns dies i els altres, anem perdent coses. Potser per això vaig escriure aquest text que ara, ben aviat, serà musicat per un bon amic, el Guillem. Només ell pot posar els carrers a les meves paraules per evitar alteracions i ensurts. La qüestió és, senzillament, saber quines coses sabem, quines perdem i quines ens queden.\nSabem moltes coses, les sabem de memòria i per escrit. Que dins del mar tots els peixos neden junts i que dalt del cel les estrelles fan conjunts. Tenim teories i files de dígits, ben ordenats i milers d’àlbums de fotos fets de zeros i uns, i milions de planetes que giren junts\nPerò hi ha alguna cosa que se'ns està escapant. D'alguna cosa no ens n'estem adonant. Com la distància que hi ha entre tu i jo, com els espais entre els vagons de tren o els cinc centímetres sota els teus peus. I aquests tres segons, un, dos, tres, en què no passa res.\nHem estudiat com ens movem i com somiem. Però no com són els espais que hi ha mentre ens mirem, com el camí entre les notes que sonen quan ballem.


El Centre de Dia d’Onda celebra el seu V aniversari amb una jornada de portes obertes\nEl Centre de Dia d’Onda compleix el seu V aniversari i, per aquest motiu, dimarts 12 de setembre, l’Ajuntament ha organitzat una jornada de portes obertes amb la finalitat de celebrar-ho i seguir donant a conèixer què activitats i serveis presten al municipi.\nEl d’Onda és un Centre Municipal amb quaranta places d’estada diürna i està destinat a majors de 60 anys o persones de qualsevol edat que requerisquen cures especials, ja siga per malaltia o per postoperatori. Per a la seva cura, el Centre de Dia compta amb un equip de professionals especialitzats en cadascuna de les necessitats que els majors poden tenir: metge, infermera, psicòleg, treballadora social, animadors, etc.\nMari Carmen Aguilella, tinent d’alcalde de Política Social de l’Ajuntament d’Onda, ha explicat que “el Centre de Dia realitza un treball exemplar amb els majors d’Onda” i ha assenyalat que “des de l’equip de govern cerquem contínuament aconseguir el benestar dels onders, especialment d’aquells que més ho necessiten. Per açò, ens preocupem que el Centre de Dia oferisca cada dia millors serveis i més innovadors. A més, el centre no solament beneficia als majors, sinó també a les famílies que se senten desbordades a l’hora de compatibilitzar el seu treball amb la cura dels seus familiars”. En aquest sentit, Aguilella ha recordat que el Centre de Dia ofereix la Unitat de Respir Familiar destinada a conciliar l’activitat laboral, personal i familiar dels familiars que assumeixen la cura de les persones majors. Aquest servei a més ajuda en la recuperació i manteniment de l’autonomia personal de les persones majors; fomenta el desenvolupament de les relacions personals i socials; i facilita la permanència de les persones majors en el seu entorn habitual, evitant el seu ingrés en centres.\nA més, s’ofereixen serveis de transport adaptat, acolliment, menús personalitzats, higiene personal, atenció a la salut, fisioteràpia, atenció social, servei de podologia, activitats esportives, tallers d’informàtica, o fins i tot proposa teràpies amb aromateràpia. També disposa del servei Wappa Sènior, una aplicació mòbil que permet que els familiars estiguen informats a través del telèfon de les qüestions relatives a la vida diària i a les cures o incidències que puguen esdevenir a la persona usuària del centre.\nFinalment Aguilella ha assenyalat que per a l’equip de govern, “el benestar dels nostres majors és una prioritat. Per açò seguirem invertint tots els nostres recursos, tant humans com a econòmics, per a millorar la seva qualitat de vida i ajudar-los en el seu desenvolupament diari a través dels tallers i serveis que ofereix el Centre de Dia”.


a lluc de cuc: Flora dels badalls del ciment (1)\nEl món roda. A la pell de món hi hem posat uns pegats de ciment que ronquen, es queixen i badallen. Als badalls del ciment també hi arrelen algunes plantes. Surten a la junta del panot que badoca, al peu de murs i façanes, als escocells regaladament pixats...arrelen de fet a qualsevol lloc, per exigu i escanyat que sigui. En veurem algunes mostres.\nEn aquesta imatge hi veiem un exemplar de Filamaria Erodium sp. No és una flora especialment atractiva, probablement, però només cal que fem un petit saltiró, un capgirell de l'esguard que ens permeti, com diu Daniel Climent (1) en aquest vídeo, 'canviar la manera de mirar', per a que allò que ens semblava mancat d'interès, tot d'una deixi, inesperadament, una petita empremta al nostre magí. La bellesa del món també hi és en aquestes plantes, per molt petites, grisenques o fumoses que ens puguin semblar. I inoportunes, perquè eixint tan avorades als marges, voreres i racons, semblen posseir un caràcter furtiu, sospitós; però en realitat són exponents d'un fenomen molt interessant: les plantes poden conquerir qualsevol espai capaç d'acollir un sarpat de partícules de terra, per pobre i magre que sigui. Fenomen recolzat molt especialment en allò que expressa el terme de la botànica angiosperma. Doncs sí, la llavor encabida en un got té l'eficiència quasi absoluta de poder arribar, gairebé, a qualsevol lloc.\nExemplar d' Olivarda Inula viscosa a l'avinguda Meridiana (Barcelona). Aquesta composta pot arrelar en sòls urbans i industrials carregats de substàncies estranyes. Destaca molt per tolerar sòls carregats de metalls pesats, com el mercuri i el plom, sòls que la majoria de plantes no poden suportar. En els espais on viu hi pot haver altes concentracions d’altres elements, com ara el cadmi, l’antimoni, el zinc o l’arsènic. És tal la capacitat de l’olivarda per concentrar aquests elements a les seves poderoses arrels que se la considera un bon corrector d’aquests desequilibris del sòl.\nAquesta tolerància, més pròpia de bacteris i fongs, a concentracions altes d’elements tòxics, que comparteix amb el melilot blanc, el bedoll, salzes i altres plantes, la fa molt valuosa en la rehabilitació de sòls contaminats i dipòsits o residus miners, costosa i complicada si es fa per processos industrials.\nInsòlit efecte fertilitzant. Oxalis corniculata en un carrer de Sabadell. Vegetació molt ben adaptada a altes concentracions d'un component aromàtic tot especial, el nitrogen en forma d'amoni dels pixats dels gossos.\nCol Brassica oleracea arrelant al carrer Praga de Barcelona. La base de parets i façanes rep l'aigua que s'escola per la superfície de l'edifici. Si en fem l'inventari, dels possibles elements que poden concórrer en la dispersió de vegetals, hi podem tenir: gossos, gats, ocells, formigues i altres insectes, cotxes, bicicletes, patinets, cotxets d'infants, sabates, roba de vianants, treballadors de jardineria i neteja, carretons de repartidors de mercaderies (alimentació, jardineria i plantes, forns, cafeteries...), vent, pluja, aigua d'escolament...\nFlora suburbana, un recull a peu de carrer\nEl febrer de l'any passat vam fer un recull, en dues parts, de plantes ruderals d'uns barris de Barcelona. La primera tramesa la podeu llegir en aquest enllaç. Com sigui que tant en aquesta entrada com en l'article enllaçat hi citem a Daniel Climent, ens ha semblat que era una bona oportunitat per fer-ne una breu presentació, en la següent nota.\nNota i enllaços\n(1) Daniel Climent Giner (Alacant, 1952) és químic i professor de ciències naturals. Investigador del camp de l'etnobotànica, ha publicat diversos llibres i nombrosos articles relatius a la fitonímia, la simbologia de les plantes, els costums i usos populars de les plantes, les seves virtuts medicinals i guaridores, el paper que hi fan en la iconografia pictòrica, etc. És particularment destacable la vinculació que manté amb dues publicacions de divulgació científica, la revista 'Mètode', publicada per la Universitat de València, i la revista de divulgació científica en línia 'Espores', publicada pel Jardí Botànic de la Universitat de València.\nTrobareu una bona ressenya de la seva personalitat en aquest enllaç.\nCliment és un divulgador nat, de suculenta expressivitat, molt dedicat a fer conferències i també al guiatge d'activitats populars d'iniciació al coneixement de la natura. Com a escriptor, poleix els articles amb una pulcritud i un detallisme notables i els basteix amb una documentació molt sòlida. En aquest enllaç hi teniu una mostra, d'un text publicat a 'Mètode'.\nTambé us recomanem la visita a la seva pàgina de Facebook 'Etnobotànica Lucentina i..'.\nUs passem els enllaços de les publicacions esmentades:\n'Revista Espores, la veu del botànic'.\n'Revista Mètode'. Universitat de València.\nEtiquetes: Asteraceae, autogàmia, Brassicaceae, catafil·les, clistogàmia, dicogàmia, dioècia, Euphorbiaceae, geitonogàmia, Geraniaceae, ovari ínfer, Oxalidaceae, Papaveraceae, ruderal


Aug 09 2021 - 9:58 PM Tags: Fiscal\nQuan la teva empresa és contractada per un particular per a prestar un servei, segurament fas una proposta o formalitzes algun tipus de contracte que inclou el preu o els honoraris corresponents. I pot ocórrer que, per oblit o per excés de confiança amb el client, no especifiques que els honoraris s’incrementaran amb el 21 % d’IVA corresponent.\nEn canvi, si no dius res, el particular al·legarà que els 6.000 euros ja incloïen l’IVA. Aleshores només li podràs reclamar aquesta suma i, sobre aquesta, hauràs de treure l’IVA i ingressar-lo a Hisenda. Els teus ingressos nets, per tant, acabaran sent de 4.958 euros (4.958 + 21 % = 6.000).


Ajudem la Fundació Josep Carreras en la seva lluita contra la leucèmia! | Interès Mutu\nAjudem la Fundació Josep Carreras en la seva lluita contra la leucèmia!\nPublicat el 21 Juny, 2016 per Revista Interès Mutu\nUn repte de Vida: “Imparables contra la leucèmia!”. Del 21 al 28 de juny se celebra la setmana conta la leucèmia i la Fundació Josep Carreras ens ha demanat la nostra col·laboració per ajudar-los a fer difusió de la seva campanya “Imparables” i contribuir a recaptar fons per a un programa de recerca pioner, que encara no s’ha dut a terme a l’Estat espanyol. Sota el lema “Imparables”, s’emmarca l’essència i la feina que estan portant a terme per aconseguir que, algun dia, la leucèmia i altres malalties hematològiques malignes siguin 100% curables.\nLa Fundació Josep Carreras té l’objectiu de recaptar 150.000€ per a l’adquisició d’un equip d’última generació per al Campus Sant Pau de l’Institut d’Investigació contra la Leucèmia Josep Carreras (IJC). Es tracta de la “Fàbrica de Cèl·lules Imparables”, un sistema de selecció cel·lular que presenta un futur esperançador en el tractament de la leucèmia. La Fàbrica identifica unes cèl·lules extremadament potents del nostre organisme (anomenades Memory Stem T Cells) i les modifica per tal que ataquin les cèl·lules cancerígenes d’una forma més potent i duradora.\nSi voleu més informació podeu accedir al seu Facebook (Fundació Josep Carreras) i al seu web (www.fcarreras.org). I, per descomptat, si voleu contribuir econòmicament, al llarg del mes de juny ho podeu fer mitjançant un SMS amb la paraula IMPARABLES al 28027 (cost de l’SMS: 1,2€. Donatiu íntegre).


Sant Fost oferirà liquiditat al comerç local afectat per la Covid-19 - somSantFost\nL'Ajuntament treballa amb una nova línia d'ajuts destinada als comerciants\nDijous, 28 de maig de 2020 | 12:51h\nSant Fost oferirà liquiditat al comerç local afectat per la Covid-19 | Ajuntament Sant Fost\nL’Ajuntament posarà liquiditat a disposició dels comerciants del municipi que han hagut de tancar o restringir extraordinàriament la seva activitat a causa de l’estat d’alarma, per tal d’ajudar-los a afrontar les dificultats de reobertura i la caiguda d’ingressos d’aquests mesos. Aquesta ajuda es preveu que estigui disponible a principis de juny.\nEl consistori santfostenc està preparant una línia d’ajuts per al petit i mitjà comerç afectat per la Covid-19, però "vol donar resposta immediata" a les necessitats de liquiditat actuals dels comerciants, perquè aquests no hagin d'esperar a oferir els ajuts quan la burocràcia i els processos de tramitació del sistema de subvencions previst ho permetin. Segons el consistori, en el moment actual de la crisi, endarrerir les ajudes "podria comportar que arribessin tard i que, un cop implementades, haguessin perdut tot el sentit".\nD'aquesta manera, l'Ajuntament posarà a disposició dels comerciants una línia de préstecs en els propers dies. Tots aquells comerços oberts al públic a Sant Fost, de facturació inferior a 1 milió d’euros i que hagin vist alterada la seva activitat comercial a causa de l’estat d’alarma podran demanar un micro-crèdit de fins a 1.500€ sense interessos.\nNova línia d’ajuts al comerç\nAlhora, l’Ajuntament ha iniciat els tràmits necessaris per articular les bases d’una línia d’ajuts al comerç local que permetrà els comerços compensar, totalment o parcialment, els préstecs que els hauran permès fer front a les tensions inicials de tresoreria. Aquesta línia d’ajuts els cobriran aquells serveis no prestats, com la recollida de residus comercials durant el temps que han hagut de tancar, i part de les despeses fixes que liquiden a l’Ajuntament.\nA 10 € la quota de les terrasses\nSant Fost compta actualment amb una vintena de bars i restaurants, 17 dels quals amb terrassa. Tots ells ja han obert en aquesta Fase 1 de la desescalada. Des de l'Ajuntament també se'ls ha permès ampliar l'espai per a taules i cadires.


Un nou estudi diu que la nostàlgia i la tristesa estan estretament relacionades - Històries\nUn nou estudi diu que la nostàlgia i la tristesa estan estretament relacionades — 2022\nEstimem nostàlgia aquí a DYR i coneix aquesta sensació nostàlgic generalment ens proporciona sentiments feliços. Tot i això, hem d’admetre que sentir nostàlgia també pot fer que comenceu a sentir tristesa o anhel dels bons dies. Un nou estudi publicat al Journal of Personality and Social Psychology va dir que en realitat la nostàlgia i la tristesa van de la mà, en funció del vostre estat d’ànim.\nLa nostàlgia pot ser desencadenada per sentiments feliços o infeliços. Per exemple, és possible que escolteu una cançó que us encantava a la vostra infància i que us faci sentir més feliços. O potser comenceu a pensar en bons moments del vostre passat quan el vostre dia actual no va bé i us fa sentir malament. Us agradaria tornar al passat o rumiar alguna cosa que vau fer que passés una cosa negativa en el moment present.\nRichard Dawson en la disputa familiar\nEls sentiments de nostàlgia poden ser diferents cada dia\nÀlbum de fotos / Pixabay\nResulta que la nostàlgia és bastant complicada, segons l’estudi. Els sentiments de nostàlgia us poden fer sentir feliços o tristos, en funció del vostre estat d’ànim aquell dia o del que va provocar aquests sentiments de nostàlgia. Els participants van informar d'ansietat , depressió, estrès i solitud els dies en què també se sentien nostàlgics.\nEscoltar música / Pixabay\nSentir-se trist o lamentar alguna cosa pot fer que mireu enrere al passat i desitgeu haver fet o no haver fet alguna cosa. Aquest tipus de nostàlgia pot ser complicat perquè ara pot conduir a pensaments més negatius.\nSi us sentiu trist, potser us voldreu centrar en el moment present\nPlatja / PxHere\nPer tant, si teniu un dia especialment dur, és possible que vulgueu fer un descans per mirar enrere al passat. Però, si teniu un bon dia, no dubteu a posar-vos tan nostàlgics com vulgueu. nostàlgia en general, et fa sentir feliç quan et recorden de vells amics, música i participes amb altres persones a les xarxes socials sobre alguna cosa nostàlgica (per exemple, la nostra Pàgines de xarxes socials DYR. ).\nTelèfon / Picryl\nQuè en penseu de la nostàlgia i de les vostres emocions actuals? Tendeixes a sentir-te més feliç o trist quan comences a pensar en el passat?\ntemptacions cantant la meva nena\nSi heu trobat aquest article interessant, si us plau COMPARTIR amb els vostres amics i familiars i comenteu aquest nou estudi.\nSi n’està interessat nostàlgia feliç ara mateix, escolteu la llista de reproducció a continuació d’algunes de les millors cançons dels anys 60. Quants en recordeu d’haver escoltat? Quins records apareixen al voltant d’aquestes cançons?\nque va jugar a la pel·lícula al programa de televisió de la família Addams\ncançó ets el meu sol el meu únic sol\nestrelles de xips programa de televisió\nModa dels anys 80 per a dames\nEl signe krispy kreme està il·luminat


Noullunari: Herencia malsana\nDenise Mina; Antonio Fuso. Herencia malsana. Barcelona: Panini, 2011. 19,95 €.\nEn general no hi ha per què dubtar de la bona relació entre els membres d’una mateixa família. Els germans, per exemple, tanmateix han crescut junts, han estat còmplices d’una mala fi de trastades pròpies de l’edat; si no es duen gaire anys de diferència, la complicitat es pot mantenir a l’adolescència, i d’aquí passar a la primera edat adulta intacta i consolidada. No cal qüestionar el que senten els pares pels fills (els pares normals, s’entén), i segur que el darrer que volen és crear un conflicte greu als seus descendents, però moltes vegades la llavor de la discòrdia se sembra amb la millor de les intencions i sense tenir consciència de quan es fa. És molt bo de fer que, un moment donat, els pares beneficiïn materialment d’alguna forma a un dels seus fills; que els altres ho acceptin gustosament o per no posar-se malament sol ser la passa següent. I la llavor ja està sembrada. Per poc que es regui (i es rega si aquest greuge comparatiu no se subsana de la forma més ràpida, clara i inequívoca possible), la llavor passa a brot i segueix creixent, complicant-se com més anys passin. Els pares, per molt forts, feiners i coratjosos que siguin, envelleixen i moren, arribant al punt de parlar d’un dels temes més obscens que existeixen: la pasta. Si són pares previsors, han fet el testament molts anys abans de veure’s a les portes de la mort i és ben possible que aquest document digui alguna generalitat com que “es deixen els béns a parts iguals”. Si el testament afecta a més d’un hereu, no és agosarat pensar que hi haurà qui ja ha tengut qualque benefici en vida dels seus pares, però en aquells moments l’ambició rebrota i fa que aparegui una amnèsia parcial. Sigui com sigui, i per molt de seny que s’hi vulgui posar, si hi ha conflicte latent, aquest esclata en la mesura que vulgui el més sensat de totes les parts. Tradicionalment, a Mallorca, el fill gran feia les parts i el petit triava; un sistema tan senzill com aquest faria que les parts fossin el més equitatives possible, però per desgràcia a l’hora de la veritat ningú hi pensa, i el desig intens material guanya.\nÉs evident que aquest és un tema que dóna molt de joc en l’àmbit de la ficció (i, per desgràcia en el de la realitat), i no són poques les vegades que hem pogut gaudir d’obres que graten en el vessant obscur dels vincles familiars entre les persones. La darrera ens arriba de la mà de Panini, en la seva col·lecció Panini Noir. Denise Mina és una autora de novel·la negra que també ha guionitzat dos còmics, un dels quals és Herencia malsana. La història parteix d’un dels relats més lloats d’Edgar Allan Poe, La caiguda de la casa Usher, i n’agafa el llinatge de la família protagonista i l’existència d’un casalot que pot estar embruixat. Situa l’acció en el present i planteja la desgràcia de la família amb la confluència d’una sèrie d’elements misteriosos: un moment donat comencen a morir els membres de la família de forma violenta i tant pot ser per una possible maledicció doblement centenària com per la pura ambició material d’algun d’ells. Finalment la guionista deixa de jugar amb nosaltres i es decanta per la tesi realista, deixant els elements sobrenaturals com a imaginació del protagonista. Qui és el causant de les morts i per què? Mina ens fa estar endarrer fins les darreres pàgines, i encara llavors la història dóna un gir més, retorçant la trama fins a fer-nos sentir la sensació d’haver gaudit d’una història de terror psicològic a l’antiga usança.\nEl dibuix és d’Antonio Fuso, un artista que domina el blanc i negre, molt adeqüat a la història, amb un estil molt senzill i net, amb un negre obscur matisat per una trama gris. El resultat és una obra molt entretenguda que sap actualitzar un vell tema i projectar-lo al present.\nPublicat al Diari de Balears dia 12 de març de 2011\nper Jaume Salvà i Lara a les 12:35


Preguntes - Diari de Terrassa\nEditorial 21.05.2020 | 22:04\nDe vegades no només és necessària la voluntat de fer les coses, sinó, a més, que es pugui fer. La voluntat de la conselleria d'Educació de reobrir les escoles al mes de juny, tot i que de forma restringida, genera incertesa i preocupació a la comunitat educativa; però encara més la reincorporació a les aules al mes de setembre. Els sindicats han corregut a criticar la planificació exposada aquesta setmana pel conseller Bargalló per entendre que es tracta més d'una decisió presa pensant en els pares perquè puguin tornar a treballar sense la preocupació d'on deixar els nens que aplicant criteris purament educatius.\nParlem, no sense raó, de l'enorme problema econòmic que està provocant i provocarà la pandèmica, però no podem oblidar la repercussió que tindrà sobre l'ensenyament. Estem a les portes d'una gran transformació que encara està per veure si serà provisional o que arriba per quedar-s'hi. Una cosa és organitzar una tornada a classe de quinze dies i una altra, planificar l'inici del nou curs. En referència al mes de juny. Estem parlant que el gran volum de la població estudiantil catalana, que es troba a les regions sanitàries de Barcelona Ciutat i les metropolitanes Nord i Sud, no podran incorporar-se a classe fins a la fase 2. És a dir, que com a molt d'hora ens endinsem al mes de juny i s'organitzarà una tornada a classe amb totes les mesures de prevenció que s'han de prendre i sense plans i protocols sistematitzats per deu o un màxim de quinze dies, ja que el curs ha d'acabar el 19 de juny. Realment s'ho val l'esforç que han de fer els centres per planificar tot això? I molt més si tenim en compte que són els directors dels centres públics i els responsables dels concertats els que tenen la responsabilitat d'aplicar-ho.\nRespecte de la tornada als coles el mes de setembre també es necessita la màxima informació. Els centres, tant públics com concertats com també els privats estan esperant les instruccions de com s'ha d'organitzar la reobertura de les classes. Hi ha declaracions que generen inquietud. És cert que el conseller Bargalló ha dit aquesta setmana que el departament prefereix tenir tots els alumnes als centres amb aquests condicionants que tenir mig torn de forma alterna i la meitat dels alumnes, però com es pot aconseguir això si s'han de rebaixar les ràtios a classe.\nCom s'ampliaran els espais? Es contractarà més professorat? Es faran classes telemàtiques com ara? I en cas afirmatiu, se'ls hi facilitarà als docents equips perquè puguin fer-ho. Masses preguntes per cap resposta. Ens en sortirem.


Volem veure Jesús - Arquebisbat de Barcelona\nL’Església catòlica celebra avui arreu del món la Jornada Mundial de les Missions, coneguda entre nosaltres de forma abreujada com la Jornada del Domund. Aquest any té com a lema “Volem veure Jesús”, unes paraules de l’Evangeli de Sant Joan (Jn 12,21).\nAquesta petició la varen fer alguns grecs, arribats a Jerusalem amb motiu del pelegrinatge de la festa de Pasqua, a l’apòstol Felip. Aquesta mateixa petició ressona en el nostre cor en aquest dia de les missions, que ens recorda que el compromís d’anunciar Jesús recau sobre tota l’Església, que és “missionera per la seva pròpia naturalesa”, com ens diu el Concili Vaticà II.\n“Com aquells pelegrins grecs de fa dos mil anys –diu el Sant Pare en el seu missatge-, també els homes del nostre temps, potser no sempre de forma conscient, demanen als creients no només que els parlin de Jesús, sinó també que el facin veure, que facin resplendir el rostre del Redemptor en cada angle de la terra davant les generacions del nou mil·lenni, i especialment davant dels joves de tots els continents”.\nL’Església existeix per fer present Jesús i per anunciar el seu Evangeli. L’impuls missioner no és una necessitat exclusiva dels anomenats “països de missió». En els darrers temps ha crescut a Europa la consciència que fins i tot les antigues nacions de tradició cristiana tenen necessitat de viure aquest compromís missioner.\nEn aquesta Jornada del Domund, faig meu aquest desig del Sant Pare Benet XVI, que ha titulat el seu missatge per a aquesta jornada: “La construcció de la comunió eclesial és la clau de la missió”. La comunió eclesial neix de la trobada amb Jesucrist. L’Església es converteix en comunió sobretot a partir de l’eucaristia, en què Crist, present en el pa i en el vi consagrats, amb el seu sacrifici d’amor edifica l’Església com a cos seu i ens uneix al Déu u i tri, i entre nosaltres.\nTanmateix, aquest amor no el podem guardar per a nosaltres, com un bé que gaudiríem en el si de la nostra consciència o de les nostres comunitats. Hem de sentir-nos tots protagonistes del compromís de l’Església d’anunciar l’Evangeli de Jesús. L’impuls missioner ha estat sempre un signe de vitalitat de les nostres comunitats cristianes.\nLa visita apostòlica del Sant Pare Benet XVI a Barcelona els propers dies 6 i 7 de novembre ens enriquirà amb la seva sol·licitud per totes les Esglésies esteses d’Orient a Occident. La seva presència entre nosaltres i el seu magisteri alimentaran l’apostolicitat i la catolicitat de la nostra Església diocesana i ens han de fer més missioners i més evangelitzadors per tal que l’Evangeli sigui anunciat aquí i arreu del món. La visita del Sant Pare pot suscitar noves vocacions missioneres entre els sacerdots i els laics.\nQuan ja falten només dues setmanes perquè tinguem entre nosaltres el Sant Pare, que vindrà a “confirmar-nos en la fe en Jesucrist”, hem de sentir ben vius els compromisos de donar testimoni de Jesucrist amb fets i amb paraules, i d’ajudar els missioners i les missioneres que tant treballen perquè els homes i les dones del nostre temps també puguin, com aquells grecs de fa dos mils anys, “veure Jesús”.\nEn nom de l’Església de Barcelona, desitjo fer un reconeixement explícit i molt agraït a tots els missioners i les missioneres que donen testimoni de Crist en els llocs més llunyans i més difícils, sovint amb el sacrifici de la seva vida. Per això, hem d’acompanyar-los, sobretot en aquesta jornada, amb la pregària i, malgrat les dificultats econòmiques d’aquesta hora, amb la nostra aportació solidària, que les Obres Missionals Pontifícies fan arribar a les joves Esglésies més necessitades.


La companyia Moveo i el seu autoanomenat "teatre físic" presenten "Conseqüències", el seu últim espectacle.\nUs definiu com una companyia que explora les possibilitats narratives del cos i la riquesa expressiva del moviment. Com es porta això a la pràctica?\nA través de la teatralitat, intentem arribar a un resultat expressiu que el públic pugui captar d’una manera molt directa. Ens agrada que hi hagi un treball intern, que s’expressin uns conflictes.\nPer què el títol "Conseqüències"?\nQuan vam començar la creació de l’espectacle vam pensar què ens inspirava i de què volíem parlar. Va sorgir la idea de ‘Conseqüències’ perquè tots la podem identificar en el nostre dia a dia. I és que a vegades una trobada, unes paraules o un instant tenen conseqüències molt grans en el nostre dia a dia. I un petit detall ens pot fer experimentar canvis molt grans.\nCom s’apropen aquestes històries tan profundes a infants i a adults?\nAquest ha estat sempre el gran objectiu de la nostra feina. Sempre hem volgut fer participar el públic. Volem crear una experiència inclusiva, que la gent vegi que no fem res allunyat de la seva vida quotidiana i per això fem servir un punt lúdic i festiu.\n"Conseqüències" - Espai Familiar del Nou Parc Central, 19 h i 21 h


La UEFA preveu que les competicions s’acabaran entre el juliol i l’agost\nLa previsió del màxim organisme continental és que els tornejos entre clubs coronin el seu respectiu campió durant l'estiu\nLa UEFA no ha anunciat aquest dimecres, després de la reunió que ha mantingut amb els secretaris generals de les seves 55 federacions membres, que la Champions League i l’Europa League continuen “suspeses fins a nou avís” i que “tots els partits internacionals de seleccions –masculines i femenines– previstos per al juny han estat cancel·lats” per donar més espai del calendari als tornejos nacionals i obrir l’estiu a les competicions continentals entre clubs.\nL’objectiu de tots els dirigents del món del futbol europeu continua sent ben clar: la temporada que ha començat s’ha d’acabar sigui com sigui. “Finalitzar l’actual curs és una prioritat tant per a la UEFA com per les federacions, que han acordat cedir la finestra internacional de juny a les Lligues per poder concloure les competicions domèstiques”, ha assegurat l’RFEF en un comunicat. No hi ha cap mena de dubte que “si es compleixen les previsions, hi haurà futbol durant els mesos de juliol i agost”.\n“En cas que no es puguin dur a terme les planificacions establertes, realitzarem una nova anàlisi del calendari”, ha assegurat la Federació Espanyola de Futbol després de la reunió. Cal recordar que la Lliga Santander va ser aturada després de la 27a jornada i que la Champions League i l’Europa League encara no han determinat tots els equips que disputaran els quarts de final. El més probable ara per ara –la situació canvia constantment– és que les competicions finalitzin el mes d’agost, quan normalment es dona el tret de sortida de tots els cursos.


Quan anàvem a la font | Emporion\nFont de Santa Susanna de Peralta\nper Josep Torroella\t el juny 27, 2020\nLa tardor de l’any passat va ploure a bots i barrals. L’hivern d’enguany també ha estat generós en pluges, si més no a l’Empordà. Amb tanta aigua caiguda del cel, les fonts naturals del nostre país han tornat a rajar; feia anys que no brollaven tan alegrement. Ara que les autoritats ens han alliberat del confinament i podem sortir a fer una passejada, ho podem comprovar si ens acostem a la font dels Capellans. A Torroella de Montgrí tenim la sort de tenir aquest conegut brollador no gaire lluny del centre urbà. I a l’Estartit en tenen un altre dins de la població, la font de Santa Anna, tot i que la proximitat d’una via urbana molt transitada la fa menys plaent. Des que es va agençar per convertir-la en una àrea de descans, la font dels Capellans és un indret bucòlic. Contemplar un brollador d’aigua fresca i transparent, sentir el mormoleig ininterromput del líquid cristal·lí és un plaer molt apreciat per les persones sensibles a les belleses naturals.\nLes joves generacions no saben què és anar a la font a buscar aigua amb un càntir o altres atuells, però els que tenim una certa edat sí. Vam viure temps més difícils, però també experiències agradables que a vegades evoquem amb melangia. Una d’elles era anar amb els companys del col·legi a una font propera al poble o vila on vivíem a fer-hi una berenada a la primavera. O a dinar-hi al pic de l’estiu amb els pares i altres famílies del poble. Sota l’ombra d’una alzina, un salze, un àlber o alguna altra mena d’arbre, s’hi estava la mar de bé.\nFonteta, Fontanilles, Fontclara. Heus ací tres poblacions del Baix Empordà d’una etimologia inequívoca. I encara hi podríem afegir Fontanetum, el nom antic de la capital de la nostra comarca, abans que esdevingués una vila episcopal a l’edat mitjana. Altres poblacions, els noms de les qual no evoquen cap font, també tenen o havien tingut temps era temps un bona deu d’aigua molt a prop del nucli urbà. Algunes, segons la tradició, fins i tot d’aigües miraculoses. Jafre, posem per cas on, a tret de pedra del poble encimbellat dalt d’un turó, hi ha el santuari de la Font Santa que, com el nom indica, és molt més que una simple deu.\nSi mireu el mapa interactiu de les fonts de Catalunya veureu que la nostra comarca és plena de fonts naturals, en contrast amb les terres de l’Alt Empordà, més seques. Personalment, una de les que més m’agrada és la de Palau-Sator, anomenada font de la Plaça. Està situada prop de la muralla i l’estructura que la cobreix té forma d’iglú. La de Fontclara, en canvi, enmig del llogarret, té una forma cilíndrica. A Santa Sussana de Peralta (Forallac) hi ha una font molt antiga refeta l’any 1704, sota una colossal alzina i al costat d’una esglesiola romànica. Forma part del meu univers infantil perquè de petit hi havia anat moltes vegades amb els companys de l’escola a berenar i jugar.\nAnar a buscar aigua a la font era una feina de la que se n’ocupaven tradicionalment les dones, petites i grans. Ho podem veure a unes quantes pintures contemporànies. Entre els quadres paisatgístics de Joaquim Vayreda n’hi ha un (Primavera, 1879) en què representà una nena vora una font campestre amb un atuell que es disposa a omplir. Aquesta era una escena habitual en aquella època, quan a molts pobles encara no tenien aigua corrent. Quan arribà a totes les llars, la major part de les fonts s’abandonaren. Les més allunyades dels nuclis habitats aviat foren engolides ràpidament per la malesa, altres deixaren de rajar pel descens de la capa freàtica.\nLes fonts també captivaren alguns poetes. Ja a l’època romana hom creia que les aigües de les fonts els inspiraven, que eren una mena de muses per als poetes. Sobre les fonts de Sant Hilari Sacalm hi ha unes quantes llegendes i poemes. A la plana de Vic, a Folgueroles, la font del Desmai està estretament lligada a mossèn Cinto. El singular escriptor i filòsof Francesc Pujols – el que digué que arribaria un dia en què els catalans, pel sol fet de ser-ho, anirien pel món i ho tindrien tot pagat – escriví un bell poema titulat La font.\nPer més que les fonts naturals del nostre país hagin tornat a rajar a causa d’una generosa tongada de pluges, ningú hi anirà a omplir el càntir. En primer lloc, perquè ja hi ha aigua corrent a totes les cases des de fa anys, per bé que no tants com creuen les generacions més joves. Per altra banda, perquè a gairebé totes les fonts hi ha un cartell que adverteix de la no potabilitat de l’aigua.\nA causa d’un progrés material mal entès, hem hagut de pagar un preu molt alt. Entre altres coses, hem perdut una bona colla d’aquests oasis de pau – locus amoenus, “indrets plaents”, com deien els antics – que són les surgències naturals. No hi ha res més trist que arribar cansat a una font natural després d’una llarga caminada i trobar-hi un rètol que digui: AIGUA NO POTABLE. L’ànima et cau als peus.


Pallarès demana als ebrencs que compleixin amb les mesures de protecció aquest Nadal - Canal 21\nPallarès demana als ebrencs que compleixin amb les mesures de protecció aquest Nadal\nEl delegat del Govern a les Terres de l’Ebre, Xavier Pallarès, ha demanat a la ciutadania que prengui consciència de la situació sanitària que pateix el país i que compleixi amb les mesures de seguretat i protecció que entraran en vigor a partir del proper dilluns 21 de desembre. Actualment hi ha 9 persones a l’UCI, 31 ingressats a planta a l’HTVC, 1 a l’Hospital Comarcal d’Amposta i 22 a l’Hospital de la Santa Creu de Jesús.\nDes del 26 d’octubre i fins aquest divendres els Mossos d’Esquadra han aixecat 1.082 actes, d’aquests 104 corresponen al passat cap de setmana. Pallarès ha remarcat que es fan controls especialment en el sector de la restauració perquè es compleixi amb la normativa per evitar contagis.\nPel que fa a les residències de la gent gran, Pallarès ha afirmat que la situació està controlada, amb preocupació pel brot de l’Hospital de la Santa Creu de Jesús. Els centres de dia continuen tots oberts.\nPel que fa a la compensació econòmica a activitats restringides, restauració, centres d’estètica i oci nocturn, Pallarès ha avançat que aquells que ja van demanar les ajudes del mes d’octubre rebran la nova subvenció de forma automàtica, sense fer nova paperassa. La resta caldrà que facin els tràmits corresponents.\nTags: AmpostaBaix EbreCoronavirusDestaquemGeneralitat de CatalunyaHospital de la Santa Creu de JesúsHTVCJesúsMontsiàMossos d'EsquadraNadalSocietatTerres de l'EbreXavier Pallarès\nLliurament dels Premis Esportius Terres de l’Ebre 2020\nDistricte 21. 18 de desembre\nEl Museu de Tortosa acull una exposició sobre el procés de creació del ‘Guernica’ de Picasso\nEl Baix Ebre aprova la creació del servei d’acolliment residencial d’urgència


ÀGORA, cicle de debat a Figueres: d’abril 2009\nPublicat per Àgora a 4/26/2009 2 comentaris:\nPublicat per Àgora a 4/24/2009 Cap comentari:\nJa podeu consultar el programa definitiu amb els noms de tots els participants!\nCom podeu veure, a cada sessió un conferenciant convidat presentarà les seves idees i posteriorment dialogarà amb un expert local. Us recordem que per tal que les inquietuds i les reflexions de la ciutadania de Figueres tinguin un paper central durant els debats, aquest diàleg es nodrirà, principalment, de les preguntes i els comentaris que la gent de Figueres podrà fer arribar prèviament a través del blog http://agorafigueres.blogspot.com i de l’urna situada a la Biblioteca Fages de Climent.\nINAUGURACIÓ: DIMECRES 6 DE MAIG – ELOGI DE L’ESPAI PÚBLIC\nJosep Ramoneda, filòsof, periodista i director del Centre de Cultura Contemporània de Barcelona.\nJoaquim Español, arquitecte, guanyador d’una Menció Especial al 1r Premi Europeu de l’Espai Públic Urbà (2000).\nDIMECRES 13 DE MAIG – HABITATGE I INICIATIVES ARTÍSTICO-CIUTADANES\nSantiago Cirugeda, arquitecte i artista, autor del projecte «Recetas Urbanas» (http://www.recetasurbanas.net/).\nRamon Parramon, director del projecte IDENSITAT, dedicat a la creació artística a l’espai públic.\nDIMECRES 20 DE MAIG – PATRIMONI ARQUITECTÒNIC I DESENVOLUPAMENT DE CIUTATS MITJANES\nAntonio Paolo Russo, professor de Turisme a la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona i expert en turisme urbà i patrimoni cultural.\nJoan Falgueras, arquitecte i co-autor de Figueres, arquitectures i història (Brau edicions, 2007).\nCLAUSURA - CANVI. TINDRÀ LLOC - DIMECRES 3 DE JUNY – L’ARQUITECTURA CONTEMPORÀNIA EN L’ÀMBIT LOCAL\nDiàleg entre Benedetta Tagliabue i Enric Ruiz-Geli, arquitectes.\nLloc: Auditori del Cercle Sport\nTambé podeu consultar el programa complet actualitzat fent clic aquí:http://docs.google.com/Doc?id=d6779q9_2fxs2b5rw\nPublicat per Àgora a 4/23/2009 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Àgora 2009, programa del cicle de debat\nPublicat per Àgora a 4/19/2009 2 comentaris:\nPublicat per Àgora a 4/15/2009 2 comentaris:\nEls graffitis, considerats per molts com una forma d’embrutar l’espai públic i de malbaratar el mobiliari urbà que paguem els contribuents, s’han fet un lloc al Grand Palais de París. L’exposició “TAG”, inaugurada el mes passat estarà oberta al públic fins el 26 d’abril i avui el canal de televisió 3/24 li ha dedicat uns minuts d’atenció, doncs segur que la noticia té el potencial de fer posar les mans al cap a molts ciutadans.\nÉs cert que aquest “street art” ha guanyat reconeixement en els darrers anys, gràcies en part a la popularitat d’artistes com Blek le Rat o Banksy. A Figueres, en el marc de les Fires i Festes de la Santa Creu 2008, 25 artistes del graffiti van decorar una de les parets de la subestació elèctrica que la companyia Fecsa Endesa té al sector de Fages de Climent. També val a dir que és la primera vegada que s’exposen graffitis en una sala de prestigi i que no serà l’última. Dit això, segueixen essent enemics de la majoria dels ajuntaments que sovint opten per la penalització en forma de multes. Com és el cas per exemple, d’Anna Botella, regidora de Medi Ambient a l’Ajuntament de Madrid que a principis d’any va augmentar les multes de 90 € a 300 i 6.000 (en cas de reincidència) per acabar amb el que considera una “lacra social”. La resposta que va rebre per part d’un col·lectiu d’artistes auto-batejat Ana Botella Crew també va ser contundent: van omplir Madrid amb més de 45 tags imitant la firma de la regidora.\nMentre que no dubto que s’haurien de posar en pràctica iniciatives més conciliadores i eficaces com per exemple destinar espais concrets de manera que els artistes puguin expressar-se lliurement sense ser sancionats, em pregunto quines tindrien èxit de debò, perquè fins i tot aquestes reben crítiques per no ser compatibles amb l’esperit rebel que se suposa que va de la mà d’aquest art. Al final, aquest debat ens porta a preguntar-nos una vegada més, de qui és el carrer? De tots, i satisfer els desitjos de tots els ciutadans a la vegada és pràcticament impossible, s’ha d’assumir.\nPublicat per Àgora a 4/13/2009 4 comentaris:\nCanvi, pluralitat, complexitat, representació, elecció, llibertat, sentit, el singular i la transformació enfront d’immutabilitat. Aquestes són les nou categories que segons Josep Ramoneda, defineixen la ciutat i fan que sigui “el lloc en el qual l’home pot assolir cotes més altes d’autonomia i de llibertat”. En un article publicat a la revista Barcelona Metropolis Ramoneda alerta sobre els “mals de l’urbà” que destrueixen o minimitzen aquestes categories i conseqüentment, posen en perill les ciutats. La por al desconegut -al turisme, a les infraestructures, als habitants que vénen de fora– o el desfici per la transformació –el canvi pel canvi– per exemple, poden acabar matant la ciutat. De la mateixa manera, “Si la ciutat es converteix en un simple contenidor de persones, rebenta”.\nAixò ens porta a reflexionar sobre el ciutadà, pilar central de la ciutat. Doncs aquesta “no ha estat creada per Déu, ni per la pàtria, ni per la natura –tampoc no hi pertany–; és patrimoni dels homes”. És el lloc dels ciutadans i també una societat oberta feta de ciutadans autònoms. Per això i perquè la ciutat és pluralisme i requereix el ple reconeixement de l’altre, hem de defensar la singularitat de cadascú en nom de l’autonomia, argumenta l’autor. “La relació entre l’espai públic i l’espai privat és en aquest sentit bàsica. Una ciutat sense espai públic –en el qual cadascú pot ser tal com és– no és ciutat, però una ciutat en què l’espai privat no estigui protegit i separat de l’espai públic, tampoc”.\nSi voleu consultar l’article feu clic en el següent enllaç: http://www.barcelonametropolis.cat/ca/page.asp?id=23&ui=83\nJosep Ramoneda és filòsof, assagista i director del Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB).\nPublicat per Àgora a 4/13/2009 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Àgora 2009, ciutadania, espai públic, societat\n… (Acebillo) Dejó claro que un espacio vacío, en su opinión, no es espacio público, una de las actitudes que con más ímpetu defendió el otro duelista (Cirugeda): "A ver si una familia no tiene derecho a usar un espacio vacío y estar en el" …\nEls arquitectes Josep Antón Acebillo i Santiago Cirugeda van debatre sobre l’espai públic en el marc del festival Eme3 d’arquitectura, celebrat els dies 19, 20 i 21 de març. El reportatge de El País “De quién es la calle?” (21.03.09), sintetitza els dos punts de vista divergents. Mentre que Acebillo defensa l’intervencionisme en el disseny urbà, Cirugeda (alies “agitador de l’arquitectura”) defensa l’espontaneïtat. L’un augura que “pagarem molt car” el disseny superficial que es “limita al paisatge i poca cosa més”, i l’altre per la seva banda, aprofita qualsevol buit a les ordenances de qualsevol ajuntament per construir en solars o terrats. Aquest reportatge també posa damunt la taula una sèrie de preguntes, que a primera vista poden semblar simplistes però que segurament mereixen una reflexió: És el carrer dels arquitectes? De les administracions que les governen? De les persones? D’expressions lliures o de dissenys urbanístics clònics? I afegeixo, una mica de tots i de ningú? El debat sens dubte va estar servit i esteu convidats a revifar-lo. Si voleu més informació podeu consultar l’article complet fent clic en el següent enllaç:\nPublicat per Àgora a 4/13/2009 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Àgora 2009, arquitectura, espai públic\nPublicat per Àgora a 4/03/2009 Cap comentari:


Sessió informativa sobre les instruccions tècniques arbitrals al Waterpolo\nEl passat dilluns 30 d’octubre, l' àrbitre nacional i internacional de waterpolo Jaume Teixidó Bermúdez, va dirigir una sessió formativa sobre les instruccions tècniques que els àrbitres han rebut en el decurs de les jornades tècniques que organitza la vocalia de waterpolo del Comité Nacional de Árbitros de la RFEN tot just abans de l’inici de les competicions estatals i aplicables en aquesta temporada 2017-2018.\nHi van assistir els components dels equips absoluts masculí i femení de la Unió Esportiva d'Horta que competeixen en la 1ª categoria Nacional. La convocatòria a aquesta sessió era oberta i també hi van assistir, entre altres, els delegats dels diferents equips de categories inferiors.\nEl contingut dels temes tractats en aquesta sessió es va basar en les instruccions rebudes des de la vocalia de waterpolo del CNA que conté un seguit d’aclariments i normes que ja s'apliquen en aquesta temporada. El ponent va realitzar una presentació molt aclaridora doncs es va basar en la escenificació de les situacions que es produeixen des d’un punt de vista eminentment pràctic.\nInstruccions publicades per la RFEN que ha servit de base de la sessió


Coneix les franges horàries per sortir a passejar o fer esport a partir d’aquest dissabte - Tvsantcugat.cat\nEl govern espanyol ha rectificat finalment la seva pretensió inicial i ha establert franges horàries per a la sortida de la població de dissabte, en la línia dels plantejaments d’alguns governs autonòmics, com el de la Generalitat.\nEl ministre de Sanitat, Salvador Illa, ha comparegut en una roda de premsa aquesta tarda per informar de les diferents franges que permetran també als santcugatencs adults sortir a passejar o a fer esport.\nS’han establert diferents franges, en funció de tres col·lectius diferents:\n1.- Esport individual i passejos d’adults i més grans de 14 anys\n6:00 – 10:00 i de 20:00 – 23:00\n2.- Passejos de personal depenent amb cuidadors i més grans de 70 anys\n10:00 – 12:00 i 19:00 – 20:00\n3.- Passejos dels menors de 14 anys acompanyats d’un adult\nAquests passejos o activitats esportives només es podran fer un cop al dia, dins el mateix municipi. En el cas dels passejos es podran fer amb la persona amb la qual es convisqui i en un radi d’1 quilòmetre i en el cas de les activitats esportives es podran fer només de manera individual i dins el municipi.\nEls pobles i ciutats amb menys de 5.000 habitants no tenen franges assignades. Es podran fer aquestes activitats de 6:00 a 23:00.\nAquestes mesures es començaran a aplicar a partir de les 00:00 del 2 de maig.


L'IMPERIALISME RUS I L'ESPANYOL VAN DE BRACET\nEn el passat congrés de la dreta europea que es va fer a Dublín, els anomenats partits populars europeus (algú hauria d'explicar com als representants de les minories financeres i terratinents que manen a Europa se'ls pot anomenar populars) escolliren el seu representant per a presidir la Comissió Europea, el luxemburguès Jean-Claude Juncker. Es diu que gossos amb gossos no es mosseguen i així el president del govern espanyol va voler aprofitar l'avinentesa per a reclamar a la dreta europea que defensi la “integritat dels estats nacionals” tot esperant que, una vegada més, el món del diner l'ajudi en l'enèsima croada de l'espanyolisme més ranci contra la llibertat de les nacions que té sotmeses. Tanmateix està per veure.\nAl govern neofranquista, però, se li ha obert el cel de bat a bat en veure com la situació creada a Ucraïna amb la intervenció (també per enèsima vegada) de l'imperialisme rus de les mans d'un Valeri Putin enfebrat en recuperar l'imperi perdut. Putin ha posat les seves grapes en l'antic territori dels tàtars en una actuació miserable que, ai las, compta amb el silenci còmplice dels amics de Rajoy encapçalats per la senyora Merkel. A les Espanyes, però, s'ha silenciat les manifestacions, dins la mateixa Rússia, en contra d'aquesta intervenció criminal.\nEl vell imperialisme rus reneix de les seves cendres i aspira a fer-se un lloc entre els poderosos de la terra. Això podria donar ales a la vella caverna espanyola, encapçalada avui per un Partit Popular que ha perdut el nord i que somia en recuperar aquell imperi on “jamás se ponia el sol”. Tot serà debades.\nL'oligarquia espanyola i la russa van de bracet. Totes dues tanmateix mereixeran que la història les posi al mateix lloc: el bagul dels malaurats on la història desa els miserables.\nEls temps, però, no són ja els que eren i tots sabem que els vells somnis dels sàtrapes no arribaran enlloc. Només tindran temps d'enfonsar-se en les seves pròpies misèries i que el món els menysprei pels segles dels segles.


Ajuntament de Cardedeu - Actualitat - Notícies - L'Ajuntament de Cardedeu demana a Sagalés que reconsideri la petició de canviar d'ubicació una parada d'autobús\nAbans de l'inici de les obres d'urbanització de la Diagonal Fiveller i de la plaça Marc Viader, la parada de bus interurbà de l'avinguda del Rei en Jaume estava situada a tocar de la Diagonal Fiveller. La parada tenia una longitud de 8 metres amb un pas de vianants no semaforitzat just al davant, cosa que dificultava la visibilitat dels vianants i, en conseqüència, disminuïa la seguretat.\nPer les afectacions de les obres de la Diagonal Fiveller, l'Ajuntament de Cardedeu va sol·licitar i obtenir l'autorització de la Generalitat per traslladar provisionalment la parada a la mateixa avinguda del Rei en Jaume aprofitant la parada del BUC (Bus Urbà de Cardedeu), que compta amb un espai disponible de 17,30 metres al costat d'uns contenidors.\nL'Ajuntament de Cardedeu considera que el fet de tenir les dues parades de bus (interurbà i urbà) en un mateix espai és una situació idònia per als passatgers, ja que evita desplaçaments absurds i potencia la intermodalitat, a més del fet que està situada just davant l'estació de Rodalies Renfe. En aquest sentit, l'Ajuntament ha fet diverses gestions per tal de mantenir ambdues parades en el mateix punt.\nQuan falten pocs dies per inaugurar les obres d'urbanització de la Diagonal Fiveller i la plaça Marc Viader, l'empresa Sagalés, operadora del servei de bus urbà i de l'interurbà, ha rebutjat la proposta de l'Ajuntament i s'ha negat a mantenir les dues parades juntes. L'empresa argumenta que calen 22 metres de parada per un vehicle de 8 metres com el BUC, i que són necessaris 24 metres de parada per un autobús estàndard de 12 metres (interurbà). També comenta que per mantenir ambdues parades juntes caldria desplaçar els contenidors, deixant la parada de bus interurbà davant el pas de vianants i la del BUC mantenir-la a darrera.\nL'Ajuntament de Cardedeu no entén la negativa de Sagalés, i més quan es dóna la circumstància que a Granollers la mateixa empresa està treballant per unificar les parades del servei de bus urbà amb el servei interurbà, com van publicar diversos mitjans de comunicació. Esperem que Sagalés rectifiqui i permeti la unificació de parades a Cardedeu sense haver d'ampliar la parada existent ni sense haver de desplaçar contenidors. L'avinguda del Rei en Jaume és una via on hi circulen més de 20.000 vehicles diaris i no hi ha massa espai disponible. A més, sempre que es desplacen contenidors es provoquen molèsties innecessàries i queixes del veïnat.\nL'objectiu de l'Ajuntament de Cardedeu és millorar el servei en benefici de les persones usuàries.


L'Andorra trenca el duel a la represa i s'exhibeix a Múrcia - Regió7\nL'Andorra trenca el duel a la represa i s'exhibeix a Múrcia\nUn tercer quart espectacular guia un MoraBanc coral i sòlid en defensa\nAgències | Manresa\n07·03·20 | 23:04\nClevin Hannah va dirigir l'Andorra cap a una nova victòria a domicili j. bernal/acb photo\nEl MoraBanc Andorra va passar per sobre de l'UCAM Múrcia en un matx que va sentenciar al seu favor en un tercer quart que va dominar amb un rotund parcial de 11-31. Tot seguit, els homes dirigits per Ibon Navarro van oferir un recital de solidesa defensiva i de joc en equip.\nEl duel es va iniciar amb un joc poc fluid i amb massa errors ofensius per part d'ambdós equips. Després de diverses alternatives en el marcador, els jugadors de Sito Alonso van arribar al final del primer quart amb un punt de marge (19-18) gràcies als sis punts anotats per Jarell Eddie. En el segon període, el MoraBanc ja va mostrar les seves intencions i va fer mal des de la llarga distància gràcies a l'encert de David Jelinek i Jeremy Senglin (22-26). Sadiel Rojas, amb un triple, i Askia Booker, amb dos, van respondre per tornar a situar els universitaris per davant. Es va arribar a la mitja part de l'enfrontament amb un resultat de 40-39, que a priori aventurava emocions fortes de cara a la segona meitat.\nBooker, que ja era el màxim anotador del partit amb onze punts, mantenia els locals dins del partit, tot i que, a la represa, un parcial de 0-6 de sortida ja va ser simptomàtic. Aquesta dinàmica va anar a més i es va convertir en un 11-31 en el tercer quart, un gran parcial que va donar als andorrans una amplíssima diferència al seu favor al final del mateix (51-70). El MoraBanc pràcticament va sentenciar el duel en deu minuts de clara superioritat, en els quals els murcians van estar previsibles en atac i desencertats en defensa.\nAquesta tendència es va perllongar en un darrer període amb tot decidit i amb la diferència estabilitzada per sobre de la vintena de punts (53-77 i 63-87), i part de l'afició local va abandonar el Palacio de los Deportes de Múrcia abans d'hora i amb el cap baix. El seu equip, com a mínim, va maquillar el resultat fins al 72-87.\nNúria Pau s'estrena a la Copa del Món amb un 63è lloc a Sölden\nMarc Márquez reconeix "no estar preparat per a lluitar pel podi"\nEl Baxi serà objecte d’una tesi universitària sobre les lesions\nEl Baxi regala 90 samarretes a cares conegudes i la xarxa bull


Ampliació de la freqüència de trens per Carnaval\nRenfe reforçarà, un any més, per Carnaval el servei de la línia R2 Sud, de Barcelona a Sant Vicenç de Calders, amb la posada en funcionament de trens especials addicionals.\nNou tren, per arribar abans de les 7h. del matí a Barcelona\nA partir del dilluns 2 de febrer, Renfe posa un funcionament, els dies laborables, un nou servei de tren a primera hora del matí, que permetrà arribar abans de les 7h. a Barcelona.\nEl Nadal, en català\nAprofitant les festes de Nadal, l’Oficina de Català ha distribuït diversos materials de caire nadalenc. Concretament, ha repartit com de costum 1.500 cartes als reis entre les escoles i les llars d’infants del municipi perquè els més menuts puguin demanar els seus desitjos als reis. Les cartes també es podran obtenir als “Matins a la plaça”, una sèrie d’activitats i tallers que l’Ajuntament organitza aquestes festes pels carrers i les places de Calafell.\nAhir dilluns, 15 de desembre, va tenir lloc la segona de les videoconferències que els alumnes de català del Calafell realitzen amb estudiants d’arreu del món que també aprenen aquesta llengua.\nBitllets d’autobús gratis entre Calafell i Tarragona aquesta setmana\nEn motiu de la Setmana de la Mobilitat Sostenible i Segura, Autocars Mon Bus regala 50 viatges d'anada i tornada entre Calafell i Tarragona del 22 i el 26 setembre (excepte el 23 que la línia queda alterada per la Festa Major de Santa Tecla de Tarragona).\nL’Ajuntament de Calafell informa que la causa dels problemes de recepció de la TDT en zones de Segur ve produït per un mal funcionament del repetidor de Cunit\nEn els darrers dies, diversos veïns i veïnes de Segur de Calafell han fet arribar a través del Servei d’Atenció al Ciutadà (SAC) diverses queixes que avisaven dels problemes per rebre el senyal de TDT.\nUna nova línia de bus connecta directament Calafell amb Tarragona\nAvui s’ha posat en funcionament el nou bus que connecta Calafell amb la ciutat de Tarragona.


Cervells a Sitges - Notícies Economia - Notícies Economia - e-notícies\nEconomia · 18 de Març de 2019. 21:29h.\nAnne Applebaum, autora de Gulag i Entre l'Est i l'Oest, convidada al Cercle d'Economia\nPonents del Cercle d'Economia\nEl Cercle d'Economia ha confirmat les ponències de quatre prestigioses figures internacionals en l'àmbit econòmic, acadèmic i periodístic. La XXXV edició de les Reunions que la institució organitza anualment a Sitges comptarà amb la presència de la historiadora i premi Pulitzer, Anne Applebaum, de l'economista Branko Milanovic, el politòleg Steven Levitsky i la periodista Gillian Tett.\nAnne Applebaum és periodista i historiadora especialitzada en el comunisme i en el desenvolupament de la societat civil a l'Europea de l'Estat i l'extinta Unió Soviètica. L'any 2004 va ser guardonada amb el Premi Pulitzer per la seva obra 'Gulag', que aborda la història dels camps de concentració soviètics, des de l'epoca de Lenin fins a Gorbatxov.\nApplebaum també és autora de 'Entre l'Est i l'Oest. A través de les fronteres d'Europa' (1994), 'El teló d'acer' (2012) i 'Red Famine: Stalin's war on Ukraine' (2017). Actualment, és columnista i membre del consell editorial del diari nord-americà Washington Post. Com a periodista, va ser corresponsal a Varsòvia pel rotatiu The Economist, i va cobrir, entre altres esdeveniments, la caiguda del mur de Berlín.\nSteven Levitsky és politòleg i professor titular d'assignatures sobre governança i estudis socials a la Universitat de Harvard. Les seves investigacions acadèmiques se centren en els partits polítics, en els règims autoritaris i en processos de democratització.\nLevistsky es dedica, actualment, a investigar la durabilitat dels règims revolucionaris, la relació entre el populisme i l'autoritarisme competitiu, així com els problemes de construcció de formacions polítiques a Amèrica Llatina.\nUna altra de les ponents del Cercle d'Economia serà la periodista britànica Guillian Tett, columnista del Financial Times, especialitzada en assumptes econòmics, financers, polítics i socials. També acudirà a Sitges l'economista Branko Milanovic, investigador en desigualtat econòmica, economia de la pobresa i economia internacional.


Cap a un nou tipus de turista?\nJaume Lladó | 24 juliol 2000\nSegons declaracions del president de la Caeb, Josep Oliver, a l'edició de dissabte de Diari de Balears, l'activitat turística ha reduït el seu ritme de creixement, atès que el nombre d'estades ha minvat un 1'4 per cent. No obstant, això no s'ha traduït en una disminució dels ingressos hotelers, sinó que així i tot s'han incrementat un 3'8 per cent, per efecte de la pujada de preus.\nSi aquestes dades són conjunturals o responen a tendències de futur, no es pot saber en aquests moments. El que sí és cert és que, la continuació d'aquesta línia, suposaria una bona notícia per a tothom. En primer lloc, naturalment, per als hotelers, que veuen augmentar els seus beneficis. En segon lloc, per als visitants, que podran exigir unes atencions de més qualitat . I en tercer lloc, per a tots els mallorquins, que veurem descarregades les nostres platges i les nostres carreteres d'aquesta allau humana que ens ha estat agobiant els darrers estius. Crec, per tant, que tots podríem acceptar com una dada positiva aquesta disminució del nombre de turistes, acompanyada d'un augment dels ingressos.\nDes del meu punt de vista, aquesta seria una tendència que caldria potenciar i treballar intensament, tant des de les institucions públiques com des dels mateixos empresaris del sector. No som cap expert en el tema, però em sembla que una de les primeres mesures que s'haurien d'adoptar per progressar en aquest sentit, seria la no davallada de preus, o inclús el seu augment, tal com ha manifestat fa pocs dies una persona tan assenyada i amb tant de coneixement de causa com és l'economista i sotsdirector de 'Sa Nostra' Miquel Alenyà. Per això em resulta díficil entendre el caramull de crítiques que han rebut les seves declaracions per part d'un sector de l'empresariat.\nSi volem anar cap a un nou perfil de turista, de més alt poder adquisitiu, cal, de totes totes, augmentar els preus i, simultàniament, millorar la qualitat dels serveis que se li ofereixen. D'aquesta manera, deixarem de ser atractius per a un cert tipus de visitant, més nombrós, i passarem a ser-ho més per a un altre, menys nombrós, però que no li importarà gastar un poc més, sempre que rebi les contraprestacions adequades, per la qual cosa, això sí, caldrà que es realitzin les inversions necessàries en modernització i adaptació de les infraestructures i, sobretot, d'una gran part de la planta hotelera, que hauria d'incrementar la seva categoria.\nL'anomenada economia sostenible tendria aquí, una materialització important, ja que es mantendrien, o inclús, s'apujarien els ingressos, sense l'impacte que provoca sobre el nostre medi ambient l'augment constant de població, tant fixa com flotant.


Cefalea, mal de cap, migranya | Guia de Salut i Malalties\nHome > Guies de salut i malalties > Temes de salut > Cefalea, mal de cap, migranya\nCefalea, mal de cap, migranya\nEl mal de cap o cefalea és un símptoma que es presenta associat moltes vegades a malalties pròpies de la infància. No obstant això, els mals de cap independents d’aquests processos són freqüents i poden ser de diferents tipus (tensional, migranyós, postraumàtic, etc.). Podem dir que fins a 50 de cada 1.000 nens en edat escolar pateixen cefalees amb relativa freqüència. Alguns estudis afirmen, fins i tot, que el 69% dels nens ja han patit algun episodi important de cefalea abans dels 14 anys.\nEls factors emocionals tensionals (estrès, exàmens, problemes familiars…) provoquen una contractura muscular involuntària i mantinguda, que pot acabar produint la cefalea.\nD’altra banda, certs aliments, com ara la xocolata, els plàtans, els formatges, els fruits secs, etc., poden induir crisis de migranya. Actualment, hi ha anàlisis per identificar els pacients sensibles a aquests factors i poder establir unes normes dietètiques específiques que millorin l’evolució de la migranya.\nAltres possibles desencadenants poden ser els traumatismes cranials, l’exercici físic intens, canvis del ritme de son, fatiga, menstruació, exposició solar…\nSe sol tractar d’un dolor de llarga evolució. La freqüència dels episodis pot ser de dues o tres vegades per setmana i tendeix a cronificar-se en molts casos, arribant a ser diària. Predomina a la tarda i sobretot quan el nen torna de l’escola. Dura generalment diverses hores i no cedeix fins que el noi es fica al llit i dorm o fins que se li administra un analgèsic, que sol donar bons resultats. És de tipus continu i localització frontal o difusa. El dolor s’intensifica als ambients angoixants o amb soroll i en general no s’acompanya d’altres símptomes.\nL’edat inicial se situa principalment entre els 6 i els 10 anys. És molt habitual que un dels pares o algun altre familiar proper també pateixin migranyes. Els episodis són repetits (entre un o dos per setmana fins a un cada diversos mesos) i, entre aquests, el nen sol trobar-se bé. L’horari predomina a la franja de la tarda-nit, i el dolor dura entre una i dues hores, de vegades més. Sol localitzar-se al front i, en menys ocasions i nens més grans, en un sol costat del cap. És un dolor més intens que el de la cefalea tensional i sol interferir l’activitat del nen. El somni i el repòs en un lloc fosc i tranquil generalment alleugen el dolor. Gairebé sempre va acompanyada de falta de gana, dolor abdominal, nàusees i vòmits. De vegades, poden existir símptomes previs a l’inici del dolor (aura), en forma d’alteracions visuals (taques negres o brillants) i sensacions de formigueig o pèrdua de força a les extremitats.\nÉs aconsellable acudir a un servei d’urgències si el dolor comença molt bruscament i és molt intens, o quan s’associa a alteracions del nivell de consciència, a convulsions oa febre amb rigidesa de clatell.\nEn altres ocasions, no cal acudir a urgències, però sí visitar com més aviat millor el seu pediatra:\nSi el dolor és molt localitzat i sempre al mateix punt\nSi s’evidencia algun canvi en les característiques del dolor o els símptomes acompanyants, comparats amb els episodis anteriors\nEl pediatre o el neuropediatre escriu la història clínica, anotant els antecedents i les característiques de la cefalea, i realitza una exploració clínica completa. Amb aquestes dades, ja es pot orientar un diagnòstic moltes vegades. Cal tenir en compte que la principal font d’informació per fer el diagnòstic són les característiques de la cefalea i, sovint, no cal fer proves complementàries. Aquestes han de ser reservades per als casos en què el metge sospiti que hi ha alguna malaltia relacionada amb la cefalea.\nSi el dolor no és fort i no interfereix l’activitat del nen, n’hi ha prou amb distreure’l amb una altra ocupació o permetre-li que descansi uns minuts. En cas que la cefalea sigui intensa, convé que dormi o reposi en un lloc fosc i silenciós. Alguns nens experimenten millora amb l’aplicació de compreses fredes al front.\nSi cal l’administració d’analgèsics, cal donar-los en els primers moments en què el pacient és capaç de reconèixer la cefalea. Es pot utilitzar paracetamol o ibuprofè, sempre a les dosis i amb la pauta que indiqui el pediatre. El medicament sol administrar-se per via oral, però s’ha de recórrer als supositoris o als comprimits sublinguals si hi ha vòmits o nàusees. Aquestes dues vies també aporten més rapidesa d’acció.\nCal intentar identificar els possibles desencadenants de les crisis (disciplina escolar, exercici, dieta, etc.). Per això és útil la confecció d’un “Diari de la cefalea” pels pares del nen, on s’anoten les característiques dels episodis i la seva possible relació amb altres factors. Aquest “diari” serà de gran ajuda per al metge a l’hora de fer el diagnòstic, així com per controlar l’evolució de la cefalea.\nUn cop establert el diagnòstic, són aconsellables algunes mesures per disminuir la freqüència i la intensitat dels episodis. Si hi ha precipitants tensionals, cal establir unes normes per a l’estudi, regular l’horari de son i proposar activitats extraescolars esportives o lúdiques per relaxar el nen. En el cas de les migranyes, pot ser beneficiós restringir la ingesta de formatge, fruita seca, xocolata, plàtans, conserves i embotits. En general, cal intentar evitar els ambients tancats i angoixants, l’exposició perllongada al sol sense protecció i els canvis bruscs del ritme de son.\nEl Servei de Neuropediatria de HM Nens disposa de la Unitat d’Estudi i Tractament de les Cefalees, que permet la valoració protocol·litzada i la realització de les interconsultes i proves complementàries necessàries, així com el seguiment de l’evolució i la resposta al tractament de cadascun dels pacients.\nConvulsions o crisis febrils »


programa electoral | desdelamina.net\nestiu Biblioteca Font de la Mina Ajuntament espai jove radio biblioteca 2012 setmana cultural cap reallotjaments gitano agenda pla de transformació crisis 2013 nadal consorci la mina barri Sant Adrià de Besòs realojos desdelamina 2011 anima [+] Comunitat Web\ndesdelamina.net no es fa responsable de les noticies incloses per altres persones, associacions o entitats que facin us aquest servei. Igualment pot no estar d'acord amb les noticies o comentaris publicats. programa electoral\nEleccions Generals 2011 des de La Mina: informació útil, els programes, #Aritmètica20N i #democràcia4.0\n15 Novembre, 2011 - 20:29 in 2011\nEl pròxim diumenge, és a dir el 20 de Novembre, es celebren eleccions a les Corts Generals. A la nostra província, Barcelona, hi ha cridats 4.027.998 electors que hauran d'elegir 31 diputats d'entre les 12 candidatures que es presenten . A Sant Adrià, els ciutadans amb dret a vot són 25.017 i aquells que visquin al barri de La Mina, hauran d'exercir el seu dret a vot al local electoral habilitat al CEIP Mediterrània.\nLa ELA existe :: A la seva pell (activitat de dibuix i circuit d'obstacles amb mobilitat reduïda)\n12/12/2013 - 17:00 - 19:00


La lluita contra el mosquit tigre arriba a les aules de Benigànim - Levante-EMV\nEn unes setmanes revisaran els nius\nAlumnes observant com un tècnic col·loca caixes-niu a l’institut Les Foies de Benigànim. | IES LES FOIES DE BENIGÀNIM\nBenigànim porta a les aules la lluita contra el mosquit tigre, una plaga que afecta a localitats agrícoles com la de la Vall d’Albaida i que amb l’arribada de l’estiu intensifica la seua presència. La regidoria de Medi Ambient i l’IES Les Foies s’uniren a principi de curs per dur endavant un projecte per combatre la presència d’aquestos mosquits i pensaren en la construcció de caixes per a que puguen fer niu les rates penades, grans predadores d’insectes, i d’aquesta manera evitar l’expansió a la població. El consistori va assumir la compra de la fusta per construir les caixes-niu i els alumnes de 4º ESO de l’assignatura de Tecnologia començaren les construccions en gener passat.\nEls estudiants van fabricar unes 50 caixes-niu que dies enrere, amb l’ajuda de tècnics municipals, van col·locar en espais urbans de Benigànim. Se n’han posat primerament una quinzena, en llocs com el mateix institut, jardins, el trinquet, el pavelló i zones on s’estanca aigua i on proliferen aquestos insectes. D’ací unes setmanes els alumnes visitaran els llocs on s’han col·locat les caixes, per veure on han fet niu les rates, i posar altres casetes en l’entorn, explicava ahir Toni Benavent, professor de Tecnologia.\nPer fer les caixes-niu, els estudiants van comptar amb l’assessorament de tècnics de la Universitat de Gandia, ja que les casetes havien de tindre unes característiques concretes: havien de ser de fusta, que suporta més la intempèrie; s’havien de col·locar a una alçada determinada (a uns 5 metres); orientades de manera que no els pegara massa el sol.\nNo és la primera vegada que els alumnes de Tecnologia s’impliquen en accions que van més enllà del centre, amb activitats que els vinculen amb assumptes socials i mediambientals locals. Toni Benavent explicava que en cursos passats els alumnes van combatre també la presència de la processionària dels pins amb la construcció de caixes per ocells. «En aquells casos anàvem a pinades a posar les caixes, mentre que en les casetes per al mosquit s’han posat per dins del poble», explicava el professor.\nBona acollida dels alumnes\nToni Benavent ressaltava la «molt bona acollida» del projecte per part dels estudiants. «Són alumnes als que els agrada manipular coses i la idea de construir les casetes els va encantar. A més, sabien que és per combatre la presència de mosquits, que tots els patim, i el fet de realitzar-ho amb un mètode natural, sostenible i sense productes químics també els va agradar molt». El professor manifestava que «em va sorprendre com es van organitzar els alumnes. Van formar grups i van estar decidint si cada part de la caseta la feia un grup o si farien casetes senceres. Es van decidir per aquesta opció, que cada grup fera caixes-niu completes, i a més les van marcar per grups, amb lletres, per poder fer ara un seguiment cadascun de les seues», detallava Benavent, que concloïa que ha estat un «projecte molt xulo, amb molt bona acollida».


Avià és l'escenari d'un rodatge sobre el Comte d'Espanya i la primera guerra carlina | NacióBerguedà\nAvià és l'escenari d'un rodatge sobre el Comte d'Espanya i la primera guerra carlina\nEls actors protagonistes són Jordi Gràcia ('Hospital Central', 'Hermanos y detectives') i Carles Garcia Llidó ('Serrallonga', 'El Cor de la Ciutat')\nper Pilar Màrquez Ambròs , Berga, 2 de maig de 2018 a les 11:32 |\nJordi Gràcia i Carles Garcia Llidó en un moment del rodatge. | Cedida\nAvià i Sant Boi de Lluçanès són l'escenari de "La destitució del Comte d'Espanya", un curtmetratge que vol explicar la història d'aquest personatge cabdal de la història carlina a la zona i alguns dels fets ocorreguts a la comarca durant la primera guerra carlina (1833-1840). Es tracta d'un treball cinematogràfic que dirigeix el berguedà Josep Maria Rossinyol i que en l'actualitat s'està rodant en diverses localitzacions d'aquests municipis. Josep Maria Rossinyol explica que la gravació va començar la setmana passada i que aquests dies s'està treballant a Sant Boi de Lluçanès "perquè és l'únic lloc on hem trobat una casa de l'època"; i perquè aquesta és també una població on va viure el Comte d'Espanya, de nom Charles d'Espagnac (1775-1839).\nEls actors protagonistes són els catalans Jordi Gràcia ('Hospital Central', 'Hermanos y detectives') i Carles Garcia Llidó ('Serrallonga', 'El Cor de la Ciutat'), amb recorregut en cinema i en sèries de televisió, tant a Televisió de Catalunya com a cadenes estatals.\nUna activitat més dels simposis d'història del carlisme\nAquest és el segon curtmetratge de Rossinyol, que pel centenari de la mare de Déu berguedana ja va fer "Les Orenetes de Queralt", una obra que, a través del seu guió, tractava sobre els problemes de la vida quotidiana, el Camí els Bons Homes i l'esperança de trobar respostes als dubtes interiors. En el cas de "La destitució del Comte d'Espanya", la pel·lícula s'ha volgut gravar, per tal d'apropar aquesta part de la història de Catalunya a la població del Berguedà, com una activitat més del Simposi d'Història del Carlisme, que organitza cada any el Centre d'Estudis d'Avià. "Jo sóc del centre d'estudis i des de l'entitat ja fa cinc anys que fem el simposi d'història del carlisme, on venen erudits de tota Espanya, sobretot del País Basc", exposa Rossinyol, que afegeix que "aprofitant el cinquè aniversari de l'activitat, vam dir de fer alguna més per apropar la història al poble de manera no tan espesa".\nEnguany, la jornada d'Història del Carlisme es fa el proper 19 de maig, però s'ha reservat a presentacions de llibres, de manera que "aprofitant el petit descans d'enguany" els membres del Centre d'Estudis d'Avià van acordar que tirar endavant el curtmetratge era una bona opció per divulgar una història que molta gent de la comarca desconeix. "Ens vam adonar que molts no sabien que havien detingut el Comte d'Espanya a Avià", especifica Rossinyol. "La gent no sap qui era el Comte d'Espanya, que era el capità general de Catalunya en aquella època", i molts encara desconeixen que "Berga va ser capital dels Països Catalans durant dos anys", és a dir que "compartíem capitalitat amb Barcelona, on hi havia els liberals", afirma Rossinyol. "El Comte d'Espanya i la Junta Superior Governativa eren el Parlament, d'entre Berga i Avià sortia el butlletí oficial i sortia tot", comenta.\nJosep Maria Rossinyol també considera que és "una etapa de la que s'han fet molt poques pel·lícules". Segons Josep Maria Rossinyol, la filmografia de l'estat espanyol ha oblidat el segle XIX, centrant les seves pel·lícules en períodes anteriors i posteriors. Per tot plegat, assenyala fins i tot que aconseguir el vestuari de l'època no ha estat una tasca fàcil.\nMalgrat que l'objectiu inicial era poder mostrar el curmetratge acabat el proper 19 de maig, la recerca d'actors i vestuari va retardar-ne la producció. Ara es gravarà durant el mes de maig, amb previsió de rodar el proper dia 28 a les escoles d'Avià, i més tard s'organitzaran actes oberts al públic a Avià, Berga i previsiblement també a Sant Boi de Lluçanès per mostrar-la. Josep Maria Rossinyol també indica que té la intenció de donar el film al Museu Comarcal de Berga, per si els seus responsables puguin projectar-la com un element més.\n6.000 euros de pressupost\nEl curtmetratge compta amb un pressupost de 6.000 euros, pel qual han rebut l'ajuda econòmica de l'Ajuntament d'Avià, que també participa en els simposis d'història del carlisme. No obstant, Rossinyol avisa que probablement hauran de buscar finançament, perquè, malgrat que la majoria de persones i tècnics hi participen desinteressadament, els costos d'una producció d'aquestes característes són elevats.\nCultura, carlisme, Josep Maria Rossinyol, cinema, curtmetratge, rodatge, Avià, Simposi d'Història del Carlisme\nEl gracios !!\nPer Anònim7 el 3 de maig de 2018 a les 21:07\nCom potser tant d 'odi per el color groc ? Si nomes significa solidaritat i justicia\nPer Anònim el 2 de maig de 2018 a les 20:26\nOstres heu posat la paraula Espanya a un titular!! Correu veniu tots a pintar-ho de groc!!!!


El PV compta amb 5.400 places de residències públiques per a jubilats i 21.000 de residències privades - Diari Jornada\nSón dades de l'Observatori Social de la Gent Gran per a un Envelliment Actiu elaborat per CCOO\nEl PV compta amb 5.400 places de residències públiques per a jubilats i 21.000 de residències privades\n| 23 de jul, 2018 - 18:46\nEl secretari general de la federació estatal de pensionistes de Comissions Obreres (CCOO), Julián Gutiérrez, ha informat hui a València que al voltant de 44.000 persones de més de 65 anys es troben sense llar estable al País Valencià per la «manca de residències públiques, que no cobreixen prou» i per «la fórmula d'atenció de les residències privades». Així ho ha afirmat en el transcurs de la presentació de conclusions de l'Observatori Social de la Gent Gran per a un Envelliment Actiu elaborat pel sindicat.\nEn relació a aquesta dada, Gutiérrez ha afegit que el territori valencià disposa de 5.400 places de residències públiques per a jubilats i 21.000 de residències privades, una variació «desproporcionada» que a més «no cobreix les demandes» dels ciutadans.\nPer la seua banda, el secretari general de pensionistes de CCOO al País Valencià, Evaristo Soto, ha afirmat que «encara es viu en pitjor situació econòmica que a la resta de l'Estat», ja que les pensions són «un 20 per cent més baixes en alguna localitat, com Alacant, Castelló o València».\nSoto ha afegit que l'import mitjà que perceben els 978.000 pensionistes del País Valencià és de 862 euros, i ha advocat per una «aposta sindical ferma per aconseguir que la garantia del nivell adquisitiu de la gent gran quede establerta a la Constitució»i «no es puga modificar».\n«Cal desenvolupar l'especialització en l'atenció a la dependència i pagar» a les més de 20.000 persones que estan «sense atendre» en l'actualitat, ha subratllat el responsable autonòmic de pensionistes del sindicat.\nDes de CCOO han considerat «positiva» la pujada de l'1,6 per cent als pensionistes, però han advertit que «el 2020 tornarà a 0,25 per cent», de manera que «és necessari» un acord estatal que garantisca el sistema de pensions, ja que quan ho ha hagut, «la Seguretat Social ha anat bé».\nEl secretari general de CCOO PV, Arturo León, ha subratllat la necessitat que l'acord estatal establisca també que cap salari estiga per sota dels 1.000 euros, ja que si es puja el sou mínim, en el futur «milloraran les pensions».\nLlars que viuen dels pensionistes\nPel que fa a les dades estatals, Gutiérrez ha afirmat que, a l'estat espanyol, al voltant del 30 per cent de les llars viu gràcies als sous de pensionistes i jubilats, El 2016, el 6,3 per cent de la població de més de 65 anys estava en risc de pobresa, mentre que en persones d'entre 18 i 64 anys, la xifra era del 21 per cent, un diferència que Gutiérrez ha atribuït a la pèrdua de salari dels treballadors i no a la qualitat de les pensions.\nEntre les mesures que ha plantejat el responsable estatal de pensionistes, està «destopar la base màxima de cotització», ja que suposaria «ingressar a la Seguretat Social al voltant de 8.000 milions d'euros»; una reforma fiscal «justa» amb la qual es recaptaria «al voltant de 6.000 milions d'euros», o una nova gestió de la Seguretat Social, entre d'altres.\nPel que fa a les desigualtats de gènere, ha explicat que «la pensió màxima» la cobren 220.000 homes i només 34.000 dones, i la pensió contributiva mitjana en els homes és de 1.200 euros al mes, i en les dones, de 780 euros.\nA més, la taxa d'ocupació dels homes és de 63,9 per cent, enfront d'un 49,7 per cent de les dones, segons ha manifestat.


El Pessebre Vivent de Sant Fost busca pastors - somSantFost\nEl Pessebre Vivent de Sant Fost busca pastors\nFan una crida perquè veïns de totes les edats s'hi animin a participar a les funcions del Nadal com a pastorets, a la vora del foc\nDimarts, 23 de novembre de 2021 | 12:05h\n"L’entitat necessita més que mai que nens, avis i famílies vulguin seguir mantenint aquesta tradició tan nostra, del poble de Sant Fost, i fa una crida a tothom que vulgui gaudir del Nadal d’una forma diferent". D'aquesta manera el Pessebre Vivent de Sant Fost s'ha adreçat a la ciutadania santfostenca per participar com a actors i figurants en la seva 55a edició.\nLa pandèmia ha agreujat una tendència ja visible els darrers anys, i és que hi ha hagut membres que ho han anat deixant. "A l'entitat hi ha hagut la mateixa gent durant molt temps", explica Núria Illana, secretària del Pessebre Vivent santfostenc, qui afegeix que "hi ha hagut gent que s'ha anat fent gran i d'altres que també en portaven més de 20 anys i estan cansats".\nL'entitat assenyala que sempre han estat "oberts a tothom" així com que el relleu generacional hi és –una bona mostra d'això és que la junta està formada principalment per gent jove–, però encara hi manquen col·laboradors.\nEl que més falta són pastors per a les diferents casetes, però això no és obstacle perquè els pastors i les pastores que s'hi incorporin no puguin acabar fent algun altre paper quan es necessiti. Illana, que fa més de 20 anys que participa al Pessebre i gairebé sempre ho ha fet precisament de pastoreta, assenyala que "és un paper molt senzill que pot fer tothom. Pots estar xerrant a la vora del foc amb la teva família. Si et ve de gust, pots menjar torrades...".\nTambé destaca alguns dels aspectes que més l'han motivada a ella del Pessebre: "És una manera de sortir de la dinàmica dels dinars de Nadal i aprofitar per conèixer gent nova". Alhora, troba molt positiu la barreja de tantes generacions diferents, on hi ha des de nadons fins a persones de més de 80 anys.\nPreparant la nova edició\nPreparant el terreny per al pròxim Pessebre Vivent | Pessebre Vivent Sant Fost\nDesprés de la versió en línia del 2020, a causa de la pandèmia, la 55a edició del conegut com el pessebre dels efectes especials i el més antic del Vallès hi arribarà amb novetats. D'una banda, les entrades es compraran per internet. "És una manera que la gent tingui la certesa que no hi anirà i es quedarà sense entrada", diu la secretària.\nTambé han estat treballar per renovar el vestuari dels personatges principals, així com per millorar la instal·lació i la il·luminació. De fet, des de l'octubre ja treballen a la zona per posar-ho tot a punt per a les funcions d'aquest Nadal.