Temes d'Avui - 5 Anys de la Laudato Si' / Medi ambient: dotze idees claus del papa Francesc\nL'encíclica Laudato Si', de la qual el 24 de maig de 2020 es compleixen cinc anys de la seva publicació pel Papa Francesc, inclou molts temes coneguts d'ètica mediambiental, però inclou també aspectes innovadors respecte a la literatura convencional. Sense voler ser exhaustiu, sintetitzo algunes idees que em semblen significatives, també pensant en l’empresa (entre parèntesis, hi ha els números de referència de l’encíclica).\nLes cinc primeres són conceptuals. Expliciten com entén el Papa l’ecologia i la filosofia de fons que es troba al darrere de les seves propostes.\n1. La Terra és la nostra casa comuna, on habita la família humana (1, 52). No és, doncs, només un gran ecosistema en què ens trobem immersos i que cal cuidar en benefici de tothom. La idea de “casa” o “llar” indica un espai estimat i compartit, on la família conviu i que sent com a una cosa pròpia, amb la responsabilitat de tenir-ne cura i de mantenir-la en condicions agradables. Qui viu en aquesta “casa comuna” és la humanitat, que el Papa no dubta a qualificar com a “família humana”.\n2. Els problemes ecològics inclouen l’ésser humà. Són problemes ecològics la creixent contaminació de l’aire, de les aigües i del sòl, l’acumulació de deixalles i la cultura del rebuig, el canvi climàtic, l’escassetat d’aigua i la pèrdua de la biodiversitat, però també la destrucció de l’ambient humà, amb problemes de deteriorament de la qualitat de vida de l’home, la degradació social, la manca d’equitat mundial i l’afebliment de les relacions humanes (5, 16, 20-59, 152). No pot ser real un sentiment d’unió íntima amb els altres éssers de la natura si, al mateix temps, al cor no hi ha tendresa, compassió i preocupació pels éssers humans. (91)\n3. La natura s’ha de considerar com a creació i com un llibre a través del qual Déu ens parla; un llibre esplèndid que ens deixa entreveure algunes coses de la bellesa i la bondat divines (12, 117, 138). Un projecte de l’amor de Déu en què cada criatura té un valor i un significat, i en què tots els éssers humans estan interconnectats (76, 240).\n4. En els problemes ecològics, hi ha responsabilitat humana: hi ha pecats contra la creació (6, 8). La cultura i les estructures socioeconòmiques també hi tenen la seva influència, però, al capdavall, els problemes ecològics depenen de la conducta de les persones (6). La violència que hi ha al cor de l’home, ferit pel pecat, també es manifesta en els símptomes de malaltia que podem veure en el terra, en l’aigua, en l’aire i en els éssers vius (2).\n5. Hi ha una íntima relació entre els pobres i la fragilitat del planeta (16). Els pobres són aquells a qui més afecten la contaminació, l’escassetat d’aigua, l’explotació desmesurada de recursos naturals i els abocadors sense cap control (20, 25, 29, 48, 51).\nLes tres següents són de caràcter normatiu:\n6. Hi ha un ordre natural en el medi ambient i en la vida humana que ha de ser respectat (20). La Terra ens precedeix i ens ha estat donada; l’ésser humà, dotat d’intel·ligència, ha de respectar les lleis de la natura i els delicats equilibris entre els éssers d’aquest món (68). El Papa suggereix que és el moment de tornar a fixar-se en la realitat i en els límits que imposa, els quals, al mateix temps, són una possibilitat de desenvolupament humà i social més sa i més fecund (116).\n7. La Terra és essencialment una herència comuna i els seus fruits han de beneficiar tothom (93). Una correcta comprensió de la Bíblia ens fa veure com a administradors responsables de la Creació, i no pas com a propietaris i dominadors, autoritzats a espoliar-la en benefici dels propis interessos (2, 116). La preocupació per les generacions futures, i la solidaritat intergeneracional que se’n deriva, s’ha d’harmonitzar amb la solidaritat intrageneracional amb tots els desvalguts actuals (159).\n8. Cal reconèixer un “deute ecològic”, particularment entre el Nord i el Sud, generat al llarg del temps, amb danys ecològics locals relacionats amb exportacions de determinades matèries primeres, amb desequilibris comercials i amb la contaminació global creada per països desenvolupats.\nFinalment, quatre idees com a criteris d’acció:\n9. Cal promoure una “ecologia integral” –ambiental, econòmica i social– (5, 16, 124, 138ss). Les situacions no es poden analitzar aïlladament, centrant-se només en un dels aspectes, perquè el llibre de la natura és únic i indivisible. L’ecologia integral, que ha de ser viscuda amb alegria i autenticitat, també abasta el nostre entorn més proper, la vida, la sexualitat, la família, les relacions socials, etc. (6) i, particularment, el valor del treball (124).\n10. Convé recuperar una visió profunda de la natura i reconèixer el valor propi de cada criatura (14, 16, 60, 113, 144), transcendint el llenguatge de les matemàtiques o de la biologia, tot contemplant la natura i connectant amb l’essència del que és humà (11). No n’hi ha prou amb les normatives uniformes i les intervencions tècniques (144).\n11. Les solucions ecològiques han d’incloure diàleg, actuacions tant institucionals com personals, i el recurs a la cultura i a l’espiritualitat (14, 142, 163). L’aspecte social arriba progressivament a les diverses dimensions, que van des del grup social primari, la família, passant per la comunitat local i la nació, fins a la vida internacional. Les actuacions individuals inclouen petites accions quotidianes, educació, creativitat i pressió sobre els qui tenen el poder polític, econòmic i social (211, 181, 206). També cal recórrer a les diverses riqueses culturals dels pobles, a l’art i a la poesia, a la vida interior i a l’espiritualitat (63).\n12. Cal fer una autèntica “conversió ecològica” i “apostar per un altre estil de vida” (203-208; 216ss), sense obsessionar-se pel consum (222). La conversió ecològica ha de portar el creient a desenvolupar la seva creativitat i el seu entusiasme per resoldre els drames del món, a entendre la seva superioritat no com a motiu de glòria personal o de domini irresponsable, sinó com una capacitat diferent, que, al seu torn, li imposa una greu responsabilitat que neix de la seva fe (220). El camí passa per recuperar la serena harmonia amb la creació, per reflexionar sobre el nostre estil de vida i els nostres ideals, i contemplar el Creador, que viu entre nosaltres i en tot allò que ens envolta (225).\nDomènec Melé, va ser titular de la Càtedra d’Ètica Empresarial, IESE Business School. Doctor en Teologia i en Enginyeria industrial.\nText de Laudato Si'\nAquest article forma part del número doble 51-52 (2015) de Temes d'Avui. Aquest número especial va sortir amb el títol «Una nova mirada a la casa comuna. La Laudato Si' vista per 8 experts».\nPot consultar-se a: https://lanostrarevista.temesdavui.org/ca/revistes/numero_51-52\nPot sol·licitar-se un número en paper mitjançant un correu a info@temesdavui.org facilitant les seves dades postals.


Esguard Històric: de gener 2019\n27/08/2019 - Un nou llibre explica els orígens de la Guerra dels Segadors\nA diferència de la Guerra de Successió (1705-1714), que ha fet córrer rius de tinta en els darrers anys, la Guerra dels Segadors (1640-1652) -cada cop més referida en la historiografia catalana com a Guerra de Separació- no ha estat tan estudiada i és generalment poc coneguda. Això sorprèn si considerem que la Guerra dels Segadors, que esclataria arran del Corpus de Sang, neix d'un procés revolucionari que culmina amb la desvinculació de la monarquia hispànica, mentre que a la Guerra de Successió els catalans s'hi impliquen per entronitzar una forma de govern que els fos més favorable. Així, l'obra monogràfica "1640" (Simon i Tarrés, 2019) pretén donar una visió completa i actualitzada sobre l'origen del conflicte entre la tradició pactista catalana i el creixent absolutisme de la monarquia hispànica, centrant-se en el període comprès entre la presa de Salses, al gener de 1640, i la supeditació del Principat a França, al febrer de 1641. Tot plegat suposa una novetat interessant per aprofundir en un episodi clau de la nostra història.\nLa portada del nou llibre sobre l'origen de la Guerra dels Segadors / Rafael Dalmau Editor\n27/07/2019 - Descoberta una villa romana a Badalona\nNou mesos d'excavació arqueològica han tret a la llum una nova villa romana a la badalonina Rambla de Sant Joan, a uns 500m de l'antiga Baetulo (s.I aC). Es tractaria d'un gran recinte (2600m2) dedicat a la producció de vi, una de les principals activitats econòmiques del pla de Barcelona i l'actual Maresme en època romana. El producte que s'obtindria -de qualitat modesta- s'envasaria en àmfores produïdes als tallers ceràmics propers i abastiria tant el mercat "interior" com el de la resta de l'Imperi. A més de les estructures productives, s'ha trobat una inscripció relativa a Marcus Porcius, productor de vi local de qui s'han documentat segells en fragments amfòrics arreu d'Europa, i una rara llàntia d'oli en forma de gladiador que demostraria la riquesa dels propietaris de la villa. Tot sembla indicar que quan acabi l'excavació els murs no es conservaran ja que el solar on es troben estava destinat a construir-hi uns 360 habitatges i una escola.\nEls arqueòlegs extreuen fragments d'àmfores a la nova villa romana de Baetulo / foto: Enric Fontcuberta (EFE)\n11/07/2019 - L'Homo Sapiens modern hauria sortit d'Àfrica abans del que es creia\nEl món de la paleontologia ha viscut una nova sotragada que hauria de permetre perfilar millor el nostre passat més remot. La causa ha estat l'estudi publicat a Nature d'un fragment fossilitzat de crani trobat als anys 1970' a la cova d'Apidima (Grècia) i que ha estat identificat com a Homo Sapiens modern. El fet que no es trobessin altres restes òssies en el context immediat, a banda d'un segon crani amb trets propis de Neanderthal, va fer que no s'estudiés fins ara, quan ha estat datat -seguint el mètode de l'urani-tori- per l'equip de Katerina Harvati, de la Eberhard Karls University of Tubingen. Segons la datació, l'individu hauria viscut c.210.000 aC, cosa que implicaria que l'Homo Sapiens modern hauria sortit d'Àfrica molt abans del que es creia fins ara, c.70.000 aC. Si la conclusió finalment s'acabés verificant -de fet, ha estat durament criticada per alguns especialistes- caldria replantejar les teories sobre l'expansió dels Sapiens pel món, la seva relació amb el Neanderthal i -potser- les etapes evolutives de l'espècie humana.\nEls cranis trobats a Apidima: el de Neanderthal (a, b, c) i el fragment del de Sapiens (d, e, f)\n15/05/2019 - Descobert un dels enterraments prehistòrics més antics dels Pirineus\nEl Grup d'Arqueologia d'Alta Muntanya, dirigit per Ermengol Gassiot, ha descobert a la Cova de l'Home Mort (Pallars Sobirà) un dels conjunts funeraris més antics dels que es té notícia als Pirineus. Es tracta de les restes de com a mínim 7 individus, amb una àmplia franja d'edat que comprèn des de nadons a adults. La datació dels ossos situa les poblacions que van fer ús de la cova a l'Edat del Bronze, és a dir, cap al 1500 aC. L'excavació d'uns 80cm de sediment de la cavitat, que es troba a uns 1170m d'alçada, ha descobert també restes de fauna, estris i ceràmica coetànies als ossos humans i precedents, per la qual cosa els arqueòlegs sostenen que la cova hauria tingut una freqüentació continuada al llarg del temps.\nEls treballs previs a l'excavació que es van dur a terme a la Cova de l'Home Mort el 2017 / ACN\n30/04/2019 - El canvi d'emperador obre una nova era al Japó\nL'abdicació del 125è emperador del Japó -Akihito (1989·2019)- en la persona del seu fill -Naruhito- tanca una era i en comença una altra al país del Sol Naixent. Si fins ara els japonesos es trobaven en l'any 31 de l'era Heisei (lit. "pau arreu") segons la datació tradicional, que es correspondria amb el 2019 occidental, demà 1 de maig, coincidint amb l'inici de l'imperi de Naruhito serà el primer dia de la nova era Reiwa (lit. "bella harmonia"). Quan mori Akihito, fill de Hirohito, l'emperador que va rendir Japó als EEUU l'any 1945, passarà a anomenar-se "emperador Heisei", adoptant el nom de la seva era. La dinastia imperial japonesa, que es fa descendir de la deessa Amaterasu, és considerada la monarquia més antiga del món, amb una successió d'emperadors -els primers de caràcter llegendari- que dura des de fa almenys 1500 anys.\nL'emperador Akihito en plena cerimònia d'abdicació / foto: Reuters\n15/04/2019 - Crema Notre-Dame de París, icona del gòtic\nUn incendi -que ha donat la volta per les pantalles de mig món- ha esfondrat l'agulla i el sostre de Notre-Dame, l'emblemàtica catedral de l'arxidiòcesi de París. Lligada als principals esdeveniments històrics de França, es va començar a construir el 1163 i no es va completar fins a mitjans s.XIV. Així, durant els dos segles de construcció, l'església va anar adquirint elements propis de cadascuna de les fases del gòtic, passant d'un estil més primigeni a un altre de més desenvolupat. Els desperfectes causats per la Revolució Francesa a l'edifici feren necessària una restauració que anà a càrrec de l'arquitecte Viollet-le-Duc (1844-1864), actualment criticat per no haver-se ajustat prou a l'original. La catedral inspirà l'obra Notre-Dame de Paris de Victor Hugo, popularitzada gràcies a Disney. Actualment, amb 14 milions de visitants anuals, és el monument més visitat de França i d'Europa. L'incendi, que entre d'altres coses ha acabat amb el "bosc" d'antiquíssimes vigues que formaven la cobertura de l'església, ens hauria de fer reflexionar fins a quin punt cuidem el patrimoni més pel seu atractiu turístic enlloc de pel valor de la seva unicitat històrica i artística.\nLes flames cremen l'agulla i la cobertura de Notre-Dame / wikimedia\n13/04/2019 - Mor Neus Català (1915-2019), militant antifeixista i supervivent de Ravensbrück\nNascuda en una família camperola a Els Guiamets (El Priorat, Catalunya), de jove s'integra a les Joventuts Socialistes Unificades de Catalunya i comença els estudis en infermeria, interromputs per l'esclat de la Guerra Civil. L'any 1937 es dirigeix a Barcelona, on es concentren desenes de milers de ferits al front i refugiats que fugen dels territoris caiguts en mans dels franquistes, i és enviada a fer-se càrrec d'una colònia de nens a Premià de Dalt. Durant la retirada, passa la frontera amb 182 infants. A França participa en les activitats de la resistència contra els nazis i casa seva centra missatges, armes i documentació. L'any 1943 és denunciada per un veí, torturada i internada al camp de concentració de dones de Ravensbrück, on sabotejarà la munició que els obliguen a fabricar. Un cop alliberada, es reincorpora a la lluita antifranquista i promou la recuperació de la memòria històrica de les prop de 92.000 dones que moriren a Ravensbrück. Amb el seu testimoni, participa en l'obra Els catalans als camps nazis (1977) de Montserrat Roig. Més recentment se n'ha explicat la història a Neus Català, memòria i lluita (2006) i Un cel de plom (2012).\nNeus Català sosté una fotografia seva de poc després de ser alliberada / foto: autor desconegut\n08/04/2019 - Un faristol recorda les tortures patides a la comissaria de Via Laietana\nLa recuperació de la memòria republicana i la lluita antifranquista avança lenta i no sense entrebancs. Una nova fita en aquest camí és el faristol que s'ha col·locat a uns metres de la Prefectura Superior de Policía de Catalunya, a la cèntrica Via Laietana, n.43 de Barcelona. El text, en un to discret, explica els orígens de la comissaria, a les acaballes de la dictadura de Primo de Rivera (1929), la seva etapa republicana, quan la Generalitat hi va emplaçar la Comissaria General d'Ordre Públic, i les tortures de tot tipus a les que se sotmeté a milers d'opositors durant la dictadura franquista i fins als anys 1980'. L'any 2013 l'Ajuntament de Barcelona ja va aprovar una moció que reclamava la devolució de la comissaria a la ciutat i que s'hi instal·lés un espai vinculat al foment de la memòria democràtica. L'any 2017 es va aprovar al Congreso de los Diputados una proposta per museïtzar el lloc per a què expliqués la repressió franquista. Mentre no es realitzi -sembla que no hi ha pressa- el sofert faristol, que ja ha patit més d'un atac, haurà de recordar-ho.\nEl faristol explicatiu -reparat després d'un parell d'atacs- davant la comissaria\n13/03/2019 - Un nou estudi aprofundeix en els camps de concentració de Franco\nUna de les cares menys conegudes de la repressió franquista foren els centenars de centres on s'internava els presoners republicans, condemnats a treballs forçats en condicions deplorables. Foren organitzats en començar la Guerra Civil (1936) i albergaren centenars de milers de persones, ja fossin soldats capturats al front com joves detinguts en la immediata postguerra per "desafectos" a qui calia "reeducar". Ara, la investigació de Carlos Hernández, plasmada en el llibre Los campos de concentración de Franco, amplia el coneixement que se'n tenia i traça un mapa amb la seva localització. A partir dels seus estudis, l'autor eleva el número de centres documentats a 296, calcula que hi van passar entre 700.000 i 1 milió de presoners i que hi haurien mort desenes de milers de persones. Tot plegat, una obra que caldrà tenir en compte per reconstruir la Història de la repressió franquista i com afectà a les trajectòries vitals dels nostres avis.\nMapa de l'estat espanyol amb la distribució dels camps de concentració franquistes\n24/02/2019 - Un memorial recorda els afusellats al Camp de la Bota\nFinalment, després de dècades d'oblit per part de les institucions democràtiques, l'àrea on s'executaren prop de 1600 persones durant els primers anys del franquisme (1939-1952) -un centenar més haurien estat ajusticiades al castell de Montjuïc i la Model- tindrà un monument que les recordi. L'obra, que materialitza un projecte de 2004 ideat per l'artista Francesc Abad, representa el mur on eren afusellats els condemnats pel règim -que es trobaria on avui hi ha el Parc del Fòrum i el Club Nàutic- i consta d'una breu explicació històrica així com de la llista de les persones que caigueren sota les bales en aquell lloc. En motiu de la commemoració, s'ha inaugurat també una exposició al MUHBA Plaça del Rei (23/02-17/03/2019).\nInauguració del memorial al Camp de la Bota / foto: Diputació de Barcelona\n25/01/2019 - Un nou llibre geolocalitza els bombardeigs franquistes sobre Barcelona\nDurant dos anys, Mireia Capdevila i Laia Arañó han estat repassant les anotacions diàries de la Generalitat, l'Ajuntament i els bombers de Barcelona -entre d'altres registres- per documentar on impactaren cadascuna de les bombes que martiritzaren la ciutat des del 13 de febrer de 1937 fins al 25 de gener de 1939, un dia abans de l'entrada de les tropes franquistes. El resultat ha estat Topografia de la destrucció. Els bombardeigs de Barcelona durant la Guerra Civil, una obra que inclou un mapa geolocalitzat, tant pel conjunt de la ciutat com per barris, on es pot apreciar al detall els edificis que s'haurien vist afectats pels bombardeigs -uns 1800 segons l'estudi- així com les zones més castigades durant els dos anys que duraren.\nEnllaç: 17, 18 i 19 de març de 1938: tres dies de terror aeri sobre Barcelona\nEl mapa geolocalitzat amb els bombardeigs sobre la ciutat\n08/01/2019 - Troballa de gravats medievals al Pallars\nEls veïns de la vall pallaresa d'Àssua han descobert, en un barranc de difícil accés, un excepcional conjunt d'un centenar de petroglifs atribuïts a l'Edat Mitjana. Datats entre els ss.XI-XIV per Ermengol Gassiot, arqueòleg del grup d'Arqueologia d'Alta Muntanya de la UAB, les figures semblen representar escenes de guerra, amb cavallers i peons d'infanteria. Més enllà de la iconografia, pròpia de l'època, l'aparició de liquens sobre els gravats o les fractures a la roca -posteriors a la seva elaboració- n'evidenciarien l'antiguitat. Caldran estudis més aprofundits per entendre el significat dels petroglifs i el context en què es van realitzar.\nFont: 'Descobreixen a la vall d'Àssua centenars de gravats a la pedra de l'Edat Mitjana'\nUn dels petroglifs realitzats a la roca, on s'aprecia dues figures humanes i un cavall / foto: Marta Lluvich (ACN)\n08/01/2019 - Incendi a la Torre del Fang (s.XV) de Barcelona\nL'estat de deteriorament i degradació en què es troba des de fa uns anys la Torre del Fang, una antiga masia declarada Bé Cultural d'Interès Local (2000) que ha quedat "atrapada" al recinte de l'estació de l'AVE de la Sagrera, s'ha agreujat darrerament amb la seva ocupació. Malgrat les reivindicacions veïnals, recollides als programes d'alguns grups polítics, l'edifici ha estat abandonat fins ara per l'Ajuntament de Barcelona. En aquesta situació, i per causes desconegudes, un petit incendi ha afectat aquest matí el casalot, per bé que -afortunadament- no ha tingut conseqüències personals greus ni estructurals. Tot un avís -un cop més- sobre els límits de la catalogació a l'hora de protegir el patrimoni històric i la memòria de les nostres ciutats.\nEls bombers extingeixen l'incendi de la Torre del Fang, visiblement degradada / foto: l'Andreuenc\n17/11/2018 - Retorn dels retrats dels comtes-reis al palau de la Generalitat\nUna part de la sèrie de 46 quadres realitzats pel pintor bolonyès Filippo Ariosto (1587) representant els comtes de Barcelona i reis d'Aragó per encàrrec de la Generalitat torna a palau. Hi havia estat fins al 1908, quan la Reial Audiència -que ocupava l'edifici- se l'endugué a la seva nova seu del passeig Lluís Companys, d'on sortí el 1937 direcció al MNAC per garantir-ne una correcta conservació i d'on passà, a partir de l'any 1963, al museu militar de Montjuïc, en mans de l'Ajuntament de Barcelona des de 2009. La sèrie comença amb visigots i carolingis, segueix amb els comtes i reis del Casal de Barcelona i arriba a Felip II, artífex del centralisme hispànic i monarca vigent en el moment de pintar-la. En un context d'efervescència constitucionalista contra l'autoritarisme reial, l'encàrrec per part de la Generalitat de Catalunya hauria tingut una intencionalitat política clara: recordar que la tradició pactista del país estava per sobre de reis i dinasties.\nFont: 'La galeria règia més antiga d'Europa torna a la Generalitat més de 400 anys després'\nComposició amb els retrats de Guifré el Pilòs (esquerra), Jaume I el Conqueridor (centre) i Martí I l'Humà (dreta)\n28/11/2018 - La pedra seca, patrimoni de la Humanitat\nCatalunya amplia la seva llista d'elements declarats patrimoni cultural immaterial de la Humanitat per la UNESCO amb la tècnica de la pedra seca. La candidatura, de caràcter transregional, ha estat impulsada per 8 països mediterranis on hi té tradició. Amb aquest reconeixement es procura garantir la continuïtat d'un tipus de construcció que ha caracteritzat el nostre paisatge des d'antic i que ha servit per aixecar marges, murs, barraques, tines, etc. Si bé es troba arreu de Catalunya, on hi ha prop de 19.000 estructures en pedra seca inventariades (vegeu wikipedra), aquesta tècnica s'ha emprat sobretot al Camp de Tarragona, el Penedès, les Garrigues, l'Urgell, el Segrià, la Ribera d'Ebre, la Terra Alta, l'Empordà i el Montsià.\nReconstrucció de la barraca d'en Ventanes, pel Grup Barracaire de Mont-Roig del Camp (2010)\n27/11/2018 - Presentació de les "Rúbriques de Bruniquer"\nEs tracta d'una compilació del conjunt de disposicions, lleis, privilegis i fets anotats en dietaris que emanen de la ciutat de Barcelona entre 1249, any en què Jaume I regula l'estructura del govern municipal, i 1714, quan Felip V aboleix les institucions catalanes. L'obra, que nasqué de l'encàrrec del Consell de Cent amb l'objectiu de posar ordre a la seva documentació, fou iniciada per Gilabert Bruniquer (1614) i seguida per Joan Guiu (+1698) i Jeroni Brotons (1714). Si bé ja havien estat publicades per l'Ajuntament de Barcelona entre 1914 i 1916, la seva digitalització les torna més accessibles. Tot plegat fa que sigui un recurs excel·lent per aprofundir en la història de la nostra ciutat -i del conjunt del país- durant aquest període.\nPublicat per Adrià Mainar Scanu a 2:46 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: notícies, novetats, recursos\nPetita història de Sardenya: del temps dels nurags fins avui\nLa civilització de les torres (ss.XVII-VIII aC) Segons diverses teories, l’arribada dels primers humans a Sardenya s’hauria produït fa...\nLa conquesta -definitiva- de l'Alguer i el seu repoblament amb catalans (1354)\nAvui, l'Alguer i Catalunya s'estimen. Pels algueresos, Catalunya és com una mare. Pels catalans, l'Alguer és el reflex d'u...\nExili, detenció i afusellament del president Companys (1940)\nUn 15 d'octubre de 1940 el president de la Generalitat, Lluís Companys, fou afusellat pel franquisme . Exiliat a França des del febrer...\nRecull de notícies, novetats i recursos en clau hi...


Joan Herrera dirà a Mas que el pacte fiscal resultarà inútil si segueix retallant\nEl líder d'ICV-EUiA, Joan Herrera, que es reune aquest dilluns en el Palau de la Generalitat amb el president Artur Mas, li exposarà que si segueix apostant per la seva política de retallades, el pacte fiscal resultarà inútil per treure a Catalunya de la crisi.\nLa trobada s'emmarca dins de la ronda de contactes que el president està realitzant amb els líders polítics catalans sobre el pacte fiscal, una ronda que ja li ha portat a reunir-se amb Pere Navarro (PSC), Alícia Sánchez-Camacho (PP) i Oriol Junqueras (ERC).\nEls ecosocialistes són partidaris d'un model de pacte fiscal inspirat en el concert econòmic basc, però li retreuen a Mas que ho fiï tot a aquesta carta mentre aplica unes polítiques de retallades que, al seu judici, desmantellen els serveis públics i cercenan les possibilitats de creixement.\nAquesta reunió arriba després que Herrera es mostrés molt crític aquesta setmana amb el tercer pla d'ajust aprovat pel Govern, un pla que el líder ecosocialista va vaticinar que portarà Catalunya al "fracàs".\nLlavors ja va avançar que en la reunió amb Mas li traslladaria que és "mentida" que el pacte fiscal permeti solucionar tots els problemes econòmics de les arques catalanes, ja que el que també es necessiten són polítiques alternatives a les retallades.


JORNADA «SÓC CONTEMPORANI! STRINDBERG I EL TEATRE D’AVUI» A L'IT\nEls ponents de la jornada seran el dramaturg Jean-Pierre Sarrazac, estudiós de l'obra de l'autor suec que ha publicat l’estudi Strindberg, L'Impersonnel, el director, actor i guionista Jonathan Châtel, que va presentar fa tres anys l’adaptació del Camí de Damasc al Festival d'Avinyó i la directora del Teatre Íntim d'Estocolm, Anna Pettersson, que avui en dia té el repte de rellegir, reinterpretar i tornar a escenificar el teatre de l'autor. També es presentaran els resultats dels treballs de la periodista cultural Imma Merino, qui ens donarà a conèixer l’influx de Strindberg sobre Ingmar Bergman i l’art cinematogràfic, la professora de literatura Teresa Rosell, amb una conferència centrada en La sonata dels espectres, com a obra trencadora i precursora d’una nova dramatúrgia contemporània i la traductora Carolina Moreno, autora de referència en la traducció al català de l’obra Strindberg.\nLa jornada és gratuïta però cal inscriure’s prèviament en aquest enllaç.\nEs durà a terme a l’auditori al matí i al Teatre Estudi a la tarda. Podeu consultar el programa de la jornada.


Castelló d'Empúries ha estat l'escenari en què el Femení 'A' de la Unió Esportiva Vic s'ha proclamat campió de Segona Divisió després de superar per un contundent 0-8 al CF Esplais aconseguint així l'ascens a Primera. Les jugadores dirigides per Nick Núñez han tornat a demostrar el seu bon nivell una setmana més i han aixecat el títol de lliga quan encara resten cinc jornades per a la conclusió del campionat. En finalitzar el duel, les jugadores han pogut celebrar plegades el títol juntament amb les seves famílies i aficionats que s'ha desplaçat a terres empordaneses. La plantilla també ha estat acompanyada d'algunes integrants del Femení 'B', conjunt que ha esdevingut un pilar fonamental per haver pogut assolir l'objectiu final.\nLa temporada del Femení 'A' està essent excel·lent. De moment, l'equip ha aconseguit un ple de victòries en els 19 partits disputats sumant un total de 57 punts, 15 més que l'actual segon classificat, l'AE Cornellà del Terri. L'àmbit golejador també és envejable amb 106 gols a favor i només 13 d'encaixats.\nEl proper cap de setmana, la plantilla ausetana celebrarà la lliga a l'Estadi Hipòlit Planàs. Abans, però, les de Núñez es veuran les cares amb el Voltregà. El derbi osonenc tindrà lloc el dissabte, 2 d'abril, a les 5 de la tarda.


Costa Cruceros portarà un creuer més gran a Tarragona la temporada 2019\nCosta Victoria al Port de Tarragona\nEl Costa Victoria va emprendre el passat divendres el darrer viatge de la temporada des de la ciutat.\nEs tracta del Costa Fortuna, que duu a bord 3.470 passatgers, més de mil creueristes més respecte al seu antecessor, el Costa Victoria\nActualitzada 05/10/2018 a les 10:56\nPrimer va ser el Costa neoRiviera, enguany ha estat el Costa Victoria i el 2019 serà el torn del Costa Fortuna. La companyia Costa Cruceros manté la seva aposta per Tarragona i de cara a la pròxima temporada operarà des del port tarragoní amb un creuer més gran. El Costa Fortuna té una capacitat de 3.470 passatgers, cosa que suposa un augment de més de mil creueristes respecte al seu antecessor, el Costa Victoria, que des de l’abril i fins al passat 28 de setembre ha estat navegant pel Mediterrani, tenint com a port base Tarragona.\n«Creiem que l’elecció de Tarragona ha estat tot un encert», assegurava el nou director general de Costa Cruceros per a Espanya i Portugal, Francesco Muglia, en l’acte de lliurament dels Premis a la Internacionalització de la Cambra de Comerç de Tarragona, en els quals va rebre la Clau d’Or, el màxim distintiu que atorga l’entitat.\nEl màxim responsable de la naviliera italiana a la península Ibèrica destacava que la bona sintonia i la col·laboració público-privada ha estat clau per fer d’aquest un projecte d’èxit. En aquest sentit, afegia que «vam començar aquest viatge junts, unint voluntats entre diferents actors de l’espai públic i privat. Gràcies a l’altíssim compromís professional i personal de cadascun dels integrans d’aquest equip de treball, puc dir que hem obtingut fins i tot millors resultats dels que ens havíem plantejat en el 2017 i el 2018».\nLa mostra més clara d’aquests bons resultats ha estat la substitució del Costa neoRiviera, el primer vaixell amb el qual van operar des de Tarragona, pel Costa Victoria, que té una capacitat per a 2.400, cosa que «ha suposat un increment del 35% de la capacitat», constatava Muglia. I afegia: «I puc dir que aquest creixement continuarà el pròxim any amb la incorporació del Costa Fortuna, un vaixell que ens permetrà elevar el nombre de passatgers fins als 3.470».\nPel que fa al Costa Victoria, el passat divendres tancava la seva temporada a Tarragona amb un creuer de 28 dies que recorre el Mediterrani i l’Índic i que té com a destinació final Port Louis (Maurici), i que abans haurà fet parada a Itàlia (Savona, Roma i Calabria), Grècia, Orient Mitjà, Maldives i les Seychelles.\nEl vaixell, però, no serà l’únic que canviarà de cara a la pròxima temporada. I és que també s’han introduït petits canvis en el recorregut d’aquest creuer de vuit dies, que ja no atracarà al port de Savona i que fa el recorregut al revés de com l’ha fet en els dos anys anteriors.\nAixí doncs, el Costa Fortuna sortirà de Tarragona en direcció Palma de Mallorca i posteriorment cap a Eivissa. D’aquí navegarà pel Mediterrani fins a arribar a Costa Smeralda, concretament a la ciutat d’Òlbia (Sardenya), per després enfilar el seu camí cap a Gènova i Marsella, última parada abans de tornar al Port de Tarragona.\nSi bé el Costa Fortuna serà el creuer principal de la companyia italiana que operarà des de Port de Tarragona el 2019, també hi haurà diverses sortides del Costa neoRiviera que oferirà un altre recorregut pel Mediterrani, en aquesta ocasió de 12 dies. Els passatges d’aquest i del Costa Fortuna ja estan a la venda.\nComenta el contingut : Costa Cruceros portarà un creuer més gran a Tarragona la temporada 2019


El Consell General podria autoritzar la cessió del Prat de la Farga a Grífols el 15 de juliol - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl Consell General podria autoritzar la cessió del Prat de la Farga a Grífols el 15 de juliol\nLa petició per part del Govern ja està tramitada a la cambra i ara hi ha una setmana de terminis durant la qual els grups podrien, tot i que tot indica que no ho faran, presentar una esmena de devolució\n05/07/2021 (20:02 CET)\nEl Consell General ja té formalment la petició de Govern perquè la cambra autoritzi la cessió dels terrenys del Prat de la Farga per poder-hi construir el futur laboratori de Grífols. La petició ha estat admesa a tràmit i tot fa preveure que la votació, més que previsiblement positiva, es podria realitzar en un ple previst pel 15 de juliol. En la documentació aportada, l’executiu insisteix en els importants beneficis que tindrà la instal·lació al Principat de la multinacional farmacèutica.\nL’acord ja ha estat publicat al Butlletí General del Consell General. No es votarà de seguida, sinó que s’obre un termini de set dies durant els quals els grups parlamentaris podran presentar esmenes. No podran ser, però, parcials. Únicament podran ser de devolució del text a l’executiu.\nEn principi, no es preveu que cap de les bancades les presenti. Una altra cosa serà el que acabi fent la consellera no adscrita Carine Montaner. La parlamentària va ser l’única que, el passat mes de maig, es va abstenir en la votació de la modificació del Codi de l’Administració impulsada, justament, per permetre aquesta cessió de terrenys. A banda, no s’ha estat en les darreres setmanes d’expressar els dubtes que li genera el projecte.\nGrifols pretén desenvolupar cinc patents cada any al centre de recerca d’Ordino\nLa petició ve acompanyada per una ingent documentació amb la qual el Govern justifica les bondats del projecte així com els motius que justifiquen tant l’autorització per prestar la parcel·la del Prat de la Farga com la declaració del laboratori com a projecte d’interès nacional, necessària per a tirar endavant algunes de les actuacions necessàries, com ara la construcció d’un vial d’accés, el cost del qual està valorat en uns 900.000 euros i que haurà d’assumir el mateix executiu.\nTambé es defensa que el laboratori s’emmarca en la necessària “transformació i modernització econòmica d’Andorra” que requereix una “diversificació de l’activitat”. També es posa en relleu que “en un escenari postpandèmic la investigació en biomedicina i en biotecnologia serà una de les línies mestres dels avançaments científics”. Asseguren que hi ha “avantatges indubtables” com ara la “diversificació econòmica”, l’aposta pel “progrés tecnològic”, l’atracció de talent o la contribució “a la creació d’un entorn favorable per a la instal·lació d’empreses vinculades”.\nA banda, es remarca que Grífols invertirà fins a 25 milions d’euros en la construcció del centre i prop de set cada any com a despesa corrent d’explotació i manteniment. També s’assegura que es crearan 65 llocs de treball, dels quals 50 altament qualificats.\nEsmena de Terceravia a l’actualització del pressupost\nPer altra banda, el Butlletí del Consell General també publica l’esmena a la totalitat que el grup parlamentari de Terceravia+Unió Laurediana ha formulat al pressupost extraordinari tramitat pel Govern per adaptar els comptes del 2021 al nou escenari provocat per la pandèmia. La proposta serà debatuda i votada aquest dijous.


Hexagon dóna material didàctic i programari CAD-CAM a la UPC pel grau en Enginyeria d’Automoció, impartit a l’EPSEM — Escola Politècnica Superior d'Enginyeria de Manresa. EPSEM — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nLa divisió Hexagon Production Software i la Universitat Politècnica de Catalunya·Barcelona Tech (UPC) han signat un conveni de col·laboració per regular la donació d’un software CAD-CAM i de material didàctic, destinat a la docència dels estudis del grau en Enginyeria d’Automoció, impartit a l’Escola Politècnica Superior d’Enginyeria de Manresa (EPSEM). La donació es formalitzarà mitjançant el lliurament de les llicències educacionals anuals del programari CAD/CAM WORKNC en una de les aules de l’Escola, així com els manuals digitals i exercicis per rebre’n formació per part de l’empresa multinacional en el termini de 30 dies previs a l’inici del curs acadèmic a la UPC.\nD’aquesta manera Hexagon reforça i promou la col·laboració amb les universitats i centres formatius amb l’objectiu de donar una resposta eficaç i pràctica a les exigències del canvi tecnològic, en aquest cas a través de l’EPSEM, la única escola d’enginyeria que dona servei al teixit empresarial i industrial de Manresa, del Bages i de la Catalunya Central.\nEn aquesta línia, la divisió Production Software d’Hexagon ha obert recentment una aula de formació al centre de Formació Pràctica de Manresa.\nLa Universitat Politècnica de Catalunya · BarcelonaTech (UPC) és una institució pública de recerca i d'educació superior en els àmbits de l'enginyeria, l'arquitectura, les ciències i la tecnologia, i és una de les universitats politècniques líders d'Europa. Titula cada any més de 6.000 estudiants de grau i màster, i més de 500 doctores i doctors.\nAl Campus UPC Manresa, l’Escola Politècnica Superior d’Enginyeria de Manresa (EPSEM) qualifica persones en diverses disciplines dins del camp de l’enginyeria, atenent les demandes de perfils professionals del teixit industrial de la Catalunya Central, fa recerca i aporta solucions aplicades a les necessitats de les empreses, està connectada globalment, sent present en els fluxos internacionals d’estudiants i de recerca i s’implica en els repte socials, ambientals, productius i territorials del seu entorn.\nA l’EPSEM s’imparteixen els estudis de grau en Enginyeria d’Automoció, Enginyeria Electrònica Industrial i Automàtica, Enginyeria de Sistemes TIC, Enginyeria Mecànica, Enginyeria Química i Enginyeria Minera, així com els màsters universitaris en Enginyeria dels Recursos Naturals i en Enginyeria de Mines. També s’imparteix un postgrau en Organització i Enginyeria de la Producció de Plantes Industrials i un doctorat en Recursos Naturals i Medi Ambient.


És positiu donar una paga setmanal als nostres fills? - Diari de Girona\nÉs positiu donar una paga setmanal als nostres fills?\nLa psicòloga infantil Sílvia Àlaba, autora del llibre "Queremos que crezcan felices. De la infancia a la adolescencia (de 6 a 12 años)", ens resol la qüestió.\nMolts pares es troben en el dilema de decidir quan començar a donar la paga als seus fills i quants diners donar-los. Per això, la psicòloga infantil Sílvia Àlaba ens dóna alguns consells al seu llibre "Queremos que crezcan felices. De la infancia a la adolescencia (de 6 a 12 años)", per establir correctament una paga als fills.\nHem de premiar amb diners?\nAlguns pares es pregunten si és bo donar diners als nens per haver fet certes feines de la casa o haver realitzat els deures. Sílvia Àlaba apunta que no hem de pagar-los per cada acció, ja que els nens han d'aprendre que són coses que es troben dins de la seva obligació. Han d'assumir que per aquestes tasques el que rebran és la nostra aprovació i atenció.\nAlgunes claus sobre les tasques diàries:\n- És important conèixer que el reforç social és més efectiu que l'econòmic.\n- Hem de transmetre als fills que la casa és de tota la família i, per això, hem de col·laborar en totes les tasques com un bon equip. Per aquesta raó, no hem de pagar als nens.\n- La clau és inculcar l'esperit d'equip per la cura de la llar entre els membres de la família.\nQuina és la millor recompensa?\nEls diners, encara que als nens els puguin motivar per realitzar les tasques, són una cosa passatgera i, a més, és inútil amb aquells nens rebels, ja que ells no faran les tasques domèstiques per la paga.\nHi ha reforços més positius, duradors i influents com la lloança davant l'esforç, fer activitats amb ells, jugar, anar al cinema, fer esports, etc.\nI què passa amb la paga?\nDavant els esforços extres no hem de donar-los més diners. Cal fixar-se en les necessitats del nen segons l'edat que tingui i intentar atorgar-li la quantitat en funció d'això, donant sempre el just per al pla que vulgui realitzar. Un nen amb massa diners és més propens a ficar-se en problemes.\nSílvia Àlaba ens aconsella que hem d'establir una quantia fixa quan ja són una mica més grans, per sortir amb els amics o comprar llaminadures, d'aquesta manera els ensenyarem a administrar els diners. Aquesta paga setmanal es donarà sempre que el nen hagi complert les seves obligacions diàries.\nSi els donem la paga segons els diners que demanin, no aprendran a distribuir les despeses, i aquest aprenentatge és fonamental per al seu dia a dia. No és positiu ensenyar-los a viure per sobre de les seves possibilitats.


Excursionisme | Foment Martinenc\nAnul·lada la Cursa Popular de Sant Martí 2020\nPublicat el 30/09/2020 per Administrador\ta Excursionisme, Foment Martinenc\nL’organització de la Cursa Popular de Sant Martí comunica l’anul·lació de l’edició 2020.\nLa situació d’alerta sanitària actual obliga a anul·lar la 41ena edició de la Cursa Popular de Sant Martí. Esperem retrobar-nos en l’edició de 2021. Recordeu que podeu trobar tots els detalls del recorregut, inscripcions, reglament… d’anteriors edicions a la web oficial.\nLa Secció Excursionista ha programat moltes activitats per gaudir del nostre entorn amb totes les mesures de seguretat. Consulta aquí totes les activitats previstes:\nPublicat el 11/03/2020 per Administrador\ta Certamen Literari Dones, Esbart Sant Jordi, Escacs, Excursionisme, Foment Martinenc\nEn vista de l’evolució de la crisi del coronavirus i seguint les recomanacions de les autoritats sanitàries de Catalunya, el Foment Martinenc ha decidit finalment tancar del 13 al 30 de març.\nEls següents actes programats per dates properes queden ajornats:\nFesta infantil de 50è aniversari d’Esbart Sant Jordi, prevista per dissabte 14 de març.\nLliurament de premis del Certamen Literari “Una mirada de gènere” de Dones Foment, previst per dissabte 14 de març.\nDiada Social i lliurament d’insígnies d’or i d’argent als socis i sòcies que fan 25 i 50 anys amb nosaltres, pervist per diumenge 15 de març.\nAssemblea General Ordinària prevista per dissabte 21 de març.\nA més, la Secció Excursionista del Foment Martinenc comunica l’ajornament de totes les activitats programades fins passat Setmana Santa. La Secretaria de la SEFM romandrà connectada a través de info@sefm.cat per a qualsevol aclariment.\nLa Secció d’Esbart també anuncia suspensió d’assaigs i actuacions previstes pel mes de març: Cos de Dansa fins el 14 d’abril i Mitjans, Menuts i Infantils fins el 17 d’abril.\nL’obert d’escacs de primavera dels dissabtes a la tarda queda suspès.\nActualitzarem informació en funció de l’evolució de les mesures de prevenció.\nCursa Popular de Sant Martí 2019\nPublicat el 18/09/2019 per Administrador\ta Activitats, Excursionisme, Foment Martinenc\nJa tenim a sobre una nova edició de la Cursa Popular de Sant Martí. Encara no t’hi has inscrit, com a corredor o com a voluntari? Llegeix més…\n54a Mostra Fotogràfica de la SEFM\nPublicat el 08/05/2019 per Administrador\ta Excursionisme, Foment Martinenc\nJa està en marxa el tradicional Concurs de Fotografia de la Secció d’Excursionisme, que enguany arriba a la 54a edició. Llegeix més…\nArriba la Cursa 2018\nPublicat el 31/10/2018 per Administrador\ta Excursionisme, Foment Martinenc\nJa tenim a sobre una nova edició de la Cursa Popular de Sant Martí. Encara no t’hi has inscrit, com a corredor o com a voluntari?\nDiumenge 4 de novembre es celebra la 39à edició d’aquest esdeveniment tan especial per al Foment Martinenc:\nLa sortida i l’arribada està situada davant del nostre local social.\nLa Secció Excursionista és un dels principals organitzadors.\nLa gran masa social del Foment s’hi involucra a tots els nivells.\nEns trobem aquest diumenge als carrers del districte! Tots els detalls del recorregut, inscripcions, reglament… a la web oficial.


LA PRODUCCIÓ PORCINA ECOLÒGICA, UNA POSSIBLE SOLUCIÓ A FUTUR. « intiveterinaris.com\nIniciNotícies/NoticiasLA PRODUCCIÓ PORCINA ECOLÒGICA, UNA POSSIBLE SOLUCIÓ A FUTUR.\nLa producció porcina a Catalunya l’any 2010, segons dades de l’observatori del porcí, constava d’un cens de més de 6,7 milions de caps repartits entre 6435 explotacions, que van aportar més o menys 1.400.000 tonelades de carn. Pel que fa a l’any 2011, el cens porcí va disminuir en un 1,85% mentre que la producció de carn a augmentat en un 1,33%.\nTambé cal ressaltar que el regim de tinença majoritària de les explotacions de reproductors de Catalunya es la propietat, representat l’any 2012 el 74,6% de les explotacions. D’altra banda, en les explotacions d’engreix, el règim de tinença predominant és la integració, amb una representació del 77,63%.\nDavant aquest context i considerant que el 7% de les explotacions porcines del nostre territori tenen menys de 400 animals, que la carn de porc és un producte de consum massiu (67,2 Kg. De carn /habitant/any en tot l’estat espanyol), i que el mercat de productes certificats ecològics es troba en expansió al nostre territori i a la resta d’Europa. La producció porcina ecològica és una alternativa a considerar pels petits i mitjans productors que veuen complicat el seu creixement i la seva competitivitat futura al mercat convencional. Vila L (2000).\nLa producció porcina ecològica, per tant, podria ser una opció per l’empresa familiar. Que d’altra banda, sempre ha sigut la força motriu del nostre sistema productiu.\nVull recordar, que la nova legislació de Benestar Animal ja ens està senyalant el camí. La societat europea ha canviat les seves prioritats, apostant per la “Producció Sostenible”\nEl concepte de benestar animal, segons el meu parer, no és tant dolent per la rendibilitat de les granges europees com sembla. Els resultats, de moment, però, ho contradiuen. Degut a les grans inversions econòmiques que l’adaptació de les granges ha requerit. Però també és cert, que tots els involucrats en el sector primari, obligats o no per una normativa molt polèmica, estarem d’acord en que hem tornat a fixar-nos en els animals. Vull dir que els considerem d’una manera diferent. Que tard o d’hora ens adaptarem a les seves necessitats i llavors, aconseguirem obtenir els millors rendiments (índexs tècnics) que el potencial genètic dels nostres animals es permeti.\nPer aquest motiu “un pas més”, però més determinant ha de ser: “transformar” les granges familiars, que històricament han patit diversos processos evolutius ( sempre ens hem adaptat). Processos que ens han portat a crear un sistema intensiu, no tant dolent com es pensa, i possiblement canviar-ho per un d’ecològic, no tant bo com voldríem. Dic no tant bo, perquè no es tracta de fer del “bio”, una filosofia de vida (cadascú pot fer amb la seva vida el que desitgi). Es tracta de produir eficientment, respectant la legislació i donant-li al client el que necessita ( fidelitzar el client), que en definitiva són els mateixos objectius de sempre, o almenys els que haurien de ser.\nInconvenients i avantatges del sistema ecològic:\nUn gran rebuig per part dels productors i tècnics. Associats a l’escaç coneixement del sistema i/o a la seva formació, orientada a la producció intensiva coma a única alternativa.\nFalta de capacitació i assessorament, actualment hi ha molta informació sobre agricultura ecològica. Però en el referent a la producció de carn , concretament a la carn de porc i derivats, n’hi ha molt poca.\nL’alimentació dels animals és un altra punt important. Si en la producció convencional el preu dels aliments és molt alt, en la producció ecològica encara ho és més. Un exemple, el trobem en el preu de la soja ecològica, que oscil.la entre els 900 i els 1000 € la Tona.\nReferent a la legislació, també hi ha problemes. Actualment no hi ha protecció pel petit productor o productor artesà. Us poso un exemple, per il·lustrar aquest punt. En el cas dels ramaders ecològics, els petits productors veuen com la seva feina, el seu temps invertit, les seves tècniques pròpies, els seus canals de comercialització. Es veuen afectats per la irrupció de grans productors intensius “ecològics”, amb el risc de que el consumidor perdi realment la confiança amb el sistema.\nLa crisis econòmica que ens afecta, determina en gran mesura el consum d’aliments més econòmics. El consumidor valora molt més el preu , que no l’origen, ni la qualitat del producte. No dona prou importància a qui aniran destinats els seus diners.\nProduir un aliment diferenciat, amb un valor afegit, permet fidelitzar al client. I pel que fa als tècnics, els permet especialitzar-se i treballar en un camp que no està saturat.\nHi ha moltes coses per aprendre i molt per investigar, però la base fonamental del sistema fa molt de temps que es coneix. Es tracta d’adaptar o evolucionar els sistemes tradicionals dels nostres avis, recolzats per la ciència i la tecnologia que actualment tenim al nostre abast. “Traduir” els seus coneixements empírics a conceptes científicament contrastats.\nMés del 75% de les defenses d’un animal es troben a l’aparell digestiu. Un animal amb més contacte amb l’ambient, per tant, té més defenses. Això no ho dic jo, ho diuen tots els llibres de fisiologia veterinària. D’altra banda, el porc sempre ha sigut un animal pel reciclatge, pel que respecta a l’alimentació. L’alimentació líquida es fonamenta en la utilització de subproductes derivats de la industria o de cereals barrejats amb aigua.\nSense cap mena de dubte, la producció a petita escala, permet un maneig més “natural”. La densitat de població és una de les causes per les quals els animals pateixen més malalties. Per tant el productor pot garantir la qualitat sanitària dels seus productes, sempre i quan se li marquin uns paràmetres o directrius orientats a protegir la salut pública , no les arques publiques. Una normativa reguladora i no recaptadora.\nVist així, quines són les eines que tenim per optar per la producció porcina ecològica?\nFarà més d’un any que vam escriure sobre la base animal “ideal” en la producció porcina, posicionant-nos obertament a favor de les races autòctones ( millor adaptades, per tant, més resistents) “poc productives “per a un sistema ultra intensiu, però perfectament funcionals per un sistema més flexible, o millor dit “natural”. Actualment en la producció intensiva estem apostant per les races hiperprolífiques. Races amb uns índexs que fins fa molt poc, eren inimaginables: deslletar 32-35 o més, godalls/truja/any. Són animals molt sensibles, i per tant, requereixen importants inversions materials i econòmiques.\nD’altra banda, en producció ecològica s’estan utilitzant races més rústiques, adaptades al medi. A Catalunya, s’ha optat per utilitzar mares F1 de Landrace per Duroc o races alemanyes, com la raça Schwäbisch Häll. Malauradament hi ha molt pocs tècnics que han pogut conèixer la truja de Vic, la resta ens hem de conformar en haver-ho fet per foto. Per cert, ara comencem a trobar al mercat creuaments entre Duroc i Berckshire, produïts per una coneguda empresa de genètica de la comarca d’Osona. Que es comercialitzen amb l’slogan “Retorn al futur”, amb un intent de recuperar les característiques de les races autòctones que hem deixat perdre.\nEl maneig de les truges (gestació i lactància)\nEl maneig recomanat pels tècnics és preferiblement, el maneig en bandes de 3 setmanes ( aquest ja el coneixem i utilitzem), amb 8 lots de truges ( 3 en lactació, 4 en gestació i 1 en cobrició), una lactació de 49 dies ( en producció ecològica, cal un mínim de 40 dies), compatible amb lactàncies compartides (lactació individual de 28díes i lactació compartida, fins als 49 dies). Segons aquest sistema, els parts, els deslletaments i les cobricions, es centren respectivament la primera, segona i tercera setmanes.\nEs caracteritzen per ser construccions molt més pràctiques, amb sistemes de neteja més senzills ( sempre i quan les instal·lacions siguin de nova construcció i no granges velles adaptades). Que generen “subproductes” , amb una gestió menys complexa (compost), i no residus (purins). D’altra banda, aquest tipus de sistema, gràcies als seus dissenys; molt més senzills, però amb l’obligació de disposar d’una zona a l’aire lliure o d’un pati. És, evidentment, el que més s’adapta a la normativa vigent sobre benestar animal.\nCàrregues ramaderes màximes (ramaderia ecològica, equivalents a 170 kg de N/ha/any)\nFases de producció Nº màx. d’animals/ha/any Fems\nPorcs reproductors 6,5 10\nPorcs d’engreix i altres 14 6\nGodalls 74 3\nFont: Adaptació. Guia Pràctica de Ramaderia Ecològica. García Romero C.\nGestació amb estabulació lliure amb pati: Consta d’una zona d’activitat, que disposa de menjadores i abeuradors , i si cal, de gàbies ( normativa benestar animal), amb un pati i una zona de descans.\nGestació amb estabulació lliure amb jaç calent (fems acumulats): Aquest sistema no necessita pati, sempre i quan la superfície disponible per animal, sigui la suma de la part coberta i la part lliure. Els especialistes recomanen destinar entre 5 i 10 m² per truja. I si la ratio palla/dejeccions és correcta, n’hi ha prou amb netejar un cop l’any. El resultat d’aquest tipus de maneig és un compost de bona qualitat. Actualment, molts productors utilitzen fórmules bacterianes per accelerar el procés de descomposició, evitant la putrefacció, disminuint la intensitat de l’olor.\nSuperfícies mínimes de les instal·lacions (Reproductors)\nInstal·lacions Zona Coberta Zona Aire lliure\nTipus d’animals ( m²/ cap) ( m²/ cap)\nReproductor Mascle 10,0 ( si també s’utilitza per fer cobricions) 8,0\nReproductor Femella 2,5 1,9\nNodrissa amb godalls de fins a 40 dies. 7,5 2,5\nFont: Adaptació. Guia pràctica de la Ramaderia Ecològica. García Romero C.\nTambé, com alternativa a aquests dos sistemes, tenim la gestació en càmping. Un sistema tant vàlid com els altres. Però, personalment crec, que no seria factible a la nostra zona. Concretament a la comarca d’Osona, pels problemes que tenim amb els aqüífers, les reduïdes superfícies agrícoles que disposem i evidentment per les normatives sanitàries i de gestió de purins.\nLactàncies compartides o individuals.\nSegons els tècnics, aquestes instal·lacions solen ser més cares ( més exigències ambientals) tot i que possiblement millorin els rendiments (augmenta la rendibilitat)de les lactàncies individuals. Proveint als animals d’un espai de 3.5 m²/truja, com a mínim.\nEvidentment, la lactància amb càmping, és una altra opció. Però amb els mateixos problemes que hem reflectit en el punt anterior.\nPel que fa al disseny de la paridora, hi ha una varietat de models que es poden utilitzar. Fins i tot, aquests models s’estan estudiant. Perquè en un futur proper, els puguem utilitzar a les granges convencionals ( legislació de benestar animal)\nSigui quin sigui el disseny, ha de garantir una zona reservada pels godalls, una gàbia de lliure accés per garantir l’alimentació de les truges , protegir els godalls de l’aixafament, fins el deslletament. I protegir-los de les possibles agressions de la mare i l’entorn. Tot això sense contar amb les possibles agressions que es poden produir als operaris (es donen en funció de la raça de la truja).\nEls aliments, com és lògic, han de provenir de l’agricultura ecològica. I encara que, l’alimentació forçada estigui prohibida, la utilització de pinsos tant per la cria com per l’engreix, son perfectament compatibles amb aquest sistema. Evidentment, per aconseguir un objectiu important: abaratir despeses. Caldria que les explotacions aconseguissin un nivell d’autosuficiència el més alt possible. Arribat aquest punt, m’agradaria formular-vos unes quantes preguntes:\nPerquè venem els nostres cereals per després comprar-los convertits en pinso, a un preu més alt?\nPerquè investiguem sobre la utilització d’escàners per porcs, per tal de mesurar la grassa dorsal, Per posar per exemple. I en canvi, no investiguem noves fonts d’alimentació?\nPerquè, enlloc d’invertir recursos en valorar els possibles problemes que poden ocasionar els aliments transgènics (utilitzats com a matèries primeres), no apostem per recuperar espècies farratgeres autòctones?\nActualment, la industria dels pinsos i aliments concentrats ecològics, ja són una realitat. No estem parlant d’alimentar els porcs amb les deixalles de la cuina directament. Però, també ho fem d’una manera o altra. O l’alimentació líquida i líquida fermentada, no s’estan utilitzant?\nL’alimentació de les truges gestants, consisteix en administrar el pinso de manera voluntària durant la gestació i fins i tot 3 o 4 dies després del part. La seva composició en aquest cas, consta d’un 14% de proteïna bruta, un 5,5% de fibra bruta, un 2,8% d’olis i grasses brutes i un 5.8% de cendres brutes. I lògicament, tots els additius vitamínics i minerals que l’animal necessita.\nPel que fa a l’alimentació de les truges lactants, també consisteix en administrar el pinso de manera voluntària, a partir dels 3-4 dies post-part i durant tota la lactància. La seva composició, en aquest cas, consta de: un 17% de proteïna bruta, un 4% de fibra bruta, un 2,6% d’olis i grasses brutes i un 6% de cendres brutes. A més, les corresponent ( Lisina, Metionina, Calci, Sodi i Fòsfor) en un percentatge de 3,05. I com en el cas anterior, tots els additius vitamínics i minerals que l’animal necessita.\nEl maneig dels porcs (Producció,: transició , engreix)\nUn tema molt important, i que normalment és molt molt controvertit, és el maneig sanitari o els tractaments sanitaris.\nUtilitzant animals o genètiques adaptades (rústiques, resistents, autòctones) a l’entorn particular, en cada cas. Ja s’està contribuint a contrarestar els possibles problemes sanitaris. A més els tractaments al·lopàtics ( convencionals), no estan prohibits del tot. La legislació contempla un número limitat de tractaments, que tenen en compte el benestar de l’animal i la rendibilitat de l’empresa, en certs casos. Tot i així, és important que tinguem coneixement de que avui en dia, la industria farmacèutica homeopàtica, la higiene pecuària i la bioseguretat. No només preveuen les malalties zootècniques (malalties provocades pel sistema de producció), sinó que també, ja existeix el coneixement i destresa necessaris per implementar tractaments curatius amb èxit.\nA les granges, fa molt de temps que utilitzem tècniques “naturals”per contrarestar problemes sanitaris. Per exemple: la utilització de prebiòtics , com el llevat sacharomyces cerevisiae (molt utilitzats en la industria del pa i la Cerveza)en l’alimentació de les truges per millorar la producció d’immunoglobulines. Millorant el sistema immunitari dels godalls. I la utilització dels probiòtics, com ara L.farcimis, pacidilactici, entre d’altres, com alternativa eficaç en la prevenció de patologies digestives dels porcs.\nTambé és important que sapiguem que les vacunes no estan prohibides, es poden dur a terme totes les vacunacions que la legislació obliga a administrar, per tal d’assegurar el control de malalties zoonòtiques i/o perilloses tant per la salut pública, com per la rendibilitat de les granges. Una altra cosa, és que s’aconselli l’ús d’autovacunes. En aquest cas, fa molt de temps que utilitzem aquest concepte, per exemple: tots coneixem els resultats variables, per definir d’alguna manera, obtinguts amb la vacunació front a E.Coli. A diferencia de l’administració de l’autovacuna (feedback), que solem elaborar amb la diarrea dels godalls infectats, sense que hagin rebut tractament antibiòtic previ. Molt més eficient en tots els aspectes.\nEn la mateixa línia que les instal·lacions per reproductors, en ecològic. De fet, són menys “eficients”, però molt més practiques. I sobretot, molt més econòmiques. Depenent, evidentment, dels materials i dissenys que vulguem utilitzar. Els tècnics recomanen, en el cas de l’engreix, que la meitat del terra del corral, sigui d’slat (zona d’activitat) i l’altra meitat es pot habilitar com a zona de descans (jaç), utilitzant un material que afavoreixi el furgar i al mateix temps que sigui compatible amb la neteja mecànica.\nL’excessiva densitat , és un dels punts assenyalats com a perillosos. I de fet, en gran part responsable del problemes sanitaris de les explotacions porcines.\nSuperficies mínimes de las instal·lacions (Creixement i engreix)\nInstal·lacions Zona Coberta Zona a l’aire lliure\nPes mínim en viu (Kg) m²/ cap m²/ cap\nGodalls de més de 40 dies i fins a 30 Kg 0,6 0,4\nEngreix fins 50 Kg 0,8 0,6\nEngreix fins 85 Kg 1,1 0,8\nEngreix fins 110 Kg 1,3 1,0\nCal recalcar que en l’alimentació ecològica no estan prohibits els complements alimentaris per estimular la producció (IC,GMD, Velocitat de Creixement). Així, es poden utilitzar perfectament els prebiòtics i probiòtics ( us sonen d’alguna cosa?), enzims, conservants, agents aglutinants, coagulants, així com auxiliars tecnològics d’ensitjats.\nPel que fa a l’alimentació dels porcs d’engreix, es pot fer a partir de pastures, farratges, cereals, lleguminoses i pinsos. Els pinsos contenen matèries primeres com: ordi, blat, farina d’extracte de soja torrada i decorticada, pèsol, oli de soja, entre d’altres.\nLa seva composició en aquest cas, consta d’un 17% de proteïna bruta, un 4.1% de fibra bruta. Un 3,4% d’olis i grasses brutes i un 4,9 % de cendra bruta. A més del corresponent corrector (Lisina, Metionina, Calci, Sodi i Fòsfor)en un percentatge de 2,47. I com en el cas anterior, tots els additius vitamínics i minerals que l’animal necessita i que la legislació permet utilitzar.\nDegut a l’elevat cost de producció, a la falta de coneixement i la sensibilitat del consumidor. Les explotacions de producció porcina ecològica han d’estar subjectes al sistema de venta directa. Així és, el productor haurà d’aprendre a vendre el seu producte ( carn fresca), encara que això comporti que hagi d’aprendre a industrialitzar-lo (no necessàriament). És a dir, tancar tot el cicle.\nDe fet, aquest sistema de comercialització, no és nou. Varis ramaders de Catalunya, Espanya, França, Alemanya… estan produint, sense necessitat d’estar sota la norma ecològica, i els hi funciona.\nPersonalment, m’agrada més el concepte “producció natural”, més que producció ecològica. Però crec, que el seu coneixement i estudi, ens poden acostar a un sistema de producció que ens sigui més beneficiós. Però com sempre, els actors principals hem de crear l’escenari més adequat per continuar amb la nostra filosofia de vida. Que és la de guanyar-los la vida honradament amb el treball que ens agrada i que en un futur proper, també hi puguin tenir cabuda els nostres fills.\nFinalment, sense “caure en la temptació” de convertir-nos i fer de l’ecològic la nostra filosofia de via. Apostant fermament, per un nou sistema de producció més natural, les empreses familiars haurien de deixar de ser “petits industrials, per convertir-se en grans artesans”\nGálves J. y García M. Probioticos en la alimentación de ganado porcino. Revista Avances, volumen x/nº 103.\nGarcía Romero. C. Guía Práctica de la Ganadería Ecológica. Sociedad Española de Agricultura Ecológica – Ministerio de Medio Ambiente y Medio Rural y Marino. Gobierno de España.\nJacho López, M.A. Base Animal de las Explotaciones Porcinas II. Revista Los Porcicultores y su entorno. Marzo – Abril 2013. Nº 92. México.\nKiers a. Aplicació de los probioticos en la producción porcina. Revista Avances, volumen x/nº 105.\nObservatori del Porcí. Informe anual. 2011,2012, 2013, 2014.\nPinsos Duranoc. S.L. Pinsos ecològics.\nVila Camps L. Fitxa 04 Aspectes tècnics de la producción porcina ecológica. Generalitat de Cataluña. Equip tècnic sindical. Unió de Pagesos de Catalunya.\nVila Camps L. Normativa y certificación de la producción porcina ecológica. Suis Nº 89 Julio/agosto 2012.\nArticle publicat en la Revista Joves Agricultors, 172 – ANY 2014.


Desirée Moreno naix el 25 de juny de 1997 en un xicotet poble de València anomenat Figueroles de Domenyo. Des de xicoteta ha tingut sempre una vocació cap a l’art, especialment el dibuix i la pintura. Així doncs, comença els seus estudis artístics en 2015, amb el grau en Belles Arts de la Universitat Politècnica de València, especialitzant-se en dibuix i gravat. El seu acostament al món de la gràfica i l’estampació sorgeix de casualitat per una elecció quasi atzarosa de les assignatures optatives del tercer curs de carrera. D’aquesta manera, comença aquesta trajectòria artística amb el gravat, que ja s’ha convertit en la seua passió.\nDurant el curs de 2019-2020 amplia els seus coneixements de gravat realitzant el Màster d’Obra Gràfica de la Fundació CIEC. Se li concedeix un premi edició convocat pel Consello Social Universidad A Coruña i Fundació CIEC. També ha tingut obres seleccionades en el premi de la VII Biennal de Gravat aiguafort de Valladolid 2020. A més, va ser seleccionada per a participar en Ànima Gràfica, fira internacional d’Art Gràfic Ciutat d’Oviedo, on se li va atorgar el Premi ‘Beca Gravura’ del taller Gravura de Màlaga.\nEl que més li interessa a Desirée d’aquest mitjà de creació artística, són totes les possibilitats que ofereix el paper amb les diferents tècniques i variants del gravat. El seu treball se centra principalment en la calcografia i la seua manera de gravar destaca per la delicadesa amb la qual treballa les matrius, donant-li molta importància al mateix procés de treball. La seua obra naix a partir de l’observació de la naturalesa i les seues formes orgàniques. El paisatge és un element molt recurrent que li serveix com a punt de partida per a crear la seua obra.


Programat un curs per assolir l'èxit professional\nLa Cambra de Tarragona ha programat un curs per ajudar a assolir l’èxit professional. La nova proposta, que començarà el 15 de setembre s’impartirà online mitjançant el Campus Virtual de la Corporació tarragonina.\nEls objectius del curs són: descobrir, conèixer el nostre potencial per a aportar el millor de nosaltres. Donar una pauta que dirigeixi la nostra vida amb passió i amb un propòsit: el de l'èxit personal i professional. Aprendre a utilitzar-lo en l'entorn personal i professional, a través del coneixement, pràctica i ús de les habilitats que tots tenim intrínseques i potenciar conscientment, les nostres habilitats i virtuts humanes: El nostre principal i més bàsic recurs.\nLa ponent serà Maria Callis d’Alpenstock. Callis és Màster en Direcció i administració d'empreses per ESADE. Es dedica a la disciplina del Màrqueting; primer com consultora de màrqueting i més tard com responsable del departament de Trade Màrqueting.


El temporal de llevant assetja les comarques gironines - El Gerió Digital\nLes previsions indiquen que seguirà plovent en les pròximes hores\nDimecres, 6 de març de 2013 11:18h\nEstat que presentava el riu Onyar a les deu d'aquest matí © Josep M. Aguirre Font\nTemporal de llevant aquest matí a Calella de Palafrugell © Margarida Bonet\nACN / La Selva, Alt Empordà, Garrotxa, Gironès / Girona\nLa Direcció General de Protecció Civil ha demanat aquest dimecres extremar les precaucions entorn als rius Ter i Fluvià davant la crescuda dels seus cabals i ha advertit que en les pròximes hores, quan s'esperen encara més ruixats a les comarques gironines, pot haver-hi algun punt amb "cert risc" puntual de desbordament". El subdirector de Protecció Civil, Sergi Delgado, ha explicat que l'augment del cabal afecta principalment en trams dels rius Ter i Fluvià, tot i que també alguns punts de l'Onyar. "Demanem al ciutadà molta precaució en totes les activitats a l'entorn dels rius", ha insistit Delgado, que ha avisat que caldrà seguir l'evolució dels rius al seu pas per zones urbanes i industrials.\nDelgado també ha alertat que en punts del litoral tarragoní també s'han produït creiexement en els cabals de les rieres i es pot produir alguna inundació, però en menor mesura que a les comarques de Girona.\nEl llistat de municipis afectats en què cal evitar guals i apropar-se a les lleres són i que han estat alertats pel Centre de Coordinació d'Emergències de Catalunya CECAT, de Protecció Civil de la Generalitat, són: Espinelves, Sant Hilari Sacalm, Osor, la Cellera de Ter, Anglès, Susqueda, Amer, Sant Julià de Llor i Bonmatí, Bescanó, Sant Gregori, Salt, Girona, Sarrià de Ter, Sant Julià de Ramis, Celrà, Bordils, Cervià de Ter, Sant Jordi Desvalls, Sant Joan de Mollet, Flaçà, Foixà, Colomers, Jafre, Verges, Ultramort, Serra de Daró, La Tallada d'Empordà, Fontanilles, Ullà, Gualta i Torroella de Montgrí, Molló, Camprodon, Setcases, Vilallonga de Ter, Llanars, Sant Pau de Segúries, Sant Joan de les Abadesses, Queralbs, Castellar de n'Hug, Toses, Planoles, Ribes de Freser, Campelles, Campdevànol, Ripoll, Les Llosses, Santa Maria de Besora, Montesquiu, Sora, Sant Quirze de Besora,Orís, Sant Vicenç de Torelló, Torelló, les Masies de Voltregà, Manlleu, Gurb, les Masies de Roda, Roda de Ter, Tavèrnoles, Santa Maria de Corcó i Tavertet.\nEls municipis afectats per l'avís de crescuda del riu Onyar són Brunyola, Bescanó, Vilobí d'Onyar, Caldes de Malavella, Riudellots de la Selva, Llagostera, Cassà de la Selva, Sant Andreu Salou, Campllong, Fornells de la Selva, Quart i Girona.\nTambé, com a conseqüència de les pluges acumulades fins ara a la capçalera del Fluvià i segons la previsió respecte la continuïtat de les precipitacions en aquesta zona, el cabal del riu Fluvià en tot el tram entre la capçalera i desembocadura ha crescut per sobre de l'habitual i es preveu que es mantingui en aquest nivell durant les properes hores.\nSegons el SMC, la previsió respecte la continuïtat de les precipitacions afectarà el cabal del riu Ter en tot el tram entre la Cellera de Ter, la desembocadura i la capçalera del riu Ter, per la qual cosa es preveu que el cabal es mantingui per sobre de l'habitual durant les properes hores, especialment a partir de la confluència del Ter amb la Riera d'Osor a Anglès.\nVídeo cedit per Josep Campmajó\nTancats els accessos al riu Francolí\nL'Ajuntament de Tarragona ha comunicat que aquest dimecres al matí ha tancat els accessos al Francolí en previsió de possibles crescudes del curs del riu, així com el tram d'Icomar Torreforta per inundació de la calçada. A és, durant la nit passada s'ha tallat l'accés a la platja Arrabassada per sota el punt de la via del tren.\nD'altra banda, hi ha hagut despreniments de pedres d'un mur de l'Hort de l'Arquebisbat, tot i que aquest no correspon a part de la muralla romana.\nPel que fa l'afectació viària, la C-31b, a Salou, hi ha un carril tallat en direcció a Tarragona per presència de bassals a la calçada, motiu pel qual es produeixen retencions d'uns dos quilòmetres, segons el Servei Català de Trànsit.\nVisita la galeria d'imatges dels efectes del temporal.\n*Si tens més imatges de la crescuda dels rius i les vols veure publicades envia-les a redaccio@aragirona.cat


Chambres d'Hotes Domaine des Machottes Grans França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nChemin des Ferigoules, Grans, Grans, França, 13450 - Veure al mapa\n"The room we had was really beautiful and the overall site is..."\nConvenientment situat a Grans, Chambres d'Hotes Domaine des Machottes és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Chambres d'Hotes Domaine des Machottes, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha servei de bugaderia, biblioteca.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior, spa, parc infantil, ping pong, jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Chambres d'Hotes Domaine des Machottes no troba competidors en cap categoria.\nCal que informeu el Chambres d'Hotes Domaine des Machottes de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (15) Parelles (11) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (1) Grups (2)


La Cotorra de la Vall: Visita didàctica del professorat al jaciment de Bolomor\nVisita didàctica del professorat al jaciment de Bolomor\nAhir va tindre lloc la programada visita a la cova del Bolomor d’un grup de cent professors de primària i secundària per tal de conèixer “in situ” el jaciment i atendre les explicacions dels experts, així com un conjunt d’activitats que poder servir com a pauta d’aprenentatge en les pròpies aules.\nPer tant, a més de potenciar el valor histórico-cultural del jaciment, la visita del professorat es converteix en una eina que desenvolupada després en les classes, pot transmetre als alumnes tot un món de vivències i experiències dels primers homes valencians, a més d’arribar a comprendre conceptes com “domesticació del foc”, inici de la socialització, primers rudiments del llenguatge articulat, entre altres.\nNo hem d’oblidar que la coneixença i valoració del jaciment ha de començar en la tasca feta en les escoles i instituts, per tal que els alumnes arriben a estimar i valorar el jaciment de Bolomor.\nAquestes visites programades per a professors es realitzen sota el patrocini de l'Ajuntament de Tavernes, València Turisme i el Museu de Prehistòria de la Diputació i cal dir que hi ha voluntat que continuen, en data que oportunament s’anunciarà.\nA les fotografies, un moment de les explicacions dels experts al grup de professors.


«Stuani, tots t'estimem» - Diari de Girona\n«Stuani, tots t'estimem»\nEl davanter uruguaià rep el premi de millor jugador de la temporada passada de la Penya Gironina\nEl Girona ho havia deixat clar. Cristhian Stuani no parlaria ahir del seu futur. El davanter uruguaià aniria a l'acte, recolliria el premi, agrairia el gest amb un breu parlament i faria gala de la seva amabilitat firmant autògrafs o fent-se fotografies i selfies amb la gent que li demanés. Però, el problema, és que, protocols a banda, són molts aficionats del Girona els que miren el calendari esperant que arribi aviat el dilluns 2 de setembre sense que cap equip hagi pagat la clàusula per emportar-se de Montilivi un jugador que ha estat capaç d'arribar a la vintena de gols en les dues úniques temporades de la història del club a Primera Divisió. I un d'aquests aficionats és Lluís Bosch. El president de la Penya Gironina va acabar els parlaments dirigint-se a Stuani amb un missatge que, sense parlar del futur del davanter, va deixar clar el sentiment de la parròquia blanc-i-vermella: «Cristhian sabem que avui no és dia de preguntes ni per parlar del futur, però tingues clar que aquí tots t'estimem molt».\nAbans, en la cafeteria Tàndem del Parc de les Casernes absolutament atapeïda d'aficionats, Cristhian Stuani havia agraït la distinció com a millor jugador del Girona de la temporada passada a criteri dels socis de la Penya Gironina. «Moltes gràcies per aquest premi, però sobretot pel suport que ens vau donar l'equip la temporada passada, estic content d'aquí per celebrar junts aquest reconeixement», va dir Stuani sense comentar res sobres les seves converses amb el club al voltant del futur d'un jugador que seria rebut amb els braços oberts per molts equips de la màxima categoria tant del futbol espanyol com fora. Al seu costat, Delfí Geli, que després d'escoltar amb un somriure com Lluís Bosch recordava els molts partits que la Penya Gironina l'havia animat en camps de Tercera Divisió en la seva etapa de jugador del club, va encoratjar «tothom a continuar animant com heu fet sempre en l'inici d'una nova temporada que serà dura i llarga, però que té un repte il·lusionador com tornar a pujar».\nJa més pausadament, sense tantes mirades sobreu seu, el president del Girona assegurava que el club està perquè «crec que no cal repetir que, des que va arribar, ell a més d'un rendiment màxim ha demostrat un gran compromís perquè ell està bé aquí, es troba molt a gust al club i a Girona».\nAra bé, Geli va admetre també que «en el món del futbol no pots dir mai que un jugador es quedarà segur perquè poden succeir moltes coses, però nosaltres estem intentant que ell es quedi amb la màxima il·lusió possible». I si marxa?, Geli també té la resposta clara a aquesta pregunta: «Coneixeu perfectament en Quique (Cárcel), com treballa constantment per tenir sempre controlats recanvis no només per a Stuani sinó per a tots els jugadors».\nídol Autògrafs, «selfies» i moltes fotografies amb el golejador que el Girona no vol perdre. Girona FC


Terrina d'oca a l'estil "Royal" | Recepta de cuina de Jordi Garcia Miguel - RECEPTES.CAT\nTerrina d'oca a l'estil "Royal"\n1 Bouquet de farigola\n1 Litre de brou de caça\nObrim l'oca i la netegem. Reservem el fetge, el cor, els pulmons, la sang i ho remullem amb un gotet de brandi.\nTallem l'oca a trossos i els posem a dessagnar amb aigua, sal i una mica de vinagre. La desossem i la reservem amb oli i espècies. Dessagnada l'oca, l'escorrem i daurem els trossos més magres en una paella amb oli d'oliva verge extra. La retirem i reservem. La resta de l'oca la guardem per fer un bon brou.\nA la mateixa paella, saltegem les verdures/hortalisses amb el buquet d'herbes. Guardem la meitat de les escalunyes i alls.\nHi afegim la farina i l'oca reservada.\nHi afegim també el vi ranci. Ho deixem reduir una mica i hi afegim el suc de caça.\nPre-escalfem el forn a 180 graus. En una safata de forn, hi posem les verdures/hortalisses amb el buquet d'herbes i l'oca.\nHo deixem coure unes 2 hores.\nAcabada la cocció, desossem l'oca i triturem la carn amb la batedora. Triturem també molt fi les hortalisses. Reservem la carn i les hortalisses triturades. Les hortalisses serviran de base del plat per emplatar.\nPosem a coure la resta d'escalunyes i alls. Un cop cuit, hi afegim el cor, els pulmons i el fetge picat petit. Ho saltegem a foc viu i hi afegim la sang amb el brandi, ho coem durant 2 minuts i ho barregem amb la carn d'oca desossada i triturada. Hi afegim una mica de suc de la seva cocció.\nObtenim una massa de carn d'oca picada i una salsa molt fosca que reservem.\nAmb un motlle, muntem les terrines amb la carn d'oca picada.\nEmplatem posant a la base del plat les hortalisses triturades i a sobre una terrina per persona amb la salsa fosca per sobre.\nTerrina d'oca a l'estil "Royal".\nEnllaça aquesta recepta: Receptes.cat/recepta12947\nTerrina de conill i bolets


Transparència, confidencialitat i plans secrets cap a la independència - Mail Obert - VilaWeb\nQue algú que fa periodisme escrigui contra la transparència pot semblar un sacrilegi. I pot ser que ho sigui i tot. Però de què serviria escriure sense sortir mai del camí assenyalat, sempre salvant les formes i fent bondat? No és pas que vagi contra tota mena de transparència. De fet, si fos per mi, tots els edificis públics tindrien parets de vidre, ja m'enteneu. Vull dir que aprofundiria la transparència en molts àmbits de la gestió pública. El problema és quan confonem opacitat amb confidencialitat o quan demanem als nostres governants que, amb una mà lligada a l'esquena, s'encarin a un enemic que les té totes dues deslligades i a més va armat. No sé si m'explico. Miraré de concretar-ho més.\nTots els governs del món tenen informes confidencials. Si els publiquessin farien perillar la seguretat, la capacitat d'aconseguir propòsits o d'encarar en condicions una negociació amb uns altres estats. Catalunya ha decidit d'emprendre el camí de l'autodeterminació i, segons els resultats electorals i les enquestes, sembla que hi ha un clam majoritari d'independència. Com s'ha dit manta vegada, l'estat espanyol s'oposarà a aquesta possibilitat amb totes les seves forces, que no són pas poques. Espanya té tots els aparells de l'estat --forces de seguretat, militars, tribunals, control econòmic, serveis d'intel·ligència, cos diplomàtic, etc.-- al seu servei per a frenar l'anhel de llibertat de Catalunya. I els farà servir Déu sap com i amb quina força. L'estat espanyol té la capacitat d'actuar amb discreció i secretisme, mitjançant mecanismes confidencials. Fet que li dóna un avantatge absolut respecte de nosaltres. Estem disposats a guanyar? Sabem que guanyar vol dir també dominar l'art del poder?\nEvidentment, quan defenso la necessitat de dotar el govern de la capacitat d'obrar amb confidencialitat, em refereixo a la protecció de l'interès majoritari d'exercir l'autodeterminació, un objectiu expressat a les urnes. Si cada informe que encarrega s'ha de fer públic, malament. En un combat d'estratègia com ho és aquest, ensenyar les cartes a l'adversari és abocar-se a la derrota. Com si en una partida d'escacs un dels dos contrincants tingués l'obligació d'anar avisant l'altre dels moviments que pensa fer en les pròximes jugades. Oi que s'entén què vull dir? Volem jugar o volem jugar i guanyar?\nEn posaré un exemple. Si el govern no vol incórrer en una greu irresponsabilitat, ha de preparar plans d'actuació per a determinades situacions que es poden desencadenar si el poble de Catalunya vota a favor de la independència. Cal tenir plans d'actuació en cas d'un sabotatge del sistema de telecomunicacions; cal tenir un pla seguretat que especifiqui quines posicions estratègiques hauran d'ocupar els mossos d'esquadra; cal tenir un pla d'actuació sobre la recaptació d'imposts i el sistema sancionador corresponent; cal preveure què passarà als aeroports i als ports; etc. Si tots aquests plans es fan públics deixen de tenir validesa instantàniament.\nI encara vaig més enllà: cal que tots els diners --que són molt pocs-- que destina el govern a garantir el compromís d'exercir l'autodeterminació siguin fiscalitzats públicament fins a l'últim cèntim? Tots els governs del món tenen allò que alguns anomenen fons reservat, que per l'experiència espanyola ens fa molta mala espina, però que ben utilitzat és una fórmula per a donar al govern un cert marge a l'hora de protegir els interessos de la població. El govern de la Generalitat no podria tenir una partida concreta per a executar allò que la majoria del poble de Catalunya ha votat? Tots els compromisos electorals, si s'acompleixen, són dotats d'una partida pressupostària. Per què no hauria de passar això mateix amb el procés d'autodeterminació si l'hem votat molt majoritàriament els ciutadans en unes eleccions? Per què tot allò que té relació amb la preparació de la consulta per a decidir el nostre futur s'ha de fer amb voluntarisme i sense recursos? Sincerament, no ho entenc. Si es tracta d'una decisió del poble de Catalunya!\nEn definitiva, que ens hem de començar a espolsar manies de poble perdedor que sempre demana permís per a tot. 'Contra la transparència malentesa', hauria de ser el titular, per a ser exactes. Estem massa acostumats a tenir-ho tot mastegadet. Si un periodista o un mitjà vol tenir accés a informació reservada, s'ho ha de guanyar fent investigació, com a qualsevol estat del món. Aquí esperem que la pengin a la web del govern o, a tot estirar, que ens la filtrin poques hores abans de ser penjada. Això sí, després vinga a penjar-se medalles. Que és incorrecta aquesta reflexió? Potser sí, però amb correcció i prou no guanyarem mai. I ja començava a estar fart de tenir opinions reservades i he optat per la transparència.\nPer acabar, avui recomano la peça 'Tinc una bèstia dintre meu', del disc 'Oh My Love' de Quimi Portet. Cal parar especial atenció a les estrofes següents:\n'Si hi ha un conflicte i vols guanyar,\nl'altre bàndol has de destruir;\nnoi, no siguis cagamiques\nque has de ser menys pacifista\nque no ho és ton enemic.\ni ho juro per Déu:\nno hi ha lleis per a mi.'\nEl problema és quan confonem opacitat amb confidencialitat o quan demanem als nostres governants que, amb una mà lligada a l'esquena, s'encarin a un enemic que les té totes dues deslligades i a més va armat.\nEn un combat d'estratègia com ho és aquest, ensenyar les cartes a l'adversari és abocar-se a la derrota.\nEns hem de començar a espolsar algunes manies de poble perdedor que sempre demana permís per a tot.


per Jennifer Navarro Redactora 12 de febrer de 2020 11:38\nLa Casa Reial ha publicat uns retrats oficials nous dels reis Felip i Letícia amb les nenes. Deu anys després dels anteriors han volgut aprofitar el canvi de dècada per actualitzar-los. Han fet un parell de fotografies amb els monarques vestits de gala (corona, condecoracions i joies incloses) i unes altres més familiars amb les nenes.\nLa família reial, en un nou posat oficial / Casa Reial\nEls looks de Letícia han rebut un munt d'aplaudiments, ja que ha tret de l'armari les seves millors gales. Les revistes de moda l'han posat pels núvols, però no només a Espanya. Molts mitjans d'arreu d'Europa han compartit les imatges i les han analitzat. La tònica general? Els nous retrats han encantat.\nPrimer podem destacar els mitjans britànics. El 'Daily Mail', per exemple, els hi ha dedicat un munt d'elogis. Han volgut posar èmfasi que Letícia i les nenes porten vestits reciclats i que estaven "perfectes" i que enlluernen: "L'àlbum d'una família molt glamurosa". La revista 'People' els qualifica de "la família reial més glamurosa', coincidint amb què han "enlluernat" gràcies a les fotos. Finalment, la versió anglesa de la revista 'Hello', centra el focus en Letícia: "La Reina duu el vestit de ball perfecte a les noves fotos oficials. Les fotos precioses deixen veure el majestuós interior del Palau i mostren alguns vestits impressionants de la família elegant. Estem particularment impressionats pel vestit rosa de Letícia".\nRetrat oficial de la reina Letícia / Casa Reial\nTambé n'han parlat a la revista alemanya 'Gala' i 'Gunte', com a la 'Billed Bladet' de Dinamarca. En aquest últim cas, van encara més enllà: "Els Reis sempre es mostren com una parella amorosa amb dues filles encantadores. La foto familiar també irradia calma i relaxació amb tota la família vestida elegantment i relaxada". Unes fotos que, definitivament, estan tenint una molt bona rebuda arreu.


Observatori Social de "la Caixa" - La situacion en Europa inf Muj - Secció <!- - Cookies - ->\nLa situacion en Europa inf Muj\nTant l’abast de la bretxa de gènere com la posició relativa d’Espanya en el context comparat europeu es poden valorar seleccionant algun dels indicadors més representatius de cada subdimensió del benestar per als quals hi ha informació comparable per a homes i dones als països de la Unió Europea.\nLes diferències entre homes i dones que viuen en llars en situació de vulnerabilitat econòmica són molt similars a totes les llars europees, on el percentatge de dones que viuen en llars en situació de vulnerabilitat econòmica sempre és superior al d’homes. No obstant això, en termes comparats, la posició de les dones espanyoles en el rànquing de països ordenats segons la vulnerabilitat econòmica (23) és una mica millor que la dels homes (26), sempre tenint en compte que Espanya és, en termes generals, un dels països on la incidència dels problemes de vulnerabilitat econòmica és més gran.\nAquesta anàlisi del benestar econòmic es completa comparant la necessitat de tenir un salari suficient als diversos països de la UE. Per fer-ho, s’ha seleccionat com a indicador el percentatge de treballadors amb un salari per hora situat per sota de dos terços del salari mitjà, que depèn de la distribució salarial de cada país. Com es pot observar a la figura 22, tant a Espanya com a Europa el percentatge de dones amb salaris que se situen per sota del llindar relatiu és superior al d’homes, si bé la bretxa salarial de gènere és molt més gran a Espanya –on el percentatge de dones amb salaris baixos duplica el d’homes– que no pas al conjunt d’Europa.\nLes diferències exposades entre homes i dones en l’anàlisi de les necessitats socials vinculades a l’habitatge, tant pel que fa a la sobrecàrrega de despeses com a les condicions de l’habitatge, no són exclusives d’Espanya. Malgrat la dificultat per identificar les diferències i les similituds amb altres països, pel fet que les maneres d’accedir a l’habitatge a cada país i les característiques de les polítiques difereixen considerablement, l’indicador seleccionat per a la comparació, la sobrecàrrega de despeses, mostra una bretxa de gènere molt similar a Espanya i al conjunt d’Europa. S’observa que la sobrecàrrega de despeses en habitatge es concentra més en les persones que viuen en llars encapçalades per dones que no pas en les que viuen en llars encapçalades per homes, tant a Espanya com a la mitjana de països de la Unió Europea. No obstant això, si comparem les persones que viuen en llars encapçalades per homes a Espanya amb les que hi viuen al conjunt d’Europa, la posició dels homes espanyols en el rànquing és lleugerament pitjor que la de les dones.\nPel que fa a la salut segons el gènere, les tendències a Espanya són similars a les del conjunt d’Europa. La depressió, que és el principal problema de salut mental, es diagnostica més en dones que en homes, però la bretxa de gènere a Espanya gairebé duplica la del conjunt d’Europa. Això situa les dones espanyoles en una posició del rànquing molt pitjor respecte a les dones europees que no pas els homes.\nPel que fa a la dimensió de l’educació, l’indicador d’abandonament escolar després de l’educació obligatòria situa Espanya en la pitjor posició dins del context europeu, tant pel que fa als nois com pel que fa a les noies (última i penúltima posicions, respectivament). Tant a Europa en conjunt com a Espanya en particular, el percentatge de nois que abandonen els estudis després de l’educació obligatòria és molt superior al de noies. Aquesta bretxa de gènere és molt més marcada a Espanya que al conjunt d’Europa (més del doble que la mitjana europea).\nigualtat d'oportunitats, desigualtats en salut, gènere, dona, educació, mercat de treball, ocupació femenina, fractura salarial, Necesidades sociales, desigualtat laboral\nInclusió Social Gener 2020>\nInclusió Social Desembre 2019>