Ise tehtud. Hästi tehtud.: Apelsinikook. Kleepuv, patune, tšilline ja ... veidi viinane\nApelsinikook. Kleepuv, patune, tšilline ja ... veidi viinane\nSee Sybili kleepuv apelsinikook kleepus minu mõtetesse täpselt sel hetkel, kui teda esimest korda nägin. Lõpuks sai hingel pakitsev kihelus väljundi ja täna rändas minu ahju (ning loomulikult hiljem ahjust välja) seesama Kašmiiri tšilli ja viinaga patuselt kleepuv hõrk apelsinikook. Pean küll tõe huvides märkima, et kohalikust kaubandusest, täpsemalt Piprapoest, sai Kašmiiri tšilli asenduseks võetud küll Tai tšilli. Ei usu mina, et kook sellest kehvem sai :)\nPärit on see retsept taaskord ümbermaailma retseptide raamatust ehk siis fotograaf David Loftuse ja tema ümber koondunud kokkade koostööst sündinud "80 toiduga ümber maailma". See kook on paigutunud India jaotuse alla, aga samas on retsept tõenäoliselt pigem India-aineliseks töötluseks saanud, sest viin ei ole kohe kindlasti India algupärand. Pigem on see sealkandis üsna tundmatu märjuke. Kangematest alkoholidest oli võimalik Indiast leida väga nigela kvaliteediga brändisid ja rumme, aga teadupärast hindud ise alkoholi ei tarbi. Selle koogi viimistlemiseks sobis samas viin, mis seal salata, ülihästi.\nNatuke patune sai see kook küll, samas annab keeksi meenutavale koogipõhjale tsitruseliste, viina ja tšilliga valmistatud siirupikaste hoopis teise meki. Just sellise mahlase, vürtsise, rikkaliku ja sõltuvust tekitava.\nVäikesed mugandused tegin töö käigus retsepti ja minu kook sai selline:\n1,5 keskmise suurusega apelsini\n75 g mandlijahu või jahvatatud mandleid\n75 ml dessertveini (nt Põltsamaa Kuldne või Tõmmu, mina kasutasin hoopis Vana Tallinna glögi, mis oli käepärast)\n2 kuivatatud tšillipipra kauna\nRiivi ühe keskmise apelsini koor peene riiviga. Vahusta toasoe või suhkruga, sega juurde apelsinikoor ning ühekaupa ka munakollased. Sega jahu küpsetuspulbriga ning sõelu tainasse esialgu paar supilusikatäit jahu ning dessertvein. Sega.\nHakka lisama vaheldumisi ja pidevalt segades mandlijahu ning sõelutud jahu kuni kõik on taina sisse segatud. Vahusta munavalged ning sega õrnalt ka munavalgevaht tainasse. Kalla tainas 20 cm läbimõõduga ning küpsetuspaberiga kaetud lahtikäivasse koogivormi. Küpseta 170 kraadi juures umbes 50 minutit. Küpsust kontrolli tikuga. Valmis kook jäta restile jahtuma.\nKoogi küpsemise ajal valmista ette siirup. Selleks koori kartulikoorimisnoaga poole apelsini ja ühe sidruni koor. Eelnevalt pese hästi korralikult viljade koor kuuma vee all puhtaks. Asega 1 dl vett, 2 spl suhkrut, peenemaks purustatud tšillipiprad ning sidruni- ja apelsinikoor potti ning lase keema tõusta. Sega kuni suhkur on lahustunud ning lase vaiksel tulel keeda umbes 10 minutit. Tõsta kaas potile peale ning lase kümmekond minutit tõmmata. Pressi poole apelsini ja ühe sidruni mahl. Enne koogile valamist lase siirup veel keema tõusta, lisa tsitruseliste mahl ning viin ning kurna siirup läbi sõela. Veel soojale koogile torka sisse mõned augud ning nirista siirup koogile peale. Jahuta\nSamast raamatust on pärit ka nasi goreng ja kedgeree.\nLabels: india, koogid puuviljadega, küpsetis, puuvili\nSee restoran ületas oma külalislahkuse ja professionaalse teenindamisega kõige kõrgemadki ootused. Naudingut valmistasid kõik pakutud road - eriline oli mahe veiseliha, soovitan kindlasti proovida. Tänutundega jään ootama uut võimalust toiduelamuste saamiseks.\n6. jaanuar 2013 11:14\nNoname ütles ...\nOtsides huvitavat apelsinikooki sattusin siia. Ja olen nüüd üsna nöutu, sest siirupit tehes EI tulnud välja siirup, jäi väga-väga vedel segu. Maitselt hea, aga eriti palju ei julgenud kooki immutada küll, see meenutas rohkem juba uputamist:D\nKogused said täpselt möödetud, mis pagan ma valesti tegin?\n2. august 2017 15:21\nEi oskagi öelda, milles probleem võis olla. Ehk oleks pidanud siirupit pikemalt keetma, et rohkem vett aurustuks või siis oli apelsin eriti mahlane ja lahjendas siirupi liialt ära. Muidugi seda võib ka öelda, et see kook ongi hästi mahlane ja veidi meenutabki veidi uputatud kooki :)\n3. august 2017 20:00\nKui oleksin teadnud - KÖIK selle siirupilaadse asja oleks pidanud koogile valama, sest maitse oli, mmmm, liiga hea, et tösi olla:D\nOk, mul ei olnud viina, aga oli ehtne valge rumm Dominikaanist. Haa, ma ise vihkan neid "tarku", kes iga asja asendavad ja siis veel pole rahul ka just algse retseptiga.\nIgatahes ütlen suur aitäh, sest nüüd on mul usk olemas, et keeksilaadne kook vöib olla jumalik. Nii et viimase tüki pärast oli kodus kergelt pingeline olukord lausa.\n4. august 2017 14:23\nNo väga vahva, et lõppkokkuvõttes koos end õigustas ja valge rumm tegi kindlasti kogu koosluse ainult maitsvamas. Ja kui viimane tükk pingelist olukorda tekitas, siis tuleb kindlasti uus partii valmis teha :)\n6. august 2017 10:03\nJäine avokaado kondenspiimakook\nLabne(h) ehk jogurtijuust. Isetehtud ja ürdi-tšill...\nLihtne taipärane lõhefilee kurgi-sibula salsaga\nApelsinikook. Kleepuv, patune, tšilline ja ... vei...\nNasi goreng ja kedgeree ümbermaailma kokaraamatust...\nMida oodata (toidu)aastalt 2013?


· Inimene ja iseloom (127)\n· Müstiline (225)\n· Varia (33)\n· Ajalised horoskoobid (243)\n· Ruunid nädalaks (118)\nPuuduv nimi (688 / 1)\nNimepäevad - puuduvad nimed (151412 / 289)\nSlaavi horoskoop - KÄRP (10. märts - 9. aprill) (394)\n#2516 - Avastades Eestimaad\nKus on pilt tehtud? Ootame vastuseks täpset kohanime. #2193 - Avastades Eestimaad\nArtikleid kokku: 1413\nArtikleid loetud: 38 690 020 korda\nArmukadedaks muudab inimese alateadlik paarilise valvamise vajadus, et kindlustada oma soo ja geenide kestvus. Seetõttu ongi mehed armukadedamad kui naised. Õige paarisuhte alustalad on aga usaldus, harjumus ja imetlus (kiindumus, armastus). Armukadedus tapab varem või hiljem paarisuhte.\nLoetud 4087 Kommentaare Hääli 0\nAmmustest aegadest on püütud leida armastuse keemilist retsepti. Ikka ja jälle küsitakse, kas tõesti on võimalik lihtsalt niisama armuda? Kas on võimalik seda tunnet kuidagi soodustada, kontrollida või mõjutada. Armastuse keemia mõiste võis tekkida ammu enne seda aega, kui teadlased avastasid biokeemilised reaktsioonid, mis inimesi enda võimuses hoiavad. Neid reaktsioone tundes ja teades võib parandada ka partnerite omavahelisi suhteid.\nLoetud 4889 Kommentaare Hääli 0\nMilliste tunnete ja mõtetega ennevanasti paari mindi ja pulmi peeti, seda tänapäeva inimene ei tea. Vanade kosja- ja pulmakommete elustamine on pigem tänapäeva inimeste arusaam asjast. Ka tänapäeval tuntakse pruudiröövi ja kosjaskäiku, aga vaevalt neil kommetel endistel aegadel päris sama tähendus oli.\nLoetud 5604 Kommentaare Hääli 0\nVõiks arvata, et kevadised kuud on abiellumiseks parimad, kuna just kevad on looduses armastuse aeg ja kogu elusloodust tõmbab sel perioodil ühte heitma, reaalsustaju tõrjutakse kõrvale, kired ja tungid on valitsevad. Psühholoogid väidavad aga, et kevad polegi abiellumiseks kõige parem aeg. Iga liidu kvaliteet ja püsimine olevat sõltuv sellest, millises kuus see liit sõlmitakse. Mõned kuud on sobivamad teistest.\nLoetud 11133 Kommentaare Hääli 1\nEnamik meestest oskab eesmärgi nimel ilusaid sõnu teha ja kõike, mida mees räägib ei saa võtta kaugeltki "puhta kullana". Millised nad tegelikult on, seda nad naistele ei avalda. Üks sõnatu "keel", mis paljastab mehe iseloomu ja väärtust armastajana, on tema kõnnak. Roomast pärit psühholoog Maria Rita Parsi seletuste järgi "reedab" mees ennast kõndides.\nLoetud 14220 Kommentaare Hääli 563\nSuur voodielu horoskoop (VEEVALAJA, KALAD)\nSee horoskoop võtab vaatluse alla iga tähtkuju soovid ja vajadused. Mida inimene ootab oma partnerilt.\nLoetud 49376 Kommentaare Hääli 451\nEelmine 1 2 3 ... 5 Järgmine


Golden Lion Casino - Ametlik kodulehekülg, registreerimine\nLitsents: Curacao Klienditugi: 24/7 Keel: EN, FR\nGolden Lion on inglise keele online kasiino, ja puudub venekeelne kasutajaliides. Aga siin selge navigatsioon kiiresti mõista kõiki funktsioone ja registreerida. Lõppude lõpuks pakub hasartmängude loomine heldeid boonuseid, mis on üsna palju. Põhimõtteliselt on need kampaaniad top-up konto.\nSoovitame kõigepealt rohkem teada Golden Lion Casino, kommentaare on suurepärane valik. Muide, täna on väga haruldane kohtuda hasartmänguasutustega, kus allalaaditud klient on saadaval.\nGolden Lion Casino ametlikul kodulehel pakub suurt valikut boonuseid. Alustame tervituspaketiga. On kolm pakkumist saadaval, kust mängija saab valida üks tehes tagatisraha $ 25:\n250% deposiidi boonus;\n300% deposiidi boonus;\n125% deposiidi boonus.\nEsimesed kaks pakkumist sobivad klientidele, kes eelistavad mänguautomaate, kuid viimane – kaardimängude asjaajapidajatele. Kihlvedu nõuded teretulnud boonus on x40.\nIgakuiseid deposiidiboonuseid saate. Nende suurus sõltub kontole deponeeritavast summast:\n105% deposiidi boonus alates $ 25;\n125% deposiidi boonus alates $ 50;\n185% deposiidi boonus alates $ 125;\n225% deposiidi boonus alates $ 200.\nSaadaval on ka muud pakkumised. Näiteks saate lisatasu mis tahes nädalapäeval, sisestades boonuskoodi. Lisateavet leiate veebilehelt. Muide, kasiinos Golden Lion ilma deposiidi boonus saad kõik uustulnukad kujul tasuta kiibid mängu.\nGolden Lion Casino on väike valik hasartmänge. Neid esitletakse mänguautomaatide, lauamängude, videopokkeri ja muude pakkumistega. Puuduvad mugavad filtrid lõik ettepanekuid hasartmängude kohas. Et leida õige mäng, sa pead proovima. Muide, allalaaditav tarkvara on saadaval, mis võimaldab teil mängida ilma brauserita.\nSaadaval võimalused konto varundamiseks ja võitude tühistamiseks\nMinimaalne ülalt-up summa on $ 25. On seitse mugavat võimalust teha tagatisraha, millest tasub märkida Visa, MasterCard kaardid, makseteenused Skrill, NETELLER ja teised. Samuti võetakse vastu maksed Bitcoinile. Minimaalne väljamakse summa on $100. On ainult kolm võimalust maksta – Visa ja MasterCard kaardid, samuti pangaülekanded. Maksekäitlejate aeg on kuni 7 päeva (esmaspäevast reedeni). Nädala jooksul saate tagasi võtta kuni 2000 dollarit.\nOnline kasiino Golden Lion peegel ei ole ette nähtud, nii et kui sa lukk on kasutada VPN teenuseid.\nAinult 130 mängu\nMaksimaalne väljamakse - $ 2000 nädalas\nBoonused - 10\nMänguautomaadid - 5


Reklaamid, mida peaksite Instagramis jälgima, et saada igapäevast inspiratsiooni | Reklaamid veebis\nInstagram on üsna huvitav sotsiaalne võrgustik neile meist, kes töötame piltide maailmas. Ole teadlik uutest suundumustest, ole ärkvel, inspireeritud ... See pole alati lihtne ülesanne. Sellepärast peame kasutama teabeallikad Laske fantaasial lennata, esitleme neid turuuudiseid, aidake meid igapäevaselt professionaalses töös (nagu on Creativos Online puhul, eks ?;)).\nInstagramis on järgmine küsimus järgmine, keda ma peaksin järgima? Kas kasutan seda isiklikult või ametialaselt? Tõde on see, et saate seda kasutada oma äranägemise järgi, kuid pole kahtlust, et see võib olla veel üks sotsiaalne võrgustik kui juua inspiratsiooni. Kas jälgite õigeid spetsialiste? Siin on nimekiri erinevatest spetsialistidest, kelle töö võib teile huvi pakkuda. Pidage meeles, et kui teate mõnda Instagrami profiili, mis on teie jaoks eriti atraktiivne (ametialaselt), saate seda loendi laiendamiseks kommentaarides meiega jagada.\n1 Keda Instagramis jälgida?\n1.4 Erinevad (kujundus, illustratsioon, tüpograafia ...)\nKeda Instagramis jälgida?\nLunaraha ja Mitchell\nErinevad (kujundus, illustratsioon, tüpograafia ...)\nTäielik tee artiklini: Loominguline võrgus » Üldine » Inspiratsioon » Reklaamid, mida peaksite Instagramis igapäevase inspiratsiooni saamiseks jälgima


Kümme soovitust jääl kalastajale - Eesti - Postimees: Värsked uudised Eestist ja välismaalt\nKümme soovitust jääl kalastajale\n15. jaanuar 2016, 20:02\nKalamehed Peipsi järvel. FOTO: Toomas Huik / Postimees\nNeile, kes plaanivad minna talve nautima jääga kaetud veekogudele, soovitab politsei enne selgeks teha sellel veekogul kehtivad liikumispiirangud.\n7. jaanuarist on Eestis lubatud minna jalgsi Lämmijärve ja Pihkva järve ning Narva veehoidla jääle. Lämmi- ja Pihkva järvel liikudes tuleb silmas pidada, et keelatud on ligineda jõgede ja ojade suudmetele lähemale kui 150 meetrit ning Salu saarele lähemale kui 300 meetrit.\nSamuti on keelatud liikuda jääl Laaksaare ja Piirissaare traaversilt (Uhtinina) põhja suunas. Narva veehoidla jääle on lubatud minna jalgsi Kulgu sadamast 2,5 kilomeetri ulatuses ülesvoolu kuni ühe kilomeetri kaugusele Eesti poolsest kaldast, kuid mitte lähemale ajutisele kontrolljoonele kuni 50 meetrit.\nLämmijärvel on piirirežiimi ala tähistatud hoiatussiltidega 400-meetriste vahedega ning Pihkva järvel vähemalt 100-meetriste vahedega. Peipsi järvel on tähistused 100 kuni 200-meetriste vahedega.\nIgal juhul tuleb kalastajatel olla tähelepanelik, et kalastamistuhinas naaberriigi territooriumile ei satutaks. Parim vahend selleks on mitte üritada järvel võimalikult kaugele liikuda.\n11. jaanuarist leevendati järvejääle mineku piiranguid veelgi, siis lubati mootorkelkude ja ATV-dega minna ka Peipsi järvele Tartu, Jõgeva, Põlva ja Ida-Viru maakonna piires ja seda kuni piirirežiimi alani.\nSilmas tuleb pidada seda, et jääle minek on keelatud mistahes sõiduauto või traktoriga. Samuti on 11. jaanuarist lubatu minna Narva veehoidla jääle jalgsi ja maastikusõidukitega (ATV ja mootorkelk täismassiga mitte üle 100 kg) Kulgu sadamast 2,5 km ulatuses ülesvoolu kuni ühe kilomeetri kaugusele Eesti Vabariigi poolsest kaldast, kuid mitte lähemale ajutisele kontrolljoonele kui 50 meetrit.\nEnne järvele minekut viige end kurssi kehtivate piirangutega, kus kulgeb riigipiir ning tutvuge jooksvalt politsei kodulehel jääoludega. Kehtivate piirangutega ning piirirežiimi ala koordinaatidega saab end kurssi viia nii piiriveekogu.ee rakenduse abil või küsida infot lähimast kordonist.\nJärvele minnes tuleks kaasa võtta lisaks kalastusvarustusele ja isikut tõendavale dokumendile ka laetud mobiiltelefon, milles on kordoni kontaktnumber. Lisaks tuleks enese turvalisuse tagamiseks kaasa võtta ka navigatsioonivahend, jäänaasklid ning päästevest.\nKalastades ei tohiks koguneda seltskonnaga väikesele alale, nii kahaneb jää kandevõime. Inimeste vahel tuleks hoida vähemalt viis meetrit vahet nii jääl liikudes kui ka kalastamisel.\nVältige paksu lumega kaetud aladel liikumist, kus jäätumine võib olla ebaühtlane ja jääkate keskmisest õhem ning valige teekond, mis võimaldaks liikuda visuaalselt eristataval jääkattel.\nKui avastate järvejääl olles mõne ohtliku koha, siis andke sellest kindlasti lähimasse kordonisse teada.\nKui kaotate järvel orientatsiooni, võtke viivitamatult ühendust lähima piirivalvekordoniga, et abi võimalikult kiiresti saabuks.\nHinnake adekvaatselt oma tervislikku seisundit ning füüsilisi võimeid, et pika vahemaa kõndimise ning kalasaagi kandmisega tervisele liiga ei tehtaks.\nJääolude kohta saab infot kordonitest


Home Blog Kehahooldus\nAHAVA KUIV KEHAÕLI KAKTUSE & ROOSA PIPRAGAOlin juba mõnda aega planeerinud, et kui kehakreem otsa saab, siis järgmisena proovin mõnda kehaõli. Need tunduvsid nii uhked ja luksuslikud, eks hindki peegeldab seda, et nendes on midagi enamat. Nüüd, tutvudes Mia24 e-poe lehel erinevate kehaniisutajatega (talvel on ju keha eriti kuiv ja mina ilma kreemitamata kuidagi ei saa), köitis mu pilku eksootiliste …\nVaadates tänapäeva valikut kreemide osas, on raske otsustada, milline toode oleks kõige kasulikum just sinu naha jaoks. Olemas on kreemid, losjoonid, niisutajad… Küll päikesekaitsega ja põletikuvastase toimega… Valikuid on liiga palju ja igas hinnaklassis. Püüame teha just sulle sobiva kreemi valiku kergemaks, et sa ei raiskaks raha tootele, millest polegi sul kasu. Kuidas keha niisutaja toimib? Puhastavad ja niisutavad kosmeetikatooted on …


Pärnu Keskraamatukogu: Mürakarud otsisid unemaad\nneljapäev 14. november 2013 09:09 Vanus: 5 aastat\nMürakarud otsisid unemaad\n20. novembril proovisid väikesed poisid-tüdrukud koos vanemate ja vanavanematega unemaad leida. Keskraamatukogu Mürakarukooli kogunesid 1,5-4 aasta vanused põnnid esimese korruse saali liikuma, laulma ja raamatuid avastama.\nUnelaule laulis ja unemänge kutsus mängima õpetaja Katrin Hildunen-Alvela. Talv on tulekul ja ehkki mürakarud metsakarudest hoopis elavama loomuga on, tasub magusasse karuunne vajumist harjutada neilgi.\nUnemaa lugude seest võib leida natuke unise moega loomi ja linde, aga ilmselt rändavad seal mõned sellisedki tegelased, kes unest midagi kuulda ei taha.\nMismoodi unerebane, unekarud ja unehundid välja näevad, seda uuriti uue raamatu abiga. Triin Soometsa "Unerong" on uneluuletus, millele Anne Linnamägi imelised pildid lisaks joonistanud ning Tiit Born luuletuse CD peale lauluks loonud.\nMürakarukoolis käimise eest tasu ei küsita. Kaasa tasuks võtta vahetusjalatsid või kumminaksudega sokid.


Inseneriteadus ja tehnoloogia doktorantuur East Midlands - Inseneriteadus ja tehnoloogia PhD 2017\nLiitu tasuta Inseneriteadus ja tehnoloogia doktorantuur East Midlands - leia kogu info ülikoolide kohta East Midlands ja Inseneriteadus ja tehnoloogia õpingute kohta!\nInseneriteadus ja tehnoloogia doktorantuuri õppeprogrammid ja kogu info ülikoolide kohta East Midlands Populaarseim doktoriõppega Filosoofiadoktor või Ph.D. Ph.Ds ja teine uuring doktorikraadi valmistada aspirandina algatada uusi plaane, et lisada ühiste teadmiste baasi valdkonnas. Kandidaadid ja omanike Ph.Ds sageli otsima kutsealade õppejõudude ja teadlaste, kuid paljud ka minna erinevaid rolle heategevuse, avaliku ja erasektori vahel.Tehnika ja tehnoloogia tudengid omandavad hariduse, mis katab nii inseneriteaduse kui ka tehnoloogia erialasid. Ehitustehnoloogid kasutavad tehnoloogiliste rakenduste projekteerimispõhimõtteid, et arendada välja tehnoloogiat, mida saaks kasutada praktiliste probleemide lahendamisel.Suurbritannia Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi, üldtuntud kui Suurbritannia ja Inglismaa, on suveräänne riik asub off looderannikul mandri-Euroopas.Kaks kõige kuulsam (ja vanim) ülikoolid Oxford ja Cambridge (sageli nimetatakse Oxbridge paljud britid) Inglismaa on ka mitmeid teisi maailmatasemel institutsioonide, sealhulgas mitu Londonis (eriti Imperial College, London School of Economics, University College London ja King 's College London, kõik on osa London University)Parimad võimalused East Midlands õppimiseks leiad siit! Otsi kogu infot Inseneriteadus ja tehnoloogia doktorantuuri õppeprogrammide kohta! Võta kooliga otse ühendust!\n17 Tulemused Inseneriteadus ja tehnoloogia, East Midlands\nLink to and share "Inseneriteadus ja tehnoloogia doktorantuur East Midlands - Inseneriteadus ja tehnoloogia PhD 2017"


★★★ HEX tennisekogu ★★★\nNagu sageli juhtub, võib inspiratsioon olla mis tahes valdkonnas ja mis tahes domeenis. Selle unikaalse kogumi korral sai inspiratsiooni tenniseväljak. See on HEX tennisekogu. Hugh Hayden Disaini loomisel sisaldab see tennisepalli mööblit. See kindlasti tundub ebatavaline ja kummaline ja see on.\nNoor arhitekt otsustas kasutada ainulaadsete mööbliosade seeriat tegelike tennisepallidega. Ta valis projekti jaoks kaasaegse ja mängulise lähenemise. Kogumik sisaldab toolid, poufid, kohvilauad ja külglauad. Need on kõik käsitsi valmistatud ja neil on väga lihtsad ja põhilised disainilahendused, mis peaksid olema stabiilsed ja tugevad, samas kui nad on visuaalselt uimastatavad ja muljetavaldavad. Tennisepallide värv kindlasti muudab tükid silma paistma ja aitab esile tuua nende ebatavalisi kujundusi.\nSelle projekti jaoks kasutati tuhandeid tennisepalli. Sellesse kogumisse kuuluvad mööbliesemed on 8-16 tunni pikkuse protsessi tulemus. Selle aja jooksul on iga üksikut tennisepalli ühendatud teiste polüestrijuhtmetega. Protsess on lihtne, kuid nõudlik ja kõik peab olema täpne. Esialgne kogumik sisaldas ergonoomilist juhthoovat kõvera tagaküljega ja klaasist peal olevat kohvilauda. Disainer kavatseb lisada teisi sarnaseid loominguid ja laiendada kogumist ottomani, külglauad ja võibolla ka diivanil.


MULTIFLORA - Bambuse lühitutvustus\nBambuse teekond Euroopasse\n• Fargesia on pärit mägistelt Hiina aladelt. Meile tuntud liigil on kitsad väikesed lehed ja punakad võrsed, nad ei kasva väga suureks ning on vastupidavad taimed.\n• Eelmise sajandi keskel vaimustus prantsuse botaanik ja ärimees Eugène Mazel oma mitmetel reisidel Aasiasse sedavõrd bambusesse, et tõi suure hulga liike Euroopasse kaasa. Ta istutas taimed oma kodukohta Lõuna-Prantsusmaal Anduze linna lähistele.\n• Sealne kliima sobis bambusele üllatavalt hästi ja mõned liigid kasvasid üle 20 m kõrguseks. Sellest sai Euroopa esimene bambuse aed, kus kasvas ka muid eksootilisi taimi ja haruldusi. Õnneks on tema rajatud park Bambuseraie de Prafrance on olemas ka tänapäeval. Viimase 20 aastaga on pargist saanud atraktsioon taimehuvilistele turistidele. See on hingetuks võttev näide sellest, mida kõike võib bambusega korda saata.\n• Sobiv kasvukoht on valgusküllane kuid mitte otsese päikese käes. Ei soovita taime otse põrandale panna ning mitte uste ja akende lähedusse, et vältida tuuletõmbust. Samuti tuleks vältida radiaatorite lähedust. Kasta tuleb regulaarselt ja piisavalt palju. Hea hoolduse korral püsib bambusetaim aastaid kaunina. Kui taime kasv peaks liigselt vohama hakkama, siis soovitatakse kevadel võrseid kärpida.\n• Fargesia murielae "Mae" kasvab kuni 2 m kõrguseks, ei aja liiga palju võrseid ning on väga vastupidav.\n• Bambusetaime saab osta aastaringselt kuid parim aeg koju toomiseks on kevadel. Taim vajab palju vett. Mulla läbikuivamine võib lõppeda taime surmaga. Seetõttu võib soovitada bambustaim kohe pärast ostu suuremasse potti umber istutada. Et tegemist on sootaimega, siis sobib talle “jalad vees” olek ehk see kui potialusel on vesi.\n• Väetada tuleks kasvuperioodil iga 2 nädala tagant kuid väga väikestes kogustes.


Tarmo Jallai jooksis rekordi | Õhtuleht\nTarmo Jallai jooksis rekordi (1)\nPeep Pahv , 15. mai 2006, 00:00\nToomas Huik (Postimees)\nTõkkesprinter Tarmo Jallai aastast-aastasse tehtud visa töö tõi laupäeval korraliku palgapäeva, kui ta jooksis Mehhikos peetud võistlusel Eesti rekordi 13,62.\nSaavutus on seda hinnatuim, et tulemus sündis heas konkurentsis ning neljanda koha saanud eestlane edestas ka tiitlivõistlustel medaleid korjanud rootslast Robert Kronbergi. Eelmisest, tema enda nimele kuulunud, rekordist oli eestlane kiirem viis sajandikku.\n«Tarmo emotsioon oli vägev,» rääkis Jallaiga telefoniühenduses olnud treener Jaanus Kriisk. «Ta andis mõista, et sellel aastal on veel midagi plaanis… mis täpselt, seda ta mulle ei öelnud.»\nGuerva abiline aitas võistlema\nIgapäevaselt harjutab aspirantuuris õppiv Jallai USA-s. Lisaks Eestis viibivale Kriiskile, on ta konsulteerinud mitmete tipptreeneritega. Abi on ka Mehhiko tippjooksja Ana Guerva abilisest Raul Barrerast, kelle vahendusel Jallai rekordi toonud võistlusele pääseski.\n«Tarmo teadis sellest võistlusest pikalt ette ja sai rahulikult valmistuda. Ta pole mees, kes peab korraliku tulemuse jaoks enne mõne stardi tegema. Hea vormi korral võib ta tulla ja kohe panna,» selgitas Kriisk. «Jõunäitajate poolest oli ta juba talvel väga hea, temasuguse pika mehe jaoks ongi võimsus väga oluline. Kui sinna juurde panna korralik tehnika, võibki väga kiiresti joosta.»\nKriisk meenutas, et Jallai edu on tulnud tasapisi tõsise töö tulemusena. «Kui kaheksa aastat tagasi koostööd alustasime, jooksis ta 110 meetrit tõkkeid 15 sekundiga. Võtsime plaani, et peaks jõudma 14,30ni, kunagi olnuks see meistersportlase norm,» pajatas Kriisk. «Nii on ta pidevalt arenenud ja olen teda ikka utsitanud, et ei jäta pooleli, proovime veel. Nüüd on juba raske ennustada, kuhu ta jõuda võib. Plaanitu on ju mitu korda üle tehtud.»\nPärast pisukest mõtlemist lisas Kriisk, et 13,50 võiks Jallai joosta küll. Kui selle tulemuse juures õnnestub saavutada stabiilsus, võib Euroopa võistluskarussellis tiirelda.\nEesti tuleb ära desinfitseerida\nEeloleval hooajal panustab Jallai Eestis võistlemisele – kohaliku kuldliiga etapid, Euroopa karikavõistlus ja rahvusvahelised õhtumiitingud. «Tegelikult pole ta juba mitu aastat saanud hea tervise juures kodus võistelda,» märkis Kriisk. «Neljapäeval saabub ta koju ja selleks ajaks peaks kogu Eesti ära desinfitseerima, Tarmo püüab ju kõik viirused kinni, ka suvel.»


★★★ Kuidas valida ideaalne voodi ★★★\nKui valite oma voodipinna jaoks uue voodina, peate tegema üksteise järel mitmeid tegureid. Need tegurid mängivad otsustavat rolli parimate tehingute tegemisel ja peate veenduma, et teie ideaalne voodi, mida ostate, on igati täiuslik.\nVeenduge, et teie valitud voodi on disainitud ja sobib teie ruumi suurusega. Kui ostate suurt voodit, siis peaksite ka võrdlema oma ruumi suurust. Veenduge, et toas oleks piisavalt ruumi, et saaksite hõlpsalt jalutada. Pole vaja, et teil oleks kogu oma koht, kus teil on keerukas disain. Disain peaks vastama teie ootustele ja mitte enam.\nVeenduge, et teie valitud voodi on mugav. Voodis ei tohiks olla pinget. See peaks pakkuma teile mugavust ja lõõgastust. Kasutatud madrats peaks olema ka mugav ja sobib täpselt oma voodi suurusega. Teil ei ole vaja valida voodit, mis on kallis, kuna mugavus on esmatähtis. Kui oled kindel oma voodipesu mugavuses, olete te juba ülejäänud. Seetõttu veenduge, et valite õige mugavuse tasemega voodi.\nPidage meeles, et voodi peaks olema madala põrandaga. See annab teile kerge istuda ja asuda üles. Praegu on madala põrandaga voodid üsna moes ja see annab teile parima valiku. Madalaimad voodid on üsna mugavad ja teile parimad pakkumised. Teine oluline asi siin mainida on see, et madala põrandaga voodid on ka kompaktsed ja on ideaalsed võimalused, eriti kui teil on voodikohaga piiratud ruumi.\nVeenduge, et ostate ainult pakitud voodid. Materjali säilitamiseks saab kaste praktiliselt kasutada, mis aitab teil ruumis segada. Teil ei pea ruumi muretsema, kuna kõiki lisamaterjale saab karbidesse lihtsalt kleepida. Kuid üks märkimisväärne asjaolu, mida peate siin kindlasti veenduma, on kasti suuruse tundmine. Kui kasti suurus ja voodi suurus erinevad, tekib probleeme seadistuse paigaldamisel.\nOle valmis andma tehingu seal igale usaldusväärsele internetipoodile. Saate valida hea allahindluse ja mitmekesisuse.


Kiiev – Vikipeedia\nkoordinaadid: 50° 27′ N, 30° 31′ E\nukraina Київ (Kõjiv)\nvene Киев (Kijev)\n2 963 199 (1.12.2020)\nPüha Miikaeli Kuldsete Kuplitega klooster (ukraina keeles Михайлівський Золотоверхий монастир)\nKiievi koobasklooster (ukraina keeles Києво-Печерська лавра)\nKubermangulinna Kiievi plaan aastast 1839\n3.1 Kiievi-Vene riigis\n3.2 Kiievi vürstiriigis\n3.3 Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigis\n3.4 Rzeczpospolita riigis\n5.1 Kiievi ülikoolid\n6.1 Kirikud ja kloostrid\n2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kiievi elanikkonnast ukrainlasi 82,2%, venelasi 13,1%, juute 0,7%, valgevenelasi 0,6% ja poolakaid 0,3%.\nKiievi aastane keskmine temperatuur on +7,9 °C. Kõige kõrgem on see juulis (19,5 °C) ja augustis (18,9 °C), kõige madalam jaanuaris (−4,3 °C) ja veebruaris (−3,3 °C). Kuu absoluutne maksimum on kõige kõrgem augustis (39,9 °C) ja juulis (39,4 °C). Kõige madalam absoluutne maksimum on jaanuaris (11,1 °C) ja detsembris (14,7 °C). Kuu absoluutne miinimum on kõige madalam veebruaris (−32,2 °C) ja jaanuaris (−31,1 °C). Kõige kõrgem absoluutne miinimum on juulis (+5,8 °C) ja augustis (+3,3 °C). Ka juunis pole iialgi öökülma esinenud.\nAastane keskmine sademete hulk on 621 mm. Kõige märjemad kuud on juuli (85 mm) ja juuni (75 mm), kõige kuivemad on märts (36 mm), veebruar ja oktoober (37 mm).\nKeskmine tuule kiirus on 2,4 m/s ja keskmine õhuniiskus on 75%.\nPikemalt artiklis Kiievi ajalugu, Ukraina ajalugu\nKiiev on üks vanimaid linnu Ida-Euroopas. Tal on olnud pöördeline osa nii Vana-Vene riigi kui ka ukraina rahvuse kujunemisel.\nLegendi järgi asutasid linna aastal 482 vennad Kii, Štšek ja Horiv ning nende õde Lõbied (ukrainapäraselt Kõi, Štšek, Horõv ning Lõbid). Seetõttu tähistati 1982. aastal Kiievi 1500. aastapäeva. Linn nimetati vanima venna järgi. Kiievis asuvad ka Štšekavõtsja ja Horevõtsja mägi ning Lõbidi jõgi.\nNimi "kii" tähendas vanavene keeles suurt keppi (võrdle näiteks piljardikiiga). See on seotud linna asukohaga varjaagide juurest Bütsantsi mineva kaubatee ääres. Laevnikele olid Dnepri jõe ääres linna asukoha määramisel väga olulised kiid – suured jõepõhja rammitud postid, mille külge sai siduda oma veesõidukid, et need sel ajal ära ei ujuks, kui laevnikud maal käivad.\nAjaloolased pole kindlad, millal tegelikult Kiiev linnalise asulana avastati. Kõige entusiastlikumad osutavad juba Ptolemaiose teostes leiduvale asulale Metropolity ja väidavad, et see olevatki Kiiev. Hajusad idaslaavlaste asulad asusid selles piirkonnas alates 6. sajandist, kuid pole teada, millal mõni neist linnaliseks asulaks arenes. 8. sajandil rajati Kiievisse kindlustused kohale, mis oli võib-olla mitukümmend aastat varem maha jäetud. Pole teada, kas need kindlustused rajasid slaavlased või kasaarid. Nestori kroonika märgib, et Kiievi slaavlased rääkisid Askoldile ja Dirile, et neil ei ole valitsejat ja nad maksavad kasaaridele andamit. Kuid vähemalt 8. ja 9. sajandil toimis Kiiev Kasaari kaganaadi eelposti ja piirikindlusena. Mõned ajaloolased lükkavadki linna asutamise alles 8. või koguni 9. sajandisse.\nKiievi-Vene riigis[muuda | muuda lähteteksti]\n9. sajandi teisel poolel (kuid mõnedel hinnangutel alles 920. aastatel) vabanes Kiiev kasaaride võimu alt ja sai Kiievi-Vene riigi keskuseks. 882. aastal vallutas linna Novgorodi vürst Oleg Novgorodimaalt kogutud varjaagide, soomlaste ja slaavlaste väega sõjakäigul Kiievi, kus valitsesid seni samuti varjaagid Askold ja Dir. Ta tegi sellest oma riigi pealinna, alistades enda võimule ka kohalikud vürstid, kes seni olid maksnud makse Kasaari kagaanile. Nii sai Olegist vürstide vürst ehk Kiievi suurvürst.\n988. aastal moodustati Konstantinoopoli Õigeusu Kiriku Kiievi metropoolia ning pärast seda asus selle juht Kiievis.\nKiievi-Vene ja selle pealinna Kiievi kuldaeg oli 11. sajandil ja 12. sajandi algul. Pärast Mstislav Suure surma 1132 muutusid Kiiev ja Kiievi vürstiriik pigem kõige võimsama vürsti autasuks ja nende vahel algas võitlus Kiievi pärast. Esimesena suutis Kiievi vallutada Vladimiri-Suzdali vürst Andrei Bogoljubski 1169. Pärast mongolite invasiooni Kiievi-Vene riigi aladele 13. sajandil kaotas Kiiev oma poliitilise tähtsuse, piirkonna allutamise pärast võistlesid Vladimiri-Suzdali ja Galiitsia-Volõõnia vürstiriik, kes korduvalt linna vallutasid ja laastasid.\nKiievi vürstiriigis[muuda | muuda lähteteksti]\nKiievi Suurvürstiriigi lagunemise järel kujunes Lääne-Kiievimaa Loode-Tšerkassõ, Ida-Žitomiri maa-aladel Kiievi vürstiriik, mis eksisteeris aastatel (1132–1471). Riigi pealinn oli Kiievi linn.\n1240. aastal vallutas Kiievi Batu-khaan, kes jättis vallutamise käigus linna 50 000 elanikust ellu üksnes 2000. Linn rüüstati ja põletati maha.\nLeedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigis[muuda | muuda lähteteksti]\nKiievi vürstiriik eksisteeris iseseisvalt kuni 1362. aastani, mil liitus Vene Suurvürstiriigina Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigiga ning moodustas 2/3 Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriigi territooriumist oma lääneslaavi päritolu elanikkonnaga.\nRzeczpospolita riigis[muuda | muuda lähteteksti]\nAastatel 1471–1654 kuulus Ukraina koos Valgevenega Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi ja Poola kuningriigi liitumisel moodustunud Rzeczpospolita riiki. Aastatel 1494–1497 sai Kiiev Magdeburgi linnaõigused. Magdeburgi linnaõiguse alusel oli linnad vabastatud feodaalkohustustest, -kohtust ning vojevoodide ja riigiametnike võimu alt, ning omasid õigust moodustada omavalitsusorgani raadi. Linnaõigused tühistati alles 1835. aastal Venemaa keisri Nikolai I poolt.\n1654. aastal otsustas Perejaslavi raada, mida juhtis hetman Bogdan Hmelnitski, et edaspidi ei allu kasakad Poola kuningale, vaid Moskva tsaarile. Samal aastal puhkes Poola-Vene sõda. 1657. aastal valiti Korsuni raadal uueks hetmaniks Hmelnitski lähikondlane Ivan Võgovski. 1658 sõlmisid Rzeczpospolita esindajad ja Võgovski tänapäeva Poltaava oblastis olevas Gadjatši linnas Gadjatši lepingu. Selle kohaselt asendati Poola–Leedu kaksikmonarhia Poola–Leedu–Vene kolmikmonarhiaga. Vasakkalda-Ukrainas tuli lepingu kohaselt Tšernigivi vojevoodkonna, Kiievi vojevoodkonna ja Bratslavi vojevoodkonna põhjal moodustada Vene Suurvürstiriik.\nPoola-Türgi sõja järel annekteeris Osmanite riik aastateks 1672–1699 Podoolia Kamjanets-Podilskõiga, Bratslavi vojevoodkonna Bratslavi ja Umaniga ning osa Žõtomõrist lõunas asuvatest Paremkalda-Ukraina vojevoodkondade aladest, sh Bila Tserkva, Tšerkassõ ja Tšigirini. Kirde-Ukrainas säilis Hetmaniriik, kus asusid linnad Kiiev, Tšernigiv, Nižõn, Perejaslav, Baturõn, Gadjatš, Lubnõ ja Poltava. Ida-Ukrainas, Dnepri keskjooksul säilis Zaporižžja Sitši territoorium. Lõuna-Ukraina Musta mere äärsed territooriumid liideti Osmanite riigiga ja Krimmis valitses Krimmi khaaniriik.\nOsmanite riigi sekkumise järel Ukraina aladel sõlmisid Moskva tsaaririik ja Rzeczpospolita 1686. aastal Igavese rahu lepingu, milles kinnitasid Andrussovo rahulepingu punkte. Rahuleping kinnitas tsaaririigi valdusi Vasakkalda-Ukrainas ja Kiievi linnale.\nPildid, videod ja helifailid Commonsis: Kiiev\nKiievis asuvad Ukraina Rahvuslik Kunstimuuseum ja Mõstetskõi arsenal.\nKiievi ülikoolid[muuda | muuda lähteteksti]\nKiievi Mogila Akadeemia\nKiievi Riiklik Ehituse ja Arhitektuuri Ülikool\nOleksandr Bogomoletsi nimeline Rahvuslik Meditsiiniülikool\nVaade Kiievi Püha Sofia peakirikule ülalt\nKiievi Sofia katedraali kellatorn\n↑ Ipati kroonika vanavene keeles\n↑ Nestori kroonika "Jutustus möödunud aegadest"\nVikisõnastiku artikkel: Kiiev\n13. november 2014. Ukrajinska Pravda. Saadikud tahavad keelata Kiievis öise alkoholimüügi (vene keeles)\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Kiiev&oldid=5829758"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 23:33, 22. veebruar 2021.


Ülo Kivine: sild tuleb teha Saaremaa ja Hiiumaa vahele\n27.04.2019. Autor: Sirli Tooming\nKui neli aastat tagasi teati Ülo Kivist (52) peamiselt siseringis, valdavalt oma valdkonna inimeste seas, siis täna võib öelda, et Saaremaa piimatööstus, täpsemalt selle jõuline areng Kivise juhtimisel alates 2015. aasta 1. märtsist on teinud temast avaliku elu tegelase ning tõmmanud positiivset tähelepanu ka Saaremaa piimatööstusele.\nOlev Ait küsib\nKuipalju saavad maamehed-piimatootjad nüüd rohkem piimaliitrist kui 4 aastat tagasi? Kuidas on see võrreldav teiste EESTI piimatööstustega.\nOn selge, et vend elab talinas, aga seal piimatööstust ei ole. Eks talle tehti pakkumine. Kas see pikalt vastu peab, pole kindel, aga tahab nii kangesti talinas elada ja selles ongi selle tarkpea kogu tarkus.\nOlev Ait piimatöötajast Kivisest\nLoo pealkiri näitab, et mehel pole kõik paigas. Ja see ei ole vihakõne, see on TEGELIKKUS.\nOlev, vaata ega see arvutivärk tõepoolest igaühele ei sobi. Mine loobi oma sõnnikut parem põllu peal.\nKui Volli kallal võtta ei saa, siis võetakse Olevi kallal. Küll on inimestel ikka kurb ja karm elu, et oma nime anonüümses kommentaariumis nii suureks puhuda ei suudeta.\nSeda Saaremaa ja Hiiumaa vahelist ühendust olen mina ka mõelnud. Üks sild ja ülejäänud tamm muidugi avadega. Selle tööga saaksid ka kohalikud hulk aega leiva lauale. Ning nagu Hr. Kivine mainis saaks pärast ülejäävad praamid panna Virtsu-- Kuivastu liinile.\nMis te jamate, aga hülged, kalad, muud merelised isendid?\nVarsi hakkab keskit tammi avasid juurde tegema.\nHiiumaa Saaremaa tamm võib tulla koos trammiga läbi Vormsi ja Noarootsi ehk ka peale Suur Väina või siis Irbemi ühendust.


autor Uduur Salu at 12:48:00 PM\nLabels: cross-process, foto, Ruudu Ulas, suvitushooaeg pärnus\nMudlum June 1, 2011 at 3:05 PM\nZA/UMi isikukultus on siiski esindatud Ruudu varvaste näol.\nIir June 2, 2011 at 9:45 PM\nTäiega meeldivad:) Suitsetav pilt Rihost on eriti armas:P\nnäe vaata pildi pealt paistab nagu tänapäeval oleks mõtet elada.\nVõi siis pilte teha\nAleksander Rostov June 3, 2011 at 4:35 PM\nAga tegelikult päriselus ju pole kõik nii akvamariin!\nAleksander Rostov June 3, 2011 at 4:57 PM\nVõi on? Pean tunnistama et pole paar nädalat eriti väljas käinud.\nIir June 5, 2011 at 11:23 AM\nAleksander isegi minul on praegu väljas tunne, et elu on liiga ilus:D Mine vaata kindlasti;)


JAMIESON D VITAMIIN NÄRIMISTBL SHOKOLAADIGA 1000IU N100\nToidulisand suhkru ja magusainega, ei sisalda kunstvärvaineid.\nJamieson Vitamiin D3 1000 IU. Naturaalse šokolaadi maitsega ja lõhnaga närimistabletid.\n„Jamieson Laboratories“ poolt väljatöötatud vitamin D saadakse lanoliinist, mille allikaks on Austraalia ja Uus-Meremaa mägitalude lambavill. Seda peetakse üheks kõige loomulikumaks D-vitamiini vormiks. Vitamiin D aitab hoida luid, hambaid ja lihasetalitlust normaalsena. Aitab kaasa normaalsele vere kaltsiumisisaldusele, immuunsüsteemi normaalsele talitlusele. Osaleb rakujagunemise protsessis. Jamieson toidulisandite tootmises kasutatakse eksklusiivset tehnoloogiat „360 Pure“, mis hõlmab mitte vähem kui 360 tootmiskvaliteedi kontrollietappi. See on ohutuse, puhtuse ja efektiivsuse sümbol, mida võib usaldada.\nPäevaseks tarbimiseks soovitatav kogus 1 tablett\nD-vitamiin 25 µg 1000 RÜ (500% NRV-st *)\nKoostisosad: dekstroos, paakumisvastased ained: mikrokristalne tselluloos, taimne steariinhape, taimsete rasvhapete magneesiumsoolad; maitsestatud šokolaadi maitsega; paakumisvastane aine ränidioksiid, sukraloosi magusaine, kolekaltsiferool.\nGMO vaba, ei sisalda allergeene.\nÄrge ületage päevaseks tarbimiseks soovitatavat kogust\nToidulisand ei asenda mitmekülgset ja tasakaalustatud toitumist ja tervislikku eluviisi\nHoida temperatuuril 15 ° C kuni 25 ° C lastele kättesaamatus kohas.\nTootja: Jamieson Laboratories LTD\nTurustaja: OÜ Recesus, Kopli 25-302b, Tallinn 10412, e-post: info@recesus.ee


Ulmekirjanduse BAAS - Patrick Rothfuss - Libahundi päevik\nThe Doors of Stone (2020)\nThe Name of the Wind (2007)\nThe Wise Man`s Fear (2011)\nThe Slow Regard of Silent Thing (2014)\nThe Lightning Tree (2014)\nThe Road to Levenshir (2002)\n· Helen Käit ·\n29.06.2019, kell 17:04\nTäiesti võimalik, et ma ei peaks üldse seda lugu arvustama, sest ilmselgelt ma ei ole niisuguste lugude sihtgrupp – st minu parima arusaamise kohaselt õrnas eas olev nooruk (ja pigem ilmselt varateismeline tütarlaps ja võibolla ka mõtlemise tasemelt sinna samasse vanusesse kinni jäänud varakeskealine isik). Autor tundubki eeskätt olevat edukas noortekate ja miskit sorti „seebikate“ kirjutamises. Iseasi jah, kas just rohkem kui 10 raamatu avaldamine ilmtingimata edukuse kriteerium on...\nMinu jaoks ei toimi viimase piirini ülekasutatud skeemid: jou, olen teismeline tüdruk/poiss, mul on mingid salajased võimed, tead ja ma siis autori suvast johtuvalt olen neist teadlik või mitte ning mul on nüüd missioon, olgu selleks kättemaks, tõe avastamine või lihtsalt mingi seikluse läbi tegemine, lahe värk, tead… No vabandage väga – ei ole lahe. Tüütu on.\nSeesinane jutt on kokku võetav umbes selliselt: olen koolis tiinekas, olen libahunt, mingid vastikud tüübid on mu klassis, kiusavad mind, sest ma ise olen selline eemaletõukav friik, ma tahan neile kätte maksta, see siin on mu päevik... Mingis mõttes kvalifitseeruks see „koolitulistaja sisekaemuseks“ ainult, et tulirelva ja tulistamise asemele on siis kirjutatud ’libahunt’. Kusjuures – juttu lugedes (NB! Autorit teadmata!) tuli mulle loo lõpus suht suure üllatusena, et peategelane on hoopiski poiss. Kuidagi oli esimestest lõikudest nii ilmselge, et see on tüdruk. Tagantjärgi targana ei oska seda muud moodi kommenteeridagi, kui et ilmselt on tegemist „naisterahva käekirja“ efektiga. Ja ärge palun küsige, mismoodi seda peaks tunda olema. Mõnikord kuidagi lihtsalt on.\nMinu lugemise aegsed kommentaarid olid sellised:\nPeategelane on libahundineiu koolis.\nKoolikiusamise episood on omamoodi õõvastav – klišeelik, aga siiski mõjus – kummalisel kombel leevendab minu negatiivset esmamuljet tekstist.\nKahju ainult et suhteliselt algusest saab selgeks, et tüdruk plaanib mingit verist arveteõiendamist. Kah klišee ju.\nHea üllatus oli muidugi lõpetuseks see, et peategelane on hoopis poiss! Ei tea, kuidas see mul algusest peale on kahe silma vahele jäänud... Miski kirjatüki juures ütleb mulle, et autor on tüdruk.\nKokkuvõttes ei ole ma selle looga siiski rahul – liiga keskpärane. Liiga ebausutav on see lõpu rappimise stseen\nTundub, et Reaktorisse on läinud minimaalsete korrektsioonidega versioon – seega jäävad mu varasemad kommentaarid kehtima. Ka aeg pole armuline olnud, tugev negatiivne reaktsioon on selle jutu suhtes jätkuv.


TTÜ ja Eesti Mereakadeemia ühisõppekavadel saab õppida väikelaevaehitust ja merendust - Estonian World Review\nTTÜ ja Eesti Mereakadeemia ühisõppekavadel saab õppida väikelaevaehitust ja merendust\nMerenduse magistriõppekava ühendab endas merendusvaldkonna traditsioonid ja uusimad saavutused loodusteadustes (okeanograafia, meteoroloogia ja keskkonnakaitse), inseneriteadustes (ehitus, masinad, infotehnoloogia, soojus- ja energiatehnoloogiad) ja ühiskonnateadustes (ökonoomika, juhtimine, logistika).\nMerenduse magistriõppe kava on ainus Eestis merenduse valdkonnas. Samuti on see esimene rakenduskõrgkooli ja ülikooli ühine magistriõppe kava. Õppekaval on kolm spetsialiseerumist: meretranspordi juhtimine, laeva tehniline ekspluatatsioon ja laevajuhtimine ning hüdrograafia. Õppekava on hea näide konstruktiivsest ja vastastikku kasutoovast koostööst ülikooli ja rakenduskõrgkooli vahel.\nmerenduse magistriõpe: Anatoli Alop, Eesti Mereakadeemia, , tel 613 5524\nväikelaevaehituse eriala: Jaanis Prii, TTÜ Kuressaare Kolledž, , tel 452 4031


Kasutatud Gehlmax ehitustehnika müügis - Eesti - Mascus Eesti\nTe olete siin: Mascus Eesti > Ehitustehnika > Gehlmax\nSL 4635 (1)\nKasutatud Gehlmax ehitustehnika müügis\nSirviga kasutatud müügisolevaid Gehlmax ehitus üle Euroopa. Värskeimad kuulutused kuvatakse esimesena. Et sorteerida kasutatud Gehlmax ehitus vajutage soreetimisnuppe nagu mark, väljalaskeaasta, hind, töötunnid, riik.Et otsida kasutatud brände.\nGehlmax RD 15/18D Mini Dumper\n7 869 EUR\nGehlmax 2610 Med overfaldsskovlÜldine hinnang: 2\nGehlmax SL 4635\n2003 2 800 h\n2007 2 576 h\nGehlmax 3825 SkridsteerÜldine hinnang: 2, Mootori võimsus: 35\n2003 1 250 h\nSee on täielik nimekiri kohe saadaolevaid kasutatud Gehlmax ehitustehnika müügiks.Kui olete mõnest kuulutusest huvitatud vajutage kastikesele selle kõrval et lisade kuulutus lemmikutesse Gehlmax ehitustehnika. Kui soovite teha detailsema pärinug palun lii


Vene ühendused kutsusid vägivallast hoiduma - www.virumaa.ee\n« Pronkssõdur toimetetakse kalmistule 8. maiks\nVene meedia pronkssõduri teemal »\nVene ühendused kutsusid vägivallast hoiduma\nAutor Avo | Avaldatud: 29. apr. 2007\nVene Erakond Eestis, ühendus Vene Kultuuriautonoomia ja Vene Kodanike Liit kutsusid pühapäeval Eesti elanikke vägivallast hoiduma.\n“Konflikti edasine eskaleerumine seab ohtu meie riigi ja selle elanike julgeoleku,” öeldakse läkituses. Me loobume praegu teadlikult juhtunule hinnangu andmisest ning kutsume kõiki ühiskondlikke ja poliitilisi organisatsioone viivitamatult dialoogi alustama.”\nPöördumises tehti ettepanek moodustada eesti- ja venekeelsest poliitilisest ja ühiskondlikust eliidist ühiskondlik nõukogu, et otsida vastastikku vastuvõetavaid lahendusi ja saavutada ühiskondlik üksmeel, teatas BNS.\n“Meie mõistlikkusest ja ühisest tegevusest sõltub täna riigi edasine saatus,” seisab avalduses.\nPöördumine on adresseeritud presidendile, parlamendile, valitsusele, kõigile erakondadele ja avalikkusele.


Aretaja vs. tootja. • Üldised jutud • www.pisi.ee\nAretaja vs. tootja.\nPostitas nuki8 (Teema autor) » 16. november 2009, 15:12\nKui tuba on linde täis ja oled neid kolmkümmend aastat kasvatanud ning märkmeid teinud, pole tegemist veel aretusega.\nAretaja peab tundma geneetikat ülitäpselt. Lindude heaolu peab esmatähtis olema. Toidud, haigused jne. Aretaja peab oma linde rõngastama. Ükski aretaja, ei sea oma hoolealust ohtu. Aretaja peab käima koolitustel ja ennast pidevalt arendama. Aretaja staatus, pole seaduse poolt veel reguleeritud. Soomes käib selle nimel töö, et kehtestada aretajatele kindlad reeglid.\nKuid inimene, kes linde ohjeldamatult paljundab, EI OLE ARETAJA!\nTooksin siin välja 2 nn. "aretajat", kes ei vääri staatust, mille nad ise endale võtnud on.\nKuid ma ei saa seda teha, sest siis võibolla kustutataks minu postitus. On mõned astunud välja selliste loomapiinajate vastu, Kuid pisis kustutatakse nende kommentaarid. Saan aru, võibolla nende vestlus läks igasugustest piiridest välja, kuid see on teema, mis ajab vihale.\nViimati muutis nuki8 16. november 2009, 22:31, kokku muudetud 1 kord.\nPostitas Annie » 16. november 2009, 19:27\nKommentaarid kustutatakse, kui nad ületavad piiri, muutuvad labaseks.Pealegi foorumis klatšimine ei vii meid kuhugi. Kui kellelgi on teada, et keegi paljundab linde arutult, hoolimatult, siis alati võib ühendust võtta loomakaitseseltsiga. Iseasi, palju loomakaitseselts siin ära teha saab. Võib-olla lähevad kohale ja vaatavad kui lindudel on tõesti alla arvestuse elamistingimused, siis võib-olla võetakse midag ette... ei tea....\nJah, meil on seadused reguleerimata. Kuid ka seadused ei anna veel midagi. Vaata koertemaailma. Tõukoerast teeb tõukoera tõutunnistus. On teatud nõudmised (konkreetsete tõugude puhul näiteks terviseuuringud jne), mis peavad olema täidetud, et pesakonnale üldse pabereid saada, kuid ega see ei sega veel paberiteta koeri paljundamast, müümast, sest ükski seadus seda ei keela. Lindudega on asi hullem, kuna ka nende aretus on reguleerimata. Keegi ei oskagi kusagilt alustada. Kus tehakse Eestis koolitusi? Nuki, Sinu vaated on kõik väga õiged ja üllad, kuid kui kõik nendest tingimustest kinni peaks, mis Sa siin välja tõid, siis enamus ei tohikski on papagoidele järglasi teha, sest nad poel aretajad. Ok, ta ei peagi aretaja olema... aga miks ta siis laseb poegi tulla? Niisama huvist?\nViimastel aastatel olen mina jõudnud järeldusele et ei tahagi oma viirudele pesakondi. Ma ei tea lõpuni nende päritolu, ma ei tea, kas ja kellele õnnestub mul tibusid anda ja minu arvates on meil poodides niigi viirude uputus.\nAga teema iseenesest on hea - kes on aretaja, kes kasvataja jne.\nPostitas nuki8 (Teema autor) » 16. november 2009, 19:48\nKõik see asi ongi väga segane. Kuid inimesed peaksid teadma, kes on aretaja ja kes mitte. Loodan, et tulevikus saavad aretajad mingi paberi, mis tõestab, et nad on aretajad. Koolitustel saab välismaal käija. Kui ollakse nii tark, et juletakse nimetada ennast aretajaks, siis peaks olema sellel isikul täiuslik koduleht või raamat välja antud.\nKui tuba, kus linnud elavad on nagu sealaut, haiseb mustusest. Külalised näevad surnuid elavatega koos, siis pole tegemist aretajaga. Ma ei oskagi sellisele nime anda.\nMul pole selle vastu midagi, kui inimene oma viirusi või teisi linde paljundab. Kuid ta peab ennekõike lähtuma lindude ja tibude heaolust. See on jube kui keegi tuleb rääkima, et näed, sain aretaja käest kuu vanuse tibu...mis ma tegema pean? Iga üks, kes kasvatab ja müüb linde, peaks andma edasisi juhiseid, õpetusi ja loomakliinikute kohta teavet. Tibusi ei tohi nii varakult loovutada, seades sellega linnupoja elu ohtu.\nPostitas Eva4 » 16. november 2009, 20:03\nMa arvan, et pole tähtsust mis liigiga tegu on - aretajal/kasvatajal ja tootjal on väga lihtne vahet teha. Aretajal/kasvatajal on iga paaritus läbi mõeldud ning veedab palju aega mõeldes keda kellega paaritada. Samuti iga pesakonna eesmärk on saada vanematest paremaid poegi ja iga paarituse eesmärk on lisada midagi head sellele liigile (tervis, iseloom, tüüp, värvus - selles järjekorras). Kasvataja suhtleb välismaa kasvatajatega (sest Eestis ei ole kasvatajaid, kes oleks mitukümmend aastat aretusega tegelenud ja oskaks nõu anda). Ta tunneb muret iga poja pärast, kes kodust lahkub ning teeb endast kõik võimaliku, et leida neile võimalikult head kodud. Ta kogub infot oma loomade/lindude järglaste kohta ja ta ei paarita tundmatu taustaga loomi/linde ilma väga mõjuva põhjuseta. Elementaarselt on tal kõikidele loomadele/lindudele sobiliku suurusega puurid, sobiv söök jne.\nTootjatel on enamasti tihedamalt loomade/lindude poegi ja viivad loomi/linde loomapoodi. Nad ei tee endast kõike, et järglased saaks võimalikult head kodud. Paarituste eesmärk on saada ilusaid värve ja armsaid poegi. Samuti tegelevad paljud tootjad mitmete erinevate liikidega korraga.\nKui inimene, kes nimetab ennast kasvatajaks/aretajaks, ei oska seletada põhjalikult iga paarituse kohta miks see paaritus toimus just nende vanemate vahel, mis eesmärk on sellel pesakonnal ja mida kasvataja loodab liigile juurde anda selle paaritusega, siis tõenäoliselt ei ole tegemist kasvataja/aretajaga.\nPaber ei tõesta tegelikult midagi, sest igaüks võib "õiget juttu ajades" paberi saada. Oluline on loomade/lindude võtjaid harida, et nad oskaks kasvatajal/aretajal ja tootjal vahet teha.\nPostitas nuki8 (Teema autor) » 16. november 2009, 20:15\nLisan, aretaja peab olema liigi standardiga kursis. Praakima välja järglased, kes on nõrga rühiga, agressiivsed jne. Geneetika tundmine peab olema põhjalik. Aretajad ei räägi tõupuhtast või haruldasest linnust, kui ei saa seda tõestada DNA uuringuga.\nSee, kes laseb oma loomakestel vahel poegi tulla, ei nimeta end aretajaks on hobikasvataja. Ka hobikasvataja peaks olema kursis nii mõnegi olulise asjaga..tibudele parimad kodud leidma ja vajalikku infot kaasa andma.\nViimati muutis nuki8 16. november 2009, 20:34, kokku muudetud 1 kord.\nPostitas Annie » 16. november 2009, 20:30\nEva4-ga 100 % nõus.\nPostitas awely » 16. november 2009, 20:33\nAsja tuleks ka siiski mõistusega võtta. Reklaamitakse, et KORTERIS elab üle 300 linnu!!!! Kuidas saab sellistes tingimustes tagada igale liigile ja igale linnule vastavaid tingimusi? Kuidas jätkub aega ca 300 linnu sotsialiseerimiseks?\nNeed oleks minu küsimused.....kasvatajad vist oskavad vastata, siin foorumis ju ka neid nagu olen aru saanud.\nPostitas Annie » 16. november 2009, 20:39\nSiin ongi vahe, kas inimene kogub ja paljundab linde või aretab.\nPostitas amadiin » 16. november 2009, 20:41\nIga aasta on olnud linnufoorumis inimene, kes on põhimõtteliselt tõstatanud üles lindude aretuse ja pidamise tingimused. Ja enamust neist ei ole usutud, tempeldatakse konkurendi lobaks, labasteks jne.\nNuki 8, sinupoolne on hea üritus, aga kahjuks ei vii see edasi kui julged konkreetsemalt õelda hakatakse postitusi kustutama.\nKustutati ka minupoolsed, need ei olnud labased vaid kõik andmed kontrollitavad, seega ei paku mulle enam siia mingit huvi midagi kirjutada ega jagada ka oma teadmisi, kogemusi.\nAga eestis ei ole linnuaretajaid, on tootjad ja on hobykasvatajad.\nHobykasvatajana tooksin Malle- ta on tõesti asjaga vaeva näinud, teinud kodulehekülje ja teadmisi on ka üksjagu.\nTootjaid nimetama ei hakka- enamus teab neid ise.\nJa loomakaitseselts jääks arvatavasti uksetaha, sest mis kohustub sellisel inimesel neid omale korterisse laskma?\nPostitas nuki8 (Teema autor) » 16. november 2009, 20:43\nMul on 5 nümfi..kui olin kodune, siis oli aega neid sotsaliseerida. Iga jumala päev pidi, iga paari tunni tagant, korra vähemalt iga ühega eraldi 5-10 min tegelema. Praegu ma enam ei jaksa, sest käin tööl. Mul on ainult üks nümf taltsaks jäänud. Teised tulevad küll käele, kuid näen, et nad muutuvad järjest metsikumaks.\nÜtlen omast kogemusest, et suuremat arvu linde pole võimalik taltsutada, ühel inimesel.\nSamas, ega see taltsutamine nii oluline polegi. Tähtis on oma hoolealustega armastavalt ümber käija. Luua neile parimad võimalikud tingimused.\nPostitas Eva4 » 16. november 2009, 20:55\nJah, standard on ka oluline. Iga liik peab ikka oma liigi moodi välja nägema. Aretada võib ju loomi/linde ükskõik milliseks ja loom/lind peab ikkagi lõpuks nägema välja nagu oma liigi esindaja. Geneetika osas samuti peab teadma millised probleemid on pärilikud, millised on keskkonnast sõltuvad jne (näiteks kui täiskasvanud rott saab pikalt 20% proteiiniga toitu, siis on tal väga suur kasvaja oht). Rottidel ei ole tõuge, aga jah lindude puhul peaks aretaja ikkagi tegelema tõupuhaste loomadega.\nMa tegelikult mõtlesin juba enne hobikasvatajatest kirjutada...kes on hobikasvataja? Kõik kasvatajad/aretajad on hobikasvatajad, sest eetliselt aretusega tegeledes ei ole võimalik seda äriks nimetada. Minu nägemuses on kasvatamine/aretamine hobi ja kui ta enam hobi ei ole (näiteks äri hoopis?) siis on midagi valesti ja lõppkokkuvõttes tegeleb see inimene tootmisega, sest vastutustundlikult aretusega tegeledes ei ole võimalik teenida.\n300 linnu kohta ei oska midagi öelda, aga mul hetkel kodus 40-50 roti vahel (kes viitsib loeb kodukalt täpselt üle ). Minul enamus rotte kodus ei sobi aretuseks ja uutel kasvatajatel on paratamatult rohkem loomi. Need 40-50 looma on aga kõik silmas pidades burmese ja black eyed siamese liini (kaks eraldi liini) alustamist st. kui ma tegeleks veel paari värvusega, siis mul peaks kodus 100-200 looma olema. Enamus rottide kasvatajatel on 30-50 roti vahel ja alustavatel rohkem. Võibolla keegi, kes teab lindude arvudest kasvatajatel, oskab seda paremini kommenteerida.\nPostitas Annie » 16. november 2009, 21:09\nPisi foorum päris kindlasti ei kaitse arutult paljundajaid. Kui postitusi kustutatakse, siis ju on selleks põhjust (ei tea ju konkreetset näidet tuua, sest mina isiklikult kasvatajate teemalisi postitusi ei ole kustutanud ega tea ka, milliseid on mõeldud), aga kindlasti ei tehta seda kellegi kaitsmiseks või millegi mahavaikimiseks.\nAga miks mitte teatada loomakaitseseltsi? Kui inimesel midagi varjata pole, siis küll laseb nad ka uksest sisse. Kui ei lase, siis tehakse juba sellest omad järeldused, ma eeldan. Sest ega need "kasvatajad" ju kuhugi kao, "aretavad" ja "kasvatavad" edasi. Kunagi saab nendega ikka ühendust.\nPostitas nuki8 (Teema autor) » 16. november 2009, 21:19\nOlen aru saanud, et enamus lindudel polegi tõuge. Viirudel inglise viiru ja ameerikaviiru. Mingid kindlad värvused on aretatud. Haruldased värvused ja teatud kehakuju. Ühes foorumis läks kismaks, kui keegi müüs tõupuhast ja haruldast lembekat, kes muutis värvi, kui valgus teatud nurga alt langes. Samas ei saanud ta tõestada, et lind on just see haruldane lind. Labor peab enne proove analüüsima, mida tehakse välismaal. Lõpuks, et linnust lahti saada, müüs ta sulelise odavamalt, kui muidu müüakse.\nOlen täiesti Evaga nõus, et vastutustundliku aretusega, kasvatusega pole võimalik teenida.\nSamas võiks vähemalt pisi foorumis need nimed välja tuua, kes on tootjad. Siis osadki inimesed teavad, kelle eest hoiduda. Võiks kirjutada, kui on kindlad tõendid ja oma silmaga seda olukorda tootja kodus nähtud.\nRe: Aretaja vs. tootja.\nPostitas Kissu » 17. november 2009, 01:38\nFoorumi on kirjas, et me ei toeta sellist käitumist (ei loomade pidamist ega paaritamist). Avalikku "musta nimekirja" siia foorumisse aga ei tule. Põhjus on väga lihtne - selle eest võib veebilehti väga kergesti kohtusse kaevata hea nime määrimise pärast. Sel teemal ei kavatse rohkem vaielda.\nKui kellegi arvates on vaja need nimed avalikuks teha, siis palun väga - tehke omale eraldi koduleht (kasvõi hot.ee alla) ja pange sinna need kirja. Või veel parem - rääkige Eesti Loomakaitse Seltsiga. Nende lehel oleks see nimekiri igati loogilisem koht ja sinna võib siis ka koera-, kassi- ja muud pidajad lisada. Sellist lehte võib siia linkida.\nMis puutub neisse väidetavatesse tõenditesse, siis palun - kirjutage avaldus loomapidamise eeskirjade rikkumise kohta. Ja mitte loomakaitseseltsile, vaid konkreetselt politseisse - neil on õigus kohal käia ja kontrollida olukorda. Kui see tõesti nii jube peaks olema, nagu vihjatud, siis ei jää see vast politseinikel ka kahe silma vahele (eriti kui mõni loomakaitsja kaasas). Link:\nPostituste kustutamise all on siin ilmselt mõeldud peamiselt lemmikloomapoe "38 papagoid" teemat. Need postitused on tegelikult alles, aga ainult moderaatoritele nähtavad. Eemaldamise põhjus oli see, et kasutaja esindas seal ainult loomapoodi ja mitte iseennast, ning seetõttu ei olnud isiklikud rünnakud tema pihta kuidagi põhjendatud. Postitusi ei kustutata kuigi kergekäeliselt - selleks peab siiski põhjus olema, mille üle otsustab moderaator või administraator.\nSamas on selline vestlus, mis on vahet aretajatel, tootjatel ja niisama loomapidajatel, siin foorumis igati teretulnud - see võimaldab tulevasel loomaostjal vahet teha, kellega on tegu.\nPostitas nuki8 (Teema autor) » 17. november 2009, 01:55\nMa väga loodan, et inimesed, kes on seda olukorda näinud, kirjutavad Eesti Loomakaitse Seltsile.\nKui aus olla, siis olen skeptik selle koha pealt. Sama hästi võib minna politseisse avaldust kirjutama, et naaber peab madakaskari tarakane liiga väikestes puurides ja litsub üleliigsed tarakanititad jõhkralt laiaks vms.\nRohkem tegeletakse ikka koerte ja kassidega.\nPostitas 38 papagoid » 20. november 2009, 21:48\nLoen ja imestan , politsei koju käima. 300 lindu ühes korteris- Lemmikus oli ju ometi kirjas 150 kodus. sama palju poes.\nHaruldane lind- aretaja tee DNA test- see haruldane lind tähendab ju haruldane liik Eesti tingimustes. Värvimutatsioone on kindlasti ka vähemesinevaid ehk siis haruldasi, seda ei saa ka eitada, kuid selle tõestuseks teste teha?\nStandard, tõug, praakima välja järglased, kellel on nõrk rüht- jumal küll, mida see veel tähendab ? Ja kuidas siis ja millal hävitada linnupoeg , kes seisab nn nõrga rühiga? Kust on selline asi üldse võetud? Ja kus on inimesel julmust sellist asja väita?\nEsitan siis ka oma nägemuse tootjast ja kasvatajast.\nOlen näinud tootmist- kasvandusi, kus on meeletult linde, keda peetakse ruumides, kus nad valimatult paarituvad, tihti lähisuguluses olevate kaaslastega ja müügiks püütakse kinni lihtsalt võrgutäite kaupa linde . Väiksemad linnud on pisikestes puurides , mida on sadu ja paari pannakse lihtsalt isane ja emane- kes teab siin kellegi sugupuud. Näinud hulgimüüki, kus kastide viisi ahtates tingimustes virelevaid sadu linde, Puure 300-500 linnuga,kokku tuhandeid , nagu pesu nööril tihedalt koos. See on tootmine. Seda näinuna ei tahagi enam osta nö. välismaist lindu poodidest-just sealt võib saada geneetilise defektiga linnu.\nNäinud olen ka kasvandusi, kus on lindudel paari kaupa sise- ja välispuurid ja järglasi saavad nii aarad, kui jakod, kakaduud. Maas on marmorplaadid ja kõikjal ülim puhtus. Citesi kuuluvad linnud saavad kaasa paberid- see on kasvandus.\nMis on siis minul? Keegi ülalkirjutanutest ei ole meil käinud kes aasta- kes 4, kes üldse mitte. Üks nendest tõi mu lindudele , nagu hiljem selgus, reostatud teri ja seda mitte heade kavatsustega. See on fakt ja tõestatav. Väita seda, mis-kes, kuidas on mul kodus praegu .....\nMul on kodus 30 liiki linde. Väga palju elab vabalt toas, pesitsevad linnud on puurides. Olen samuti lugenud arvukalt materjale lindudest, kuid mul on midagi sellist, mida kellelgi teisel vähemalt Eestis ei ole- kogemus ja hulgaliselt tähelepanekuid kooselust sadade erinevate lindudega üle 30-st liigist. Iga lind on unikaalne, eri liikide kooselu jälgida on samuti unikaalne võimalus. Mul on väga palju kogunenud teadmisi liikide kooseksisteerimisest , käitumisest, pesitsemisest , tibude kasvatusest ja lindude sotsialiseerimisest. Terviseprobleemide lahendamisest ja erinevalt mitmest foorumlasest ei arva ma ikkagi, et olen jumal taevas ja loomaarstid ei tea midagi. Teavad küll, kuid kindlasti on selliseid asju , mida tean , olen proovinud, arstid mitte- selle asja nimi on praktika. Seda enam, imestan ma, kuidas siin foorumis antakse nõu, et-- kui muna on paar tundi jahtunud, sünnib väärakas tibu--seda kas siis vaimselt või füüsiliselt? Siis peaks looduses kõik linnud väärakad olema, sest linnud jätavad ikka mune mõneks ajaks üksi.\nTahan selle kõigega öelda, et oma sõnade eest tuleb vastutada- et kindlalt väita midagi, tuleb seda raudselt teada- see foorum on ju mõeldud eelkõige kogemuste jagamiseks ja suhtluseks. Kui siin keegi midagi valesti arvab ja teine teadmatu selle järgi ka teeb, võib keegi kolmas selle tõttu surra. Ja see kolmas on ju süütu lemmikloom või lind. Natuke rohkem hoolivust, kaastunnet, vastutustunnet ja oma sõnade eest vastutamist.\nPostitas Sirtsu56 » 20. november 2009, 21:57\nKonkreetne vastus ''38 papagoid''\nPostitas nuki8 (Teema autor) » 20. november 2009, 22:12\nOi, ma ei viitsi sinuga vaielda 38 papagoid. Mulle rääkis seda väljapraakimise asja Ida-Emilia. Küsisin temalt, kes on aretaja. Usun, et peaksid teda tundma. Munade jahtumise asja uuris Kellyara enda tuttavalt, kellel on päris kõvasti kogemusi.\nViimati muutis nuki8 25. märts 2010, 16:11, kokku muudetud 1 kord.\nPostitas 38 papagoid » 20. november 2009, 22:44\nEi lähe küll otse teemasse. kuid et asi saaks lõplikult selgeks kõigile, vastan\nKehv rüht- selle all võidakse mõelda vanemate poolt ära magatud jalgadega tibu- esineb eelkõige vale allapanu korral või selle puudumisel- raske ema magab poja jalad liigestest laiali. Esineb nümfidel, olen ka viirukatel kuulnud, ühel konkreetsel juhul sain ka linnuomanikule abi osutada ja tibu jalad said korda. Ma tõesti loodan-mõtlen, et keegi vale rühi pärast linnupoegi ei ....\nLinnud hakkavad oma mune hauduma tihti alles 2-st munast. Osad kanaarikasvatajad koguvad näiteks enne kõik 4 muna linnu alt järjest ära ja vahetavad plastikmunadega, siis linnule korraga alla tagasi pannes , on kõik tibud samal ajal koorunud ja kõigil on suurem võimalus samavanustena ellu jääda. Embrüo on väga vastupidav ja ema paaritunnine äraolek ei tee mingit korvamatut kahju. Muidugi, Antarktikas jah, kuid meie räägime ju toalindudest.\nJa ma väidan veel kord, et kõigil, mida väidad peab olema tõendus, kuulujuttude järgi midagi koostada. nojah.\nPostitas Annie » 20. november 2009, 22:45\nNuki, ma olen seda ennegi öelnud ja ütlen jälle -Sa teed liiga kiireid järeldusi ja otsuseid. Ma ei kahtle, et hoolid lindudest, kuid ära ürita kõike liiga kiiresti. Oota, kuniks Sul on enda lindudega kogemused. Ida-Emilia on noor tüdruk, vist nii 20-21 aastane, kes kindlsti teab lindudest palju, kuid mõtle ise, kui suured on tema vanust arvestadaes tema kogemused. Kellyaral on kodus suured papagoid, kui palju ta teab näiteks nümfidest....\nMitte et keegi oleks midagi valetanud, aga kuna Sa ise praegu oma postituses ütlesid, kellelt Su teadmised põhinevad, siis tahan öelda, et enne kui midagi foorumis tõeterana välja käid, oota natuke või vähemalt ütle, et see on vaid arvamus või kellegi teise kogumus, mitte absoluutne tõde.\nJa veel... 38 papagoid, mina rääkisin loomakaitseseltsist, mitte politseist. Kas on siis õigem foorumis selja taga kedagi kiruda (kui väidetavalt on tõendeid, et inimene piinab kodus linde hoides neid liiga väöikestes puurides) või võtta midagi konkreetsemat ette ja teatada loomakaitseseltsile. Kui nad tulevad ja näevad, et asi korras, siis on ju kõik ok. Foorumis kirumine ei muuda mitte midagi.\nPostitas nuki8 (Teema autor) » 20. november 2009, 22:50\nPostitas amadiin » 21. november 2009, 20:43\nMina suhtungi juba asjasse positiivselt\nPoe avamine paar kuud tagasi, on kindlasti positiivne nähtus, 150 poes ja 150 kodus, seoses sellega on kindlasti võimalik luua neile teistele 150 nüüd paremad tingimused kodus.\nKuigi seekord jääb arusaamatuks keda sa selle kasutajanime all esindad, kas ennast või poodi.\nJa nagu sa väidad, kes käis külas 4.a, kes aasta tagasi, siis loodan, et nüüd saavad kõik vaid positiivseid muljeid.\nUsun, et halvemaks ei saa meil loomapidamisolukord enam minna, sest aastaid tagasi ei olnud loomakaitse seltsi, kes oleks poodides kontrollinud loomade-lindude haruldust ja nende hoidmis tingimusi. Praegu on asjad ikka tõesti paremuse poole liikunud.\nStandard, tõug, praakima välja järglased, kellel on nõrk rüht- jumal küll, mida see veel tähendab ?\nTooks siin näitena välja koeraaretuse, mis on siiski eestis juba päris arvestatav, keegi ei pane kutsikat magama kui vastavalt tõule ei ole tal värv, kõrvade hoiak ja palju muid kriteeriume, normis, need koerad müüakse edasi lemmikuteks odavamalt ja ei lubata ka aretuses neid kasutada.\nSama peaks olema ka lindudega, et seletataks inimesele probleemi ja keelataks kasutada aretuses, aga lemmikuna ei keela neid keegi pidada.\nLooduses kui on probleeme, teeb loodus ise omad valikud, nõrgad ei jää ellu, aga tubaste puhul me poputame-toidame-ravime ka need nõrgad elujõulisteks.\nIda-Emilia teadmistes ja kogemustes nümfide vallas mina ei kahtle, kuulsin temast esimest korda 3.a tagasi, siis räägiti temast nii siinpool kui ka soome kasvatajate poolt vaid positiivset ja kindlasti on ennast lihtsam täiendada kui omad vaid ühte liiki sulelisi, kellele pühendad kogu oma aja. Ja vanus kui ta on 21.a näitab vaid, et ta on täiskasvanu ja teab juba mida räägib.\nSoome kasvatajad peab tunnistama väärivad kasvatajaks nimetamist, sest olen ise neilt palju abi saanud küsimustes, millele ei oska meie inimesed midagi kosta.\nPoola-tsehhi kasvandusi ei saa meie omadega võrrelda, aga jah tuttav käis ja pildistas, see on tõesti jube ja kahjuks tuli tookord ka suurem partii erinevaid linde ka eestisse. Toodi nn. uut verd oma kasvandustesse.\nSeda näinuna ei tahagi enam osta nö. välismaist lindu poodidest-just sealt võib saada geneetilise defektiga linnu.\nMina isiklikult ei pelga esimesena geneetilist defekti kui seda, et need linnud ei läbi mingit karantiini vaid lähevad nii poodidesse kui ka inimestele ja siin mängib tõesti rolli vaid antud ostja teadlikkus kuidas viia läbi karantiin ja millist parasiitide tõrjet profilaktiliselt läbi viia.\nSiinsed juhtumid nagu reostatud terad, selleni langevad tõesti väga väiklased inimesed, ühe eest sa mind hoiatasid, et ei jätaks teda üksi oma lindlasse, sellest suust tuli tõesti pärleid, ma paar kuud jälgisin seda tsirkust ja siis mulle tõesti aitas.\nMina soovitan asja kohtusse anda, mille lahendit ootan huviga.\nAsju mida arutada, soov muuta oleks palju, alates siinsete lindude rõngastamisest kuni ka selleni välja, et nagu on kohustus koeri vaksineerida, oleks ka linnumaailmas mingid kohustuslikud visiidid aastas linnuomanikel viia linnuväljaheitest proov kontrollimiseks loomaarstile. Võiks pikalt jätkata, aga mis see annab?\nKes on ärritatud hingaku rahulikult sisse-välja ja mõelgu, et varsti kuulutatakse välja jõulurahu-ilus aeg, oleks vaid lumi maas\nPostitas Annie » 21. november 2009, 21:16\nMiks mulle tundub, et siin minnakse nimesid nimetamata väga isiklikuks? Minu meelest on praegu ainukesed erapooletud ja asjalikud postitused Eva4-lt (Kissu selgitus muidugi ka), teised kõik lahmivad kuidagi kellegi pihta. Alati võib ju avaldada oma arvamust, kaitsta oma seisukohti ja loomulikult inimlikul moel ka kritiseerida teise arvamust, kui leiad, et ta millegagi mööda paneb, aga niimoodi arutult lahmida....\nJa mis on kõige kummalisem - kui foorumist siis keegi märkuse teeb, siis öeldakse esimese asjana: ok, ma enam sõna ei võta ja lähen üldse ära. Ja lähebki... et siis mitme kuu pärats jälle tulla ja jälle edasi vihjetega lahmida. Nüüd ütlete, et me ju ei luba siin otse rääkida... Jah, inimesi lihtsalt tema pärisnime järgi avalikult süüdistada foorum tõesti ei luba, sest sellele võivad järgneda kohtuskäigud, ja mitte ainult foorumile, vaid ka postitajale endale. Ma tunnene natuke kohtusüsteemi ja olen taoliste keissidega ka kokku puutunud, nii et tõesti, käitugem tsiviliseeritult. Ka kritiseerida saab viisakas vormis.\nÜtlen ka seda - mulle või teistele modedele ja adminidele võib alati priva saata, kui on kellegi kohta midagi isiklikku, mis on oluline teada, kuid millest avalikult justkui rääkida ei taha. Seda on ka tehtud ja eksite, kui arvate, et mina või keegi teine selle teadmise endale lauasahtlisse jätame. Lihtsalt me ei hakka sellega esimesel võimalusel avalikkuse ees keksima, aga saame tihti nii mõnegi pahanduse ära hoida.\nTeemasse tagasi. Ma arvan, et nuki8 mõtleski seda nõrga rühiga jne välja praakimist nii, et neid linde ei kasutataks tulevikus aretuses, mitte sõna otseses mõttes.\nPostitas Sirtsu56 » 22. november 2009, 00:35\nMina isiklikult arvan, et sellised jutuajamised võiks ikkagi privas rääkida. Mõni uustulnuk lugedes selliseid jutuajamisi ehk ei julgegi pisis sõna võtta ...irw\nPostitas tibutera » 23. november 2009, 15:52\nRäägiks Nukiga sellest naisest, kelle käest ma 1. kuuse tibu ostsin. Sellel naisel oli 2 viirupaari, 1 amadiinipaar ja mingisugune suurem pappagoi, keda ma ei raatsinud lähemalt uurima hakata. Kutsusin teda aretajaks kuna eesti keel pole mu emakeel ja ei osanud talle teist nime panna. Kipun arvana, et sellist asja nagu "paljundaja" kasutatakse siin foorumis pigem sõimusõna kontekstist ja tollel hetkel see mulle ka nagu südame järgi ei olnud.\nRäägin siis nn " paljundajast". Puurid olid kõik puhatad, linnud kõik ilusad ja aktiivsed. Oli näha, et inimene armastab oma linnukesi ja ei müü tibusid mitte raha pärast vaid selle pärast, et ei saa nad kõik omale jätta. Kui tibule järele läksin siis oli pesakond omaette puuris ja askeldas toidukausi kallal. Mina ei näe siin mitte midagi kriminaalset. Kuna tibud nägid terved ja rõõmsameelsed välja ja olid ka juba iseseisva toidu peal, siis ma ei hakkanud pärima, millal see 1 kuu täpselt kukkus, äkki nad olid juba 1 kuu ja 1 või 2 nädalat sinna lisaks. Mul on olnud viirukeid alates 3.eluaastast, kuid kõik linnud on olnud ostetud poest ja ühekaupa, tibudega ma otseselt kokku puutunud ei ole, selle pärast ma uurisingi, et kas on vaja nii pisikese jaoks toetuseks eraldi mingit menüüd. Tagantjärgi mõeldes, tibu oli stressis sellest, et oli äkkiliselt 6-e liikmelisest perekonnast sattunud omaette puuri, sellest ta sinna kaussi pugeski.\nJa ausalt öeldes, ma ei olnud mitte tepski paanikas uue linnu pärast, kirjutades foorumisse tahatsin lihtsalt linnule võibolla midagi rohkemat pakkuda, kui olen nendele senimaani andnud.\nÜlesse jäi ikkagi küsimus, kuidas kutsuda inimest, kellel on lihtsalt linnupaarike, kes muneb mune? Nad ei ole aretajad, nad ei ole ka kasvatajad, ega ka paljundajad.... kes nad on??\nPostitas Annie » 23. november 2009, 21:33\nMina ütleks tema kohta ikkagi kasvataja. See, et ta tibu nii vara ära andis, tuli ilmselt teadmatusest. Kõik inimesed ei käi foorumites lugemas ja paberil kirjandust viirpapagoidest just palju pole. Jah, hea tahtmise juures leiab, kuid nagu ma ütlesin, kõik inimesed ei ole nii teadlikud ja ei mõtlegi sellele, et hakata kuskilt mingit kirjandust lugema. Nad on alati oma linnukeste eest hästi hoolitsenud, neid korralikult toitnud jne... Linde on juba nõukogude ajal peetud ja neile järglasi lastud tulla. Siis ei mõelnud keegi selliste asjade peale.\nMa ei õigusta sellist suhtumist, kuid püüan seda mõista.\nMuide, minu esimene kokkupuude linnukasvatajaga oli umbes 7-aastasena, kui mu isa tema käest lembelinnud ostis. Sellel mehel olid köögi seinad puure täis ja pea igas puuris eri liiki papagoi (köök ise oli esikusse kolitud). Jah, praegu nimetatakse sellist inimest tootjaks ja ilmselt teeksin seda ise ka, kuid tol ajal poleks me kusagilt mujalt niipalju teadmisi saanud kui tollelt mehelt. Kuigi olin siis laps, mäletan, et see mees hoolitses oma papagoide eest väga: rääkis nendega, lasi neil ikka puurist väljas lennata, andis erinevaid toidusegusid (õpetas meilgi neid valmistama, sest tol ajal ju poes erladi linnusööki ei müüdud) ja mõni suurem papagoi oli tal ka päris taltsas, kes lasi end kätte võtta ja isegi rääkis. Ilmselt tänapäeval oleks tol mehel ka teadmisi rohkem ja ta lindudel kindlasti palju paremad elutingimused.\nPostitas margitikas » 24. november 2009, 11:09\nKuna mul ei ole enam seotust 38 papagoi poega, siis olen tagasi oma kasutajanimega, millega esindan vaid iseennast.\nMinu nägemuse järgi on olemas 4-liiki linnuomanikke.\nLinnupidaja- inimene, kellel on hobi-huvi pärast lind, linnud ja need on silmarõõmuks. Kui linnud saavad järglased, nojah, need ei ole eesmärk.\nLinnukasvataja oleks inimene kellel on juba rohkem linde ja ta saab neilt ka järglasi. Linnud on hooldatud, hoitud, heades tingimustes- e. parimais, mida inimene tahab ja saab pakkuda. Linnud saavad järglasi ja aitavad ennast ülal pidada. Kasvataja on teadlik ja annab oma teadmisi edasi ka uutele linnuomanikele.\nTootja e. paljundaja on inimene, kellel on palju linde ja üksnes äri- rahategemise eesmärgil. Teda ei huvita lindude elutingimused, tervis, järjestikuste pesakondade arv, söödakvaliteet, vaid see, et lind töötaks- saaks poegi.\nAretaja on inimene, kellel on ka palju linde ja seda peamiselt selleks, et oleks valida aretusmaterjali oma lindude seast. Lindude elutingimused ja sööt on väga head, teadlikult valitud, linnud on hoitud ja omanikule vs. tootjaga väga hinnalised. Iga lind on mingi kindla eesmärgiga lindlasse võetud ja jäetud ning reeglina selliseid linde ära ei müüda. Sellise inimese käest võib saada erlisema sulevärvi, hea iseloomuga tibu. Tibu kohta saab palju infot, peale kasvatuse, ka vanemate, võimaliku järglaste värvi vms. kohta. Selliste tibude seast saab aktiivse, sõbraliku linnupoja näiteks matkima õpetamiseks . Küsimuste ja murede korral saab tagasi helistada ja nõu küsida. See viimane on vast põhiline erinevus teistega, sest aretajal peaksid olema suuremad teadmised nii geneetikast, kasvatusest, pidamisest, järglaste kasvatamisest, kui ka käitumisprobleemide ja tõbede korral. Kõike ei saagi alati teada, kuid on side, abi andmise soov ja vastutus oma kasvatatud-aretatud lindude eest.\nVõimalik , et iga nimetuse alla saaks veel nii mõndagi iseloomustavat kirjutada, kuid need on minu nägemust mööda suurimad erinevused.\nPostitas Annie » 24. november 2009, 11:30\nMina olen siis ilmselt linnupidaja - linnud on rohkem silmarõõmuks. Samas julgen öelda, et neil on head tingimused, hea toit, iga lind on minu jaoks isiksus ja kui kunagi peaksin neilt järglasi saama, siis mulle võib ka alati helistada ja nõu küsida. Muidugi ei oska ma rääkida linnu geneetikast, ei julge eriti nõu anda haiguste osas, aga kindlasti otsiksin koos uute omanikega lahendusi ja aitaks otsida vajaduse korral lindudele võimalikult head ravi. Kokkuvõtlikult ütleme nii, et ma ei peaks end aretajaks, aga käituks ikkagi üsna sarnaselt aretajale: paljundaks linde vaid juhul, kui leian, et sellel on mõtet: linnud on terved, vanemad teada ja kindlasti paneks kõige suuremat rõhku lindude tervisele ja sotsiaalsusele. Värvid nii olulised ei oleks, sest värv ei muuda minu silmis linnu suhtes midagi. Kunagi otsisin ka võimalikult huvitavate värvidega viirpapagoid, kuid nüüdseks on mu prioriteedid selles osas muutunud. Mitte et värvikombinatsioon poleks üldse oluline, aga lihtsalt mina seda enam tähtsaks ei pea. Pigem terve ja julge lind, kes isegi ei pea olema käelind, aga kes ei oleks ka arg ja inimest otseselt ei pelgaks.\nAhjaa, üks asi veel, mida aretaja võiks teha - teavitada uusi omanikke, kui on selgunud midagi, mida ta linde paaritades ei teadnud (näiteks ühe vanema haigestumisest mingisse võimalik, et pärilikku haigusesse vms). See hoiaks ära haige linnu sattumist aretusse.


Kui Gossip on hea | Personal ja HP - 2019\nAvaldatud: Personal ja HP • Vaatamisi: 26612\nVäike kuulujutt läheb emotsionaalse ja sotsiaalse luure loomisel kaugele.\nMe teame, et büroo kuulujutud on sageli kahjulikud ja et paljudel juhtudel peame õppima, et vältida selle osalemist - või vähemalt vähendada selle esinemise sagedust.\nAga oleks naiivne mõelda, et kuulujuttudel pole mingit eesmärki. Mitmed uuringud on näidanud, et kuulujutt on oluline viis teabe jagamiseks („Ettevaatust, ta ei ole usaldusväärne”), sotsiaalse käitumise reeglite õppimisest („Oh ma arvan, et kontoripidu ei ole täiesti kursis”), ja hoida inimesi moraalselt vastutavatena („Kui mul on temaga asi, räägib kogu hoone”). Gossip võib ka vallandada (“Mul polnud aimugi, et tema abikaasa oli alkohoolik - ime, et ta on äärel.”) Ja eraldumine („Ta kohtleb ka sind idiootina? Mul on nii hea meel, et see pole ainult mina.”)\nTegelikult on mõned uurijad leidnud, et liiga vähe kuulujutt on sama ohtlik kui liiga palju, sest inimesed, kes üldse mitte kuulevad, jäävad olulise sotsiaalse teabe ja oluliste sotsiaalsete oskuste vahele.\nTeisisõnu, need, kes jäävad plekkidest eemale, muutuvad sellest välja.\nSee tähendab, et on oluline meeles pidada mõningaid reegleid - kuulujutt kellegi maine hävitamiseks ei ole OK. Gossip, et muuta ennast paremaks kui keegi teine, on raske. Pärast karja mõtteviisi, kui keegi on prügikasti - ja te teate, et teave on vale - on nõrk.\nNii et kui te lähete kuulujuttudele, tehke seda hästi. Tehke seda kavatsusega. Tehke seda teatud teadlikkusega, mis motiveerib sind ja kuidas peaksite käituma.\nMillal sa arvad, et kuulujutud on ok? Ja millised kuulujutud tunduvad tõesti valesti?


Meedia- ja kommunikatsiooniuuringute professor nimetati audoktoriks | Ühiskonnateaduste instituut, Tartu Ülikool\nMeedia- ja kommunikatsiooniuuringute professor nimetati audoktoriks\nViimasel senati istungil nimetati viis uut audoktorit. Nende seas ka meedia- ja kommunikatsiooniuuringute professor Göran Bolin Södertörni ülikoolist, Stockholmist.\nProf Bolin pälvis aunimetuse meediasotsioloogia alal valdkondadeülese kandidaadina. Göran Bolini tihe partnerlus meie instituudi ja eeskätt MeeMa uurimisrühmaga algas juba 2000. aastate esimeses pooles Eestit, Rootsit ja Lätit hõlmanud võrdlusuuringu käigus. Koostöö on jätkunud ühisseminaride ja -publikatsioonide, doktoritööde juhendamise ja oponeerimise ning rahvusvaheliste projektide ja taotluste näol.\nTema panus meie meediateadlaste ja sotsioloogide rahvusvahelise tuntuse edendamisse ja uue põlvkonna kujundamisse on märkimisväärne. Göran Bolini uurimispõld on mitmekülgne ja interdistsiplinaarne, ühendades sotsiaal- ja humanitaarteadusi, sh meedia-, kommunikatsiooni- ja filmiuuringuid ning sotsioloogiat.\nTänu kultuuriliste, sotsiaalsete, tehnoloogiliste ja majanduslike mõõtmete ühendamisele meediauuringutes peetakse teda Euroopa põhjapoolsetes riikides üheks meediasotsioloogia juhtfiguuriks.\nAudoktori nimetus ja medal antakse prof Bolinile üle ülikooli aastapäeva aktusel 1. detsembril. Ühiskonnateaduste instituudi ettepanekul pälvis audoktori nimetuse viimati prof Svennik Høyer 2003. aastal.


Atoopiline dermatiit ja sümptomite leevendamine - Südameapteek\nAtoopiline nahapõletik on haigus, mida iseloomustab punetavate laikudega ketendav lööve. See võib alata igas vanuses.\nAtoopiline dermatiit võib alata igas vanuses, kuid kõige sagedamini (95% juhtudest) avaldub lööve enne viiendat eluaastat ning suurel osal taandub see 2.–3. eluaastaks. Vaatamata teaduslikele uuringutele ei ole haiguse põhjus siiani täiesti selge, seega pole ka ühest ravi. Küll aga saab edukalt leevendada haiguse sümptomeid.\nAtoopia tähendab, et nahk ja limaskestad reageerivad tavapärasest teistmoodi väliskeskkonnas leiduvatele ainetele.\nSelline reaktsioon on tavaliselt pärilik, olles seotud antikehade tekkimisega ja/või suurenenud hulgal põletikku vallandavate ainete vabanemisega organismis.\nAtoopiline dermatiit imikutel ja väikelastel\nAtoopilise nahapõletiku lööve (atoopiline dermatiit) paikneb imikueas tavaliselt põskedel ning käte ja jalgade sirutuspindadel. Lööve on väga sügelev ja võib segada und. Väikelapseeas ja ka hiljem paikneb lööve sümmeetriliselt küünarõnnalde, põlveõnnalde ja randmete piirkonnas ning kaela eespinnal. Nahapõletik võib haarata ka silmaümbruse naha.\nKuidas atoopiline dermatiit edasi kulgeb?\nHaigusele võivad halvasti mõjuda näiteks mõned toiduained, villased riided vastu nahka, imikutel hammaste lõikumine, pesuained jm.\nKindlasti on aga haigusel olemas seos emotsionaalse pingega. Seetõttu käsitletakse atoopilist nahapõletikku mitmes riigis neurodermiidi nime all.\nAtoopiline dermatiit: Milline on ravi?\nVaata atoopilise näonaha jaoks sobivaid näohooldustooteid ja kehahooldustooteid.\nAtoopilise dermatiidi kohta saad veel rohkem lugeda Ida-Tallinna Keskhaigla poolt kokku pandud infolehest siit.\nKosmeetika Ema ja laps atoopiline dermatiit atoopiline nahapõletik nahahooldustooted\nAtoopiline ekseem beebil, lapsel, täiskasvanul Mis on ekseem, kellel see esineb ning kuidas seda ennetada ja ravida?\nHerge testib: Vichy Mineral89 Uut Vichy Mineral89 näohooldustoodet testis meie apteeker Herge. Loe lähemalt, mis Herge tootest ja koostisainetest arvas.


Reviews » Garcinia Cambogia Pure » Gartsiinia Cambogia Pille Põlvamaa Eesti: Dr Oz Soovitab Kaalulangus\nDr Oz soovitab gartsiinia Cambogia väga kõrgelt ja see on lihtne mõista, miks. Gartsiinia Cambogia on saada palju tähelepanu meedias ja bloggers viimasel ajal Põlvamaa Eesti.\nGartsiinia Cambogia on touted üks võimsamaid täiendada olemasolevaid aitab inimestel Põlvamaa Eesti kaalus tõhusalt ja püsivalt. Ta lubab teha kõik see täiesti loomulik, täiesti ohutu koostisosade ja ei põhjusta kasutaja kogeda mistahes kõrvaltoimeid.\nNii on kõik need asjad tõsi? Arvestades, et Dr Oz soovitab gartsiinia Cambogia, oleks seista põhjusel, et inimesed Põlvamaa Eesti saab usaldada gartsiinia Cambogia aitavad teil realiseerida oma kehakaalu kaotus unistused.\nVajuta siia osta gartsiinia Cambogia Põlvamaa Eesti\nKuna tema teadmisi ja kirg aidata inimestel Põlvamaa Eesti plii tervislikumat, õnnelikum elu tase, see loogiline tema soovitusi teha palju tähelepanu. Kui otsite mõtestatud viis kaalust alla võtta ja selle kaal samuti eemale, et Dr Oz soovitab gartsiinia Cambogia tuleks väga häid inimesi Põlvamaa Eesti.\nKasutades HCA esmane koostisosa, gartsiinia Cambogia on fat burner ja söögiisu vähendavaid. Põlvamaa Eesti inimesed hakkavad põletada rasva, hoone lamedam lihaste soodne, kuid te ei kavatse teha palju rohkem.\nGartsiinia Cambogia töid teha inimesed Põlvamaa Eesti end täielikum väiksemad sööki, samas üheaegselt tõsta asju, nagu serotoniini taset. Ilma kõrvaltoimeid (lihtsalt vajutage kindlasti vältida gartsiinia Cambogia tooteid, mis sisaldavad asjad nagu Kofeiin) muretsema, sa lähed tunnete ennast paremini üldiselt. Sul on rohkem energiat ja te ei kavatse olla kiusatus anda asju nagu stress-söömine.\nSee on taas lihtne mõista, miks gartsiinia Cambogia Põlvamaa Eesti saada hõõguv vaadata alates keegi nagu Dr Oz. See ei täpselt, mida ta lubab seda ja ta teeb seda ilma riske oma isiklikku tervist. Mis saab olla parem kui see?\nKuidas tegin gartsiinia Cambogia saada nii populaarne Põlvamaa Eesti?\nKoos gartsiinia Cambogia saab inimest Põlvamaa Eesti kaalus ilma raske treeningu või hull toiduvalikus. Kõik inimesed Põlvamaa Eesti selleks vaja on võtta regulaarselt ja nautida tulemusi.\nDr Oz on üks positiivne läbivaataja välja paljud teised, kuid kui mõelda veel kord oma püügiprotsent, on soovitus, mis viib tohutu usaldusväärsus. Asemel kauplevad toodete tõestamata maine, Uuri ise mida gartsiinia Cambogia saan inimestele Põlvamaa Eesti.\nTundub, nagu oleks usklikud Põlvamaa Eesti seda ekstrakti kasvab iga päev. Arvestades, kui kiiresti sa tahad, et näha tulemusi, on hea võimalus, et sa lähed muutunud oma õigust suur usklik.


Noormees peab Arukülas 200-pealist linnuparki - Arhiiv - Tarbija\nNoormees peab Arukülas 200-pealist linnuparki\n1. august 2013, 20:54\nSõbralik kurg Freddi.\nHarjumaal Aruküla aleviku metsatukas elav, kokaks õppinud 25-aastane Eino Roosioks töötab Tallinna lennujaamas lennujulgestajana. Tegemist on pealtnäha täiesti tavalise noormehega, kui jätta mainimata, et ta jagab oma majapidamist lisaks emale, õele ja õelapsele veel pea 200 linnuga.\n«Smaragdpardid, paabulinnud, vaaraohaned, tulipardid, punakael-lagled, mustad luiged, koduhaned, kuningfaasanid, naerutuvid, mandariinpardid, kääbusfööniksid, viirpapagoid, nümfkakaduud, valge toonekurg …» loetleb Roosioks üles mõned oma eksootilistest sõpradest. Seejuures ei ole kõik tema lemmikud esindatud isegi Tallinna loomaaias. «Neil ei ole albiino-paabulinde, sinikael-kääbusparte, mandariinparte ja smaragdparte …»\nPea igast liigist on Roosioksal vähemalt kaks isendit – emane ja isane. Nii on seltsis segasem ning lindudel ei teki suurt tahtmist minema lennata. Vaid kolm toonekurge on kõik emased. Noormees ei taha isaseid võtta, kuna räime, kanasüdame ja kanakaelaga maiustada armastavad kured hakkaksid siis jõudsalt paljunema.\n132 lindu ja 48 tibu\n«Iga lind on eriline, igal linnul on oma iseloom,» kirjeldab Roosioks. «Näiteks kurg on üsna leplik ja rahulik lind, ehkki vabas looduses hoiab ta oma territooriumi teiste kurgede eest. Paabulinnud on jällegi väga territoriaalsed linnud ja nad tahavad uhkes üksinduses olla. Mandariinpardid on arad linnud, nad on parema meelega omaette põõsa varjus.» Tema juures elab suurem osa liikidest sõbralikult koos ühes suures taras – nagu Noa laevas! Seejuures on paljud linnud lendamisvõimelised, kuid üle tara lennatakse siiski harva. Vahel tuleb tuju naabriaias kiigel istumas käia.\n«Siis plaksutan ja nad hüppavad uuesti alla,» muheleb linnusõber. Naabri hästi kasvatatud malamuudi tõugu koerad vaatavad seda kõike üsna tuimalt pealt.\nRoosioksa linnupark. Foto: Toomas Tatar\n«Kõik imestavad, kuidas faasan ära ei lenda, aga nad püsivad aias,» kinnitab linnupargi omanik. Mullu pääses üks faasan siiski jooksu. «Ta tahtis tagasi tulla – mitu päeva käis ümber aia, aga kui hakkasin teda kinni püüdma, pani uuesti metsa.»\nValitsejaks isane paabulind\nRoosioksa kuldfaasanile meeldib aeg-ajalt Aruküla vahel ringi rännata. «Siis on helistatud, et meil on aias imelikku värvi papagoi, tule too ära.»\nÖöseks ajab Roosioks oma linnupargi kinnisesse aedikusse, mis on ümbritsetud ka karjustega, et kaitsta eksootilisi lemmikuid luusivate metsloomade ja näljaste rebaste eest. «Mina plaksutan ja nemad lähevad. Igalühel on oma kindel magamiskoht.»\nLinnufarmi valitsejaks on sini-paabulind, keda peremees hellitavalt Paabuks kutsub. «Tema on isane ja sai just suguküpseks, nii et ta näitab praegu võimu ja teised tõmbuvad eemale,» pajatab Roosioks. Paabu tõi ta koju umbes kolm aastat tagasi, kui linnupargi jõulisem arendamine lahti läks.\n«Tõin ta Tallinna lähedalt ühest majapidamisest, kus samuti linde lemmikutena peetakse, aga ma ei saa öelda, et Paabu mu lemmik oleks,» selgitab noormees. «Linnud on kõik huvitavad – tüdined ühest ära ja vaatad teist.»\nValitseja-Paabu on võimu näidanud ka peremehe peal. «Ta on mulle kallale tulnud küll. Võtsin ta sülle ja surusin õrnalt vastu maad, mis on tema jaoks solvav,» kirjeldab ta. Nii on Paabu nüüdseks aru saanud, et asjata tüli norida siiski ei tasu, ning üldiselt piisab vaid peremehe plaksutamisest, et lind taas sõna kuulaks.\nPaabulind nimega Paabu. Foto: Toomas Tatar\n«Jaanipäeval hakkasin linde ööseks aeda ajama ja ta lendas naabri katusele. Plaksutasin, meelitasin sihvkadega, ei tulnud. Lõpuks tuli ikkagi ise tagasi.»\nNimed on Roosioksa linnupargis pandud siiski vaid üksikutele isenditele. Ka Valitseja-Paabut kutsudes kipuvad kohale jooksma kõik paabulinnud. «Nad loodavad, et saavad siis maiust.»\nLoomaaiast pärit toonekurg Freddi sai nime linnupojana, kui peremees veel ei teadnud, et ta emaslind on. Kuna Freddi harjus oma nimega, pole seda hiljem enam muudetud.\nFreddi on sõbralik kurg, kellele meeldib inimestega suhelda. Kui Roosioks aedikusse läheb, sammub muidu eraklik kurg kohe peremehe juurde ning tunneb tähelepanu üle heameelt.\nKurg Freddi ja Eino Roosioks. Foto: Toomas Tatar\n«Selle saatana näoga kõrvukfaasani nimi on Vassu. Nime pani talle õelaps, kes linnu loomaaiast välja valis,» räägib Roosioks. Nii kui õelaps «Vassu, Vassu, Vassu» hüüab, jookseb kõrvukfaasan kohale, et maiust saada. «Eks nad reageerivad pigem hääletoonile.»\nLinnud Poola laadalt\nLinde ostab Roosioks enamasti Tallinna loomaaiast, kuid hindadest ta rääkida ei taha – hinnapakkumised olevat personaalsed. «Slovakkia ja Poola piiri ääres on ka linnulaadad, kus kord aastas käin. Vahel käib seal mõni tuttav,» selgitab linnupidaja. «Ostes on enamikul lindudel tiivaluu tibuna ära lõigatud, nii nagu loomaaiaski. Oma lindude järglastel mina sellist asja ei tee,» lubab ta.\nIgal linnul on lemmikupaberid, mida tollis näidata tuleb. «Kui uus lind saabub, panen ta kolmeks-neljaks kuuks karantiini.»\nJärgmisena on plaan soetada vööthani, kes pidi sümpaatne kaaslane olema.\nNoormees tunnistab, et suure linnupargi pidamine ei ole kerge ega odav lõbu. «Kevadest sügiseni ei ole suuri probleeme, talvel on keerulisem, sest siis nad söövad rohkem, tahavad palju vitamiine ja nende asemeid on vaja rohkem puhastada.» Talvituvad linnud soojustatud kuurides. Spetsiaalseid vitamiine tellib peremees lemmikutele Saksamaalt, Slovakkiast ja Poolast.\n«Kui muidu on linnud kodused, siis sügisel tuleb väike hulkumistuhin peale. Kui nad lahti on, tuleb ikka silma peal hoida.» Pärast esimest lund jääb kogu kari siseruumidesse.\nOtsib uut kodu\n«Mina saan ikka rahus tööl käia, ja ka väljas, nagu noor inimene ikka. Hommikul panen lihtsalt toidu ette ja eks mõni liik tahab rohkem poputamist saada.»\nToitu annab peremees lindudele kaks korda päevas. Iga liik sööb erinevat kraami. «Panen kõik söögid kokku ja igaüks valib maiuspalu ise. Eks kindlasti on välja kujunenud see, kes esimesena oma toidupalad kätte saab.»\nVitamiinirikas linnutoit ei ole odav. «Tellin seda jupi kaupa – näiteks punakael-lagle 15-kilone toidukott maksab 40 eurot,» räägib linnupidaja. Koti söövad neli luike ja kaheksa lagle külmal ajal ära kahe nädalaga.\nKord aastas tuleb toidu- ja veterinaarametile viia lindude väljaheite proove. Analüüside alusel kirjutatakse välja linnupargi asukatele rohud, mille kuure tuleb teha kaks korda aastas. «Regulaarsed rohukuurid on kevadel, enne kui nad välja lähevad, ja sügisel, enne kui nad jällegi siseruumidesse asuvad. Suvel korjavad nad metslindudelt haiguseid ja siis on taas vaja ravida.»\nViirpapagoid. Foto: Toomas Tatar\nMiks linnud? «Linnud on meie peres alati olnud,» tunnistab Roosioks. «Ema kasvatas parte ja kanu – juba siis tekkisid lemmikud, kes elasid vanaduspõlve lõpuni.» Lapsepõlves hakkas ta unistama oma väikesest linnupargist. «Nüüd ma teostan seda vaikselt.»\nLindude elust on noormees teada saanud vene kirjanduse ja loodusfilmide vahendusel. «Palju olen õppinud telerist, sest loodus on kogu elu huvi pakkunud.»\nEdasine plaan on Roosioksal oma park Arukülast ära kolida. «Plaanin leida suurema koha, kus on looduslik veekogu ja üldse looduslähedasem, siis saan liike ka juurde võtta.»\nPraegust tehisbasseini on raske puhastada. «Seda tuleb teha kord nädalas ja see võtab umbes kuus tundi aega.» Enamik Roosioksa linnupargi elanikest on aga just veelinnud.\nOma tegemistest pole mees suurt rääkinud ja oma lemmikute vaatamise eest ta raha küsida ei taha. «Väga vähesed teavad tegelikult, et siin linnupark on.» Uudishimulikke aga ära ei aeta.\nLinde avalikult näidata ei tohi\nKeskkonnaameti looduskaitse osakonna nõunik Teet Koitjärv kinnitas, et võõrliikide isendeid ei tohi niisama riiki sisse tuua. Kui loom või lind tuuakse lemmikuna, peavad olema vastavad paberid looma või linnu päritolu kohta.\nLoomi on lubatud avalikult näidata seaduse järgi vaid loomaaedades, samuti veterinaar- ja toiduametiga kooskõlastatult loomanäitusel, -võistlusel, -laadal või -oksjonil.\nLoomaaed, lähtudes loomakaitseseadusest, on koht, kus loomi peetakse avalikuks näitamiseks vähemalt seitse päeva aastas. Roosioksa talul loomaaia tegevusluba keskkonnaameti kinnitusel pole.\n• Egiptuse haned\n• Valge koduhani\n• Mustad luiged\n• Kanada lagled\n• Moskva lihatuvid\nEttevõtjad nõuavad valitsuselt raha tagasi (3) Loe artiklit\nKalev Stoicescu: kellest saab Putini mantlipärija? (2) Loe artiklit


Ohutus jääl kalastades\nAutor: Vobla/ Päästeamet. Fotod Päästeamet.\nTere, head blogilugejad. Vobla blogi siinpool. Täna tuleb juttu ohutusest jääl liikudes. Nõuanded ja näpunäited on suures osas pärit päästeameti kodulehelt. Juttu on sellest kindlasti olnud, aga küll küllale liiga ei tee. Liiatigi on sulailmad käes ja jää käitub omatahtsi, eriti vooluveekogudel. Head lugemist!\nKuigi miinuskraadide saabudes hakkavad veekogud jäätuma, siis pärast esimesi külmasid tekkinud jää on õhuke ja nõrk ega kanna inimest. Samuti võib kevadel päikeselisel või vihmasel perioodil varem veekogu katnud tugev jää kiiresti õhukeseks muutuda.\nOhutum on jääle minna pärast paarinädalast külma ilma, kui õhutemperatuur on olnud pidevalt alla 0°C ning veekogul on viiteid tugevale jääle (nt jalaga katsudes on pind tugev). Tavaliselt on jää nõrgem jõgede kiirevoolulistes kohtades, jõgede suubumiskohtades ja torude suudmetes, allikakohtades, paadisildade tugipostide ümbruses, roostikus, vettelangenud puude võrade ümbruses ja laevateede läheduses.\n2-3-kraadises vees viibimine on eluohtlik juba 15 minuti ja külmemas vees isegi paari minuti möödudes. Seetõttu on jääaugust pääsemise kiirus ja kannatanu ülessoojendamine väga oluline.\nLahvandused ja jääpraod – nende läheduses on jää nõrgem.\nTriivivad jääpangad – jääpank võib kiiresti laguneda. Sageli pakuvad need huvi lastele, kes proovivad kevadel jääpankadel sõita ning võivad seetõttu uppumisohtu sattuda.\nJää praksumine – tuleb viivitamatult jäält lahkuda. Jääle minnes tuleb veenduda, et jää kannab inimest ja vältida kohti, kus jää võib olla nõrgem.\nLiikumine pimedas – oht on kaotada orientatsioon ja sattuda kohta, kus jää ei kanna. Lisaks ei pruugita märgata pragusid ega auke.\nÕhuke riietus – tuul jäätunud veekogul süvendab külma tunnet ja allajahtumine tekib kiiremini.\nAlkoholitarvitamine – alkohol tekitab petliku soojatunde, kuid ei peata keha jahtumist.\nJääle minnes on soovitav eelnevalt otsida informatsiooni jääolude kohta. Piiriveekogude kohta on võimalik infot leida Politsei- ja Piirivalveameti kodulehelt (avalehel nõuannete rubriik ja alajaotus jääolud) või helistada kordonisse või teenistuskohta. Jääteede kohta saab infot Maanteeameti kodulehelt (avalehel rubriik maantee ja alataotus maanteeinfo – jääteed).\nJääl olles tuleb veenduda, et jää kannab ja vältida kohti, kus jää võib olla nõrgem. Läbi jää vajudes on abivahenditeks jäänaasklid, mille abil on võimalik end kandvale jäätükile hiivata. Naasklid riputatakse kaela ja nad asetsevad rinnal.\nVeekogule minnes on hea panna laetud mobiiltelefon veekindlasse ümbrisesse. Võimalusel tuleb kanda spetsiaalselt kalameestele mõeldud ujuvaid riideid ja jalanõudel spetsiaalseid jäänaelu. Kindlasti on oluline teavitada eelnevalt lähedasi, kuhu piirkonda minnakse ja millal tagasi plaanitakse tulla.\nMootorsõidukiga liikumine jääl.\nVõta kaasa laetud mobiiltelefon, GPS või kompass. Paha ei tee lumelabidas ja puksiirköis pagasnikus. Kontrolli kas telefonis on olemas vajalikud telefoninumbrid. Peipsil ära unusta ennast ja kaasas olevaid sõpru järvele ja õhtul maha registreerida. Varu veidi aega, esmasel minekul küsitakse kõikide minejate nime ja sünnikuupäeva, helistajalt ka isikukoodi.\nPüüa mitte sattuda paanikasse- ole rahulik ja ära rabele.\nJälgi, et veevool sind jää alla ei tõmba.\nKui sul on jäänaasklid, siis need aitavad sul jääaugust kiiresti välja saada. Võta kummassegi kätte naaskel, löö need jää sisse ja tõmba ennast jääle.\nKui oled jääaugust välja saanud, siis ära tõuse kohe püsti, nii võid uuesti läbi jää vajuda. Eemaldu jääaugust kas rulludes või roomates.\nOhutus kauguses tõuse püsti ja lahku jääle tuldud rada pidi.\nHelista 112 või lase seda kellegil lähedalolijal teha.\nKui hädasolija ei suuda kangestunud sõrmede tõttu abivahendist haarata, siis rooma väga ettevaatlikult talle lähemale ja proovi temast kinni saada.Kui oled hädasolija jääaugu servale saanud, siis ärge tõuske püsti, vaid roomake või rulluge eemale. Juhul kui kannatanu ei suuda roomata, pead teda lohistama.\nKui hädasolija on jääl ja sul ei ole võimalik talle appi minna, näiteks sa ei ole kindel oma võimetes või on jää liiga ohtlik, siis on suureks abiks saabuvale päästeteenistusele, kui suudad täpselt märgistada hädasolija asukoha.\nSeal kus seisad, pane kaldale märk (puuoks, oma kinnas jne) ning vali hädasolija suunas vaadates vastaskaldal teine pidepunkt (puulatv, korsten jne.).\nLiigu 10-20 m mööda kallast ja märgi uuesti oma seismise koht ja üle veekogu hädasolija suunas järgmine pidepunkt.\nKahe tekkiva mõttelise sirge ristumiskoht tähistabki täpselt hädasolija asukohta.\nPS! Kalda märgid peavad olema statsionaarsed, liikuvad märgid (laeva mastid jne) ei sobi\nTeise päästmine jääpangalt\nKui märkad kedagi olevat jäänud jääpangale, siis teavita sellest häirekeskust, vali 112.\nProovi saada hädasolijaga kontakt ja selgita talle, et abi on teel. Oluline on, et hädasolija ei liiguks jääpangal, sest see võib lagunema hakata.\nKui jääpank on piisavas kauguses, siis võid proovida hädasolijale ulatada puuoksa, laua või selle olemasolu korral heita nööri.\nKui hädasolija saab sinu ulatatud esemest kinni, siis tõmba ta ettevaatlikult kalda lähedale.\nÄra proovi jääpangale ujuda, talvises külmas vees jahtud kiiresti ja upud ära.


Sul on paat, aga pole luba või teadmisi? Meie aitame!\nTartu Kalevi Jahtklubi viib Puhjas läbi väikelaevajuhtide kursused.\nVäikelaevajuhtide väljaõppe korraldamine vastavalt Veeteede Ameti tunnustamisotsusele nr 35.\nVäikelaev on veesõiduk kogupikkusega 2,5–24 meetrit (näiteks paat, purjejaht, kaater ja muu selline), mida kasutatakse vaba aja veetmiseks või sportimiseks. Väikelaevana käsitatakse ka 2,5–24-meetrise kogupikkusega veesõidukit, millega korraldatakse tasu eest vabaajareise või mida renditakse vabaajareisideks või sportimiseks või kasutatakse väikelaevajuhtide koolituseks või esitletakse müügi eesmärgil, kui see veesõiduk ei vea üle 12 reisija (edaspidi väikelaev, millega korraldatakse tasu eest vabaajareise). Väikelaevana ei käsitata võistlusspordiks ja treeninguteks kasutatavat spordialaliidu poolt vastavalt märgistatud veesõidukit (näiteks jett, purjelaud, purjejaht, võistlusjaht ja muu selline), primitiivse konstruktsiooniga veesõidukit (näiteks ruhi, ruup, süst, kanuu, vesijalgratas ja muu selline) ning erikonstruktsiooniga veesõidukit.\nEesmärk: anda teoreetiline ja praktiline ettevalmistus rahvusvahelise väikelaevajuhi tunnistuse taotlejale. Tunnistust saab taotleda alates 15. eluaastast.\nKursustel õpitakse: väikelaeva ehitus ja hooldus, väikelaeva juhtimine, purjetamisteooria, sõlmed, meteoroloogia, esmaabi veekogul, meresõiduohutus, meretavad, mereside, sisevetel liiklemine, rahvusvahelised meresõidureeglid, navigatsioon ja lootsindus, seadusandlus, keskkonnakaitse, GPS kasutamine, sõidupraktika nii purje- kui mootorpaadiga.\nSõidupiirkond: meri ja siseveed.\nKursus lõpeb eksamiga, mis koosneb kolmest osast: kaarditöö, teooriatest ja sõidueksam.\nEksamit on võimalik sooritada ka eksternina.\nKursuse edukal lõpetamisel väljastab õppeasutus tunnistuse. Kursuse lõpetanu saab Maanteeameti Liiklusregistri Büroost taotleda eksamiprotokolli alusel rahvusvahelise väikelaevajuhi tunnistuse vastavalt kehtestatud korrale.\nMaksumus: 380 eurot, soodushind 350 eurot (registreerimisel kuni 20.04). Pereliikme või sõbraga koos tulles on hind 10% soodsam.\nLoengutega alustame Puhjas 04. mai 2013, kell 10:00. Edasise kava lepime kokku registreerumisel. Enamasti toimuvad tunnid nädalavahetustel ja kokku 5 nädalavahetust.\nLoengud toimuvad Lääne-Tartumaa Arenduskeskuse kaasaegses seminariruumis, aadressil: Puhja alevik, Viljandi tee 11, kaupluse „Motoait“ II korrusel.\nInfo ja registreerumine koolitusele: Marge Kohtla, tel 5035584, e-post: marge.kohtla@emu.ee.