Pulleritsu/Scanpixi spordiblogi: september 2020\nPullerits: Kuidas MM-võistlustel hea sõit ühtäkki otsa sai?\nMullu Poolas Poznanis seenioride maanteesõidu MM-võistlustel läks Tea Lang võidu peale välja. Kiirus oligi kõva. Esimesed poolsada kilomeetrit kihutasid naised keskmise kiirusega 42 kilomeetrit tunnis. Nii juhtuski, et nad jõudsid meestega ühisele teele enne, kui varem startinud ja pikema ringi sõitnud mehed. Noid oli palju, umbes kolmsada, pakub Lang, ja peagi tulid nad naistele selga.\nSiis läks asi käest.\n«Jube närviline, kitsad kehvad teed, kogu aeg käis siblimine,» meenutab kolme tütre ema Lang (54), Spordikoolituse ja -teabe sihtasutuse spetsialist. Mehed ei andnud armu, trügisid naisi suures grupis kõrvale. «Laks oli ilmselgelt õhus,» mäletab Lang.\n«Kui pauk ära käis, oli tee rattaid ja rattureid täis,» kirjeldab Lang. Ta oli selleks valmis, mistõttu sai külakuhja taga pidama. «Hüppasin üle pikutava rootslase uuesti ratta selga ja edasi.»\nAga suur grupp oli seks ajaks eest läinud.\nJärsku ilmus selja tagant kuuekümnene Jeannie Longo (fotol vasakul), 13-kordne maailmameister ja Atlanta olümpiavõitja maanteesõidus, Langi suur eeskuju. Ta haakis prantslanna tuulde, ent tema tempo käis siiski üle jõu. Motivatsioon kadus, sest Langil polnud enam aimugi, mis kohal ta võiks sõita. Nii jättis ta ka oma trumbi, lõpuspurdi, välja käimata.\nSee oli viga. Temaga samas, N50 klassis osalenud itaallanna tuiskas finiši eel mööda. «Oleks ma näinud!» kahjatseb Lang. «Ta oleks kotti saanud.»\nLang jäi esimesena pjedestaalilt välja.\n...Nii algab mu järjekordne lugu sarjast «Pullerits tutvustab kõvasid harrastajaid» viimases numbris. See räägib Spordikoolituse ja -teabe sihtasutuse spetsialistist Tea Langist, kellel on ette näidata näidata kaks Euroopa meistrimedalit ja sinist meistrisärki ning kelle tütar Mae osales äsja rattasõidu MMil grupisõidus (katkestas).\nMillest rattaajakirja 24. number (fotol paremal) veel räägib?\n*Rase, aga rattaga trenni. Rattaharrastaja Tiina Rekand ja veel neli naist räägivad oma loo.\n*Rattamatk Valgast Narva. Seitse päeva piire kombates ja neid ületades. Üks kuulamissoovitus: Dynamint, „Klubi Paradiis”.\n*Neli sõna, et tõesti saada rattasõbralikuks linnaks. Kokkuvõte pikalt uuritud teemast.\n*Millal ja kuidas tippspordiga hüvasti jätta? Räägivad meie profid Andrus Aug, Erki Pütsep, Innar Mändoja, Rene Mandri jt.\n*Rattatreenerite lugude sarjas saab sõna Ado Hein.\n*Kus käis trikke tegemas Venemaa BMXi rattur Irek Rizaev?\n*Kuidas taastada kolmekümne aasta vanust ratast Eddy Merckx? See on Toomas Kirsipuu Kelme aja ratas, Andres Lekko taastas ja räägib.\n*Rattamatkajad, pange tähele! Kogu tõe ratta kottidest räägivad neli matkajat Valga ja Narva vahelt.\n*Eesti meistrivõistlustel maanteesõidus anti etendust. Rattaajakiri oli kohal, nägi ja kirjutas.\n*Läti mees Jānis Dikmanis on seekordne põnev persoon.\n*... ja lõppude lõpuks: kõva harrastaja Tea Lang ütleb välja, mis lubaduse ta endale andnud on.\nMilline oli viimati teie panus, et rattaajakiri saaks jätkuvalt ilmuda?\nFoto 1: Veel üks Longo! Annemiek van Vleuten (Holland, vasakul) võitleb Elisa Longo Borghiniga (Itaalia) teise kohal nimel äsjasel grupisõidu MMil Itaalias Imolas. Foto autor: AFP/Scanpix\nFoto 2: Prantslanna Jeannie Longo 2010. aasta rattaspordi MMil Austraalias. Foto autor: Reuters/Scanpix\nFoto 3: Ajakirja Ma Olen Jalgrattur 24. number. Esikaane edastas: Vahur Kalmre\nPostitas: Priit Pullerits @ 09:58 kommentaare: 8\nPullerits: Kui hooaeg läbi, kas nüüd ratas nurka? Oh ei! Nüüd alles andmiseks läheb\nTartu rattamaratonist lahutaks meid juba justkui igavik. Mis sellele nädala jooksul järgnes?\nT – 32,7 km keskmise kiirusega 32,8 km/h\nK – 39,6 km keskmise kiirusega 33 km/h\nN – 30,1 km keskmise kiirusega 32,65 km/h\nR – 41,2 km keskmise kiirusega 31,9 km/h\nL – 26,2 km keskmise kiirusega 31,33 km/h\nP – 41,6 km keskmise kiirusega 31,5 km/h\nKokku seega 211,4 km, milleks kulus sõiduaega 6:34.\nViimati kogusin nädalaga sellest suurema kilometraaži juuni kolmandal nädalal – 243,1 km.\nAga eks olid lõppenud nädalal ka ilusad ilmad.\nSamas: miks ma siis veel rohkem ei sõitnud?\nAga milleks?! Keskmiselt tunni ja viie minuti pikkused sõidud on parajad, et mitte hakata kahetsema sadulas veedetud aega. Elus on nii palju muud – nii palju muud! –, et rumalus oleks tunde ainult väntamisele kulutada – ei, lausa raisata!\nLiiati muutub pedaalimine ajapikku tüütuks.\nPiisab sellest, kui läheb välja, teed kiire sõidu ja tunned – jaksan küll! Endiselt on keskmised kiirused sellised, nagu aastaid, mitmeid aastaid tagasi, kuigi füsioloogiliselt ei tohiks see nii olla. Eriti arvestades, et ega ma tee mingit läbimõeldud trenni, et taset hoida.\nEi, lihtsalt sõidan. Vahelduseks ja enda ergastamiseks, nii kehaliselt kui emotsionaalselt.\nSellest piisab, et minna võistlustele ja teha seal enamikule pähe. Mida veel võiks tahta?!\nFotod 1-3: Kes tunneb ära, kus on need kolm pilti lõppenud nädala laupäeval tehtud? Fotode autor: Priit Pullerits\nPostitas: Priit Pullerits @ 09:53 kommentaare: 9\nPullerits: Millest räägivad minu põnevad kohtumised Mati Alaveriga nüüd?\nEga Veerpalu ja Mae suurt naeratanud. Arusaadav, küllap olid võistlusest kurnatud. Aga Alaver ei naeratanud kohe üldse mitte. See ei pannud imestama, sest just niisugune, pidevalt tõsine – vähemasti näost –, ta alati paistiski. «Võiks rohkem naeratada,» oli üks naissuusataja, keda Alaveri oli kunagi treeninud, tema kohta öelnud.\nAlaver oli Eesti spordiajakirjanike absoluutne lemmik.\n...Nii algab minu lugu tänases Postimehe Arteris, milles meenutan oma innustavaid, ent ka teravaks kiskunud kohtumisi Eesti legendaarse suusatreeneriga. Nüüd avalikuks saanud kohtutoimikute valguses kõnelevad nood kokkusaamised varasemast teistmoodi lugusid.\nLugu lõpuni saate lugeda siit!\nFoto 1: Priit Pullerits (vasakul) intervjueerimas Mati Alaveri 2003. aasta detsembris vastavatud Haanja suusakeskuses. Foto autor: Lauri Kulpsoo, Postimees/Scanpix\nPostitas: Priit Pullerits @ 09:47 kommentaare: 29\nPullerits: Kogu tõde sellest, kuidas tuli Tartu rattamaratonil elu parim tulemus\nLISATUD VIDEO SÕIDUST!\nÜkskõik kui rahulikuks ja külmavereliseks ma end ei sunni, ikka juhtub rattavõistlustel, et mõnikord läheb mul n-ö katus sõitma. Mõned ütleks, et adrenaliin lööb üle pea. Targemad ütleks, et excitement lööb välja ja võtab võimust, nagu defineerib seda Bashar, maaväline multidimensionaalne olend, kelle sõnumeid tulnuktsivilisatsioonist kanaldab mees nimega Darryl Anka.\nMis iganes seletust ja tõlgendust siin kasutada, juhtus Tartu rattamaratonil pärast Ande TP-d, umbes 25. kilomeetril nii, et tõmbasin oma ligikaudu tosinaliikmelisel grupil eest minema. (Seda ja minu muud sõitu näete minu ratta leistangilt salvestatud videos!) Seda hoolimata endaga vaikimisi sõlmitud kokkuleppest, et ma ei tee atrõõve ega üleüldse musta, enda tulemust silmas pidades tarbetut tööd, vaid püüan sõita võimalikult säästlikult. Sest mäletan, kuidas Allan Oras, Tartu rattamaratoni võitja 2009, mulle kunagi seletas, et tuleb sõita ökonoomitades, säästes jõudu vändapöörde kaupa kord siin, kord seal, kord kolmandas kohas jne.\nAga kõik need õpetused lendavad peast välja, kui jaksu jagub, minek tundub hea, ilm on ilus, oma grupi tempo sugugi mitte maksimaalne ning näed eespool neid, keda püüda. Noid püütavaid oli silma järgi hinnates vähemalt kaks tosinat. Võib-olla rohkemgi. Vahe nondega vähemalt 150, kui mitte 200 meetrit. Ja kruusatee – see võimaldab vunkida, ei pea mudas puude vahel nikerdama.\nNiisiis, toetasin käsivarred leistangile, et võtta madalam asend, ja sõitsin oma grupi eest lihtsalt ära. Atrõõv!\nIse teadsin, andsin endale aru, et see pole kogu võistlust silmas pidades just kõige arukam manööver. Aga! Kas sellel on siis rohkem mõtet, et kulged turvaliselt teiste selja taga lõpuni ning pärast ei olegi midagi, mida meenutada? Ei, sellisel sõidul, kus sa midagi eristuvat korda ei saada, pole erilist iva. Vähemasti mitte minu silmis.\nEi, ma ei saanud toda gruppi kätte. Lähemale sain küll, kärpisin vahe umbes sajale meetrile, aga siis nägin taha piiludes, et ka minu äsjane grupp oli jalad tööle pannud ning hakkas mulle aegamisi lähemale jõudma. Võtsin vasakule, lasin tagant kolm-neli meest mööda ning siis haakisin end rivvi. Mõni minut hiljem, seal, kus rada keerab paremale, et laskuda diagonaalis üle heinamaa metsasalu äärde, jõudsime kõik koos eespool liikunud grupile järele. Et siis üheskoos tempo nullini lasta, sest kivide taha tekkis tropp. Enamik oli sunnitud ratast üle kivide käe kõrval lükkama. Mina ka.\nSeni olin tegutsenud igati targalt. Ei olnud terve nädala trenni teinud, et lasta jalgadel värskust koguda. Ei käinud ka eelmisel pühapäeval avatud raja sõidul, sest viimaste aastate kogemus hakkas näitama, kuidas see röövib võistluspäevaks ikkagi mõningase särtsu ja jõu. Reedel tegin nn soojenduseks 13 km ja oligi kõik.\nJuba stardist panustasin peaga sõitmisele. Eelluure ütles, et stardijärgse heinamaa parem serv on pehme ja vesine, mistõttu sättisin end stardikoridoris aia äärde vasakule. Ja saingi sealt oma stardigrupist 501-700 hooga minema. Söandan pakkuda, et vana lasketiiru järsku tõusu alla jõudes olin vähemalt sada kohta ettepoole saanud.\nJätkasin peaga sõitmist. Olin endaga teinud kokkuleppe, et tõusudel punnima ei hakka. See oleks rumalus, mis maksaks pikapeale valusalt kätte. Väsimus ju koguneb. Sedasi on tõusudel rohkem kaotada, kui võita. Pöörasin tähelepanu sellele, et saaks tõusudest kerge käiguga kerides üles, ning siledatel ja kergetel laskumistel püüdsin rakendada eessõitjate tuulekotti. See kokku ongi üks osa ökonoomitamisest, nagu oli õpetanud Oras.\nHoolimata sellest, et hinnanguliselt sõitsin juba eespool 400. kohta, tundsin end suurepäraselt, ja enamgi veel: tundsin, et olen jaksu poolest enamikust teistest ümberkondsetest üle. See oli seda üllatavam, et järjest hakkas selg ees vastu tulema ka seljanumbriga sõitjaid. Seljanumbri said teatavasti ainult esimesed kolmsada parimat osalejat (lisaks mõned naised). Vahetult enne Matu TP-d jäi ette koguni number 195, kelles tundsin ära Haanja rattaklubi kõva sõitja Olavi Mõtsa, kellega ma ei ole eales end samasse «masinaklassi» kuuluvana tundnud. Panin talle tervituseks käe õlale, et ehk saab ta sellest hoogu juurde. Ega vist.\nPärast sain teada, et olin Matu TP-ks kerkinud juba 332. kohale. Kaotust liidrile oli vähe, kõigest 4.55.\nHarimäe tõusul täheldasin, et kuulun taas pigem nende kilda, kes teistest rohkem jõuavad. Ent hoidusin, et ei tekiks – kui tsiteerida Leninit – peapööritust edusammudest. Enamik võistlusmaast oli ju veel ees.\nPuka TP-sse jõudsin suures pundis. Pakun, et sinna kuulus ligi 40 sõitjat. Terve tee ühest servast teiseni oli neid täis. Mõneks ajaks lasti tempo alla. Kuid seekord säilitasin külma pea. Ehkki tundsin tahtmist, et liiguks korra ette ja aitaks tempo üles vedada, ei asunud ma seda soovi ellu viima, sest mõned aastad tagasi oli just too, kergelt vastumäge ja pahatihti ka vastutuulega lõik see, kus eesmist gruppi püüdes end niimoodi läbi põletasin, et distantsi teiseks pooleks sai jaks tuntavalt otsa. Tuletasin meelde kokkulepet iseendaga: ei mingit lolli rabamist!\nSedasi läks ka Meegaste mäele jõudmine kergelt. Täheldasin koguni, et tõusu lõpuosas olin üks võimekamaid. Aga kiiret polnud, sest ega sa järgneval kiirel laskumisel kellelgi eest ju sõida. Veidi hiljem metsavahelistel veoautotee lõikudel tikkus me grupp küll pikaks ja tükkideks rebenema, ent Astuvere TP-ks sai enamik uuesti kokku. Seal pigistasin suhu ka kolmanda SiS-i geeli, mille olin eelmisel päeval ostnud võistluskeskusest kõigest 50 sendi eest. Astuvere TP-sse jõudsin juba 288. kohal.\nKüsite, kuidas sain hakkama metsaalustel mudastel lõikudel. Vastan: ettevaatlikult. Lähtusin põhimõttest, et pigem karta, kui kahetseda. Mulle ei meeldi kukkuda. Ja selleks et kukkumisi vältida, tuleb riskida minimaalselt. Ühes laias, lageraiutud kohas vajusingi paremas servas juba peaaegu külili, aga keegi jäi paremal ette; arvasin, et nüüd lükkan tema ka pikali, aga ta sai jala maha ja toetama ning mina sain omakorda toetuda talle. Jäin püsti. Vabandasin tekitatud olukorra pärast ja tänasin teda mind aitamast. Mulle jäi selge arusaamine, et too sõitja suhtus juhtunusse igati rahulikult ja mõistvalt. Ameeriklased ütelnuks: we are in this shit together. Ehk: olime selles pasas ju kõik üheskoos.\nToo oli mulle ka kõige ohtlikum olukord. Korra ühel metsaalusel lõigul, kus ees laius üüratu mudaauk, pidin samuti jala maha panema, sest sattusin sellest mööduma valelt poolelt, vasakult, kus, nagu selgus, oli muda palju rohkem kui paremal. Lisaks kividega metsatukka sisenemise kohale jalutasin ratast ka raja kõige järsemal, ehkki lühikesel tõusul. Kunagi ei tea, mis seisus seal pinnas on, kas äkki liiga pehme, nii et ratas hakkab all ringi käima ja siis prantsatad külili; sedasi on targem kohe nõlva all sadulast tulla, sest, nagu ilmnes, ega võrreldes ülespressijatega niiviisi aega eriti kaota, küll aga säästab märkimisväärselt jõudu; lisaks saab reie- ja säärelihaseid venitada.\nÜks mulle sageli kriitiliseks osutuvaid kohti on umbes 55. km-l, seal, kus mõnda aega kiiret kruusasõitu võimaldav rada pöörab nõlvast alla vasakule ning läbib madala veega kraavi. Pärast kraavi ületust, kui tuleb tugeva teekattega lõik, olen pahatihti endalegi arusaamatul põhjusel sattunud raskustesse. Seetõttu olin tolleks kohaks eriti valmis – ent ikkagi pean tunnistama, et tuli üksjagu pingutada, püsimaks rivis. Järgneval kivisel ja uhteteedega tõusul liikusin paremalt tasapisi ettepoole, aga kui tasasele osale jõudsin, märkasin, et minu ees pedaalija oli esimese seitsme-kaheksa mehega mitmemeetrise vahe sisse lasknud. Tõmbasin ülejäänute seas kõige ette ning üritasin noid eesmisi järgmise kilomeetri jooksul, kuni Palu TP poole viivale kruusateele pööramiseni üksinda püüda, ent tulutult. Jäin sedasi pooleks läinud suure grupi kahe osa vahele. Midagi polnud parata: pikal laskumisel Palu TP-sse ootasin tagant tulijad järele.\nPärast Palu TP-d, kuhu jõudsin 294. kohal, läks moodustunud punt taas tükkideks. Metsaalustel teedel sõitsin enamiku ajast üksinda. Õnneks hakkas tasapisi teisi mu ümber kogunema. Ja kui lõpuks metsaalustest välja sai, läks enesetunne paremaks ja enesekindlus suuremaks. 14. kilomeetril, veidi pärast Elva jõe sillakese ületamist, kihutasin järgnevaid vedades hooga mööda isegi eksproff Rene Mandrist (nr 42), kes oli poolel maal sõitnud veel teise saja alguses, aga vähese treenituse ning eelmise päeva pingeliste asjaajamiste tõttu energiat tühjaks jooksnud. (Lõpuks kaotas ta mulle kolme minutiga.) Hellenurme TP-sse jõudsin 295. kohal. Sealne teadustaja oletas, et vaevalt ma laua pealt süüa-juua võtan. Jah, süüa ei võtnud ma kusagilt, küll aga haarasin peaaegu igas TP-s jõujoogiga pudeli.\nViimaseks kümneks kilomeetriks moodustus väike, silma järgi pakkudes seitsme-kaheksaliikmeline punt, kus hoidsin teist-kolmandat positsiooni. Tõusudel viis-kuus kilomeetrit enne lõppu hargnes see aga laiali. Püüdsin leida neid, kellega kampa lüüa. Neli kilomeetrit enne lõppu, kui tuleb laskumine Elva jõe äärde, saingi kaks kaaslast. Haakisin nende taha kolmandaks. Kõrv fikseeris, et minu taga võis olla veel üks-kaks sõitjat.\nPärast RC Cola joogipunkti tabasin ära, kui üks me seast, Ott Pärna, teistest veidi lahti sai, ning pärast kahte sõõmu jooki, millest osa loksus topsist välja ja kleepus näole, tõmbasin talle kohemaid järele. Ta läks hea hooga. Võttis üksinda vedades eestpoolt paar meest kinni ja jättis selja tahagi. Siis andis küünarnukiga märku, et teised ka vedama läheks. Tema sabas väntas kuus-seitse meest. Keegi ei tahtnud minna. Tõmbasin Pärnale kõrvale ja ütlesin, et kui jaksab, lasku aga ees edasi, ning lubasin, et mina teda finišis tagant ründama ei hakka, sest see poleks aumehelik. Ta lasi ees vapralt edasi.\nAga minu antud lubadus käis ainult minu kohta. Paraku mitmed teised, kes meil sabas istusid, samamoodi ei arvanud. Vaid hakkasid kilomeeter enne lõppu tagant ründama. Nende õigus ja vabadus, ega keegi seda neile keelata või neid takistada saa. Ent kõrvalt vaatasin, et ilus see pole, eriti arvestades, et ega mäng käinud ju võidu peale. Võrdluseks: kui endine jalgpallikoondislane Marek Lemsalu, kes sedakorda lõpetas minust üle 21 minuti hiljem, sõitis aastaid tagasi viimased tosin kilomeetrit pidevalt minu tuules, oleks ta võinud, nagu hiljem piltidelt nägin, minust lõpusirgel vabalt mööduda, kuid ei teinud seda, ja kui küsisin, miks, siis vastas ta, et see olnuks ülbe ja kohatu.\nLõpetasin kuueses pundis Ilmar Vähi, Margus Nermani, Ott Pärna ja Mihkel Arro järel ning Janek Trepi ees oma kõigi aegade parima, 284. kohaga. Aega kulus 3:13.59. Omas, M55 vanuseklassis sain kuuenda koha. Selja taha jäi mitmeid nimekaid sõidumehi. (Videot minu sõidust näete, kui vajutate sellele lingile!)\nFoto 1: Priit Pullerits kolmveerand tundi enne Tartu rattamaratoni starti Tehvandi staadioni taga. Foto Priit Pulleritsu erakogust\nFoto 2: Ratturid tänavusel Tartu rattamaratonil. Foto autor: Adam Illingworth / Klubi Tartu Maraton\nFoto 3: Priit Pullerits veerand tundi enne Tartu rattamaratoni lähet stardigrupi 501-700 värava taga. Foto autor: Margus Ansu, Postimees/Scanpix\nFoto 4: Tartu rattamaratoni algus. Foto autor: Ardo Säks / Klubi Tartu Maraton\nFoto 5: Tartu rattamaratoni stardigrupp 501-700. Foto autor: Priit Pullerits\nFoto 6: Tartu rattamaratonil osalejad lähenemas vanale lasketiirule. Foto autor: Ardo Säks / Klubi Tartu Maraton\nFoto 7: Scanpixi agentuuri Baltimaade juht Art Soonets Matu TP-s. Foto autor: Margus Ansu, Postimees/Scanpix\nFoto 8-10 ja 12: Ratturid Matu TP-s. Fotode autor: Margus Ansu, Postimees/Scanpix\nFotod 11 ja 13: Priit Pullerits 21 km enne finišit pärast Palu TP-d. Fotode autor: Aiki Lill\nFoto 14: Tartu rattamaratoni liidrid on alustanud lõpuspurti. Foto autor: Margus Ansu, Postimees/Scanpix\nFoto 15: Alo Jakin võidab Tartu rattamaratoni, kolmandana lõpetab Peeter Tarvis. Foto autor: Ervin Kaljola / Ardo Säks / Klubi Tartu Maraton\nPostitas: Priit Pullerits @ 16:54 kommentaare: 52\nPullerits: Videoreportaaž Tartu rattamaratonilt: vaadake järele, kas jäite mulle ette!\nSamal ajal kui mitmed mehed saunas kümblevad või kurnatusest kesvamärjukest libistavad, lootes asjatult, et õlu aitab, panin kokku videoreportaaži tänase Tartu rattamaratoni 89 kilomeetri distantsilt, kus sain oma kõigi aegade parima, 284. koha. Omas vanuseklassis sain kogunisti kuuenda koha. Alustasin stardigrupist 501-700 ning sõitsin tõusvas joones. Mudased kohad tekitasid veidi ärevust, sest ei taha ju riskida ja kukkuda, mistõttu tõmbasin seal tempot vähemaks. Aga muudel lõikudel sain kenasti hakkama, nagu lisatud videost näete.\nKirjasõnas tuleb reportaaž veidi hiljem. Rahulduge praegu, palun, videoga.\nFoto: Priit Pullerits Tartu rattamaratoni rajal 21 km enne finišit pärast Palu TP-d. Foto autor: Aiki Lill\nPostitas: Priit Pullerits @ 18:47 kommentaare: 33\nPullerits: Kuidas ma sain Tartu rattamaratonile ametlikust hinnast... 11 korda odavama hinnaga!\nIse pealkirjas küsin, ise vastan: ei, mitte seetõttu, et Klubi Tartu Maraton Indrek Kelgu isikus laseks mul end oma üritustele taas Postimehe alt soodsalt kirja panna. (Ega ma seda tea, pole uurinud ega küsinud.)\nEi, seekord läksin hoopis teist teed!\nMuidugi tuleb tunnistada, et magasin esimese, 45-eurose registreerimisvooru maha. Tuli siis võtta see teine, 55-eurone voor. Päris kallis, kas pole? 55 euro eest saaks näiteks Moabis terveks päevaks FS-ratta laenutada. (Iseasi, kuidas praegu sinna Moabi saada.) Liiati tuli meelde, et eelmisel sügisel sain ujudes põlvetrauma, mistõttu ei saanud Tartu rattamaratonil üldse startida, sest tollase muda ja libedusega oleks risk kukkuda ning põlvele veelgi kapitaalsemalt viga teha olnud liiga suur. Arutult suur. Kui õigesti mäletan, läks loobudes 40 eurot vett vedama.\nNiisiis, nüüd küsis KTM 55 eurot. Ega midagi, tuli hakata maksma.\nAga kohe kukkus hind 30 eurot odavamaks. Selgus, et talvise ärajäänud suusamaratoni registreerimistasust oli tõepoolest pool järgmisele üritusele üle kantud.\nSiis kukkus mult nõutav summa veel 20 eurot. Selgus, et Postimees oli taastanud oma kokkuleppe Sport-ID-ga ning kandnud mu kontole 20 eurot, mille siis lahkelt rattamaratoni jaoks ära andsin.\nJäi järele vaid 5 eurot. Selle sain kerge vaevaga kokku. Ei mäletagi, mil viimati nii soodsalt starti sain.\nEga teie ometi rohkem pole maksnud?\nFoto 1: Tallinna-Tartu maantee uus lõik. Foto autor: Priit Pullerits\nFoto 2: Õhtune taevas Tartu lähedal 11. septembril. Foto autor: Priit Pullerits\nFoto 3: Vikerkaar Tallinna-Tartu maanteelt nähtuna 7. septembril. Foto autor: Priit Pullerits\nPostitas: Priit Pullerits @ 19:02 kommentaare: 28\nPullerits: Millise võiduretsepti andis mulle Rally Estonia peakorraldaja?\n«Väga hästi küsisid,» ütles Rally Estonia peakorraldaja Urmo Aava (fotol vasakul) pärast seda, kui olin lõpetanud temaga intervjuu. «Mulle meeldis rääkida.» Ta oleks veelgi hea meelega rääkinud, aga järgmine kohtumine surus peale.\n«Mulle ei meeldi lamedus,» lisas ta. «Ajakirjanik võib olla terav, süstemaatiliselt terav, uurivalt terav – see on äge.»\nIntervjuu lõpus oli ta öelnud üht väga olulist asja, mida soovitan nüüd lugeda tähelepanelikult kõigil. Seepärast toon selle koha intervjuust siin teieni:\nOlite ise eelmisel kümnendil paljulubav rallisõitja. Mis puudu jäi, et päris tippu jõuda?\nKui ausalt öelda, siis 2009. aasta masu oli nii hull, et lõpetasin uskumise. Kui usk saab otsa, pole enam midagi teha.\nLõppes usk, et leida jätkamiseks piisavalt toetust?\nMul oli küll taustatiim, aga tegin hästi palju asju ise: suhtlesin toetajatega, tegelesin isegi psühholoogiaga. Olen eluaeg olnud hästi analüütiline ja ka hästi karm enda suhtes. Mingi hetk ei andnud ma endale tehtud vigu andeks, sest tegin muudkui ühtesid ja samu vigu. Olin liiga kapseldunud ja kõrvalt ei suutnud keegi anda nõu, miks ma neid vigu teen. Olin omadega puntras, siis tuli masu ja kõik jooksis kokku.\nOlen 15 aastat olnud võidusõitjate koolitaja ja nüüd tagantjärele näen oma vigu. Läheme koolitatavatega väga detailidesse, arstide ja psühholoogideni. Paberil on sportlasel kõik hea, aga tulemust ei tule.\nRallisport on karm ala. Kui teed tennises topeltvea, võid lihtsalt häbisse jääda. Aga kui rallis ei tule õige otsus millisekundiga, võid ise surma saada või saab surma kaardilugeja. See on psühholoogiliselt hästi raske ala. Kui näen, et olen mõne sportlasega ummikus, olen öelnud: ütle päris ausalt, kas sa tahad seda ala teha või ei taha! Nad ajavad mingit jahu, et tahan-tahan-tahan. Ma ütlen, et päriselt, mine peegli ette, vaata endale silma ja ütle, et sa tahad. Tühja sa tahad! Sa ei taha ju! Siis on kök-mök.\nNii ütlen enda kohta ka: ma päriselt enam ei uskunud ja ma päriselt enam ei tahtnud, sest usk kadus ära. Tulemus tuleb siis, kui hakkad päriselt uskuma.\n(Intervjuu väljavõtte lõpp.)\nArusaadav, et Aavale ei meeldi, kui keegi tuleks käsu korras intervjuud tegema. «See on seesama, et kas sa tahad olla ajakirjanik,» ütles ta mulle, rääkides ajakirjanikest, kellega elu teda varem kokku oli viinud. «Mind ajab hullult närvi, kui sa tegelikult ei taha. Ja küsid mingi lolli küsimuse. Vaata Kalev Kruusi, kes on süvenev, energiat täis; ta võib olla terav, isegi solvav vahest, kuid ta teeb ägedalt. Aga noored...»\nJa siis sain üllatuse.\nAava rääkis, et tema jutule on tulnud ajakirjanikke, kes pole intervjuud ette valmistanud ega oska ka küsida. Nad on siis öelnud, et «Urmo, räägi ausalt ära!». Ja kui Aava on küsinud, mida ta peaks rääkima, saanud vastuseks: «Räägi kõik!»\nUskumatu, kas pole, kuidas Eestis tehakse ajakirjandust?\nAga jätke siit meelde siiski peamine õppetera: «Tulemus tuleb siis, kui hakkad päriselt uskuma.»\nFotod 1 ja 2: Rally Estonia peakorraldaja Urmo Aava. Fotode autor: Tairo Lutter, Postimees/Scanpix\nFoto 3: Peaminister Jüri Ratas ja Rally Estonia peakorraldaja Urmo Aava. Foto autor: Rain Aunapu\nFoto 4: Urmo Aava (autoroolis) eelmise nädala esmaspäeval kohtumas Raadil juhuslikult Priit Pulleritsuga. Foto autor: Kristjan Teedema, Postimees/Scanpix\nPostitas: Priit Pullerits @ 20:05 kommentaare: 29\nPullerits: Kurb vaadata, kuidas poliitika ja ideoloogia tungivad sporti ja keegi isegi ei iitsata\nKuidagi juhtus nii, et teler hakkas näitama NBA korvpalli. Mind ei huvita see mitte üks raas. Mis vahet seal on, milline miljonitega ülekullatud meeskond seal võidab! Mul ei ole nendega mingit seost ega midagi ühist. Pealegi on NBA minu silmis juba umbes kaks kümnendit vaat et vanglakandidaatide mängulava. Terve hulk sealseid mängijaid on oma väljanägemise, käitumise ja tegudega mulle selliseks arvamuseks piisavalt põhjust andnud.\nNüüd nägin midagi hoopis uut.\nMa olen alati olnud seda meelt, et spordiareen pole koht, kus esineda poliitiliste ja ideoloogiliste sõnumitega, olgu kirjas, sõnas või pildis. Kui kogu aeg räägitakse, et sporti ei tohi segada poliitikaga – ja poliitika on tänapäeval väga tugevasti seotud ideoloogiaga –, siis ei mahu mulle pähe, miks laiutavad NBAs Black Lives Matter loosungid.\nNeid loosungeid nägin teleris mängijate soojendusdressidel. Nägin isegi võistlussärgi seljal. Nägin koguni korvpalliväljakule maalituna. BLM loosungite kõrval kahvatus nii klubide kui kogu liiga sümboolika.\nMul on õigus oma isiklikule arvamusele ja see arvamus on: mulle see absoluutselt ei meeldi.\nMulle ei meeldiks ka see, kui BLM loosungite asemel oleks MAGA loosungid – Make America Great Again.\nVahe on selles, et BLM loosungi neelavad kõik vaikides alla, aga MAGA loosungi peale tõuseks seakisa taevani. Vean selle peale kihla.\nSamamoodi oli mulle absoluutselt vastukarva, kui mõned välismaa sportlased tulid suvel välja ideega, et spordivõistlustel võiks sportlased lubada endale meelsusavaldusi.\nKui see peaks juhtuma, siis keeran spordile küll täiega selja ja kutsun kõiki teisi ka seda tegema.\nKui lähen vaatama sporti, tahan näha sporti, mitte seda, kelle poolt või vastu keegi poliitikas on. Kujutage ette, kuhu me niiviisi välja jõuame! Varsti ei tule inimesed vaatama, kes võidab keda ja kes teeb millise tulemuse, vaid kes on ideoloogiliselt mille poolt ja kes mille vastu ning kes suudab oma loosungiga vastased üle trumbata ja alistada.\nMa ei kavatse enam NBAd vaadata ühtainust sekunditki ning boikoteerin oma silmadega ka kõiki teisi spordivõistlusi, kus tullakse välja poliitiliste või ideoloogiliste loosungitega, ükskõik kui üllad või põhjendatud need kellegi arvates ka on.\nOlen jätkuvalt selle poolt, et sport ning poliitika oma kõigis väljendusvormides püsiks üksteisest selgelt lahus.\nFoto 1: Boston Celticsi nullimees Jayson Tatum on võistlussärgile traditsioonilisele perekonnanime kohale pannud loosungi Black Lives Matter. Foto autor: AFP/Scanpix\nFoto 2: Black Lives Matter loosungid NBA playoff-mängus ESPN Wide World Of Sports Complexis Lake Buena Vistas Floridas. Foto autor: AFP/Scanpix\nFoto 3: Black Lives Matter plakat ESPN Wide World of Sports Complexi ees Kissimmees Floridas. Foto autor: EPA/Scanpix\nFoto 4: Brooklyn Netsi korvpallimeeskonna liikmed väljendamas USA hümni ajal toetust Black Lives Matter liikumisele. Foto autor: AP/Scanpix\nPostitas: Priit Pullerits @ 18:53 kommentaare: 8\nPullerits: Kuidas tuntud ja tugev harrastusrattur sattus pärast võistlust elu ja surma piirile\nAlati ei pea olema ise pildil, nagu nädala teises pooles Postimehe veebiküljel seoses autoralli MM-etapiga – vaadake veebilehe kuvatõmmist paremal, küllap tunnete mu suurema vaevata kahe loo põhifotol ära. Teinekord on teistel samuti rääkida väga karme, dramaatilisi ja mõtlemapanevaid lugusid. Nagu rääkis mulle tuntud ja tugev harrastusrattur, Võru mees Tarmo Mõttus (muide, Võrumaa aasta isa 2017!).\nSee lugu, mis juhtus pärast Elva rattamaratoni, kus isegi tegin korraliku sõidu (eriti lõpuspurdi, kus kõiki konkurente edestasin), algab nii:\nÜle kahesaja kilomeetri sai sõidetud ja häda polnud midagi. Tuju oli hea, kõik autos laulsid. Aga nii kui Tarmo Mõttus (49, fotol vasakul) oli naise ja kolme lapsega jõudnud Narva-Jõesuusse, tundis ta, et midagi on imelikku.\nKõrvus hakkas kumisena. Liigutused käinuks nagu aegluubis. Ta vajus justkui vati sisse.\nMõttus pidas auto kinni ja lülitas ohutuled vilkuma.\nSiis hakkas vasak jalg üles-alla tõmblema. Vasakut kätt ei saanud üldse enam liigutada.\nNeli-viis tundi tagasi oli Mõttus lõpetanud Elva rattamaratonil 70 km sõidu. Ta sai koha neljandas kümnes, nagu ka suve neljal varasemal maastikusõidul. Omavanuste hulgas kuulub ta Eesti paremikku. Isegi Euroopa paremikku – mullu sai ta veteranide olümpiakrossis EM-võistlustel neljanda koha. Kodumail, Võrumaal, on ta tervelt kuuel korral võitnud Eesti üha rängema jõuproovi, Haanja 100 miili maastikusõidu. Seal tuleb sadulas rassida vähemalt kaheksa tundi jutti.\nEdasi ei saa kahjuks rohkem oma lugu tsiteerida. Mis edasi sai, peate lugema Postimehest – siit!\nFoto 1: Postimehe veebilehe kuvatõmmis\nFoto 2. Tarmo Mõttus aastal 2017. Foto autor: Arved Breidaks, Lõuna-Eesti Postimees / Scanpix\nFoto 3: Tarmo Mõttus (vaskul) koos Martin Looga vestlemas pärast Rakke rattamaratoni Priit Pulleritsuga. Foto autor: Art Soonets\nPostitas: Priit Pullerits @ 09:43 kommentaare: 30\nPullerits: Kuidas ma sõitsin kiiruskatsel Ott Tänakule aja ette\nNädalavahetuse Rally Estonia võistluste juhi abi Urmas Roosimaa andis mulle esmaspäeval unikaalse võimaluse ja loa sõita reedeõhtuseks esimeseks kiiruskatseks Tartus Raadil Ott Tänakule ja teistele aeg ette... jalgrattaga. (See on jäädvustatud siinses videos, mis praegu on väga popp ja vaadatav.) Ta soovitas: «Kui sõidad piisavalt tarmukalt, mööda ideaaltrajektoori ja raja peal, on võimalus, et sa ei jää viimaseks.» Aga kui jään, siis... Roosimaa: «Vabanduseks võid alati öelda, et sul ei olnud kaardilugejat.»\nKüsisin Roosimaalt, kas nii lühikesel etapil, nagu seda on 1,28 km, on ka ikka kaardilugejat vaja. Ta ütles, et loomulikult, sest «sa ei suuda ilma kurve meelde jätta» – milline on kurvi kategooria, kust tohib lõigata, kuhu minna jne. Kaardilugejat on vaja seda enam, et rallisõitjad ei või kiiruskatsete rajaga tutvuda rohkem kui ainult kaks korda, lisas ta.\nUnikaalne oli too võimalus seepärast, et nüüd on Rally Estonia esimese kiiruskatse rada juba teist päeva kõigile peale võistlejate suletud. Roosimaa heakskiitu oli mul vaja siin mainida seepärast, et juba jälle ilmusid välja tähenärijad ehk luubimehed, kes hakkasid tõstma kisa, et sõitsin läbi keelumärgi alt. Veel kord: mul oli selleks võistluste juhi abi luba ja heakskiit. Aga kui tähenärijad ikka rahu ei saa, siis olgu neile söödetud ette info, et samal ajal, kui ma koos Roosimaaga kiiruskatse rada uurisin, et sellest Postimehe Arterisse lugu teha, sõitis sealt oma Toyota maasturiga läbi ka Rally Estonia peakorraldaja Urmo Aava (fotol ülal paremal). Jookske nüüd kitule!\nMinu aeg 2.36 esimesel kiiruskatsel pole muidugi midagi kiiduväärset. Usun, et kõvemad mehed sõidavad selle läbi vähemalt 2.15ga, võib-olla kiireminigi. (No siin võiks ju tuua mitu vabandust, et olin päeva esimeses pooles käinud Tallinnas, et olin olnud kiiruskatse rajal tuule ja vihma käes üle tunni ning külmunud, et läksin sõitma ilma soojenduseta, et rajal jäid ette koerajalutajad, muidu patseerijad ja teised ratturid, rääkimata sellest, et rada oli sajust pehme.) Igatahes kavatsen sinna uuesti sõitma minna ja vaadata, mis parema ettevalmistusega ajaks tuleb.\nTehke teie pärast ralli lõppu sama! Too rada jääb kõigile avatuks, sh rattureile. Teeme seal korrespondentsvõistluse, eks! Saadate oma ajad koos videotõestusega mulle ja saate edetabelis koha. Et mind üle ei koormataks, palun aeglasemaid tulemusi kui 2.36 mitte saata.\nEt võistlus oleks aus, lepime, palun, veel ühes kokku. Nimelt, et sisekurvides keegi üle muru ei lõika. Nagu videos näete, on nois kohtades praegu suured heinapallid (fotol ülal paremal), et lõikamist takistada. Lõikamine lõhuks Raadi pargi pinnast ja väljanägemist.\nNüüd küllap küsite, kus on start ja kus finiš. Vaadake videos! Starti tähistab Raadi mõisa sissekäigu läheduses vasakul mingi hall elektrimärgis ning finišit tähistab valge tulp (alumisel parempoolsel fotol ohutusautost paremal). Kell käima, kell seisma, aeg kirja!\nRoosimaa prognoosis, et ega ralliautod Tartu kiiruskatset oluliselt rohkem kui kõigest kaks korda minust kiiremini läbi. Muidugi, palju oleneb sellest, kas reede õhtul on rada vihmast pehme või mitte. Praegu, neljapäeva keskpäeval kallab Tartus küll nagu oavarrest.\nFoto 1: Rally Estonia võistluste juhi abi Urmas Roosimaa näitab Raadi mõisa müüri kõrval Priit Pulleritsule, kuidas ralli esimesel kiiruskatsel võistlusautod stardijoonele seatakse. Foto autor: Kristjan Teedema, Postimees/Scanpix\nFoto 2: Urmas Roosimaa vestlemas esmaspäeva õhtul Tartu kiiruskatse rajal Rally Estonia peakorraldaja Urmo Aavaga (auto roolis). Foto autor: Kristjan Teedema, Postimees/Scanpix\nFotod 3-6: Urmas Roosimaa tutvustamas Priit Pulleritsule ralli esimese kiiruskatse rada Raadil. Fotode autor: Kristjan Teedema, Postimees/Scanpix\nFoto 7: Urmas Roosimaa vestlemas esmaspäeva õhtul Tartu kiiruskatse rajal finišit tähistava tulba kõrval Rally Estonia võistluste juhi abi Janno Hertiga (autos juhi kõrvalistmel). Foto autor: Kristjan Teedema, Postimees/Scanpix\nPostitas: Priit Pullerits @ 11:39 kommentaare: 22


Kuvatõmmise või ekraanilõike lisamine - Office'i tugi\nKui soovite loetavust parendada või teavet jäädvustada, saate oma Office’i failidesse kiiresti ja kerge vaevaga kuvatõmmiseid lisada, parajasti aktiivsest programmist lahkumata. See funktsioon on saadaval Excelis, Outlookis, PowerPointis ja Wordis.\nKuvatõmmistega saab jäädvustada hetkpilte arvuti ekraanil avatud programmidest või akendest. Klõpsates nuppu Kuvatõmmis, kuvatakse avatud programmide aknad galeriis Saadaolevad aknad pisipiltidena. Saate lisada kogu programmiakna või kasutada tööriista Kuvalõige ja valida osa aknast. Jäädvustada saab ainult neid aknaid, mis pole tegumiribale minimeeritud.\nKui valite tööriista Kuvalõige, siis muutub kogu aken ajutiselt läbipaistmatuks ehk „läheb härma“. Kui valite sobiva aknaosa, siis muutub valitud piirkond tavapäraselt nähtavaks.\nMärkus.: Korraga saab lisada ainult ühe pildi. Mitme ekraanikuva lisamiseks korrake juhiseid 2 ja 3.\nKlõpsake dokumendis kohta, kuhu soovite kuvatõmmise lisada.\nExcelis, Outlookis ja Wordis klõpsake menüü Lisa jaotises Illustratsioonid nuppu Kuvatõmmis.\nPowerPointis klõpsake menüü Lisa jaotises Pildid nuppu Hetktõmmis.\nAvatakse galerii Saadaolevad aknad, kus kuvatakse kõik parajasti avatud aknad. Tehke ühte järgmistest.\nTerve akna kuvatõmmise lisamiseks dokumenti klõpsake akna pisipilti.\nGaleriis Saadaolevad aknad kuvatud esimese pildi valitud osa lisamiseks valige Kuvalõige; kui ekraan muutub valgeks ja kursor ristikujuliseks, klõpsake ja hoidke all vasakut hiirenuppu ja lohistage ekraani jäädvustatava osa valimiseks.\nNäpunäide.: Kui avatud on mitu akent, tuleb kõigepealt klõpsata jäädvustatavat akent enne kuvatõmmise toimingu alustamist. Sellega teisaldatakse aken galerii Saadaolevad aknad esimesele kohale. Kui näiteks soovite veebilehe kuvalõiget, mida sisestada Wordi dokumenti, klõpsake kõigepealt veebisaidi kuva ja seejärel minge otse Wordi dokumenti ja klõpsake nuppu Kuvatõmmis. Veebilehe kuva läheb galeriis Saadaolevad aknad esimesele kohale ja saate selle kuva osa valimiseks klõpsata käsku Kuvalõige.\nValitud aken või kuvaosa lisatakse automaatselt dokumenti. Menüü Pildiriistad abil saate kuvatõmmist redigeerida ja täiustada.\nEkraanipiltide hõivamiseks Windowsi Lõiketööriista abil


Esmakordselt Eestis: LVM tutvustab uut kodukanti helikopterilt - LVM Kinnisvara – Tallinn, Tartu, Pärnu, Kuressaare\nEsmakordselt Eestis: LVM tutvustab uut kodukanti helikopterilt\nJoosep Niimeister 2. sept. 2021\nLVM maaklerid alustavad pühapäevast Jõelähtme golfiradade naabruses asuva, Eesti ühe suurima arendusprojekti koduotsijaile tutvustamist helikopterilt.\nRebala muinsuskaitsealal paiknev Jõelähtme Golf Resort elurajoon laiub 175 hektaril ja moodustab viis küla. “Seda koduotsijaga maad mööda läbi ei käiks,” tunnistas LVM Kinnisvara maakler Ilmar Tedremaa. “Pealegi saab nii suurest ja looduskaunist elukeskkonnast aimu vaid kõrgemalt vaadates, kliendiga sõiduteid pidi sõites jääks pilt poolikuks.”\nViieks erinevaks külaks jagatud elupiirkonna hooned on projekteerinud erinevad tipparhitektid, kes järgisid ühtse elukeskkonna põhimõtteid ning Eesti rannakülade traditsioone. Igal külal on oma lugu, hingamine ja iseloom. “Siinsete kruntide juures on kõik eksklusiivne peale hinna, nad jäävad pisut soodsamaks näiteks Nõmme kruntidest.”\nArenduses on hetkel müügil veel üle 60 ehituseks valmis krundi. “Umbes teist samapalju on juba müüdud ja paljudel elamud peal,” lisas Tedremaa.\nJõelähtme vallas asuva arenduse küladest jääb Tallinna südalinn umbes poole tunnise autosõidu kaugusele. Lisaks golfile on elurajooni läheduses head võimalused veel rattasõiduks, jooksmiseks ja suusatamiseks.\nTeed on asfalteeritud ja hooldatud. Kruntide suurus jääb vahemikku 900-1800 ruutmeetrit.\nEesti kinnisvaraajaloo esimene helikopterituur algab 5. septembri keskpäeval Jõelähtme golfiklubist, selleks tuleb end registreerida LVM-i kodulehel.


Riho Pätsi Koolimuusika Fond tunnustab muusikahariduse edendajaid : Õpetajate Leht\nRiho Pätsi Koolimuusika Fond tunnustab muusikahariduse edendajaid\n19. nov. 2021 Inge Raudsepp Riho Pätsi Koolimuusika Fondi juhatuse esimees - Kommenteeri artiklit\nHeli Roos on lõpetanud Tallinna konservatooriumi, töötanud muusikaõpetajana Tallinna 37. keskkoolis ning dirigendina Tallinna Poistekoori ettevalmistuskooridega. Praegu on ta Tallinna Reaalkooli muusikaõpetaja, tema õpilased on osalenud edukalt üleriigilistel muusikaõpetuse olümpiaadidel. H. Roos on koostanud muusikaõpikud ja töövihikud üldhariduskooli 5. ja 6. klassile. Lisaks õpetajatööle juhatab ta reaalkooli tütarlastekoori, poistekoori ning põhikooli kammerkoori. Koorid on pälvinud mitmetel rahvusvaheliste konkurssidel auhinnalisi kohti (koorifestivalid „Tallinn 2015“, Kalamata, Kreeka; Canta al Mar, Hispaania; Riva del Garda, Itaalia. Tema õpilased on saavutanud auhinnalisi kohti paljudel solistide ja vokaalansamblite konkurssidel Tallinnas, Harjumaal ning Alo Mattiiseni festivalil. Aastaid on Heli Roos korraldanud Tallinna ja Harjumaa vokaalansamblite konkurssi „Volüüm“. Ta kuulub Eesti kooriühingu koolikooride sektsiooni juhatusse ning on ka muusikanõukogu liige. H. Roos on valitud Tallinna aasta õpetajaks 2006. ja 2013. aastal.\nSigne Rõõmus on lõpetanud Heino Elleri nim Tartu muusikakooli koorijuhtimise eriala, töötanud Varstu keskkoolis, 1993. aastast Võru Kesklinna koolis. Koostöös kohaliku muusikakooliga avati 2011. aastal muusikaõpetuse süvaklass, mille loomisel oli Signe Rõõmusel oluline roll. Õpetajatöös on ta rõhutanud aktiivse musitseerimise olulisust – laulmist ja pillimängu, samuti seoste loomist õppeainete vahel ning ka igapäevaeluga.Õpilastenoodistlaulmise arendamisel toob ta efektiivse meetodina esile relatiivset noodistlugemise süsteemi, mis on lihtne, arusaadav ja mänguline. Signe Rõõmus juhatab mitmeid koolikoore: mudilaskoor, poistekoor, lastekoor, neidudekoor ja segakoor, kooridele on omistatud kõrged kategooriad. Et lauljad saaksid mitmesugust laulukogemust, on ta aastaid suunanud õpilasi üleriigilistesse kooridesse (tütarlastekoor Ilmalilled, Eesti Meestelaulu Seltsi üle-eestiline poistekoor Kalev). Lisaks koolikooridele on ta ka täiskasvanute kooride, naiskoori Tempera ja Võru Meeskoori dirigent. Neis koorides laulavad paljud Signe õpilased. 2017. omistati Signele Tartu kultuurkapitali Vaike Uibopuu sihtkapitali stipendium, 2020. aastal Võru linna aasta kultuuritegelase tiitel.\nIvi Tivik on Eesti tuntumaid viiulipedagooge, kes on andnud õpetaja, õppejõu, õpikute ja metoodiliste materjalide koostaja ja haridusalaste praktiliste uuenduste algataja ning elluviijana väärika panuse kogu viiulimängu arengule Eestis. Aastakümnetepikkusele tööle viiuliõpetajana Tallinna Muusikakeskkoolis lisandub üliõpilaste juhendamine Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, aastaid ka Vanalinna Hariduskolleegiumi muusikakoolis. Ivi Tivik on EMTA emeriitdotsent. Tema isikupärane ja nõudlik õpetamisstiil on andnud suurepäraseid tulemusi, tema õpilased on osalenud juba õpingute ajal paljudel konkurssidel Eestis ja väliriikides, saavutades kõrgeid auhinnalisi kohti. Ivi Tiviku töös on tunda kõrget kvaliteeti ja peent viimistlust, mis ilmneb eredalt kontserdilavadel. Enamik Ivi Tiviku õpilastetest on tuntud kodumaisel ja rahvusvahelisel areenil: Olavi Sild, Niina Murdvee, Mari Tampere-Bezrodny, Urmas Vulp, Ülo Kaadu, Aet Ratassepp, Kaido Välja, Lasse Joamets, Juhan Tralla, Linda-Anette Verte, Ivi Ots jpt. Oma viiulimängu õpetamise kogemusi on ta jaganud paljudel rahvusvaheliste seminaridel ja konverentsidel. Ivi Tiviku arvukad metoodilised artiklid on ilmunud Eesti keelpilliõpetajate ühingu ajakirjas ning EMTA interpretatsioonipedagoogika instituudi ajakirjas, osa valminud artikleid on veel ilmumisel. Tema koostatud on kolmeosaline viiulikool, mis on tekitanud positiivset vastukaja ka rahvusvahelises plaanis. Ivi Tivik on pälvinud rohket tunnustust. Talle on omistatud Valgetähe V klassi teenetemärk.\nHelilooja Riho Esko Maimetsa teoseid mängitakse nii Eestis kui maailmas üha sagedamini, tema muusika on kõlanud arvukatel festivalidel, kahel üldlaulupeol ning tema teosed on mitmete kollektiivide püsirepertuaaris: Eesti Filharmoonia Kammerkoor, Eesti Rahvusmeeskoor, Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, Kitchener-Waterloo Symphony Orchestra (Kanada), Curtis Symphony Orchestra (USA) jpt.2014. aastal omandas ta Philadelphias asuva Curtise muusikainstituudi diplomi kompositsiooni alal, 2019. aastal asus õppima EMTA doktorantuuris. Maimetsa õpetajad on olnud Helena Tulve ja René Eespere ning Christos Hatzis Toronto ülikoolist. Noore heliloojana on ta pälvinud mitmeid rahvusvahelisi auhindu, näiteks SOCAN Award, Karen Kieseri preemia (Kanada), highSCORE preemia (Itaalia), I preemia Villiers Quarteti konkursil (Suurbritannia).\nRiho Esko Maimets on loonud muusikat ka laste-, noorte- ja koolikooridele. Tema sulest valmis Eesti Meestelaulu Seltsi 2020. aasta poistekooride võistulaulmiseks tellitud A-kategooria kohustuslik laul „Sääl igatsedes hilju …“ ning 2021. aastal toimuva ENLS ja EMLS ühiseks laulupäevaks „Kodu(L)ootus“ loodud kolmeosaline kantaat „Kojup minda oodatanne“ poiste-, neidude-, nais- ja meeskooridele. 2019. aasta laulupeol kõlas ühendmudilaskooride esituses tema seatud „Rõõmulaul“, 2017. aasta noorte laulupeol tema loodud „Meie laul“. 2014. aastal valmis tema „Üles leida oma laul“ lastekoorile ja keelpillidele, mida esitati Tartu laulupeol. Ta on kirjutanud ka „Angele Dei“ ja „Imeline helin …“ lastekoorile, „Veni Emmanuel“ tütarlastekoorile, „Ave Maria“ mudilaskoorile jpt.


Emaka aluse kõrgus raseduse ajal: normaalne ja kõrvalekalded - Probleemid\nEmaka põhja (VDM) seismise kõrgus on näitaja, mida rasedate naiste arstid määravad regulaarselt. Vaatamata lihtsusele ja juurdepääsetavusele on VDM-i arvutamine suurepärane vahend rasedusaja määramiseks ja mõistmiseks, kas on põhjust muretseda selle käigu võimalike rikkumiste pärast. Kõik, mida peate selle näitaja kohta teadma lapseootel ema, on esitatud artiklis.\nFoto: Kolosov D. V. Mash R. D., Belyaev I. N. Bioloogia. 8. klass. - M.: Bustard, 2003\nEmaka aluse kõrgus: mis see on, mida see tähendab\nRase kõht muudab kuju ja kuju järk-järgult kogu lapse kandmise aja jooksul. Beebi kasvades ja sündides jõudu kogudes laieneb emakas raseduse ajal ja emaka põhja kõrgus kasvab.\nMis see on, kus on emaka põhi ja miks seda kutsuti? Fakt on see, et arstid peavad emakat kui tagurpidi asuvat elundit. See tähendab, et selle põhi on tegelikult kõrgeim punkt. Vastavalt sellele, kuna mao kasvab raseduse ajal, tõuseb emaka põhi järk-järgult.\nNii tähistab termin VDM elundi kõrgeima punkti ja vaagna külgmiste luude (häbemeluu sümfüüsi) ühendamise koha vahelist kaugust.\nVDM raseduse ajal suureneb vastavalt terminile ja tavaliselt vastavad selle näitajad sentimeetrites väljendatuna umbes esimese ja teise trimestri nädalatele.\nSuurim väärtus jõuab 37. nädala lõpuni, pärast mida hakkab see langema. Kui kõht langeb, saab selgeks, et sünnitus läheneb. Üldiselt aitab emaka aluse kõrguse mõõtmine kontrollida raseduse kulgu ja reageerida õigeaegselt võimalikele rikkumistele.\nKuidas ja miks nad VDM-i mõõdavad\nFoto: sünnitusabi: õpik / V. I. Duda. - Minsk: RIPO, 2013.-- 576 s.\nEmaka aluse kõrgust mõõdab günekoloog iganädalasetel konsultatsioonidel. Praktikas tuleb sageli tegeleda lapseootel emade küsimustega, miks seda tehakse. Seda indikaatorit kasutades sünnitusarst:\nhindab beebi arengu tempot;\nuurib emaka seisundit;\ntäpsustab raseduse kestuse;\nmäärab ligikaudse sünnikuupäeva.\nEsimese trimestri ajal jääb emakas varjatud vaagna luude taha ja seda saab tunda ainult tupe kaudu. Teisel trimestril saab seda teha mao kaudu ja VDM-i on lihtne mõõta..\nLapse ema peab enne mõõtmisi käima tualettruumis, et indikaatorid ei muutuks põie mahu tõttu liiga kõrgeks.\nSiis lebab ta selili ja sirutab jalgu..\nTavalise sentimeetri lindi abil võtab arst mõõtmisi.\nEmaka aluse kõrgus nädalate kaupa: tabel\nNädalate lõikes on VDM varieeruv vastavalt lapse kasvule ja emaka suurenemisele. See on väga selge näitaja ja samal ajal väga informatiivne. Tema abiga on palju lihtsam vastata ajastuse küsimustele, tuvastada kõrvalekaldeid beebi arengus, uurida ja vajadusel ravi alustada.\nEsimesel trimestril on näitajad järgmised:\nTeisel trimestril hakkavad VDM väärtused kiiresti kasvama, paralleelselt kõhu ümardamisega:\nLõpuks, kolmandas trimestris, jõuab indikaator maksimumini, pärast mida hakkab see vähenema. Kõhu langetamine näitab keha ettevalmistamist sünnituseks. Arvudes on muudatused järgmised:\nNendel andmetel koostatakse spetsiaalsed ajakavad, nagu mu kolleegid A. S. Kystaubaeva kirjutavad üksikasjalikult. ja Tanysheva G.A. Praktikas kasutatakse neid loote kasvuhäirete varajaseks avastamiseks..\nVDM: kõrvalekallete põhjused\nNagu ka kõik muud näitajad, on VDM-i standardid iga naise jaoks individuaalsed. Milline meditsiinipraktika tunnistab. Need sõltuvad keha omadustest, pikkusest ja kaalust, vaagna laiusest, lapse asukohast emakas, geneetilistest teguritest, loote arenguprotsessist ja nende arvust.\nKõrvalekalle on kahe või enama sentimeetri erinevus. Kuid olukorda peaks alati hindama spetsialist. Ärge tegelege enesediagnostikaga ja veelgi enam sellest. Stress raseduse ajal kindlasti kasu ei too.\nKui näitajad ületavad normi, võivad võimalikud põhjused olla järgmised:\nmõõtmisviga. Lisaks meditsiinilistele vigadele peate sageli silmitsi seisma asjaoluga, et naised unustavad enne konsultatsiooni tualeti külastada ja emakale pressib täielik põis;\nvale tähtaeg. Ühe või kahe nädala erinevus ilmneb üsna sageli, mistõttu tekib segadus;\nnaise kitsas bassein. Sellise füsioloogilise tunnuse korral ületab VDM alati normi;\nloote ebaõige asend, kui jalad ja tagumik ulatuvad ettepoole;\nbeebi suured suurused. See tegur on pärilik ja seda tuleb mõõtmisel arvestada;\npolühüdramnionid. Kui amnionivedeliku maht suureneb, põhjustab see ka VDM suurenemist;\nliigse kehakaalu ilmnemine raseduse ajal, rasvunud naised;\nReesus on vastuolus platsenta ödeemi arenguga.\nFoto: Savelyeva G.M. Günekoloogia. - M.: GEOTAR-MED, 2018\nLisaks on palju juhtumeid, kus VDM suureneb normi suhtes aeglasemalt, nimelt:\nvale tähtaeg. Ovulatsiooni ja viljastamise hetke on raske täpselt kindlaks määrata, seetõttu esinevad kõikumised mõlemas suunas;\nloote väike suurus, mis on geneetiline tegur;\ntulevase ema liiga lai vaagen;\nveepuudus, see tähendab amnionivedeliku puudus;\nloote kandmine tähtajast kauem;\narengu hilinemine (platsenta patoloogia, suurenenud rõhu ja ödeemiga naise raske gestoos, infektsioon);\nraseduse tuhmumine ja lapse surm.\nRasedal emal on oluline teada peamisi näitajaid, mille alusel arst hindab tema seisundit, ja mida need tähendavad. Kuid ärge proovige ennast diagnoosida ja muretsege väikeste kõrvalekallete pärast normist. Pidage meeles, et kõik on individuaalne, nii et külastage arsti õigeaegselt.\nKõhu suuruse dünaamika rasedusnädala järgi\nNiipea, kui naine saab teada oma "huvitavast olukorrast", hakkab ta tahtmatult peeglist peegeldudes pekslevalt peerule mõtlema - kas kõht kasvab? Terve mõistus ütleb muidugi, et kõhu väljanägemiseni on veel palju aega, kuid uudishimu on seda tugevam. Kõhu kasvu kiirust tiinuse ajal kontrollitakse ja jälgitakse selliste näitajate abil nagu lapseootel ema kõhu ümbermõõt ja emaka kõrgus. Arst mõõdab neid igal sünnituskliiniku visiidil. Mida need suurused võivad rääkida, miks kõht ei kasva või pole liiga suur, see artikkel räägib.\nKasvu füsioloogiline alus\nRaseduse ajal kõht ei kasva iseseisvalt, see protsess on tingitud reproduktiivorgani - emaka - üsna kiirest kasvust. Niipea, kui test näitas kahte riba, on emakas väga väike, maht 5 ml ja kaal umbes 50-60 grammi. Kuid juba raseduse teisel kuul toimub lihaskiudude arvu järkjärguline ja süstemaatiline suurenemine. See on vajalik selleks, et naissoost reproduktiivne organ saaks kasvada ja suureneda ning emakas peab enne rasedust märkimisväärselt venima - umbes 500 korda võrreldes oma suurusega.\n9. rasedusnädalaks saavutab emakas hane muna suuruse. Ja kuigi see sobib väikese vaagna sisse, pole kõhupiirkonda, see ei kasva. Kui paljunemisorgan kasvab ja tõuseb väikese vaagna kohal kõrgemale kõhuõõnde, muutub kõht märgatavaks. Ja juba pärast 14-15 rasedusnädalat on sellist suurust nagu VDM kergesti määratav - emaka põhja kõrgus. Just see (lai) emaka osa tõuseb kõhuõõnde ja VDM-i suurenemine suureneb iga rasedusnädalaga.\nMärkimisväärne on see, et pärast 16. rasedusnädalat laieneb kõht ja paljudel juhtudel muutub see juba nähtavaks. Kõhu kasvukiirus on väga individuaalne ja sõltub kehaehitusest, vaagna suurusest, ülekaalu olemasolust või puudumisest. Ja mängib ka rolli ja platsenta kinnituskohta, puuviljade arvu ja nende eeldatavat kaalu.\nSeetõttu on kõhu ümbermõõt raseduse ajal väga individuaalne väärtus, sest isegi enne rasedust on igal naisel oma. Kuid emaka aluse kõrgus on keskmisem näitaja. Seetõttu mõõdab arst korraga nii jahutusvedelikku kui ka VDM-i ja pärast iga vastuvõttu sisestavad nad andmed tulevase ema vahetuskaardile.\nAja suuruse muutmine - normid\nEmakas kasvab pidevalt, kuid järk-järgult. Ta lahkub vaagna piiridest umbes 13-ndal rasedusnädalal ja enne seda on täiesti võimalik lamada kõhus, kartmata last kahjustada. Samast perioodist algab VDM mõõtmine - kõrgus, milleni reproduktiivne organ tõuseb rinna kohal. Ja kui naise jaoks on kõhu kasvu jälgimine olemuselt meelelahutuslik, siis meditsiinitöötajate jaoks on just VDM just see suurus, mis näitab, kas emaka suurenemine on normaalne, kas on olemas eeldused polühüdramnionide või oligohüdramnionide, suure loote jaoks ja kas pole alust kahtlustada emakasisese viivituse tekkimist beebi areng.\nKõhu ümbermõõtu mõõdetakse tavalise sentimeetrilise lindiga piki selle kõige väljaulatuvama osa joont ja VDM - lamavas asendis häbemeluust kuni emaka aluse piirini (arst rühib neid). Muutmiseks võite kasutada nii sentimeetri linti kui ka spetsiaalset sünnitusabi tazomeeri.\nNagu juba märgitud, on iga daami jahutusvedelik individuaalne, seetõttu pole oluline mitte mitu sentimeetrit millisel nädalal, vaid see, kuidas ühe ja sama naise ümbermõõt aja jooksul suureneb. Kuid VDM-i jaoks on olemas teatud standardid.\nTabel VDM raseduse ajal nädalate kaupa.\nTabelist on selgelt näha, et emaka aluse seisva kõrguse kasvukiirust täheldatakse alles viimase trimestri lõpus, kui kõht laskub - laps surub oma pead emakakaela sisemise neelu vastu, avaldades sellele täiendavat survet ja viies selle järkjärguliseks ettevalmistamiseks sünnituseks.\nKõhu prolapsiga muutub tulevane ema kergemaks hingamiseks, kõrvetised vähenevad, ribid valutavad vähem, kuid rõhk langeb, mis põhjustab suurenenud urineerimist.\nÕhukestel ja asteenilistel inimestel muutub magu varem märgatavaks, ülekaalulistel naistel pole magu mõnikord kõige hilisema aja jooksul nähtav. Kõhu ümbermõõt selle algsuuruse suhtes varieerub individuaalselt.\nMiks kõht kasvab aeglaselt?\nKõhu aeglane kasv - kontseptsioon on üsna subjektiivne. Kõht ei kasva aeglaselt, lihtsalt naine ise tajub seda olemasoleva probleemina ja hakkab muretsema. Sel juhul on kõige parem konsulteerida oma arstiga ja arutada temaga oma muresid. Kui loode vastab jooksva perioodi fetomeetria standarditele, pole muretsemiseks põhjust. Tõenäoliselt on olemas mõned eeltingimused, nii et teie kõht ei näe pikka aega “sügavalt rase”.\nMõelge nende ruumide loetelule..\nPressi lihased on tugevad, treenitud, naine käis enne rasedust regulaarselt sportimas ja tal oli ilus lame kõht. Sel juhul venib kõhupiirkond palju pikemaks.\nNaisel on laiad puusad, mistõttu on ka väikese vaagna ruum suurem, seetõttu suudab kasvav suguelund kauem oma tavalist kohta väikeses vaagnas võtta.\nPlatsenta paigutamine tagaseinale annab hilisema visuaalse manifestatsiooni kõhule.\nVäike kogus vett. Amnionivee kogus (selle indeks) on alla normi. See seisund on iseenesest ohtlik, nii et kõhupiirkonna aeglane kasvutempo pole üldse peamine muretsemise põhjus..\nLiigne kaal. Kui naisel on kõhus ja puusades liigsed kilod ja rasvavarud, siis muutub tema seisund kõigile märkamatuks palju hiljem.\nTulevasel emal on eelseisv sünd - mitte esimene. Mida rohkem sünnib, seda nõrgemad on lihased, kõhupiirkonna eesmine seina on rohkem venitada. Seetõttu muutub magu kolmandal sünnitusel alati märgatavaks palju varem kui esimesel.\nOn olemas eeldused, mis ei sõltu otseselt naisest. Üsna sageli pärib selline funktsioon nagu väike kõht raseduse ajal tüdruk emalt. Sel juhul ärge muretsege.\nÄrge "riputage" selle peale, et kõht ei näe nii suur kui teistel naistel; võrreldes nendega on seda vaevalt näha. VDM on palju olulisem. Kui see suurus on normaalne, pole millegi pärast muretseda. Kõhu ümbermõõt, selle ümbermõõt ei ole sel juhul oluline.\nMõned daamid kurdavad, et kõht ilmus väga varakult, juba teise trimestri alguses oli võimatu seda uudishimulike pilkude eest varjata..\nÄrge kartke, tavaliselt on sellel nähtusel väga konkreetsed põhjused.\nTulevasel emal on kitsad puusad. See tagab emaka aluse varasema väljumise vaagna juurest kõhuõõnde, nii et kõhu kasv ilmneb varem. Kitsas vaagen võib olla keisrilõike kaudu sünnituse otsene näidustus, kuid raseduse ajal ei ole see lapsele mingil moel ohtlik, ei mõjuta selle arengut ja heaolu.\nRasedus pole esimene. See asjaolu on üsna kaalukas argument kõhu varajase kasvu kasuks, kuna iga järgneva sünnituse korral nõrgenevad ajakirjanduse lihased - selline on paratamatus, omamoodi naiste kättemaks emaduse õnnest.\nRasedal naisel kasvab südame all mitte üks, vaid kaks või enam imikut, emakas kasvab mõnevõrra kiiremini, kuid iga loote suurus on keskmisest pisut väiksem.\nKõrge amnionivedeliku indeks (polühüdramnionid) kutsub esile ka emaka kiirema kasvu ja lihaskiudude arvu suurenemise.\nNaisel asub platsenta esiseinal.\nNaise kõhnus muudab tema kõhu nähtavamaks.\nKui VDM ei täida tähtaega\nKui kõht ei kasva tempos, milles daam ise seda ette kujutas, kuid raseduse areng ei põhjusta arsti kaebusi, pole täiendavaid uuringuid vaja. Kuid VDM-i vähendamine või suurendamine on konkreetsem signaal tegutsemiseks. Ja arst peab tegutsema.\nKui emaka aluse püsikõrgus erineb normaalsetest keskmistest väärtustest, siis ainuüksi selle fakti põhjal muidugi diagnoosi ei pane. Patsiendile soovitatakse ainult mõnda täiendavat uuringut, millest peamine on ultraheli doppleriga (ultraheliuuring, mis võimaldab mitte ainult hinnata lapse suurust ja arengut, vaid ka nabaväädi, platsenta verevoolu kiirust ja kvaliteeti).\nKui VDM on madalam kui see, mis on tingimuste normides ette nähtud, võib see olla märk veast raseduse vanuse määramisel. See võib juhtuda järgmistel juhtudel: ebaregulaarse tsükli korral, kui naine ei mäleta viimase menstruatsiooni kuupäeva, pärast IVF-i, raseduse ajal, mis toimus eelmise lapse imetamise ajal. Sel juhul vastab beebi areng tervikuna normidele ja doppler ei näita ema ja loote vahel verevoolu häireid.\nSageli väheneb VDM oligohüdramnionide korral loote vale positsiooniga emakaõõnes (näiteks risti, kaldu).\n2-sentimeetrise või suurema viivitusega räägivad nad loote arengu võimalikust viivitusest. Põhjuseid, mis võivad seda seisundit põhjustada, on palju. See on reesuskonflikt ning platsenta ja nabaväädi verevarustuse rikkumine ning lapseootel ema alatoitumus. Sel juhul selgub tõeline põhjus, mis võimaluse korral kõrvaldatakse, misjärel laps kiiresti oma terminitega järele jõuab.\nKui VDM ületatakse vähemalt 2 sentimeetri võrra, kahtlustatakse kõigepealt suurt vilja. Samal ajal on soovitatav teha suhkru vereanalüüsid, et välistada emal diabeet.\nSellise suuruse nagu VDM järgi ei otsusta nad tänapäeval, kas rasedus on singleton või mitu rasedust. Varem, kui ultraheli polnud, kasutasid sünnitusarstid seda indikaatorit mitmikraseduse eelduste jaoks ja hiljem raputasid nad kahte pead, kuigi nad eksisid sageli.\nTäna täidab mitme raseduse diagnoosimise ülesannet ultraheli diagnostika suurepäraselt ja juba 7-8 rasedusnädalal saab naine teada, kas ta ootab ühte või enamat last.\nMüüdid ja tõed mao kasvu kohta\nRasedatele kõhupiirkondadele on kogu aeg palju tähelepanu pööratud. Naiste seas on endiselt palju märke ja ebausku, eeldusi.\nKasvava kõhu kuju võib määrata soo. Kõhu kuju ja suurus sõltuvad naise individuaalsetest omadustest ja põhiseadusest. See ei sõltu beebi soost. Seetõttu pole väidetel, et “terav” kõht on poisil ja tütarlapsel, teaduslik põhjendus ja need on tõest kaugel. Olukordades, kus naine kannab eri soost kaksikuid (poiss ja tüdruk samal ajal), on tal kogu raseduse ajal sama kõhu vorm.\nTe ei saa lasta kõrvalistel inimestel kõhtu puudutada, laps võib kannatada - see on müüt. Veel üks küsimus on see, et sellised tüütud katsed oma isiklikke piire ületada võivad tulevasele emale ebameeldivad olla. Sel juhul ei pea te isegi viisakusest välja kannatama. Andke teistele kohe teada, et nende tegevus on teie jaoks ebameeldiv, lõpetage julgesti katsed.\nKui soovite oma "huvitavat positsiooni" töötajate, klassikaaslaste ja naabrite eest kauem varjata, siis ärge kandke pingutusriideid ja pigistage kasvavat kõhtu väljastpoolt. Palju turvalisem on oma garderoobi värskendada lahtiste tuunikate, vöökohata kleitide kasuks jne. Igal ajal peaks teie kõht jääma vabaks ja vereringe täis..\nVäikesed eredad aktsendid, näiteks märgatav hele müts või särav sall, aitavad ümbritsevate inimeste tähelepanu eemale juhtida ja kõhu alt välja lülitada. Kui selliseid detaile kasutatakse samaaegselt lahtiste rõivastega, võib rasedus olla utelite silmade eest väga pikka aega peidus, kui teile need ei meeldi.\nLisateave kõhu kasvu kiiruse kohta - järgmises videos.\nJahutusvedeliku või loote kõhu ümbermõõdu väärtused tabelis rasedusnädalate kaupa\nLoote fetomeetriline uurimine raseduse ajal on kohustuslik protseduur, mis võimaldab teil raseduse vanust täpselt kindlaks teha, beebi suurust mõõta ja ka emakasisese arengu patoloogiaid õigeaegselt diagnoosida. Fetomeetria sisaldab mitmeid parameetreid, mille arstid määravad ultraheli ajal. Igal rasedusnädalal on kehtestatud fetomeetriliste näitajate norm.\nRasedate kõhuõõne kasvu kiirus\nRaseduse ajal on kõht see kehaosa, kus toimub suurimaid muutusi. Kui rasedus kulgeb hästi, ilma komplikatsioonideta, sõltub tulevase ema kõhu suurus otseselt lapse kasvamisest emakas. Milline peaks olema kõht raseduse erinevatel etappidel?\nKõhu suurus määratakse kahe parameetri abil: otse kõhu ümbermõõt ja emaka põhja kõrgus. Mõlemad väärtused mõõtsid arstid regulaarselt läbi viidud uuringute ajal sünnituskliinikus. Näitajaid võrreldakse varasematega ja sõltuvalt täheldatud dünaamikast võib arst soovitada patoloogiate olemasolu või puudumist. Raseduse patoloogiate välistamiseks on ette nähtud ultraheli.\nKui rase kõht on normaalsest oluliselt väiksem, võib see olla märk vähest vett, mis tähendab, et loode areneb liiga aeglaselt. Polühüdramnionide korral on kõht rohkem kui vajalik, sellises olukorras rikutakse läheduses asuvaid elundeid ja naine tunneb rohkem ebamugavust ning lisaks on oht enneaegseks sünnituseks ja loote valeks asukohaks emakas.\nMilline peaks olema emaka aluse kõrgus?\nEmaka aluse kõrgust mõõdetakse alates 20. nädalast.\n36 tiinusnädal - silmapõhja seisekõrgus 36-37 cm.\n36 nädala pärast jõuab emaka põhi rinnaku tasemele ega kasva enam.\nMilline peaks olema kõhu ümbermõõt?\nKõhu "täius" sõltub rase naise omadustest. Väga sageli mõjutab seda parameetrit lapseootel ema põhiseadus: kõhupiirkond on kitsa vaagnaga naistel palju märgatavam kui kohevatel emadel. Kuid kõige enam on kõhu suuruse muutus seotud rase naise kogukaalu suurenemisega. Seetõttu on vaja sellele tähelepanu pöörata, ”ütleb sünnitusarst-günekoloog N. I. Muravyova. Kõhu ümbermõõt varieerub tulevase ema naba tasemel sentimeetriga.\nKõhu ümbermõõdu mõõtmise keskmised parameetrid:\n32 nädalat rase - keskmine kõhuümbermõõt 80–85 cm.\n36 nädalat rase - keskmine kõhuümbermõõt 90 cm.\n40. rasedusnädal - kõhuümbermõõt on keskmiselt 90–95 cm.\nVenitusarmide ilmumine maos sõltub selle kasvu kiirusest. Venitusarmide ilmnemise tõenäosus suureneb, kui loode on suur ja võtab kiiresti kaalus juurde või kui rasedal on polühüdramnionid. Määravaks on aga rase naise naha elastiinkiudude seisund.\nVenitusarmide vältimiseks võite kasutada tööriistu, mis parandavad naha seisundit. Seal on spetsiaalne kosmeetika, milles on palju vitamiine ja aineid, mis parandavad naha vereringet. Lisaks saab spetsiaalse massaaži abil vältida venitusarmide teket. Massaažitehnika on lihtne: peate ringikujulisel liigutusel kõhtu lööma ja nahka näppima selle perifeerias. Rääkige oma arstiga sellise massaaži võimalusest. (Kui rasedus on ohus, on massaaž vastunäidustatud.).\nAutor: Tatjana Zhilkina\nIgal rasedal naisel hakkab teatud ajal kõht kasvama. See on mõistetav, kuna selles kasvab loode, amniootilise vedeliku mahud suurenevad ja vastavalt kasvab ka emakas. Igal rasedusnädalal kehtivad teatud normid emaka põhja seismise kõrgusele ja kõhu ümbermõõdule, kuid arst hakkab teie kõhtu mõõtma raseduse teisel poolel. Saadud tulemustega tehakse kindlaks patoloogiate olemasolu või puudumine, samuti täpsustatakse tiinuse vanus.\nKuidas kõhtu mõõta?\nAlates 20. nädalast teeb arst sentimeetri lindi abil teie kõhu välised mõõtmised. Ta mõõdab kõrgust emaka põhjast kuni häbemeliigese ülaservani ja ümbermõõtu naba tasemel. Arst hindab ka kõhu kuju, mis räägib raseduse teisel poolel ka palju. Sfääriline kõht võib viidata polühüdramnionidele, kui kõht sarnaneb põiki ovaaliga - on võimalik, et laps asub põikisuunas. Normaalse raseduse ajal peaks kõht olema munakujuline, kitsa vaagnaga primaarsetel naistel osutatakse see ülespoole ja kui sünd on teine või kolmas, siis on kõht veidi roostes.\nTavaliselt peaks emaka põhja kõrgus vastama tiinuse vanusele. Mitu sentimeetrit arst soovib, nii mitu nädalat teie rasedusest. 20. rasedusnädalal on emaka põhi nabast 2 cm allapoole, see ulatub nabani 24. nädalal, alustades 28. rasedusnädalast, on emaka põhi juba mitu cm kõrgem naba tasemest. 36. nädalal ulatub emaka põhi rinnaku ja sellest ajast alates ei kasva.\nEraldi sideme kohta\nKui tulevane ema ei plaani beebi kandmise ajal oma aktiivsust vähendada, peaks ta mõtlema spetsiaalse toetava aluspesu peale. On olemas mitut tüüpi sidemeid, mida võite hakata kandma kohe, kui kõht hakkab intensiivselt ümardama:\nSidemega aluspüksid on mugav kanda, kuna see erineb tavalisest aluspesust ainult spetsiaalse toetava elastse sisuga kõhus. Seda on väga mugav kanda, kuid sagedane pesemine kannab selle kiiresti ära, mistõttu kaob põhifunktsioon.\nSidemega vöö on praktilisem, kuna seda kantakse aluspükste kohal. See näeb välja lai elastne riba spetsiaalsete ventiilidega helitugevuse reguleerimiseks.\nKombineeritud sidemega võib hind erineda mainitud võimalustest mitu korda kõrgemalt, kuid see on emale kasulik nii sünnitusjärgsel perioodil kui ka pärast sünnitust. See näeb välja nagu lai ja kitsas osa vöö. Raseda kõhuga on vaja kinnitada side, nii et kitsas osa toetaks kõhtu ja lai tugevdaks selga. Pärast sünnitust kantakse sellist vööd vastupidi: lai osa toetab kõhulihaseid.\nIlma sidemeta ei saa te teha, kui naisel on mitu rasedust või korduv rasedus lühikese vaheajaga eelmisest, kui lihastel pole veel olnud aega taastuda. Teda soovitab ka arst, kes põeb osteokondroosi, veenilaiendeid või kui on oht lapse enneaegseks sündimiseks.\nSideme valimisel tuleks läheneda hoolikalt, proovides mitmeid võimalusi. Tulevane ema peaks olema temas mugav. Apteegikonsultandid ei saa segada soovi valida vöö, mis täidab oma ülesandeid ega kahjusta kõhus kasvavat last.\nPidage meeles, et valides sideme, ärge olge selle kandmisega innukas. Iga kolme tunni tagant võetakse vähemalt pool tundi. Erandiks on arsti tunnistus, kus seda tuleks kanda ilma võtmata.\nEriti sideme kandmine raseduse viimasel trimestril. Kui laps võtab äkki vales asendis, takistab elastne vöö tal enne sünnitust ümberminekut. Kui laps on võtnud oma peaga “õigesse asendisse”, hoiab side vastupidi teda selles olukorras kuni sündimise hetkeni.\nRasedate kõhu kasv\nKõhuosa on raseduse hädavajalik atribuut. Ta on tulevase ema uhkus ja tema kasvatamine tekitab palju küsimusi. Uurime välja, millest see indikaator sõltub ja mida see tähendab.\nKõhu suurenemine raseduse ajal sõltub paljudest asjaoludest. Seda mõjutavad sündimata lapse suurus, amniootilise vedeliku hulk, emaka suurenemine ja sellised naise füsioloogilised omadused nagu tema kaal ja pikkus, vaagna luude paksus ja kõhu seina lihastoonus. Kui seda kõike arvesse võtta, saab selgeks, miks erinevatel naistel pole sama kõhtu. Pealegi erinevad need isegi sama daami esimese ja teise raseduse ajal, kuna esimesel korral venitatakse emakas suurte raskustega kui teisel ja kõhu esisein säilitab oma kuju paremini.\nSalajane ja selgesõnaline\nSündimata laps kasvab ja võtab kaalus juurde esimestest arengunädalatest alates, kuid praegu on see kasv nii väike, et see ei mõjuta minu ema kõhu kasvu. Nii et näiteks 2-3 nädalat pärast viljastumist on loote muna läbimõõt 2–4 mm, 8. - juba 22 mm, 10. saab juba rääkida tulevase beebi arengunäitajatest. Tema pikkus on sel ajal 6-7 cm, kaal - 20-25 g. Veel 4 nädala jooksul kahekordistub kasv ja kaal - 4 korda.\nTänu tulevase beebi sellisele aktiivsele kasvule suureneb emaka suurus juba 12 nädala vanuselt häbemeliigese tõttu - kohaga, kus kaks häbemeluu ühinevad. See asub põie ees ja tupe sissepääsu peal. Naine märkab, et kõht hakkab tasapisi ümardama. 20 nädala pärast muutub nende kahe mõistatus teistele nähtavaks. Kõik mõistavad lõpuks, miks naine on paranenud ja muutub iga päevaga aina ilusamaks. 20 nädala pärast jõuab tulevane beebi pikkuseks 25-26 cm, kaalub 280-300 g. Järgmise 4 nädala jooksul suureneb pikkus 30 cm-ni ja kaal - kuni 600-680 g. Kuid laps kasvab kõige aktiivsemalt III trimestril. Niisiis kasvab tulevane laps 28. nädalal kuni 35 cm ja kaalub 1000–1200 g, 32. nädalal on see näitaja vastavalt 40–42 cm ja 1500–1700 g, 36. nädalal - 45–48 cm ja 2400–2500 g.\nPärast seda perioodi aeglustub beebi ja vastavalt ka kõhu kasv pisut. Sünniajaks on beebi pikkus tavaliselt 48–53 cm ja selle mass 2600–3500 g. Tuleb arvestada, et sündimata lapse "mõõtmete" ja kõhu suuruse vahel pole otsest seost. Arstid teavad juhtumeid, kui keskmise kasvu ja kehakaaluga imikud sündisid väga tugevatest konteineritest. Lõppude lõpuks sõltub kõhu suurus ka emaka suurusest, amnionivedeliku kogusest.\nTulevane beebi areneb emaka sees. Kogu raseduse ajal kasvab see organ järk-järgult: päris alguses on selle pikkus 7-8 cm, kaal 50-100 g ja enne sünnitust on vastavad parameetrid juba 38 cm ja 1000 g. Emaka lihased ja selle anumad on väga aktiivsed, samuti tsirkuleeriva vere maht suureneb raseduse esimesel poolel. Hiljem venitatakse ema survestamise ajal emaka lihaseid. Emaka suurust mõjutab ka platsenta suurus. Selle kõige mahukam osa on platsenta. Raseduse lõpuks sarnaneb see kooki läbimõõduga 15-18 cm ja paksusega 2-3 cm.\nVeel üks oluline näitaja, mis mõjutab kõhu kasvu, on amniootilise vedeliku (amniootilise vedeliku) maht. Need on suletud lootemembraani ja moodustuvad peamiselt plasma higistamise tõttu naise veresoontest. Kui beebi neerud hakkavad tööle, suureneb amnionivedeliku maht tänu sellele, et maapähk regulaarselt sinna urineerib. Raseduse lõpus "väike" päevas "tarnib" amnionivedelikku kuni 800 ml uriini. Siis eemaldatakse see ema kehast osaliselt ja loodetu laps neelab teise osa koos amniootilise vedelikuga. Amniootiline vedelik on oluline beebi täielikuks arenguks: nad kaitsevad teda kahjulike mõjude eest, loovad tingimused liikumiseks ja pakuvad toitumist, kaitsevad nabanööri pigistamise eest.\nNende maht määratakse kindlaks tulevase beebi emakasisese arengu vajaduste järgi ja sõltub raseduse vanusest. see näitaja 10 nädala pärast on keskmiselt 40 ml, 13-14-100 ml, 20-400 ml, 37-38 nädala jooksul maksimaalselt 1000-1500 ml ja enne sünnitust väheneb see umbes 800 ml-ni. Raseduse edasilükkamisega on tendents veelgi suuremale langusele.\nRaseduse kõhu suurus nädala kaupa\nAlates 15. nädalast jälgib arst emaka kasvu, mõõtes sentimeetri lindiga kõhu ümbermõõtu ja alates 20. nädalast ka emaka põhja (VDM) kõrgust. Esimest indikaatorit mõõdetakse sentimeetri lindi venitamisega nimme läbipainde piirkonnas ja naba piirkonnas. Teise parameetri määramisel mõõta kaugus häbemeliigese ülaservast emaka ülemise osani.\nSee protseduur enne ultraheli tulekut oli ainus viis mõista, kuidas laps areneb. Jah, ja nüüd aitab see normist kõrvalekaldeid õigel ajal märgata, näiteks kahtlustada veepuudust või polühüdramnione ja võtta asjakohaseid meetmeid.\nMillistest näitajatest tuleks juhinduda? Kõigepealt peate teadma, et emaka aluse kõrgus peaks ligikaudselt vastama raseduse vanusele nädalates. 16 nädalaks asub emaka põhi pubise ja naba vahekauguse keskel, 20. nädalal on BMD 20 cm, 24. nädalal on emaka põhi nabas, 28. nädalal peaks BMD jõudma 28 cm-ni, emakas on juba 4–6 cm kõrgemal naba. 32-ndal nädalal on ta rinnaku ja naba vahel, 36-nädalal - maksimaalne tõus: emaka põhi on ribide juures, VDM - 33 cm. Enne sündi liigub laps sünnituse ettevalmistamise ajal ettepoole ja kõht langeb pisut.\nJärk-järgult muutub ka kõhu ümbermõõt ja 36. nädalaks peaks see suurenema samaaegselt emaka aluse kõrgusega. Hiljem, lapse pikisuunalise asendi korral (pea alla), VDM väheneb ja kõhu ümbermõõt kasvab jätkuvalt. See nähtus saab täiendavaks tõendiks läheneva sünnikuupäeva kohta.\nMis puutub normi, siis on kõhu kasv raseduse ajal individuaalne näitaja. Rasedusnädalate kohta saate anda ainult ligikaudseid andmeid. 32. nädalal ulatub kõhu ümbermõõt 85–90 cm-ni, 36. - 90–95 cm, 40. - 95–100 cm. Kui teie mõõtmistulemused pole pisut normaalsed, ärge muretsege. Enne rasedust on oluline võtta arvesse muutuste dünaamikat ja põhiseadust. Nii on näiteks täisväärtuslikel emadel kõht korraliku nahaaluse rasvakihi tõttu esialgu suurem.\nArste teeb murelikuks nii kõhu ümbermõõdu liiga kiire suurenemine kui ka keskmisest märgatav mahajäämus. Rasedale emale on ette nähtud eksam, mis aitab raseduse komplikatsioone õigeaegselt tuvastada. Esimesel juhul võib kahtlustada polühüdramnionide esinemist. Seda seisundit seostatakse selliste probleemidega nagu krooniline infektsioon, membraanide põletik, reesuskonflikt ja sündimata lapse halvenenud areng. Liiga suur kõht tekib ka lapse külgmise asendi või mitmikraseduse korral.\nTeisel juhul võib põhjuseks olla oligohüdramnion, mis ilmneb ümberpaigutamisel. Tavalisest vähem, see indikaator juhtub ka siis, kui laps on füüsilises arengus maha jäänud. Väljendatud polühüdramnionide või oligohüdramnionide korral tuleb lapseootel ema viia haiglasse põhjalikuks uurimiseks, edasise raseduse ja sünnituse taktika kindlaksmääramiseks. Täpse diagnoosi tegemiseks ja ravitaktika määramiseks on lubatud täiendav ultraheliuuring, samuti vere-, uriini- ja vaginaalse määrdeproov. Mõnel juhul võib tekkida varase kohaletoimetamise küsimus. Kui lapse põikiasendis on sünnitus võimalik vaid keisrilõike abil, siis mitmikrasedusega pole loomulikud sünnitused välistatud.\nKõhu suurus raseduse ajal sõltub üsna palju lapseoote ema anatoomilistest ja füsioloogilistest iseärasustest: tema pikkusest, kaalust, kõhulihaste täispuhumisastmest. Lühidalt ja "tihedatel" naistel tundub kõht alati suurem. Sellepärast ei ole vaja oma "uhkuse subjekti" suurust visuaalselt võrrelda nendega, mida täheldatakse sõbraga samal raseduse perioodil. Kui emal on kitsas vaagen, tundub tema kõht pisut terav ja laiade puusadega - nagu muna. Kui naine on heas füüsilises vormis ja toetab teda raseduse ajal, on tema kõht toonuses ja puhas. Kui ajakirjanduse lihaseid ei pumbata, muutub see varem märgatavaks ja "nõtkub".\nSamuti on oluline lülisamba lihaste seisund. Raseduse ajal muutub raskuskese: laienenud kõht nihutab seda edasi. Sel juhul kaldub rindkere ja ristluu lülisammas tagasi ning nimme - ettepoole. Ja kui tulevasel emal oli enne rasedust probleeme selgrooga ja seljalihased on nõrgad, siis ulatub kõht väga ettepoole ja seetõttu tundub see väga suur.\nlaadimine... Kategooria Rasedus 09.17.2014\nKas soovite saada igal nädalal uusi huvitavaid artikleid?\nKõhuümbermõõt raseduse ajal Kõigile\nMis eristab rasedat teistest? Täpselt nii, kõht! See on lahutamatu ja väga kauaoodatud omadus ning toob samal ajal kaasa palju tundeid ja hirme. See pole üllatav, sest kõhu kuju kohta võite kuulda nii palju erinevaid märke ja samal ajal näitab selle suurus tõenduspõhiseid fakte. Seetõttu on meie tänane vestlus pühendatud teie kõhtudele, nimelt nende suurusele.\nKõhu ümbermõõt raseduse ajal ei muutu ühtlaselt, vaid spasmiliselt. Kuni 12-14 nädalani on kõht peaaegu märkamatu ja võõrad võivad selle olemasolust vaid aimata. Sellel raseduse perioodil võib emakat võrrelda suure oranžiga. Ja siiani pole ta kõhu ümbermõõtu palju mõjutanud. Kuid mida pikem on tiinusperiood, seda kiiremini suureneb emaka suurus.\nMiks mõõta kõhu ümbermõõtu raseduse ajal?\nAlates 15 nädalast mõõdab günekoloog regulaarselt teie kõhu ümbermõõtu ja emaka kõrgust. Neid andmeid dünaamikas analüüsides on võimalik õigeaegselt märgata loote kasvukiiruse ja muude tegurite rikkumisi.\nÜks neist on loote ligikaudse kehakaalu arvutamine. Selleks korrutatakse emaka aluse püsikõrgus raseda kõhu ümbermõõduga. Saadud arv on loote hinnanguline mass grammides. Günekoloogide sõnul on selle meetodi viga 150-200 grammi. Ja emad kutsuvad samal ajal palju suuremat viga, kuni kilogrammi. Sellise erinevuse võivad põhjustada täiendavad tegurid, mis mõjutavad kõhu ümbermõõtu raseduse ajal (ümbermõõt enne rasedust, kalduvus olla ülekaaluline ja palju muud).\nSamuti võib kõhuümbermõõdu muutuste dünaamika rasedusnädalate kaupa võimaldada arstil tuvastada oligohüdramnionid või polühüdramnionid ja võtta õigeaegselt vajalikud meetmed. Loogika on siin lihtne ja isegi kodus saate ise vastavad mõõtmised teha.\nKuidas mõõta kõhu ümbermõõtu?\nEnne protseduuri alustamist tühjendage kindlasti põis.\nKõhu mõõtmisi tuleks teha ainult lamades. Pind peab olema kindel ja ühtlane..\nRasedate jalad peaksid asetsema sirgelt, mitte põlvedes kõverdatuna.\nKõhu mõõdetakse nimmeosa painde piirkonnas seljaosas ja naba ees.\nKõhu ümbermõõt nädala kaupa\nArutelu ajal on teil tõenäoliselt küsimus: "Mis on kõhu ümbermõõdu norm?" Kuid kindlat vastust ei ole ega tule kunagi. Selles küsimuses, nagu ka paljudes teistes, on kõik väga individuaalne. Esitame raseduse nädala järgi ainult ligikaudsed normaalse kõhuümbermõõdu näitajad.\nRasedusnädal Kõhu ümbermõõt 32 nädalat 85-90 cm 36 nädalat 90-95 cm 40 nädalat 95-100 cm\nKuid ärge kiirustage muretsema, kui te ei sobi normi! Pidage meeles, et selline näitaja nagu kõhu ümbermõõt on dünaamikas informatiivne. Ja üks mõõde ei saa millestki rääkida. Jah, ja naise füüsil enne rasedust ning amnionivedeliku kogusel on kõhu suurusele väga suur mõju.\nLõpuks hajutage veel üks levinud müüt kõhu ümbermõõdu kohta raseduse ajal. Arvatakse, et kõhu suurus mõjutab otseselt loote kaalu, samuti seda, mida rase naine sööb. See väide on ainult osaliselt õige. Tegelikult on suure kõhuümbermõõduga naistel võrdselt nii suuri kui ka väikeseid ja keskmise raskusega imikuid. Sama kehtib väikeste kõhtude kohta, hästi toidetud beebid elavad neis üsna sageli. Ja lapse kaal ei mõjuta ema kõhu suurust, teda mõjutavad täiesti erinevad tegurid, mida varem mainiti.\nKasvava kõhu hooldus: rõivad ja kosmeetika\nSelle asemel kaduv vöökoht ja meeldiv ümarus on võimalus vaadata oma garderoobi. Noh, kui tüdruk eelistas enne rasedust ülikalleid riideid. Kui kõik oli “korras”, siis säästab selline moodne lahendus pere eelarvet. Lõppude lõpuks saab tasuta lõigatud asju pärast rasedust ka kanda. Jah, ja need maksavad suurusjärku odavamalt kui lapseootel emadele spetsialiseeritud kauplustes ostmine.\nErilist tähelepanu tuleks pöörata "põhjale". Selleks on soovitatav osta spetsiaalsed püksid, teksad ja sukkpüksid, mis istuvad võimalikult mugavalt kõhu peal, ilma seda pigistamata. Niisiis, rasedate naiste pükstele on lisatud spetsiaalsed vööd või elastsed ribad, mis võimaldavad muuta puusadele maandumise võimalikult madalaks, kuid samal ajal sulgeda külgede ja kõhu piirkond väga elastse kangaga, mis on nahale väga meeldiv. Sukkpükstes on spetsiaalsed lisad "raseda kõhu" jaoks. Need võimaldavad teil sellel erilisel perioodil mitte kaotada naiselikkust ja usaldust nende armu vastu..\nEelista naturaalseid kangaid. Samuti on parem pesta riideid laste fosfaadivabade toodetega, kasutades hüpoallergeenseid palsamit.\nKuid see, kuidas teie kõht pärast rasedust välja näeb, sõltub ka regulaarsest ja nõuetekohasest nahahooldusest selles kehapiirkonnas..\nKõhu suurenevat ümbermõõtu märgates peab lapseootel ema eelnevalt veenduma, et ta oleks võimalikult hüdreeritud. See hoiab ära esteetilised venitusarmid ja ebameeldiva sügeluse..\nLiiga keemilise kosmeetika puhul võib sel perioodil ilmneda ootamatu allergia. Lastegeelid sobivad naha puhastamiseks, rasvaõlid sobivad selle niisutamiseks. Osta viimane, keskendudes loodusliku kosmeetika tõestatud kaubamärkidele, kuid looduse kingitusi on parem kasutada kõige puhtamal kujul.\nJärgmised õlid on ennast rasedate nahahoolduses tõestanud:\nSoovitatav on kasutada, ootamata striaatide või sügeluse ilmnemist. Need aitavad kui mitte ennetada, siis vähendavad märkimisväärselt naha venitamise ebameeldivaid tagajärgi. Hooldusest lahkumisel on peamine asi regulaarsus.\nKõhu kasvu reeglid raseduse ajal\nRaseduse ajal kõhu suurus nädala kaupa. Rasedate emad ja nende ennetamine.\nValentina Remizova sünnitusarst-günekoloog, Moskva naistekonsultatsiooni nr 1 osakonna juhataja\nÜks vaieldamatu raseduse tunnus on laienenud kõht. Miks ja kuidas see kasvab? Näib, et vastus on ilmne: kõht kasvab seetõttu, et selles kasvab laps, ja see juhtub kõigil lapseootel emadel ühtemoodi, sest iga normaalne rasedus kestab 9 kuud. Tegelikult on kõik palju keerulisem ja raseduse ajal kõhu kasvu iseärasused võivad spetsialistile sellest palju öelda.\nKuidas suureneb mao raseduse ajal? Loote kasvu, emaka ja amniootilise vedeliku koguse suurenemise tõttu - sündimata lapse elupaik. Räägime lähemalt igast loetletud komponendist.\nEsimese loote muna suurus ja seejärel loote määratakse ultraheli (ultraheli) tulemuste põhjal. Transvaginaalse ultraheli abil (sond sisestatakse selle uuringu ajal tuppe) saab loote muna tuvastada pärast 2-3-nädalast arengut, rasedusaeg, mida arvestatakse viimase menstruatsiooni esimesest päevast, on sel ajal 6-7 nädalat. Munaraku läbimõõt on sel ajal 2–4 mm.\n8. arengunädalal - 10. rasedusnädalal ulatub munaraku läbimõõt 22 mm-ni.\n12. rasedusnädalal on loote pikkus 6-7 cm, kehakaal 20-25 g. Ultraheliuuring näitab, et loote muna täidab peaaegu täielikult emakaõõnde.\n16. rasedusnädala lõpuks ulatub loote pikkus 12 cm-ni ja kehakaal - 100 g.\n20 nädala pärast on loote pikkus juba 25-26 cm, kaal - 280-300 g.\n24 nädala pärast on loote pikkus umbes 30 cm, kaal - 600-680 g.\n28. nädalal on loote pikkus 35 cm, kehakaal - 1000–1200 g.\n32 nädala pärast ulatub loote pikkus 40-42 cm-ni, kehakaal - 1500-1700 g.\nTäisaegse loote kehakaal sünnihetkel on 2600-5000 g, pikkus - 48-54 cm.\nEmaka suuruse suurenemine toimub kogu raseduse ajal. Emakas on esimest korda mitu nädalat pirni kuju. 2. raseduskuu lõpus suureneb selle suurus umbes kolm korda ja sellel on ümar kuju. Raseduse teisel poolel säilib emakas ümar kuju ja kolmanda trimestri alguses omandab munajas kuju. Enne rasedust on emaka kaal keskmiselt 50-100 g ja raseduse lõpus - 1000 g. Emakaõõne maht raseduse lõpus suureneb enam kui 500 korda. Raseduse ajal pikeneb iga lihaskiud 10 korda ja pakseneb umbes 5 korda. Emaka vaskulaarne võrk suureneb märkimisväärselt, hapniku režiimis läheneb rase emakas sellistele elutähtsatele organitele nagu süda, maks ja aju.\nNeid parameetreid saab kindlaks teha emaka mõõtmisega, kasutades väliseid sünnitusabi uuringuid. Selleks mõõdetakse nn emaka alust, kuid raseduse alguses, kuni emakas ulatub vaagna luudest kaugemale, saab vaginaalse läbivaatuse (see tehakse günekoloogilise läbivaatuse ajal) või ultraheli abil kindlaks teha emaka suuruse suurenemise..\nAmniootilise vedeliku (amniootilise vedeliku) mahu suurenemine toimub ebaühtlaselt. Niisiis, 10 rasedusnädalal on nende maht keskmiselt 30 ml, 13-14 nädalal - 100 ml, 18 nädalal - 400 ml jne. Maksimaalne maht märgitakse 37-38 nädalaga (keskmiselt - 1000-1500 ml). Raseduse lõpuks võib veekogus väheneda 800 ml-ni. Kui rasedus hilineb (41-42 nädala pärast), täheldatakse amnionivedeliku mahu vähenemist (alla 800 ml).\nRaseduse hinnanguliste suuruste ületamine on tüüpiline sellise patoloogia korral nagu koorionepithelioom - platsentakoest arenev kasvaja, mis esindab suurt hulka väikseid vesiikleid. Selle kasvajaga loode sureb ja ema tervise säilitamiseks on vajalik õigeaegne ravi.\nMadal vesi rasedatel võib põhjustada ka emaka suuruse oodatust väiksema suuruse. Selle tüsistuse võimalike põhjuste hulgas on ema hüpertensioon, nakkus- ja põletikulised haigused, naiste suguelundite piirkonna põletikulised haigused, loote erituselundite kahjustused, platsenta puudulikkus, preeklampsia - tõsine raseduse komplikatsioon, mille puhul esineb üldine veresoonte spasm; see avaldub tavaliselt turses, suurenenud rõhus, valgu väljanägemises uriinis.\nRaseduse teisel poolel on eriti oluline kõhu kuju. Normaalse raseduse ja loote õige asendi korral on maos munajas (munajas) kuju; polühüdramnionide kasutamisel rasedatel muutub kõht sfääriliseks ja loote põikiasendiga toimub põiki ovaalse kujuga. Kõhuga on kitsa vaagnaga naistel raseduse kolmandal trimestril eriline kuju: primaarses vormis on kõht suunatud otsekui ülespoole, mitmepoolses - pisut roostes (vt. Joon.).\nTulevase ema kõht muutub teistele märgatavaks alles 4.-5. Raseduskuudel. Kuid me teame nüüd, et selle kasv algab palju varem. Seetõttu peaks rase naine juba beebi ootuse algusest peale käituma ettevaatlikult ja ettevaatlikult.\nKaasaegsed testid võimaldavad teil raseduse võimalikult kiiresti kindlaks teha pärast "kahtlast" seksuaalvahekorda. Kuid seda ei saa teha varem kui põhimõtteliselt võimalik.\n7 kuu vanune laps keeldub segu kasutamisest\nKas keedetud vorsti saab anda imetavatele emadele??\n"Arvasin, et see on redis." Mida on teada inimese ja lapse surmavast mürgitusest taime poolt\nMitu päeva väljub kork rasedatel