Vangilaagri kalmistu infotahvel artikli autoriga.\nKuidas sünnivad punamälestised\nLaenasin artikli pealkirja üle viiekümne aasta tagasi Loomingu Raamatukogu numbrites (1967, nr 44–46) ilmunud Vsevolod Ivanovi novellikogumikust „Kuidas sünnivad kurgaanid”. Lugesin seda ülikooliaastatel, mil hruštšovliku sula tingimustes olid seminarkas avariiulitel marksismi klassikutega kõrvuti NLKP XX kongressi materjalid, sealhulgas Nikita Sergejevitš Hruštšovi kuulsa kõne stenogramm.\nVsevolod Ivanovi 1923. aastal kirjutatud novell kirjeldab ülima naturalistlikkusega, kuidas loo peategelane peab 1919–1920. aastal ühes Lõuna-Siberi stepis paiknevas Tati linnas kahe-kolme nädalaga maha matma 8000 sinna mujalt kokku veetud külmunud laipa ja mis selle, sküütide kääbast meenutava laibakuhilaga nende ülessulamisel juhtub.\nMinu head Ukraina muinsuskaitsjatest tuttavad, kellega 1970. aastate keskel Kiievis esmakordselt kohtusin, kõnelesid sellest, mida põhjustas Stalini juhtimisel Ukrainas aastatel 1932–1933 kunstlikult tekitatud näljahäda – Holodomor. Kuigi ka mujal Nõukogude Liidus valitses nendel aastatel nälg, mille käigus hukkusid miljonid, iseloomustas Ukraina terrorit eriline julmus, millega kaasnesid ukrainlaste omariikluse ja vabadusiha mahasurumiseks mõeldud sõjalised operatsioonid. Nn viljavarumise sildi all korraldatud kampaaniasse kaasati sõjavägi, OGPU, partei ja nõukogude aktiiv. Rahva vastupanu murdmiseks kehtestati maapiirkondades liikumiskeeld. Väeüksused piirasid külad sisse ja sealt ei lastud enam kedagi välja. Kuni nõukogude võimu kehtestamiseni oli Ukraina olnud Euroopa viljaait, mistõttu olid staniitsades ja külades suured viljaaidad ja elevaatorid. Need võeti nüüd relvastatud valve alla. Kuna toiduvilja puudusel surid ka kariloomad ja lambad, tekkis vältimatu näljahäda, mille tagajärjel hukkus hinnanguliselt 2–8 miljonit ukrainlast.\nSelle kohta, mis Ivanovi kümme aastat varem kirjapandud või Holodomori tekitatud kurgaanidest edasi sai, võib kokkuvõtvalt öelda, et üldiselt oligi tulemuseks küla piiril paiknev hiiglaslik küngas, mille suurus sõltus sellest, kui palju muinasaegsete sküütide kääpaid meenutavad kuhelikud endas autode edasi-tagasi sõitmisel kokku pressitult siinsete elanike mulla ja saviga kaetud laipu sisaldasid.\nAlates 2006. aasta novembri neljandast laupäevast tähistatakse Holodomori Ukrainas rahvusliku leinapäevana, varem polnud see sealsete juhtpoliitikute otsustamatuse tõttu lihtsalt võimalik.\nStalini terrorilaine tabas väikerahvaid\nÜlima detailsusega Nõukogude terrorit kirjeldav Anatoli Rõbakovi romaan on ilmunud 1990. aastal ka Eesti keeles (1)\nEesti omariikluse väljakuulutamine ja sellele järgnenud võidukas Vabadussõda päästis meid küll Ukrainaga analoogsest terrorist, kuid mitte lõplikult. Selle eelmänguks oli tollasesse Nõukogude Liitu jäänud rahvuskaaslastega toimunu. Kuigi 1935. aastal Sergei Kirovi mõrvamisega alanud Jossif Stalini terrorilaine tabas esimestel aastatel ennekõike nõukoguliku punavõimu enda esindajaid (sealhulgas ka vanu bolševikke)1, jõudis 1938. aastal järg Venemaa eestlaste kätte. Nii nagu ukrainlased meenutavad Holodomori algust, oleks eestlastel, kelle lähedased ei jõudnud (ei saanud) tagasi tulla Eesti Vabariiki, vaja meenutada 31. jaanuarit, mis on Nõukogude Liidus 1930. aastate Suure Terrori süngeks sümboliks. Sel kuupäeval võttis VK (b)P Poliitbüroo vastu salajase otsuse Nõukogude Liidus elavate eestlaste kui rahvuse tunnistamisest nõukogude korra vaenlasteks. Olles lugenud Muhust 1910. aastal Kaug-Itta Liivi-Lifljandija külla väljarännanud vanaisa Ivan Meistersoni ja tema vanema, juba seal sündinud poja Mihhaili (ehk minu onu) 1938. aasta aprillis Vladivostokis Primorski Krai Sõjaväe-tribunali uurijate ülekuulamise protokolle, võib küll öelda, et parteilisi suuniseid ühe väikerahva (aga mitte ainult eestlaste) hävitamiseks asuti võrdlemisi kiiresti ellu viima. Varasemate repressioonidega ehk kiire füüsilise hävitamisega võrreldes oli nõukogude võim eesotsas Staliniga otsustanud nüüd süüdimõistetutelt enne surma välja pigistada aga võimalikult palju töötunde. Seetõttu saadetigi nii vanaisa kui ka onu, sarnaselt tuhandete teiste saatusekaaslastega Magadani oblasti kaevandustesse orjatööle, kus nad aga õige pea raskest füüsilisest tööst ja alatoitlusest kurnatuna surid ning nimetutesse haudadesse maeti.\nTegelikult olid väikerahvaste (aga ka vene rahvusest teisitimõtlejate) füüsilise hävitamise massilised aktsioonid alanud juba varem ning kestsid tõusude ja mõõnadega kuni 1954. aastani. Ning mitte ainult Kaug-Idas või Siberis, vaid ka siinsamas, meile võrdlemisi lähedases Leningradi oblastis. Selle tummaks tunnistajaks on Peterburi külje all paiknev, kuni 1989. aastal ka kohalikele salastatud, kõrge plankaiaga piiratud ja KGB valvatav kunagine NKVD kalmistu Levašovos, kuhu on maetud alates 1937. aastast kuni 1954. aastani 46 771 nõukogude korra vaenlaseks kuulutatud ja seejärel hukatud inimest, neist 4561 eestlast. Alles 1999. aastal õnnestus sealsele kalmistule paigaldada Eesti Vabariigi Peterburi peakonsulaadi ja eraannetajate toel meie süütult hukatud rahvuskaaslastele mälestuskivi. 2015. aastal lisandus selle kõrvale ka samas oblastis, Kingissepa rajoonis asuvas Simititsa asundusest pärit hukatud eestlasi meenutav mälestustahvel. Kuigi ükski mälestusmärk ega -tahvel ei too hukatuid tagasi, näitab see siiski meie suhtumist süütult hukkunuisse, veelgi enam aga neid jõledusi korda saatnud suurvõimudesse.\nAjaloolise mäluga on nii nagu on\nMöödunud aasta 29. novembril kuulutas Eesti Mälu Instituut välja kirjandusvõistluse „Klooga ja Auschwitz – 75”, et tähistada 75 aasta möödumist Auschwitz–Birkenau koonduslaagri vabastamisest 27. jaanuaril 1945. Olles ise 1964. aasta septembris osalenud Tallinna 1. Keskkooli (praegune GAG) õpilaste mälestuspärja panekul Klooga surmalaagris ning langetanud viis aastat hiljem Tartu Ülikooli üliõpilasena koos David Vseviovi ning Krakovi ülikooli ja neid külastanud hollandi üliõpilastega vaikses leinas pea Auschwitzi väravas, on mul hilisematel aastatel, eriti taasiseseisvunud Eestis ikka ja jälle tekkinud küsimus: kuidas me kõiki neid repressioone meeles peame ja tulevatele põlvedele meenutame.\nOn ju Eestiski ajaloolise mäluga nii nagu on. Enamikul juhtudel on see võrdlemisi selektiivne ja kaldu, eriti meid okupeerinud võõrvõimude suhtes. Kui Natsi-Saksamaa kuritegude paigad (Klooga, Kalevi-Liiva, Patarei vangla, Saksa okupatsiooni aegsed sõjavangilaagrid jms) on enamikul juhul kaardistatud, tähistatud ja ka mälestistena vastavatesse registritesse talletatud(2), siis seda ei saa paljudel juhtudel öelda nõukogude võimude repressioonidega seotu kohta. Kuna II maailmasõda oli osaliselt katkestanud enne seda toimunud vaenamise(3), siis peale sõja lõppu laienes selle tarbeks rajatud vanglate ja vangilaagrite võrgustik võrdlemisi kiiresti ämblikuvõrguna üle terve Eesti(4). Üheks selliseks oli Narvas paiknev, senini isegi ajaloolastele vähetuntud vangilaager ja selle kalmistu, mille 14 aasta pikkune (1941–1955) ajalugu näitab kujukalt totalitaarrežiimide olemust ning laagrit läbinute kodukohamaade geograafilist ulatust.\nJüri Tõnisson ja Mati Strauss Narva koonduslaagri kalmistul Bernhard Järvekülgi ning Verner Ernst Harald Trossi haudu otsimas.\nFoto: Ain Krillo\nNarva koonduslaager OLP-4\nKuna oleme varasemalt(5) koos Narva Muinsuskaitse Seltsi kauaaegse esimehe Jüri Tõnissoniga tema uurimusel põhineva ülevaate sellest vangilaagrist avaldanud, siis peatuksin sellel, OLP-4 nimetust kandnud vangilaagril (OLP tähendab vene keeles otdelnõi lagernõi punkt) vaid kokkuvõtvalt. Oma lõplikku asukohta, endistesse Kreenholmi puuvilla-aitadesse Soolasadamas(6), asus laager 1945. aasta novembris, mil need vabanesid Saksa sõjavangilaagri käest. Neis oli pinda 2958 m², kuhu arvestuste kohaselt pidi ära mahtuma 3000 vangi, mis õnnestus ära paigutada ainult tänu sellele, et juba Saksa okupatsiooni ajal olid nendesse ehitatud vahelaed. Seega ei pidanud nõukogude repressiivorganid siin mingeid erilisi muudatusi tegema. Eraldi olid küll barakid tuberkuloosihaigetele ja lastega emadele. Samuti asendati laagri peahoone viilul olev saksakeelne loosung „Arbeit macht frei” tekstiga „Tšestnom trudom iskupajem svoju vinu”. Kuigi nüüdseks suures osas Narva Sõudebaasi kasutada olevad hooned on küll ehitusmälestistena mahuliselt ja fassaadidena riikliku kaitse alla võetud, pole vastavas registris sõnagi, et siinsetest hoonetest käis hinnanguliselt läbi üle 12 000 vangi ja sisuliselt oli algselt tegemist hävituslaagriga, kuhu paigutatud kontingendist suri laagriarsti Tsitlise meenutuste kohaselt iga päev haigustesse ja alatoitlusest tingitud nõrkusesse 10–20 vangi.\nAastatel 1949–1953 oli laager vahepeatuseks ka märtsiküüditamise käigus ja hilisemalt arreteeritud suurele hulgale Eesti avaliku elu ja kultuuritegelasele ning kolhoseerimise ohvritele enne nende saatmist külmale maale. Siinses laagris viibinud kirjandusteadlane Oskar Kuningas on oma mälestustes kirjeldanud 1950–1952. aastal laagris olnute rahvuslikku ja sotsiaalset koosseisu. Neist 1945.–1946. aastal laagrisse toodud tuhandetest lääneukrainlastest oli 1950. aastaks järele jäänud vaid paarsada. Veel 1951. aastal saabus koonduslaagrisse vagunitäis Põhja- Kaukaasiast pärit kabardiine, kes usutunnistuselt olid sunniidid. Kuninga mäletamist mööda oli vangide hulgas Odessa kreeklasi, Põhja-Bukoviina talupoegi (s.o rumeenlasi), Königsbergi sakslasi, tšehhi lendur kuulsast eskadrillist Normandia-Neemen, samuti Odessa pedagoogilise ülikooli vanade keelte õppejõud, Saksa sõjaväes „oma sõda” pidanud eesti noormehi, Harkovi ülikooli dotsent, mitu eesti kolhoosiesimeest, poolakaid, leedulasi ning kümneid eesti avaliku elu ja kultuuritegelasi. Laagris hukkunuist on esialgselt õnnestunud kindlaks teha vaid alla kolmekümne 1950-ndail surnud Eesti Vabariigi kodaniku ja 35 ukrainlase nimed. Neist esimeste hulgas on arstiteadlane, kuulus kirurg ja VR kavaler (VR/3) Georg Bernhard Järvekülg, Eesti Vabariigi sõjakooli ülem kolonel Verner E. H. Trossi, kes oli koguni kahekordne VR kavaler (VR I/3, VR II/3), Tallinna Tehnikaülikooli eelkäijaks olnud Tallinna Tehnikumi direktor Herman Voldemar Reier jpt.\nEhitusmälestisena kaitse all olev Narva Sõudebaas. Foto: Ain Krillo.\nSõudebaasi otsaseinale 2008. a paigaldatud mälestustahvel. Foto Peep Pillak\nKui laager 1955. aastal suleti, jäi sellest nimetutes haudades maha umbes 1000 hukkunut, kelle üks matmispaik asubki Siivertsis Aleksandri koguduse kalmistul. Narva Muinsuskaitse Seltsi algatusel korrastati Siivertsi matmispaik ühiskondlikus korras ja tähistati 2002. aastal, kuid songiti üles ja risustati 2002–2003. aasta talvel Narva linnavalitsuse kalmistu „heakorrastustööde” käigus. Ka hiljem on kalmistu territooriumi segamini kaevatud. Esmakordselt fikseeriti Narva koonduslaagri territoorium dokumentaalselt alles 2007. aasta projekteerimisbüroolt Hendrikson ja Co tellitud Kreenholmi ja Aleksandri kalmistute taaskasutamise projektis. Kalmistute korrastamine pole aga senini rahapuudusel alanud. Nii nagu 1950. aastatel luiskas tollane Narva TSN Täitevkomitee esimees Meta Jankolenko maetute omaste järelpärimistele, et matmisala on jäänud uusehituste alla, ei kajastu see ka praeguse linnavalitsuse dokumentides.\nOlukorra muutmiseks kohtusid Eesti Muinsuskaitse Seltsi esindajad 2008. aasta 14. mail Muinsuskaitsekuu käigus Narva linnavõimudega ning korraldasid kalmistul ka korrastustalgud. Survet kalmistu korralikuks tähistamiseks ja selle kaitse alla võtmiseks jätkati ka 2008. aasta augustis Molotov-Ribbentropi pakti 69. aastapäeva meenutamise rahvusvahelise konverentsi ajal toimunud väljasõidul Narva, kus Narva koonduslaagri matmispaigal avati kolmekeelne infotahvel, mille olid paigaldanud Eesti Muinsuskaitse Selts ja Narva linnavalitsus. Lisaks sellele avati endise vangi- ja koonduslaagri peahoonel ka kolmekeelne graniittahvel, millelt eemaldasid katte Narva linnapea Tarmo Tammiste ja EMS-i esimees Jaan Tamm. Ning kuigi üritusel osales ka kultuurimälestisteks kuulutamise eest vastutav kultuuriminister Rein Lang ning 2019. aastal külastas kalmistut Narvas töötamise ajal ka Eesti Vabariigi president Kersti Kaljulaid, on kõik Narva Muinsuskaitse Seltsi, kohalike ukrainlaste seltsi ja Eesti Muinsuskaitse Seltsi senised pingutused seda kalmistut kaitse alla võtta mitmesuguste põhjustel (põhiliselt soovimatusest selle probleemiga tegeleda ega kalmistu korrashoiuks raha eraldada) nii kohalikul kui ka riiklikul tasandil ebaõnnestunud. Nagu polekski siia maetud nõukogude koonduslaagris vaevelnud sõjavange, Eesti ja teiste maade represseeritud kodanikke või prominentseid kultuuri- ja ühiskonnategelasi.\nVaadates aga Narva teiste samalaadsete ajaloomälestiste nimekirja(7) ja nende olukorda, jääb sealset rahvuslikku koosseisu arvestades vägisi mulje, et tegemist pole mitte ressursi puudusega, vaid pigem ideoloogilise valikuga. Kaudselt tunnistas seda ka kunagine kauaaegne Narva volikogu esimees Mihhail Stalnuhhin, seoses nimetatud graniittahvlil oleva teksti kooskõlastamisega. Kuna graniittahvlil oli venekeelne tekst võrreldes eesti- ja ingliskeelsega mõnevõrra lühem, siis arvas Stalnuhhin, et see võib kaasa tuua süüdistusi tema elektoraadi poolt.\nNarva „vabastajatele” pühendatud mälestusmärgid\n1964. aastal püstitatud mälestusmärk II Viljandi kommunistliku kütipolgu hukkunud\nsõduritele. Foto Wikimedia (autor Geonarva)\nHoopiski kummaline võib Eesti Vabariigi, Vabadussõja juubelite ja Tartu rahu 100. aastapäeva tähistamise kontekstis tunduda aga Narva Pimeaias asetsev, riikliku registri teksti järgi otsustades Eesti Vabariigi ja meie vabaduse eest langenutele pühendatud mälestusmärk. Sellel paiknev nõukogudeaegne tekst ütleb aga selgesõnaliselt vastupidist: „Siia on maetud Narva vabastamise lahingutes novembris 1918 langenud Viljandi kommunistliku polgu ja teiste Punaarmee väeosade võitlejate põrm”. Seega on meil Narvas koguni kaks „vabastajatele” pühendatud mälestusmärki. Neist esimene, peale Aleksander II atentaati troonile saanud Aleksander III 1882. aastal algatatud Balti kubermangude Vene tsaaririigi osaks saamist ja alanud venestamispoliitikat markeeriv Narva 1704. aasta võiduka lahingu monument ning teine Punaarmee koosseisus olnud ja noore Eesti Vabariigi vastu üha vihasemalt võidelnud Viljandi kommunistlikule kütipolgule pühendatud. Selle hoidmine ajaloomälestiste registris oleks veel kuidagi mõistetav, kui tegemist oleks sõjahauaga, kuhu kedagi on ka maetud, kuid tegemist on tavalise, 1965. aastal rajatud monumendiga, mida hakati peale L. Brežnevi võimule saamist nõukogulike relvajõudude auks üha laiaulatuslikumalt rajama. Et siia pole kedagi maetud, tõestab kujukalt 2013. aastal koostatud ning Narva linnavalitsuse arhiivis talletatavatele dokumentidele ja tollasele ajakirjandusele tuginev koduurijate Andres Kustola ja Jüri Tõnissoni uurimus „Virtuaalne matmine Narva Pimeaia kontserdiväljakule!”. Ometi laiendati veel 2012. aastal siinse monumendi kaitsetsooni ning struktuurifondi rahadega rajati lausa uus mälestusväljak.\nKultuurimälestisena arvele võetud Pärnu Vanapargi vaidlusalune punamonument.\nFoto: Ain Krillo, 2016\nPärnu Vanapargi punamonument\nAga nõukaaegne „pärand” elab edasi ka teistes Eesti linnades. Selle kujukaks näiteks on alles pool aastat tagasi Pärnu volikogus toimunud ning kirjutavas ja rääkivas ajakirjanduses laiaulatuslikku kajastust leidnud diskussioon Pärnu Vanapargi oletatava sõjahaua ja seda markeeriva monumendi ümber(8).\nJättes kõrvale küsimuse, kas tegemist on ikka matmispaigaga, mida peaks selgitama taolistel puhkudel rakendatav arheoloogiline uurimine, millega tegeleb Eesti Sõjamuuseum, võib öelda, et 1958. aastal Pärnu linna tellimusel Juhan Raudsepa valmistatud monument kandis püstitamise momendil nimetust „Vanade revolutsionääride monument”(9). Kuigi monumendil endal on sõnad „Kuulsus töörahva vabaduse eest langenud võitlejatele”, ei pooltki sõna sellest, kes, kus ja millal. Ometi on muinsuskaitseameti registris saanud sellest terroriohvrite ühishaud. Veelgi kummalisemad on Pärnu linnavalitsusele esitatud muinsuskaitseameti põhjendused, miks seda ei saa viia avalikust linnapargist teise kohta ehk kalmistule, nii nagu on seda välja pakkunud Eesti Sõjahaudade Hooldeliidu tegevjuht Tiina Tojak. MKA nõunik Ilme Mäesalu kirjutab: Terroriohvrite ühishauda tähistav monument on kunstiliselt heal tasemel näide nõukogude perioodi monumentaalkunstist, kandes endas ajastu arusaamu hukkunute mälestuse jäädvustamisest. Haud ja seda tähistav monument annavad tulevastele põlvedele edasi nõukogude perioodi ja tollal valitsenud arusaamu monumentaalkunsti kasutamisest ideoloogilistel eesmärkidel”. Ning jätkab: „meieni jõudnud ajaloopärandi säilitamine ja hoidmine teenib praeguseid ja järeletulevaid põlvi, kindlustades neile mitmekesise ning ajaloomälu kandva elukeskkonna. Säilitamist ning mälupaikasid väärib ka ajaloo ning inimtegevuse n-ö tumedam külg.” Kui see ei ole uus, „putinlik” ajalookäsitlus, siis mis see on?!\nJa niisugust juttu räägib Eesti Vabariigilt palka saav ametnik ajal, kui Eesti Vabariigi kõige tähtsamal nekropolil ehk Tallinna kaitseväe kalmistul ootavad mullapõues nõukoguliku purustamise käigus nimetuteks haudadeks muutunud, siia maetud 1635-st Eestile Vabadussõjas võidu toonud või selle riigi hoidmises järgnevatel aastatel elu kaotanud kaitseväelase 1390 hauda. Pärnu volikogule nõu andvad „eksperdid” on korduvalt rõhutanud, et tegemist on sõjahauaga. Ometi ütleb just taolisi haudu kaitsev, 2007. aastal Riigikogus vastuvõetud Sõjahaudade seaduse paragrahv 8 lõige 3 selge sõnaga, et „sõjahaua kandmine vastavasse nimekirja ei ole takistuseks selles sõjahauas olevate säilmete ünbermatmisele selle seaduse alusel”. Ning toodud mõtet toetab ka sama seaduse paragrahvi 13 lõike 3 punkt 1: „Ümbermatmisega ning hauamonumendi või tähise teisaldamisega seotud tööde tegemiseks ei ole vaja Muinsuskaitseameti luba”. Just selliselt käitutigi mõned aastad tagasi, kui maeti ümber Maarjamäel Kommunismi ohvrite memoriaalile ette jäänud 1942. aastal Saksa sõjaväe surnuaiale maetud paarsada saksa sõdurit. Ning veelgi enam. Viidatud paragrahvi 13 lõike 8 punkt 1. alusel Pärnu seni kindlakstegemata säilmed lausa kuuluvad ümbermatmisele, kuna „sõjahaud asub ebasobivas kohas, milleks eelkõige ongi pargi ja muud haljas- ning hoonestusalad”. Nüüd sõltubki edasine sellest, kas riigi- ja munitsipaalametnikud hakkavad seadusi täitma ning neile nõu andvad eksperdid olemasolevaid seadusi korralikult lugema, mitte aga neile ideoloogiliselt sobivas suunas tõlgendama. Elame ikkagi Eesti Vabariigis ning mitte Eesti NSV-s.\nMaarjamäe memoriaalil paiknevad mälestuskivid 1944. aasta septembris Tallinna vabastamisel osalenud ja Tallinna nime kandvatele Punaarmee väeosadele. Foto Ain Krillo, 2018\n1\tÜlima dokumentaalsusega kirjeldab tolleaegset õhkkonda ja sealseid repressioonel kirjanik Anatoli Rõbakov romaanis „1935 ja järgmised aastad”, mis tõlgiti 1990. aastal ka eesti keelde.\n2\tMeelis Maripuu. Poliitilised selektsioonid Saksa okupatsiooniaegsetes sõiavangilaagrites Eestis- Poliitilised repressioonid 1940. ja 1950. aastatel. Koost Jaan Tamm, Tallinn, 2008, lk 122–125.\n3\tVastavalt 14. mai 1941. aasta Üleliidulise Kommunistliku (bolševike) Partei Keskkomitee ja NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu otsusele kuulusid „sotsiaalselt võõra elemendi” sildi all Balti riikidest represseerimisele ja väljasaatmisele Venemaale tuhanded inimesed (meil tuntud juuniküüditamisena), mis peale sõda laienes geograafiliselt ka Nõukogude Liidu okupeeritud (nn Molotov-Ribbentropi Pakti salaprotokoll) või selle mõjuvalda sattunud teiste riikide elanikkonnale.\n4\tNõukogudeaegste sõjavangilaagrite temaatikale on pühendatud kunagise EKP Parteiajaloo Instituudi direktori Erich Kauba ülevaateartikkel „Sõjavangilaagrid Eestis 1944–1949”- (Kleio. Ajalooajakiri. 2 (12)/1995.\n5\tJaan Tamm, Jüri Tõnisson. Ülevaade Narva koonduslaagrist (1944–1955). – Poliitilised repressioonid 1940.–1950. aastatel. Koost Jaan Tamm, Tallinn, 2008, lk 115–121.\n6\tAadressil Jõe 1 paiknevad sadamalaod on kaitse alla võetud (riiklik register nr 24648), kuid mitte ajaloomälestise kategooriasse kuuluvate koonduslaagri hoonetena, vaid Kreenholmi puuvillaladude hoonete mahuna ja fassaadidena.\n7\tNarva linna territooriumil on ajaloomälestisena kaitse all: 1. taastatud mälestussambaga tähistatud, kuid 1960. aastatel purustatud ristitüügastega Garnisoni kalmistu, kuhu maeti ümber Vabadussõja käigus Narva ümbruse lahingutes langenud Eesti Kaitseväe võitlejad; 2. Põhjasõjas 1700. ja 1704. aastal Peeter I vägedes võidelnud ja langenud sõjamehed; 3. II MS ühishaud Sadama tee 9, kuhu koondati Narva lahingutes langenud, linna eri kohtadesse maetud Punaarmee võitlejate säilmed; 4. Vabadussõjas hukkunute ühishaud Pimeaia tänav 3/5.\n8\tNäiteks Tõnu Kann. Surnuaed Pärnu Vanas Pargis: mil määral ühishaud, mil määral võltsing. – Pärnu Postimees, 5.10.2019; Kadi Raal. Pärnu plaan mälestusmärgist vabaneda sai punase tule. 3.10.2019.\n9\tEesti kunsti ajalugu, 2. Tallinn: 1970, lk 193, ill. 408.


H1 marsruut: sõiduplaanid, peatused & kaardid\nH1 buss marsruudi sõiduplaan ja peatused\nH1 buss (Suund: Vääna-Sõrve-Suurupi-Tabasalu-Harkujärve) omab 41 peatust väljub peatusest Tutermaa ja lõpp-peatuseks on Harkujärve.\nH1 buss sõiduplaani ülevaade: Enamasti alustab sõitmist 6:49 ja lõpetab sõitmise 6:49. Tavalised tööpäevad: argipäev.\nVali altpoolt mistahes H1 buss peatust, et saada uuendatud reaalajas sõiduplaane ja näha marsruuti kaardil.\nKumna Mõis 2 Kumnamõisa Tee, Estonia Vaata sõiduplaani Mine peatusesse\nKumna/Metsaküla Vaata sõiduplaani Mine peatusesse\nKütke Vaata sõiduplaani Mine peatusesse\nAlasniidu Tee 6 Sütemetsa Tee, Estonia Vaata sõiduplaani Mine peatusesse\nKiriku Vaata sõiduplaani Mine peatusesse\nMillal alustab H1 buss sõitmist?\nH1 buss alustab sõitmist 6:49 päevadel Esmaspäev, Teisipäev, Kolmapäev, Neljapäev, Reede.\nMillal lõpetab H1 buss sõitmise?\nH1 buss lõpetab sõitmise 6:49 päevadel Esmaspäev, Teisipäev, Kolmapäev, Neljapäev, Reede.\nMillal H1 buss saabub?\nMillal Tutermaa - Kumna - Vääna-Sõrve-Suurupi-Tabasalu-Harkujärve Buss tuleb? Vajuta siia live saabumisaegade jaoks ning et vaadata Tutermaa - Kumna - Vääna-Sõrve-Suurupi-Tabasalu-Harkujärve Buss lähima peatuse täielikku sõiduplaani.\nNimekiri liini H1 buss peatustest\nTutermaa • Kumna Mõis • Kumna/Metsaküla • Kütke • Humala • Adra/ Vääna Tallid • Vääna • Vääna Kool • Vääna/Väänatammi • Metsatuka • Vaila • Liikva • Sõrve • Liikva • Liikva/Lätte • Suvila • Viti Tankla • Orase • Tempo • Tuletorni • Suurupi • Kivi Tee • Sõpruse • Tempo • Orase • Hindreku • Muraste • Muraste Kool • Ranna Tee • Pangapealse • Ilmandu • Maasika • Sõrve Tee • Rannamõisa • Mere Tee • Kooli • Brooklyn • Oja Tee • Alasniidu Tee • Kiriku • Harkujärve\nNimekiri liini H1 buss tänavatest\n2 Kumnamõisa Tee • 5 Tiigi Tee • 4a Tiigi Tee • 2 Väänatammi tee • 26 Vimpli Tee • 2 Kasteheina tee • 5 Kivinina Tee • 1 Vimpli Tee • 1 Hindreku Tee • 2 Aida Tänav • 1 Nooruse Tänav • 4 Ranna tee • 12 Sütemetsa Tee • 6 Sütemetsa Tee\nH1 buss marsruudi kaart\nLae alla PDF: H1 sõiduplaan, peatused ja kaart Vaata PDF-ina: H1 sõiduplaan, peatused ja kaart\nH1 buss sõiduplaan\nH1 buss marsruut töötab argipäev. Regulaarsed töötunnid: 6:49\nLiini H1 buss esimeseks peatuseks on Tutermaa ja viimaseks on Harkujärve. H1 (Suund: Vääna-Sõrve-Suurupi-Tabasalu-Harkujärve) sõidab vahemikus argipäev.\nLisainfo: H1 omab 41 peatust ning selle marsruudi kogukestuseks on umbes 66 minutit.\nOled teel? Vaata, miks üle 250 miljoni kasutaja peab Moovitit parimaks ühistranspordi äpiks. Moovit pakub sulle ühistranspordifirma ELRON soovitatavaid marsruute, buss reaalajas jälgimist, live suunajuhiseid, liini marsruudi kaarte linnas Eesti ning aitab leida lähimat H1 buss peatust. Pole internetiühendust? Lae alla võrguühenduseta kaart ja buss sõiduplaan H1 buss jaoks.\nH1 minu läheduses\nV7A 104B V7 134 J9 153 117 K8 K12 KV5 K3 Ä4 K2 123 R12 KV3 V8 121 191 R10


Sõjaeelse Eesti esseistika ja kirjanduskriitika » Blog Archive » Ääremärkmeid luulest ja intellektist\nEi saa öelda, et praegusel ajal intellekt oleks väga moes. Teda vajatakse alatasa, ilma tema abita on raske midagi tõhusamat ja ulatuslikumat ette võtta, kuid üldiselt suhtutakse temasse õige vaenlikult. Ekstaas, hämarad ebausud, uued müstitsismid võtavad ikka rohkem maad, olgu rahvusluse aate ebakriitilises ja ühekülgses kilbile tõstmises, olgu põgenemises alateadvuse ebamäärasesse maailma. Sellevastu kirgast, valgustavat, sageli pidurdavat, kuigi sama sageli ka kannustavat intellekti on hakat vihkama, üle äärte purskav kriitikata vitaalsus on hulk aega terendand ideaalina, ega ole ime, et see ideaal on tungind ka kirjandusse.\nEriti kui jutt on luulest, siis sõna „intellektuaalne” harilikult on noomiva, hukkamõistva maiguga, üheltpoolt kuuldub sagedasti, et luule peab õpetama, et ta peab olema propagandavahend, et „luuletus-juhtkiri” on õigustet, isegi hädavajalik, et temagi peab rahvast juhtima, peab täitma oma osa üldiselt käsile võetud rahvuslikus ehitustöös, peab ees kumama mingi pimedusest välja viiva tulipilvena. Teiseltpoolt rünnatakse mõtteluulet, mis asetab lugejale tõelisi intellektuaalseid nõudeid, oodates ka tema loogikalt teatavaid pingutusi. Erni Hiir on murdnud palju piike esimese luuleliigi tunnustamiseks, kuna teise liigi näiteid on arvat leitavat Betti Alveri äsjases luuletuskogus. Ja kuigi arvustus üldiselt on suhtund Alverisse suurema tunnustusega kui Hiiresse, ei ole auhindamiskomisjonid seda mitte teind. Miks?\nPõhjus näib olevat selge. Hiire mõte ei ole kuski eriti sügav ega eriti uus. Tema tunne ei kisu jõuliselt kaasa, kuigi see on siiras. Tema kujutlus ei ole reljeetne ega eriti haarav, tema vorm on sagedasti konstrueerit ja ebamäärane ega evi löögijõudu. Temale on võõras subtiilsus. Kuid ta on omandand teatava miitingulise üleskutsefooni, mille on rakendand mõnede tõesti „juhtkirjalikkude” tõdede – või väidete – teenistusse, ta raiub ebakriitilise, fanaatilise püsivusega kogu aeg teatavas sihis, mis on muide praegu juhtund saama ametliku hääkskiidu osaliseks; oma väljenduse udusest keerukusest hoolimata ta on vaimult võrdlemisi lihtsakoeline, seega meie keskmisele lugejale – ja miks ka mitte arvustajale? – üldjoontes siiski väga arusaadav, kuigi detailide kallal võidakse oma hambad haigeks ja pää valusaks pingutada. Ta ei sunni mõtlema ega nüansse jälgima, vaid tema toodangu olemuse hindamiseks vajatakse päämiselt udust sümpaatiat. Seda võib keskmisel inimesel tema puhul kergesti tekkida, sest ta ülistab just ausat keskmist inimest ja esindab selle vaimulaadi. Pisut rohkem pregnantsust, formuleerimisoskust, värvikust ja sujuvust – ning Hiir olekski meie rahvamasside poeta laureatus umbes samas mõttes, nagu seda mõnel puhul juba on olnud Juhan Sütiste. Mitte intensiivne mõte, vaid mõned pateetiliselt, pidulikult ja sõnarohkelt esitet üldtõed moodustavad Hiire luule olemuse. Sääljuures need üldtõed on n. n. „positiivset” ja ühiskondlikku laadi. Introspektiivsus, endasse sukeldumine puudub Hiirel täiesti. Erandlikku inimest ta oma värssides ei puuduta, erandlikke elamusi tal ei ole. Kõik tema antiiksed värsimõõdud (distihhonist keerulisemaid ta küll ei tarvita!), tema raskesti tajutavad riimid, tema isesugused sõnamoodustised ei kaota kindlat muljet, et temas kõneleb ekstaasi sattund läbilõikeinimene – mitte inimtüüp, keda tuleks halvutada, vaid vastupidi väga sümpaatne tüüp, mitmeti meie ja iga teise rahva selgroog, kuid vaevalt säärane, kes aitaks vaimuelu intellektuaalselt ja kunstiliselt rikastada. Kuid selle eest peaks tema hingeelu olema laiemale lugejaskonnale kõigiti arusaadav. Temas pole midagi mõistatuslikku ja ta püüab glorifitseerida tavalist töötavat eestlast. Andumuse eest, millega ta seda teeb, ta nähtavasti saigi oma mulluse, suhteliselt suure auhinna.\nSellevastu vaadelge Betti Alverit. Tema luuletusi on laidet külma mõistuse produktiks. Kurdetakse alatasa, et teda on raske mõista. Leitakse, et tema vorm on hiilgav, kuid et tal puudub tunne, soe „südamlikkus”. Sõnaga, teda hurjutetakse raskelt intellektuaalseks”. Seda tehakse sellele vaatamata, et Alveri süntaks on lihtne, tema metafoorika läbipaistev, kuigi originaalne, tema luuletuste struktuur tavaliselt väga loogiline, tema sõnavara traditsiooniline ning ilma uduse algupäratsemiseta (olgugi väga rikas!), tema värss puhas ja meetriliselt ehituselt valjult klassiline. Sellegipärast peetakse raskeks tema luulet jälgida. Näib, et sellegi nähte põhjusi ei tule otsida kuigi kaugelt. Ebamäärasest sümpaatiast ei jätku tema värsside tuuma mõistmiseks. Nii lühikesed kui tema luuletused harilikult ongi, on tal igaühes midagi kindlat öelda, ja see öeldav on väga individuaalne ning põhjeneb enamasti teraval mõttetööl. Juhtkirjades sellased tõed nagu tema omad tavaliselt ei esine. Nad ei tarvitse sugugi olla absoluutselt uued – sääraseid leidub maailmas vähe! -, kuid neil on juures oma isiklik nüanss, milleta nad kaotaksid väga palju oma väärtusest. Sääljuures nende väljendus on äärmiselt kokkuhoidlik ja tihe. Alver ei korruta, ei heieta, ei talla laiaks. Ta otsib kõige lakoonilisemat ja kujukamat formulatsiooni. Niipea kui ei panda teravalt tähele i g a lüli tema mõtteahelas, jääb juba midagi olulist puudu. Sääljuures ta ei serveeri oma mõtteid alasti, vaid otsib neile konkreetseid sümboleid. Ta lisab harva juurde mugavaid kommentaare lugeja töö hõlbustamiseks, vaid ootab temalt keskendust. Selles suhtes ta jälgib Suitsu traditsiooni, kuigi ta kuski ei loori mõtteid meelega nagu Suits, kes armastab peitemängu lugejaga. Kuid Alverile on täiel määral omane Suitsu enesedistsipliin, mis ei salli liigset sõna, vaid jätab meelsamini midagi publiku mõista, kui et lamestada oma luulet populaarse edasi-tagasikäimisega ümber lihtsa mõtte. Säärane kunst ei või saada rahvapäraseks. See ei tule nautijale vastu, ei tee temale tööd kergeks, ei ole jälgitav poolunes, ei lase hõljuda mõnusatel, aeglastel meeleolulainetel, vaid nõuab kaasaelamist nii intellekti kui tunnetega. Ning sellest saadavad tundeelamused – rikkad ja intensiivsed! – jäävad alati vähemalt osaliselt kättesaamatuks neile, kes ei viitsi süveneda nende värsside mõttelisse tuuma. Seda, kes siiski vaevub üritada seda tööd, ootab küllaltki rikkalik tasu – lõikus nii mõistusele kui emotsioonidele. Laiska või inertset lugejat ootab sellevastu pettumus, kuigi ta võib ikkagi nautida briljantset vormi. Paistabki, et Alveri laitjad puht formaalseks või puht intellektuaalseks luuletajaks pole suvatsend või suutnud tema koorest kaugemale tungida.\nNagu öeldust selgub, ei pea mina Alveri luulet sugugi puht mõistuslikuks ega kuivaks, vaid vastupidi vägagi rikkaks tundeliselt sisult. Ma isegi ei pea mõistust selle primaarseks elemendiks, millest sõltuvad tema emotsionaalsed elamused. Hoopis vastuoksa, nii subtiilne kui Alveri mõte ongi, on see tavaliselt ainult tugevate elamuste kristallisatsioon, nende tulemus, mitte nende tekitaja. Mõtlejal inimesel ei tarvitse mõttetegevus lakata isegi kõige intensiivsemate tunnete puhul, vaid see koguni kipub saama viimastest toitu ja ergutust. Pole sugugi üllatav, kui seesugusel isikul hiljem tunne ja mõte väljenduvad koos. Niisugusel puhul mõte on läbituntud mõte. Ta võib olla vägagi loogiline, kuid ta ei ole intellektuaalselt kuiv, vaid elab ja paneb kaasa elama ka tundeliselt. Tal on ümber oma emotsionaalne aura, teda väljendavad sõnad värisevad tunderütmis, ta kutsub esile konkreetseid kujutlusi, mis kõnelevad tundele. Kuid täielik osasaamine neist tundeelamusist võib kujuneda võimatuks neile, kes libisevad üle intellektuaalsest sisust. Seda ülelibisemist näib juhtuvat sagedasti ka Suitsu, Underi, Semperi ja Adamsi luuletuste puhul – tulemusega, et neidki luuletajaid vahel laidetakse raskeks, kuivaks ja kunstlikuks. Häda on selles, et mitte igaüks, kes ehk suudabki anduda puht-lüürilise pala veetlevale võlule, ei ole harjund ise mõtlema ja teiste mõtlusprotsessi tulemusi tähelepanelikult jälgima. Tuhat korda kuuldud ja loetud mõtted ei üllata ega hämmasta. Olgugi nende sugestiivsus väike, ometigi saadakse neist aru, kuid originaalsem ja peenem intellekt tekitab sellevastu sagedasti segaseid tundeid ja veelgi segasemaid mõtteid. Kuid see, et mõnesugune kunst on määrat vähestele, ei kahanda tema väärtust. Nende väheste kaudu ta võib tungida kaugemale ja levida laiemale, peenendades ja rikastades kogu vaimuelu. Suitsu „Kõik on kokku unenägu” ei leia kuigi palju lugejaid, Kampmaa ei pea sellest lugu, kuid see jääb siiski lätteks, kust võib ammutada veel mitmegi põlve vaimne valimik. Ning samalaadne osa jääb kindlasti etendada ka Alveri „Tolmul ja tulel”.\nKõnelesin mõttest, mis on tekkind koos intensiivsete tundeelamustega, mõttest, milleks need elamused kristalliseeruvad, mõttest, mis on elamuste tulemus. Kuid ka mõte ise võib saada sügava ja tundeküllase luule põhjustajaks. On olemas temperamente, kelles intellektuaalsed sähvatused tekitavad kirge. Luule seisukohalt on lõppeks täiesti ükskõik, kumb tärkas enne, kas mõte või tunne. Tähtis on ainult, et luules oleks tunnet olemas. Teatavat ideed võib propageerida säärase innu ja jõuga, et tundevibratsioonid kanduvad üle ka lugejasse. Mõttekirg võib olla sama ehtne kui iga teine kirg, kuigi seda ei leidu just igaühel. Dantel oli seda kirge, ja kuigi mitte igamees ei loe tema „Jumaliku komöödia” abstraktsemaid osi, oleks raske eitada, et needki tavaliselt on otse esmajärguline, võrratu luule. Kuid on ilmne, et seda on võimatu hinnata, kui mõistuslik sisu jääb arusaamatuks. Öeldakse küll sageli, et luules pole igakord tarvis sisu taibata, vaid et isegi värsid mõnes tundmatus keeles võivad võluda, kuid see on vägagi poolik tõde. Rütm, sõnade kõla, häälikuline instrumentatsioon on ikkagi ainult osa luulet, kuigi neid mõnikord on tahet ülendada luule olemuseks. Kõla ja rütm võivad juba üksi võrgutada, kuid Dante, kes poleks muud kui musikaalsete värsside autor, oleks ainult veerand Dantet. Alles kui „Ohvrisuitsu” sisu on lahti muugit, võib kõnelda selle poeemi tõelisest läbielamisest. Mõnele võib see väide paista endastmõistetav, kuid seda see ei ole. Cambridge’i ülikoolis tehti mõni aasta tagasi katseid, millest selgus, et ainult väike osa isegi akadeemiliselt harit publikust püüdis tõesti seda mõista, mida ta luges. Inglise kirjanduse õppijaile selles ülikoolis anti kätte umbes tosin luuletusi ilma autorit ja päälkirja nimetamata ning aseteti nende sisu kohta rida küsimusi. Tulemused olid heidutavad. Ainult üksikud andsid enam-vähem õiged vastused. Sääljuures ükski luuletustest polnud endast erakordselt raske. Segaduse põhjuseks polnud värsside mõistatuslikkus, vaid lugejate pääliskaudsus. Ei osat süveneda luuletuste individuaalsesse sisusse, ei tajut neid tervikuna, vaid vastati huupi, hää usuga, et intuitiivselt oldi tabat asja tuuma. Selle eksperimendi detailne analüüs leidub I. A. Richardsi teoses Practical Criticism. Kui Cambridge’i kirjandusloo üliõpilastel juhtus sellaseid äpardusi, mida siis oodata meie keskmiselt publikult? Luule puhul vähimgi mõistuslik pingutus näib talle paistvat liigsena. Võib seetõttu vägagi kahelda, kas Underi Kivi südamelt, mille esimene trükk on lõppend müügilt seepärast, et autor selle teose eest sai Riigivanema esimese auhinna, leiab palju tõelisi hindajaid. Mõni vägagi tuntud arvustaja on vähemalt eraviisil väljendand arvamuse, et selle raske, mõistuspärase raamatu nii kõrgelt hindamine on arusaamatu. Kuid siingi on tegemist otse klassilise näitega luulest, milles mõte ja sügavamad elamused käivad käsikäes. Under on meile oma algaegadel andnud küllalt luuletusi, mille nautimiseks on tarvis ainult passiivset tundeerkust ja pisut mõttekujutust. Need tema teosed, näiteks Sonetid, ongi jäänd populaarseks. Tema hilisemad ja väärtuslikumad saavutused lähevad pärast minevasügist auhindamist küll paljudele raamaturiiuleile, kuid see ei tähenda veel, et neid loetakse, või kui neid loetakse, et neid suudetakse mõista. Sügav ja peen Otto Manninen, soome luule suur klassik, on saand populaarseks ainult oma pinnalisemate ja vähim isikupäraste toodetega. Tema kohta käib veelgi suuremal määral kõik see, mis eelpool kõnelesin Alveri raskestimõistetavusest ja tema luule rikkast tuumast.\nKuid kas luules vajatakse tingimata subtiilset intellektuaalset sisu? Võidakse vastu vaielda, et kuigi see luules võib esineda, ei ole see võib-olla mitte paratamatu. Kuivõrra tõstab ta luule väärtust? Kas ei oleks ehk loomulikum sellest hoiduda ning jätta intellektile teissugused ülesanded?\nVäga sagedasti on väidet, et kunst on seda väärtuslikum, mida üldarusaadavam ta on. On julet kinnitada, et tõesti suur kunst – vähemalt suur luule – peab olema mõistetav igale normaalselt arenend, vähegi kirjaoskajale inimesele. Nagu teame, ei hinda säärane keskmine inimene eriliselt subtiilsust ega intellektuaalset peenekoelisust. Kui ta üldse loeb luulet, siis päämiselt selleks, et saada oma emotsioonidele vallalepääsu-võimalusi, mis ei nõua kuigi suurt vaimset koolitust. Inglise uurijad – m. s. ülalmainit I. A. Richards – on teind kindlaks, et kirjanduse otsene mõju läbilõikeinimesse on seda suurem, mida osavamalt ta suudab apelleerida tema sentimentaalsetele harjumustele, kasutades väikeste variatsioonidega klišeelikke tundeäratamisvahendeid ning hoidudes individuaalsusest. Kirjanduslik kultuur ei ole tõusnud vastavalt kirjaoskuse levikule. Kõige loetavamad teosed on harilikult igal maal võrdlemisi vähese kunstilise väärtuse ja originaalsusega. See, mis vähima pingutuse juures annab suurima määra erutust, saavutab kõige kindlamini publiku südame, kuigi võib-olla ainult hetkeks, järgmise kirjandusliku favoriidi saabumiseni. Nii peenemad tunded kui peenem mõistus on alati hädaohus leida ainult väga üksikute poolt mõistmist ja hindamist. See on üldine reegel, millest leidub näilisi erandeid, kuid neidki tavaliselt ainult üsna eriliste konjunktuuride puhul, nagu erakordselt tugev propaganda, teemide ja suuna spontaanne ühtesattumine üldise huvi suunaga, jms. üheks sääraseks erandjuhuks on Paul Valéry, keda siiski rohkem kiidetakse kui ostetakse, rohkem ostetakse kui loetakse ja rohkem loetakse kui mõistetakse. Täpsalt sama lugu on meil Gustav Suitsu hilisema toodanguga.\nEi saa salata, et on olemas klassikuid, kes on taibatavad ja nauditavad enam-vähem igaühele ja kelle intellektuaalne peenus ei ole kuigi suur. Siia kuuluvad näiteks šotlane Robert Burns suure osaga oma toodangust, teine šotlane Walter Scott, väga paljud Victor Hugo teostest, enamik Friedrich Schilleri luuletusi ja näidendeid (kuigi mitte kõik!), Mickiewiczi „Pan Tadeusz”, paljud Eino Leino luuletused ja veel mõndagi muud, mille kirjanduslikus väärtuses ei või olla kahtlust. Peagu kõigile neist on omane suur robustsus, löögijõud, kaasaelamine hulkade eluga, kontakt momendiga, mis on instinktiivne ja spontaanne, rahvajuhi omadused, mille kadestetavust eitada oleks ilmaaegne. Eriti kui hingeline ja vaimne side rahvaga on nii suur nagu Mickiewiczil ning on liitund nii erandliku väljendusjõuga nagu temal, võib tekkida omamoodi võrratuid teoseid, mis kisuvad kaasa nii harit kui harimata, nii rafineerit kui jämedatoimse vaimu. Säärastel puhkudel suured kirjanikud saavad tõesti kõige laiemas mõttes „rahvusterviku” häälekandjaiks, ilma et neilt julgeks ega tahaks nõudagi erilist vaimset „rafinemaani”. Victor Hugo mõte on harva väga sügav või individuaalne, kuid ta suutis haruldase energia ja tabavusega väljendada ja kujutada seda, mida tundsid ja ebamääraselt mõtlesid laiad massid. Kuid nii teenit kui ongi nende suurvaimude loorberipärjad, leidub nende kõrval teisi sama suuri või suuremaid, kelle intellekt käis üksildasemaid teid, puuris sügavamale ja tegi peenemat tööd. Goethe ei ole olnud kunagi nii populaarne kui Schiller, Shelley pidi eluajal leppima publiku täieliku puudumisega, Shakespeare’i sonetid on alati jäänd vaimse eliidi asjaks, Baudelaire’i tunnustus oli visa tulema ja oli päämiselt posthuumne, Milton lõi läbi oma suure eepose teemi ja võimsuse tõttu, kuid tema varjatumad omadused, ta terav, harukordselt intelligentne kunst jäid järelpõlve hinnata ja analüüsida, John Donne on alles käesoleval sajandil leidnud suurema publiku, Vjatšeslav Ivanov on tänini vähestele tuntud, Mannise saatusest ma juba kõnelesin. Need on ainult mõned õige juhuslikud näited, millele võiks tuua väga palju lisa. Ka nende väärtuses ei või olla vähimatki kahtlust. See publik, kes neid täielikult ja teesklemata naudib, on peagu kõigil juhtudel väiksem kui eelmise grupi hindajate arv. See on üldtuntud fakt, mida siinkohal lähemalt tõestada ei ole tarvis. Mis see aitab, et „Fausti” õpitakse – või õpiti – kõigis saksa koolides või et Miltoni mainitakse inglise klassikute seas alati otse pärast Shakespeare’i? Poleks Shakespeare’i näidendeil m. s. ka sugemeid, mis pakuvad nii laval kui lugedes naudingut ka lihtsameelsemale, nad ei oleks kuigi populaarsed, sest nende sügavam tuum jääb enamasti arusaamatuks.\nShakespeare ongi üks parimaid sääraste luuletajate näiteid, kelle intellekti peenus võrratult tõstab nende loomingu väärtust, kuigi see pole igaühele tajutav. See, mis vähegi tundliku meelega lugejal ei või kuidagi jääda märkamata – muidugi juhul, kui ta loeb algupärandit või hädakorral eriti häid tõlkeid, – on Shakespeare’i oskus tuua lavale elavaid inimesi lõpmatus vahelduvuses, haarata tundeid, luua dramaatilisi situatsioone, kiskuda kaasa huumori ja traagikaga, manada esile uus, omapärane, tavalisest jõulisem, titaanlikum reaalsus. Need omadused pääsevad vahel mõjule isegi läbi keskpärase tõlke ja teisejärgulise lavastuse. Kuid Shakespeare’i mõte, Shakespeare’i üliterav, ülipeen intellekt ei ole nii hõlpsasti taibatavad. Kuigi jälgime sügava elamusega Hamleti monoloogide tundetooni ja rikast pildistikku, ei ole sellega veel öeldud, et me küllaldaselt mõistaksime selle intellektuaalseid seoseid. Kuigi vaimustume Macbethi võimsast süngusest ja väriseme kaasa tema hingevärinatega, võib meile tumedaks jääda nii mõnigi oluline punkt selle kõhkleja ja võitleja, selle kartuse ja hulljulguse ühendi sisearengus. Temagi monoloogid ei kajasta primitiivset vaimulaadi, nad on tiheda ja keeruka koega, neid ei saa lahti harutada ainult naiivse emotsionaalse osavõtu varal. Alles kui tajutakse Shakespeare’i probleemirikkust, peenust ja tihedust, millega temas ühinevad tunne, mõistus ja mõttekujutus, ollakse teel tema enam-vähem rahuldavale mõistmisele. Viimase all ma ei mõtlegi tema teksti täpset filoloogilist tõlgitsemist, mis on teind ja teeb veel edaspidigi päävalu kümneile ja sadadele eriteadlastele, vaid vähem teaduslikku eesmärki – meie olemuse rikastumist Shakespeare’i teoste kunstilise ja inimliku sisuga. Tema kaudu võime avarduda ja süveneda, seda rohkem, mida rohkem oma parimaid võimeid paneme mängu – ja mängupandavatest võimetest ei seisa kaugeltki viimsel kohal intellekt. Maailm, millesse suur inglane viib oma andunumad lugejad, ei ole sääljuures sama, milles elab suurem osa inimesi, ükski tavalise inimese tunne ega mõte ei paistnud küll olevat temale võõras, kuid neile lisaks leidub tal nii palju harukordset – Hamlet, Jago, Macbeth, Prospero jne. -, et ainult äärmiselt individuaalne geenius võis selle avastada. Kõigis neis kujudes on midagi väga üldinimlikku (seetõttu iga pisutki arenenum inimene võib neile teataval määral kaasa tunda), kuid ükski praegu mainituist ei ole niisama mõne kaasaegse tüübi eriti reljeefne kirjanduslik projektsioon või mõne tolleaegse tungi tüüpiline kehastus. Kõigile neile kujudele on autor lisand omalt poolt väga individuaalseid probleeme ja iseloomujooni, mille taolisi pole leida Schilleri, Hugo ega isegi Mickiewiczi tegelastel. Nende arutluste ja mõlgutluste kõrval viimati nimetet autorite tegelaste refleksioonid ja mediteeringud tunduvad pisut stereotüüpsetena, endastmõistetavatena või pinnalistena. Inglase loodud iseloomude mõtteelu – samuti nagu nende tundemaailm – on mitmekihiline, erakordselt varjundirikas, oma inimlikule esindavusele vaatamata sellasena kordumatu, täpsamal vaatlusel ikka uusi nüansse ja sügavusi pakkuv, kuid siiski orgaaniline. Ainulaadne intuitsioon, millele avanesid need nägemused, oli samavõrra intellekti kui tunde ja fantaasia sugemeid sisaldav, ühtlasi peitus selle taga ääretult avar indiviid, kellesse pääle tema aja mõtte- ja tundevoolude ja -impulsside mahtus suur puht isikupärane maailm, mida keegi poleks näind, kui tema seda poleks teind kättesaadavaks. Sellest tulebki, et temalt võib leida rahuldust nii keskpärane publik kui harulduste ja sala-aarete avastaja, nii see, kes otsib ainult oma tundejanu kustutust, kui ka see, keda veetleb kord sajatahuliselt helkiva, kord sügavale heledaid kiiri saatva mõistuse tegevus.\nAinult kõigi vaimsete ja hingeliste võimete – toonitan veel kord, ka intellekti – erandlik õitselepuhkemine ühes isikus võis kindlustada sääraste kunstitippude vallutamise. See ei tähenda, et ka vähemaga ei oleks võimalik palju saavutada. Nimetasin eelpool terve rea näiteid, mis on selle kohta tõendiks. Intellekti subtülsus ja erandlik hingelaad ei ole paratamatuks eelduseks väga kõrgeväärtusliku luule loomisel, aga kui nad puuduvad, näib raske saavutada kõige väärtuslikumat. Endastki mõista on suurima luule eeltingimusteks samuti suur tundevõime ja suur või vähemalt tugev mõttekujutus. Kuid mõttekujutus võib metsa minna nagu nii mõnigi kord Hugol, näiteks tema draamades, kus sagedasti puudub sügavam sisu, ja kõige õhkuvamad tunded võivad jääda kaootiliseks ja ebamääraseks, nagu nii mitmel pool Byronil. On tarvis intellekti peent ja korraldavat, detaile omavahel siduvat, suhtesse asetavat tööd, et värvikad pildid ja tugevad tunded saaksid suuna, joonestiku ja sümboolse tausta. Ning kui käegakatsutavalt konkreetsete nägemuste taga on aimata tähendust ja tunda mõttekäiku, siis fantaasiatoote väärtus otsekohe mitmekordistub. Ta asetub laiemasse perspektiivi, ta muutub arusaadavamaks ja omasemaks, mitte ainult väärtusliku vaimukanga olgu kui kiirgavaks räbalaks. Mõttekäigul võib luules olla ka oma suur arhitektooniline väärtus. Tulen sel puhul jälle Alveri juurde tagasi. Tema luuletus „Maailma saatust alati / vaekausil määrab gramm”, koosneb reast reljeefseist, suure lakoonilisuse ja ilmekusega esitet piidest, mis on omavahel kindlas seoses ja mida võiks tõlkida puht mõistuslikku keelde, kuigi nendevahelisi loogilisi suhteid peagu kuski otseselt ei väljendeta. Luuletuse nautimiseks on nende suhete mõistmine siiski hädavajalik. Sellest aru saada ei olegi raske piltide pregnantsuse ja hõlpsa lahtimuugitavuse tõttu ühelt ning nende järjestuse kindla loogilisuse tõttu teiselt poolt. Väikesed lüngad, mis jäävad lugeja mõistusel ja mõttekujutusel täita, on tarvilikud, sest nad ergutavad teda isetegevusele. Iga stroof on omaette kujukas ja ühtlasi mõtteliselt terav nagu epigramm, kuid ükski puänt pole teravam kui viimse värsipaari oma. See on omamoodi lihtne, klassiline koolinäide loogilise struktuuri kohta luules. Gradatsioonist on kinni peetud nii mõtteliste puäntide kui piltide vaheduse järjestuses. Sama võib öelda ka tundeintensiivsuse järjekindla tõusu kohta. Luuletus algab muigava irooniaga ja lõpeb kuristike kohal hõljuja ekstaasiga. Võiks veel kaugemale minna ja näidata, kuidas ka pildistiku materjali valikus on näha tõusu ainelisest ning vaid vihjamisi sümboolsest ilmsesti spirituaalseid elamusi sümboliseerivasse. Ei usu, et selle luuletuse kirjutamisel kõik need seigad olnuksid teadlikult kalkuleerit, kuid alateadlikul loogikal on siin olnud suur osa etendada. Nagu teame, võivad ju isegi teaduslikud avastused tulla inspiratsioonisähvatustena, milles näib täiesti puuduvat tahtlik arvestus. See veetlev, oma lõpupoole otse nietzscheliku paatosega tundeid haarav luuletus ei oleks kunagi tekkind ilma mõistuse subtiilsuseta, nagu vastuoksa mõne meie siurulase sagedane vormitus, hajuvus ning üldmõju nõrkus poleks sel määral mõeldavad, kui intellekt olnuks, tugevam. Ka n. n. „vormitundest” kuulub kindlasti suur osa intellektile.\n« Kangelasmeel prantsuse tänapäeva kirjanduses\nPhilipp Karelli elu ja tegevus. »


, Ratsitorude kaalulangus\nTähelepanu Et levitada koormust kõigil lihasgruppidel, on vaja võtta õige positsiooni ja teha ümmarguse twist pedaalide, keskendudes sokk, ja mitte keskel jalg või kand. See lihaste grupp sisaldab biceps puusasid ja neljariisi.\nKehahoone Jalgratta sõit: tervisele ja tervisele kahju. Jalgratta kõnnib värskes õhus. Jalgratta Ratsitorude kaalulangus tervisele Lovers Ratsitorude kaalulangus jalgrattaga hiljuti muutub üha enam täiskasvanute seas ja laste seas. Kes keeldub hea ilmaga tuulega, et sõita kaherattalises sõbrale? Ja tervise jaoks on see kasulik ja positiivsete emotsioonide mass. Vahepeal isegi sellise näiliselt lihtsal füüsilise aktiivsuse vormis, nagu on piiranguid. Nende kohta ja arutatakse meie artiklis.\nNadezhda Stakheyko Lihased, liigesed ja jalgrattasõit Rattasõit on üsna aktiivne sport. Sõidu ajal on inimkeha staatilises positsioonis pikk. Samal ajal on kõik selja lihased pingelised. On vaja hoida tasakaalu. Põlve ja pahkluu liigesed kogevad tugevat koormust, kuna need on peamine ülesanne - pedaalide väänamiseks.\nKes ei saa jalgrattaga sõita?\nSeetõttu makstakse tähelepanu pööramine ja põlveliigese liikuvus ja vastupidavus suuremale tähelepanu. Palju pingeid on Ratsitorude kaalulangus ja kolmekeskne jalalihas. Nadezhda Stakheyko Valgevene riigi meditsiiniülikooli üldise meditsiinipraktika assistent Jalalihase troppimine koosneb kahest lihastest - vasikast pealiskaudsest ja cambalioidist sügav. Mõlemad lihased on ühendatud ühe Achillovo kõõlusega ja on Ratsitorude kaalulangus hunnikuga. Sõidu ajal jalgratturi käes on roolirattal.\nSelle tõttu suureneb kiirgusliideste koormus. Kui käed ei ole nõuetekohaselt pakitud, võib ühises areneda nn "pimedate purkide sündroom". Samal ajal üllatunud kitsas närviolles üks kolmest peamisest närvidest.\nPeamised sümptomid tema kahjustuse on tuimus, põletamine ja valu randme sõrmedega. Kes ei saa jalgrattaga sõita? Nagu me juba arvasime, hõlmab jalgrattasõit keha Ratsitorude kaalulangus liigeste ja lihaste erineva koormusega.\nJärelikult jätke oma kaherattaline sõber parematele aegadele või isegi pöörama tähelepanu teistele, säästvatele spordile, järgmiselt nendega, kellel on: mõõdukad ja väljendunud degeneratiivsed düstroofilised muutused selgroo ja liigestega liigeste patoloogilised muutused, sideaineseadmed, intervaldikekettade ja selgroo Ratsitorude kaalulangus kuded olid diagnoositud; mõõdukas ja väljendatud skolioosi; liigeste või selgroo haiguste süvenemine reis võib suurendada valu ; neerude väljajätmine vibratsiooni ja loksutamise tõttu liikumise ajal ; naised raseduse ajal raputades ja vibratsioon sõidu ajal.\nLisaks sellele järgneb tsükli reisimisest, järgneb need, kellel on mao- ja kaksteistsõrmiksoole haavand, mis sageli süvendavad ja verejooksu.\nVastunäidustus on veetava haiguse süvenemine. Koormusega, mida jalad on katse Ratsitorude kaalulangus testitud, võttes arvesse seda haigust, raske hauahaiguse riski. Nadezhda Stakheyko Valgevene riigi meditsiiniülikooli üldise meditsiinipraktika assistent Ära unusta, et jalgratas on üsna pingutatud.\nKui liigute sellest, on võimalik langeda triide ja ülejäänud seisundis on ta ebastabiilne.\nLihased, liigesed ja jalgrattasõit\nSeetõttu peame olema ettevaatlikud osteoporoosi all kannatavate Ratsitorude kaalulangus luude suurenenud ebakindlusmis on täis luumurdudega. Käesolevat soovitust kohaldatakse nende suhtes, kes on vähendanud vere koagulatsiooni ja narkootikume saanud isikuid lahjendamiseks Ratsitorude kaalulangus, klopidogreeli, varfariini jne.\nRatsitorude kaalulangus väike kahju neile võib põhjustada märkimisväärset verekaotust. Iga sport, sealhulgas jalgrattasõit, soovitab suuri energiakulusid ja suurendada füüsilist pingutust. Ja kui sa tuled meeles, siis on tervisehüvitised hindamatu. Juhul, kui mõistus läheb taustal, võib kehalise aktiivsuse põhjustada üsna negatiivseid tagajärgi. Seetõttu on vastunäidustused jalgrattaga sõitma: mis tahes krooniliste haiguste ägenemine; diagnoositud haiguste kardiovaskulaarse süsteemi äge müokardiinfarkt, ebastabiilne stenokardia, äge põletikulise südamehaigus, südame defektid kriitilise kahjustusega intrakardiaat hemodünaamika, pea aneurüsm, aordi, muude laevade, arütmia jne ; Ratsitorude kaalulangus tingimused temperatuuri tõus ; Ratsitorude kaalulangus hüpertensioon raske või kontrollimatu seisund ; kui ei ole aastaid pärast kirurgilisi sekkumisi; suure kraadi Myoopia 5.\nÜldreeglid nendele, kellel on probleeme selgroo või liigestega Reegel esimene Spinna ja liigeste haiguste ägenemise korral jalgrattaga sõitmiseks ühemõtteliselt võimatu. Kõigepealt peate ravima põletikku. Ja alles siis hakkage tegelema. Liigeste koormus tuleb manustada doosi ja alustada vähemalt minutit päevas. Madal sõidu määr peaks järgima edastuste keskmist käive.\nJa ainult siis, kui pärast mõningaid reise, valu ei näita ennast, saate järk-järgult suurendada sõiduaega minutit. Reegel Selleks, et selgroo ja liigeste haiguste korral ei teadnud nad ennast teadma nii kaua kui võimalik, samas jalgrattaga saab registreerida nimmepiirkonna selgaosakonna selgrooga spetsiaalse toetava korsett. Võimaluse korral tasub jalgratta valida koos seljaga spetsiaalse Kaalulangus Thyroksiini kasutamine valimine.\nSee Ratsitorude kaalulangus teil "maha laadida" tagalihaseid. Reegel Ratsitorude kaalulangus Enne Bikerogulki tegemist Ratsitorude kaalulangus veenduma, et rooliratta istme ja kõrguse reguleeritakse õigesti. Sõidu ajal peaks jalgratturil olema võimalus oma jala täielikult sirgendada, vajutades pedaali võimalikult palju. Nadezhda Stakheyko Valgevene riigi meditsiiniülikooli üldise meditsiinipraktika assistent Selleks, et vältida põlveliigendite ülekoormust, tasub kaaluda sadula kallutavaid funktsioone ja rooli kõrgust.\nJalgratturi sõites Suumi kaalulanguse ulevaated olema võimeline jalgrattapedaali vajutamisel täielikult sirgendama. Põlve peab olema pedaali telje kohal, kui see seisab asendis "3 tundi. Spin - kõverad. See tagakülje seisukoht on vajalik selleks, et pidevalt amortiseeritud raputamine oleksid paremad kettad. Reegel neljas Pärast pikka talve, sa tahad sõita välja jalgratta ja sõita mööda tänavat, rõõmustab kevadel päikest.\nSamal ajal avage tsükkel, isegi kui olete terve, soovitatakse korralikult suurendada koormuste tempo järk-järgult ja ajakava kestust.\nTe ei pea teravaid liikumisi tegema, see on parem sõita tasasele teele, slaidid ja nõlvad ootavad. Sharp "Start" võib kaasa tuua tarbetu koormuse liigeste ja vigastuste vahel interectebral kettaid. Meie selja- ja liigesed armastavad soojust.\nMe ei tohi vett unustada. Dehüdratsiooni vältimiseks peate juua iga 15 minuti järel ml vett. Jalgratta ja lapsed Bike ostmisel Ratsitorude kaalulangus lapsed kaaluma lapse vanust, Ratsitorude kaalulangus võimet mõista ja järgima julgeolekureegleid ratsutamise ajal, samuti teatud haiguste olemasolu.\nLisaks ei tohiks te unustada lapse võimalust pidevalt istudes oma, keeralipedaalide juures ja keerake rool. See ei ole üleliigne osta spetsiaalse kaitsevarustuse ostmine: jalgratta kiivri, põlvepadjad, küünarnukid ja kätepintslid.\nTelli meie kanal sisseTelegrammi, grupid Amateur Sport on hea, et puuduvad piirangud ja karmid nõuded. Te saate oma rõõmu teha ja ei püüa võidukas tipud. Kuigi soovi korral võib amatöör sportlane osaleda võistlustel, võttes auhinnapaika ja saada tasu, rahulolu saavutatud tulemusest. Mida sa pead teadma jalgratta fänn? Isik, kes juhib aktiivset elustiili, rohkem vastupidavust, stressiresistentset, on hea puutumatus ja hea tervis.\nRattasõit on üks aktiivse ajaviide vaadet, mis tagab ülaltoodud plussid. Regulaarse jalgrattaga vajate head jalgratta.\nPaljud kasutavad renditeenuse, kuid see on parem osta mudelit, mis sobib teile kõigi anatoomiliste omaduste jaoks. Selleks valige sobiv jalgrattapood ja testige mitmeid võimalusi. Ostu tegemisel saate jätkata linna, riigi territooriumi, mägise maastiku jne Ratsitorude kaalulangus arendamisele. Sõitmiseks rõõmu ja mis kõige tähtsam Kaalulangus Arlington MA teil tugineda järgmistele soovitustele: 1.\nEsialgne ettevalmistus. Enne väljumist peate kohandama iga mehhanismi. Sadul peab vastama inimese anatoomiale kitsas - meeste, laia - naiste jaoks. Kõrgus sadula reguleeritakse kasutaja kasvu.\nIstme ajal peate maapinnale rahulikult minema. Rooliratas peaks olema sellisel kaugusel nii, et käed olid küünarnukkides veidi painutatud. Sadula ja rooli vaheline kaugus sõltub mudelist.\nRent ei ole alati mugav raami teie jaoks sobivate parameetritega, nii et parim osta oma jalgratta. Piduri õigesti. Isegi kõrgeima kvaliteediga ketaspidurid saab kiiresti juhtmeta, kui kasutate neid liiga tihti. Seetõttu tahavad padjade jõudlust hoida, pidurid tuleb kasutada ainult vajaduse korral. Täiuslik valik on peatada pedaalid meetri kaugusel takistuseks ja sujuvalt pidurdamiseks piduri käepidemetele. Pidage meeles, et mõju esi- ja tagapiduritele peaks olema ühtlane.\nKui takistus ilmus äkki või te ei märganud seda, vajutades pidurid, tuleb juhtum liigutada nii palju kui võimalik mitte lennata sadulast. Keegi armastab sõita aeglaselt, ringi vaadates, keegi eelistab kiiret sõitu, kuid maksimaalse kasu saate pedaalide õigeks muutmiseks. Ühtsus - jalgrattaga maksimaalse kasu saamise võti. Ühtlusena ei tähenda Ratsitorude kaalulangus liikumise kiirust, vaid revolutsiooni sagedust.\nSuurendage tempot järk-järgult. Kui sa lihtsalt kapten km drive, siis on tulnud suurendada tempo. Püüdke ennast natuke kiiremini sõita teha. On asjakohane kasutada pulseromerit. Seega saate oma töö impulsi parandada.\nRatsitorude kaalulangus tuleb järk-järgult suurendada. Indikaatori muutmine korraga 5 km on üsna suur. Ärge kartke higi. Paljud jalgratturid tulemusena märgade laigude välimus t-särk loetakse peatusfaktoriks, lõpetades koormuse.\nMõned peavad isegi võimalust külma Ratsitorude kaalulangus. Aga higi on oluline. See viitab sellele, et olete jõudnud töölöögipulssile, millele peate töötama jätkamiseks.\nSõitke halba ilmaga. Pilves ja külm? Väike vihm? Kõik see ei tohiks olla takistuseks tsüklisse. Pöördd pedaalid soe päikesepaistelisel päeval saab igaüks.\nMis lihased töötavad jalgratta ratsutamisel. Jalgrattasõit - lihaste ja kogu organismi kasutamine\nRatsutamine halva ilmaga tekitab iseloomu stabiilsust. Kas teil on eesmärk! Näiteks sõidate täna 25 km kaugusel ühe kontrolli all.\nPane eesmärk sõita 70 km ja järk-järgult minna. Olles unistus rohkem saavutada, on sõiduprotsess alati huvitav. Ratsitorude kaalulangus paar päeva. Üks võimalusi etappi üks etapp eespool jalgrattasõit osaleda saabumisel paar päeva.\nMeil on võimalik mobiliseerida loodusjõudude ja kogeda oma võimeid. Aeg-ajalt peate praktiseerima mugavuse tsoonist väljumist.


ARVUSTUS | Kas „Death Stranding“ on PlayStation 4 omanikele kohustuslik mäng? (2)\nLevel1.ee, 13. november 2019 11:23\nPeaosas Norman ReedusFoto: Kojima Productions\nMe kõik teame seda lugu. Legendaarne mänguarendaja Hideo Kojima ja Konami läksid tülli, mees võttis oma märsikepikese ja läks aia tagant rohelisemat rohtu otsima. Seejärel pani ta püsti enda mängustuudio ning asus kibedasti tööd tegema veidruse kallal, millega õrritas meid järgmised kolm aastat – „Death Stranding“.\nNüüd on mäng lõpuks ometi meieni jõudnud. Sõrmed on puldil nuppe vajutanud ning virtuaalne Norman Reedus ekraanil selle tulemusena erinevaid tegevusi sooritanud ja ma pean nentima… et ma ei näe seda. Ma ei mõika uut žanrit, ei tunneta revolutsiooni. Täiesti võimalik, et seda ei pidanudki tulema. Võibolla me lihtsalt kujutasime selle tulekut ette. Tõenäoliselt mõtlesime „Death Stranding“ suuremaks, kui see tegelikult on.


Naabritega koos umbrohu vastu - Arhiiv - Tarbija\nNaabritega koos umbrohu vastu\nÜhenda naabriga rohimises jõud.\nEt hea levijana tuntud võilille tõrjumine ei oleks tulutu ettevõtmine, tasuks koostööd teha üleaedsetega – eriti juhul, kui otsustatakse kasutada mürki.\nUmbrohtu, sealhulgas võilille on vaja tõrjuda eelkõige selleks, et vähendada taimede konkurentsi vee, õhu, valguse ja toidu pärast. Kaks enam levinud võimalust võilillede hävitamiseks on nende väljakaevamine või taimekaitsevahendid.\nTallinna botaanikaaia taimekaitsespetsialist Pille Hermann rõhutas, et põllumees, kes kasvatab suurel alal monokultuuri, võib umbrohumürkidest ehk herbitsiididest abi saada küll, kuid aias, kus kasvavad koos paljud kultuurid, vahel isegi läbisegi, on herbitsiidide kasutamine keerukam.\n«Kas koduaias üldse mürke kasutada, jääb iga aiapidaja enda otsustada,» ütles Hermann.\nEnne mürgipudeli haaramist tasuks Hermanni sõnul mõelda eelkõige sellele, et võilill on võimeline paljunema ka seemnetega, mis tuulega kerge vaevaga laiali kanduvad.\n«Kui te oma aias hoolsalt keemilist tõrjet teete, on naaber võib-olla väga ökoloogilise mõtteviisiga ning naudib taimede ilu, laseb neil vabalt paljuneda ega hooligi sellest, et teie sooviksite klassikalist muru. Sellisel juhul ei ole ka keemilisest tõrjest väga palju kasu. Tuul kannab kõrvalaiast ikka seemned teie aeda,» selgitas spetsialist.\nSeega, kui eesmärgiks on võetud koduaias kasvatada täiuslikku muru, võiksid naabrid ühiselt võilillede vastu võidelda ning koostööd teha ka keemilisel tõrjel.\n«Maheaednikud on herbitsiidide vastu seetõttu, et need ei mõju surmavalt mitte ainult umbrohtudele, vaid tapavad ka kasulikud putukad, sealhulgas mesilased, kes mürgiga kokku puutuvad,» rõhutas Hermann.\nKoduaias võiksid Hermanni sõnul need, kel jaksu ja tahtmist, kasutada vana head klassikalist väljakaevamist väiksema labidaga. Taime juured võib tugeva ja terava noaga välja lõigata ning seejärel kokku koguda, kindlasti ei tohi neid maha vedelema jätta. Aianduspoodides on saada umbrohunapsikud, mis pannakse juure alla ning kangutatakse võilill välja.\nKõige parem on võililli välja kaevata just õitsemise ajal, kuna siis annab taim end kergemini kätte. «Jälgima peab seda, et välja tuleks ikka kogu taim, mitte vaid ülemine osa, sest isegi kui paar sentimeetrit juurt jääb maapinda, on ta võimeline uuesti kasvama hakkama,» tuletas Hermann meelde.\nKeemilistest preparaatidest on inimestel, kes pole läbinud taimekaitsekoolitust, vabamüügis võimalik osta preparaati Starane 180. Kui murus on lisaks kõrrelistele näiteks ristikut, peaks teadma, et see vahend tapab ka ristiku ja jätab ellu vaid kõrrelised.\n«Võilille vastu võiks keemilist tõrjet teha kaks korda – üks kord kevadel, kui taim on rosetifaasis ehk enne õitsemist, ning septembris. Kevadine tõrje on kõige tõhusam, kuna pärast talve on taimed veel nii nõrgad. Kindlasti ei tohi preparaate kasutada taimede õitsemise ajal, sest siis on õitel ka mesilased, kellele taimekaitsevahendid mõjuvad surmavalt,» lisas Hermann.\nÜhtlase muru saamiseks on umbrohtutõrje vaid üks osa. Hermann toonitas, et oluline on ka muru väetamine, korrapärane niitmine, rullimine ja õhustamine ning külvamisel korraliku seemne kasutamine, kuna tugevamakasvulised kõrrelised ei lase umbrohtudel võimust võtta.


Dollar kerkis eile õhtul 18,78 kroonini\nEuro kurss kukkus eile õhtul uuele rekordmadalale kursile pärast USA aktsiaturgude toibumist seda börsipäeva alguses tabanud suurest kukkumisest. Dow Jonesi tööstuskeskmine langes kauplemise alguses allapoole 10 000 punkti taset, Nasdaqi üldindeks kukkus 6 protsenti. Hiljem toimus Wall Streetil korrektsioon ülespoole, mis vedas kiiresti alla euro kursi.\nKella poole seitsme ajal oli euro kurss 0,8329 dollarit, mis teeb USD kursiks 18,78 krooni. Saksa mark, mida tihti loetakse euro eellaseks, langes dollari suhtes tasemele 2,3482 USD/DEM. Viimane on marga madalaim kurss alates 1986. aasta aprillist.\nInvestorid müüsid eurosid ka sellepärast, et Euroopa aktsiaturgudel oli samuti tugev langusmeeleolu. Jeen oli üks väheseid valuutasid, mis suutis dollari suhtes kerkida.\nEile avaldati ka USA tarbijahinnaindeks, mis jäi aga hinnaliikumise varju ning valuutaturgudele olulist mõju ei avaldanud. Jaehinnad kerkisid septembris Ameerika Ühendriikides 0,5 protsenti, analüütikud olid varem prognoosinud 0,4protsendilist hinnatõusu.\nEesti Pank fikseeris eilseks dollari ametlikuks kursiks 18,32696 krooni.


Sport kolib Aasiasse ja Katari ehk Euroopas enam tippvõistlusi ei näe - Tänane leht\nSport kolib Aasiasse ja Katari ehk Euroopas enam tippvõistlusi ei näe\n21. september 2016, 10:17\nQataris Dohas asuva The Aspire Zone´i keskus on maailma uhkeim spordikeskus. FOTO: Reuters / Scanpix\nEuroopa spordisõbral tuleb paljude suurvõistluste vaatamiseks välja käia väga palju raha või leppida nende jälgimisega telepildi vahendusel. Järgmised kolm olümpiat peetakse Aasias: 2018. aasta taliolümpia Lõuna-Koreas Pyeongchangis, 2020. aasta suveolümpia Jaapanis Tokyos ja 2022. aasta talimängud Hiinas Pekingis.\nNii paljude suurturniiride pidamine Aasias olnuks veel 15 aastat tagasi mõeldamatu. Sest siis juhtisid maailma sporti veel Euroopa ja USA. Ent Aasias on raha palju ja seda panustatakse sporti hea meelega, sport tegevat hiinlased õnnelikuks.\nSealsetes pallimänguliigades tegutseb meeletute summade eest nii tuhmuvaid NBA-staare, vutitähti kui päris tipus olevad võrkpallureid. Näiteks võrkpalli Euroopa meistrivõistluiste valikturniiril Eestiga samasse alagruppi kuuluv Makedoonia liider Nikola Gjorgiev mängib juba mitmendat hooaega Jaapani liigas ja teenib seal summasid, millest Euroopa tippliigades vaid und võib näha.\nKuuldavasti on jutuks ka tennise viienda suure slämmi turniiri ellukutsumine. Sest Hiina turg nõuab seda ja nii suurest rahast ei taha isegi konservatiivsed tennisejuhid ilma jääda. «Teiste slämmide korraldajad peaks kokku tulema ja ütlema hiinlastele, et viienda slämmi korralduse saamiseks tuleb välja käia miljard dollarit,» ütleb endine Austraalia tippmängija John Newcombe.


Korvpalliülekannete näitaja selgub lähiajal - Sport - Tartu Postimees\nKorvpalliülekannete näitaja selgub lähiajal\n24. oktoober 2012, 16:03\nEesti meistrivõistlustel võitis TÜ/Rock Rakvere Tarva 84:77.\nEesti korvpalliliidu peasekretäri Karel Loide sõnul saavad korvpallisõbrad ka sel hooajal näha kas internetis või mõne telekanali vahendusel põnevamaid Eesti meistriliiga ja Balti liiga mänge, kuid meediakanal pole veel kindel.\nLoide sõnul pole korvpalliliit ühegi telekanali ega internetiportaaliga lepingut veel sõlminud, kuid tõenäoliselt allkirjastatakse see veel käesoleva nädala jooksul. «Läbirääkimiste protsess käib ja ma arvan, et küsimus on veel viimastes detailides,» lausus Loide, kelle sõnul käib jutt nii Eesti meistriliiga kui ka Balti liiga hooaja sees toimuvatest mängudest.\nHuviliste hulgas on suuremad telekanalid ja ka näiteks Delfi portaal. «Me räägime praegu läbi mõlema liiga mängude teleõiguste suhtes ja pakume neid mänge ühes paketis,» ütles Loide, kelle sõnul hakkab Viasat Balti liiga mänge näitama alles kevadel play-off’ist alates.\nSamuti on rahvusringhäälingu sporditoimetuse juhi Marko Kaljuveeri kinnitusel sõlmitud neil korvpalliliiduga kokkulepe, et Eesti Televisioon näitab Eesti meistrivõistluste mänge alates poolfinaalidest. «Hooaja sees toimuvates mängudest me ülekandeid ei tee ja ka eurosarja kohtumised ei kuulu meie plaanidesse,» sõnas Kaljuveer.\nKorvpalliliit tegi Eesti meistriliiga mängudest möödunud hooajal 34 ülekannet ning neid näidati mitmes internetiportaalis. Sel aastal võib aga Loide kinnitusel juhtuda, et pilti näidatakse ainult ühes kindlas meediakanalis. Kas see tuleb tasuline või mitte, pole veel kindel.\n«Kõik sõltub läbirääkimistest ehk kuidas neid ülekandeid rahastatakse. Kas sponsorite, alaliidu või meediakanalite raha eest,» selgitas Loide ega välistanud, et ülekanded võivad tulla ka tasuta. Kuid tasuta online-ülekanded nõuavad paremaid tehnilisi lahendusi, sest siis on vaatajate hulk palju suurem. See aga omakorda suurendab ülekannetele tehtavaid kulutusi.


- Sulges haiget anestesie\nKursus: Anesteesiaõe väljaõppeprogramm\nArtrohi ravi inimeste toidu jargi\nNiisugustel juhtudel võib südame tööle saada ka tugeva rusikalöögiga rindkerele. Sümptomid algavad siis äkki ja patsiendid on enamasti eakad. Vibroakustilisest teraapiast abi saanud inimestega pole enam kontakte olnud ja seepärast pole tänase seisuga ka infot nende inimeste kohta, kelle edulood raamatus on kirjas. Staatus — Üldarst kasutab tavalist neuroloogilise staatuse määramise metoodikat.\nMinu perele — Liinale ja Kaarlile — kannatlikkuse ja mõistmise eest. Paljud on minult küsinud vibroakustilise teraapia kui maailmas jalga kinnitama hakanud sagedusteraapia kohta, millest siin raamatus ka juttu oli, mistõttu otsustasin oma raamatut täiendada ja lisada infot Eestiski populaarsust võitva sagedusteraapia TimeWaveri kohta. Kordamine on tarkuse ema, mistõttu jätsin sisse ka autonoomse närvisüsteemi teema ja vitamiinide-mineraalide osa veidi lihtsustatud kujul, kuna tänapäeva meditsiin on keskendunud väljakujunenud haiguste diagnoosimisele ja sümptomite varjamisele keemiliste ravimitega, kuid inimese funktsionaalse seisundi selgitamisel ja korrastamisel ollakse ikka veel abitud.\nRaamatu esimeses versioonis on tänaseks juba aegunud arusaamu, mis loomulikult välja võtsin, samuti parandasin paar faktiviga, mis olid mälusse vildakalt kinnitunud ja mille kohta sain tagasisidet. Vibroakustilisest teraapiast abi saanud inimestega pole enam kontakte olnud ja seepärast pole tänase seisuga ka infot nende inimeste kohta, kelle edulood raamatus on kirjas.\nKuna Jüri tervisekeskuses nappis ruume, kolisin seadmed sealse uue arsti palvel ära Pärnusse Villa Medicasse. Endiselt armastan ja hindan oma kolleege, kellega olen kohtunud eluteel, ka neid, kes pole aru saanud minu kiindumusest ainevahetuslikesse protsessidesse kui tervise alustalasse. Küll aeg arutust annab, tegemist pole ju uue nägemusega, vaid tagasitulemisega biokeemia- ja füsioloogiatarkuste juurde.\nKeha keskkond määrab tervise-haiguse vahekorra ja selle tasakaalutus annab teada eelmänguga toimuvatest muutustest. Keskkond omakorda sõltub ainevahetuse käigus kujunevast happe-aluse tasakaalust, teiste sõnadega energeetilisest olukorrast, mida väljendab pH2.\nHaiguste teke on alati seotud organismi energeetikaga ja sellest sõltuvalt immuunsüsteemi aktiviseerumisega. Juhtiv roll organismi ainevahetuse reguleerimisel on õigel joogiveel, toidul, liikumisel, alateadvusel ja emotsioonidel. Doktor Toomas Sulling, kes oli oma meeskonnaga Kiirabijaamas tööeeskirju tutvustades tehti meile esimese asjana selgeks, et surm kiirabiautos on väga halb näitaja ja kui inimese üldseisund Sulges haiget anestesie raske, tuleb eelistada tema ravi kodus, mitte kiirabiautos teel haiglasse.\nSisuliselt tähendas see, et südamepuudulikkusega ja kopsutursega haiged ning astmahaiged tuli jätta hapnikukotiga koju saatuse hooleks. Kui inimene võitles end pärast ravimite manustamist raskest seisundist välja, tuli minna tagasi, et haige alles seejärel haiglasse transportida. Valu ravimine liigestes sattusime väljakutsele ühe vanema naise juurde, kellel oli südamepuudulikkusest tekkinud kopsuturse.\nPanime üles tilkinfusiooni, manustasime ravimeid, uriin Sulges haiget anestesie tulema, naise hingamine muutus kergemaks, infarkti ei olnud ja otsustasime üksiku vanainimese siiski ettevaatlikult haiglasse toimetada. Vanas Pelgulinna puumajas oli koridor aga nii kitsas, et polnud võimalik haiget raamil välja kanda. Tõime teisest toast tooli, panime patsiendi sellele istuma ja hakkasime teda niimoodi teiselt korruselt alla sikutama. Õde oli õbluke, autojuhil selg valus… Jõudsime kuidagimoodi välisukseni, kui vanainimene otsustas siitilmast lahkuma hakata.\nÕde oli Sulges haiget anestesie juba aastaid töötanud ja teatas resoluutselt, et patsient tuleb tuppa tagasi viia, autos surra ei tohi. Mis muud kui tagurpidi käik sisse ja hirmus tirimine teisele korrusele hakkas peale. Peaasi, et autos ei sureks, peaasi, et autos ei sureks, vasardas peas… Tegelikult ei tea ma tänaseni, mis selle kurja keelu ületamise korral juhtunud oleks. Tõime autost defibrillaatori, defibrilleerisime pimesi, kuna õde ei jõudnud nii ruttu EKG-aparaati peale panna… ja imede ime — mammi tegi silmad lahti ja hakkas veidi aja pärast isegi arukat juttu ajama.\nIstusime ta kõrval umbes pool tundi, Sulges haiget anestesie nõela veeni — ka Infektsioonide pohjustatud liigeste poletik polnud veel Eestis olemas ja rangluualuse veeni kateteriseerimine ei kuulunud kiirabiarsti töökohustuste hulka.\nSee oli iseenesest õige, sest kopsu vigastamise oht olnuks üsna suur ning ebaõnnestumine oleks põhjustanud lisakomplikatsioone. Niisiis istusime, ootasime ja otsustasime memme ikkagi haiglasse viia. Jõunumber memme ja tooliga lõppes seekord edukalt ja ka teel ei tekkinud mingeid ootamatusi. Sel ajal kehtis kord, et haigla pidi andma kiirabile tagasisidet haige diagnoosi ja ravi kohta.\nSee oli noortele arstidele väga õpetlik ja väärtuslik info. Nii saime teada, et memmele oli pandud kardiostimulaator ja kahekümnendal päeval ta koju saadetud. Tõenäoliselt õnnestus meil elustamine seetõttu, et naisel oli tekkinud kodade ja vatsakeste vaheliste närviteede blokaad aeglane rütm ning aju ei saanud piisavalt hapnikku, mistõttu ta teadvuse kaotaski.\nNiisugustel juhtudel võib südame tööle saada ka tugeva rusikalöögiga rindkerele. Kutse Graniidi tänavale, naispatsient, raske hingata. Põdenud südamelihase infarkti. Abikaasa oli erutatud ja palus, et viiksime naise otsekohe haiglasse. Vaatasin naise üle. Ta oli tugevalt ülekaaluline, nahk sinakaskahvatu, hingamisel kuuldavad kopsuturse tunnused, lõrin-lörin ja kiuned-urinad.\nHingeldus oli süvenenud viimaste päevade jooksul. Valu südames oli olnud paar päeva tagasi. Kardiogrammi alusel oli raske otsust teha uue infarkti kohta, kuna eelmine oli jätnud muutuse, mis ei andnud võimalust kindlalt diagnoosida uut infarkti.\nEt tegemist oli kopsutursega, raske seisundiga, oleks pidanud naise toimetama statsionaarsele ravile, kuid haige seisund oli nii raske, et transporti poleks ta sel hetkel üle elanud — kiirabiautos surra ei tohi! Keha hapnikuga varustamine oli tugevasti häiritud ja süda ei jõudnud verd piisavalt kudedesse pumbata. Panime veenitilguti, manustasime ravimeid, istusime ja ootasime, kuni patsiendil tekkis ravimite taustal Sulges haiget anestesie urineerida.\nJätsime ta koju hapnikku hingama ja kosuma ning sõitsime uuele kutsele. Kolme tunni pärast helistati, et patsiendil on parem.\nVõtsime ta peale ja viisime haiglasse, kus uut infarkti ei diagnoositud, ja patsient sai nädala pärast koju.\nTäiendatud oli tema raviskeemi. Sel ajal ei osatud veel kehakaalu langetamise, liikumise ega suurema koguse vee joomise vajadusele rõhku panna. Samuti ei nõustatud patsiente toitumise osas — poest polnud peale sprotipasteedi ja tomatikastmes tindi konservide suurt midagi saada. Kord tuli väljakutse krampides haige juurde. Mu ülikoolis õpitud teadmised polnud veel praktikas kinnitust saanud ja ma tundsin end väga ebakindlalt.\nSõidu ajal lugesin kiiruga esmaabiraamatust, mida me dr Marje Mikuga igal pool kaasas kandsime, informatsiooni krampide kohta.\nKobarpeavalu Hortoni sündroom Myasthenia gravis ja müasteeniline sündroom Essentsiaalne treemor Parkinsoni tõbi Amüotroofiline lateraalskleroos ALS\nOlin ärritusest pinges, köhatasin vahetpidamata. Kiirustasin haige juurde, elustamiskast käe otsas.\nPatsient, keskealine naine, oli läbimärg, tõmbles, silmad pahupidi, hingas ise. Mul ei tulnud ühtegi tarka mõtet ja tundsin, kuidas selg läheb hirmust niiskeks — haige lähedased ju vaatavad, et mis see arst seal mökutab. Õnneks ütles patsiendi abikaasa, et tegemist on suhkruhaigega, kellel oli hiljuti vahetatud insuliinipreparaati.\nTeooriast tuli kohe meelde, et kui inimene on teadvuseta ja pole teada, kas ta on raskes seisundis liiga kõrgest või liiga madalast suhkrutasemest, siis tuleb veeni süstida glükoosi. Samal ajal kui mina mõtteid mõlgutasin ja pabistasin, oli õde juba glükoosi süstlasse tõmmanud ja… olukorra õnnelikult lahendanud. Umbes minuti pärast oli patsient taas kontaktne.\nKogenud õed olid noorele arstile väga head õpetajad. Suur austus ja lugupidamine õdede vastu püsib minus tänase päevani.\nAlgul sõitsime väljakutsetele vanade ja logude UAZ-tüüpi kiirabiautodega. Esimene Mercedese kiirabiauto oli suur ja kohmakas, planeeritud põhiliselt raskete Sulges haiget anestesie ja kardioloogiliste haigete transpordiks haiglasse või teise linna.\nErinevad hingamiskontuurid ja nende osad. Kopsu kunstliku ventilatsiooni sooritamise viisid mehaaniline, manuaalne. Mehaaniline vt ka p.\nSiiski oli see suur samm edasi erakorralises meditsiinis. Marje Miku, Sirje Palmi, Margus Alveri ja minu ettevalmistus võimaldas alustada tööd vastavatud reanimatoloogilises brigaadis. Sellise ettevalmistusega inimesi tol hetkel kiirabis rohkem ei olnud ja nii mõnigi vaatas meile kõõrdi. Õli valas tulle ka asjaolu, et varsti sai meie brigaad enda käsutusse Eesti esimese Mercedes-tüüpi Sulges haiget anestesie, kus oli kogu varustus inimese raskest seisundist väljatoomiseks: juhitavaks hingamiseks vajalikud riistad, täispuhutavad lahased, EKG-aparaat, defibrillaator elektrišoki jaokstilkinfusiooni vahendid ja palju muud.\nSee oli nagu muinasjutt! Reanimobiili tähtsaim kasutusvaldkond oli südamehaigete parem teenindamine ja haiget liigesed, mis joovad hospitaliseerimine, mis pidi võimaldama ennetada või isegi ära hoida infarkti teket. Niisiis pidi spetsialiseeritud brigaad olema valmis ka väljakutseteks raskete südamehaigete juurde ja elektrokardiogrammi EKG dešifreerimiseks.\nKahjuks polnud meil kolmel EKG osas veel piisavalt praktikat. Esimene sõit uhiuue reanimobiiliga langes minu valvesoleku päevale. Lõuna ajal tuli kutse end üles poonud mehe juurde. Meid saadeti väravast välja lehvitades ja edu soovides. Kahjuks oli selle noore inimese eluküünal juba kustunud, kutsusime miilitsa politsei ja sõitsime tagasi kiirabijaama. Õhtul tuli kutse Kiire tänava ühiselamusse, kus oli toimunud kaklus ja kedagi oli noaga rindu löödud.\nHelistasin dr Kaarel Tammele veresoontekirurgia osakonda ja küsisin, kuidas oleks õige käituda haigega, keda on südamepiirkonda pussitatud. Ta vastas, et kui nuga on südames, siis las sinna tema jääbki. Tema ja dr Raivo Annuse tööpäev hakkas lõppema, kuid nad lubasid jääda meid haiglasse ootama juhuks, kui on vaja meest kiiresti opereerida. Jõudsime sündmuskohale viie minutiga, jooksime õega kolmandale korrusele, kus ühe ukse taga seisis kobaras mehi. Toas lamas lõunamaist päritolu jässakas mees, pussnoa käepide tuksus südame piirkonnas.\nJooksin alla valvelauda ja helistasin kirurgidele, et nad seaks end operatsiooniks valmis.\nLõpuks mees väsis, sõbrad kandsid ta autosse ja saime tilguti üles panna. Operatsioonil selgus, et südame koronaararterist oli puudu millimeetri jagu ja tegelikult võis noa väljatõmbamine hoopis päästa mehe elu — transportimise ajal oleks nuga võinud südame veresoont vigastada.\nKuigi mees jättis esialgu mulje, et ta tahab surra, oli ta pärast operatsiooni rohkem elu küljes kinni kui mõnigi teine. Sõprade jutu järgi oli kannatanu Sulges haiget anestesie ise noa rindu löönud. Võib-olla oli see tõesti nii, sest nuga ei läbistanud südameseina — valurefleks ei lasknud rohkem tegutseda. Igal Sulges haiget anestesie oli süüdi alkohol ja soov demonstreerida oma julgust.\nMind hakkas painama mõte, et mis oleks juhtunud siis, kui mees oleks meile noaga kallale tulnud. Küsisin mitu korda Kaarel Tammelt ja Raivo Annuselt, et kas nad oleksid siis ikka mind kõigepealt operatsioonile võtnud või… Meeste südamest tulev ja üha tugevnev naerukõmin mõjus rahustavalt ning soe tunne tekib ka praegu, kui meenutan nende arstide pühendumust, soojust, huumorimeelt ja tipptasemel opereerimisoskust.\nMeie kõigi jaoks oli ÕNN teha tööd, mille olime endale valinud. Kui kaua arstid jõuavad GCI oli ravi liigeste tunde säilitada? Keegi meist ei osanud siis mõelda tööst kui rikastumise allikast. Entusiasm ja soov teisi aidata oli see, mis meid liikuma pani, mitte raha. Poeletid olid tühjad, aasta oli ja elu oli lill.\nArstid ja arstitudengid tõttasid Kuressaare haiglale appi\nSama valvekorra kolmas kutse tuli varahommikul kella nelja ajal Piritale, kus 36aastane mees olevat kokku vajunud. Omaksed kahtlustasid südameatakki. Kihutasime sireenide huilates kohale. Väravad maja juurde olid avatud, samuti maja uksed.\nTerve maja säras tuledes, avatud välisukselt nägin päikesetõusu peegeldumas vaikselt rulluval merel.\nSisenesime väga ilusasse suurde tuppa, kus seltskond seisis mehe ümber, kellele oli kiirabi kutsutud. Lõhnas nuuskpiirituse, likööri, kaneeli, vanilli ja kohvi järele.\nKõik olid kergelt sopsus, õhetasid ja ärevil. Mees oli poolistukil diivanil, kuhu oli vajunud, ning ei reageerinud naiste raputamisele. Keegi jooksis kohale märja lapiga ja hoidis seda mehe otsmikul, keegi uuris meeleheitel tema pupille, mõni toetus niisama tooliservale, hoides kätt ehmunult suu ees. Issand, kas ma näen õigesti?!\nOlaliigese pohjuste valu\nVarvitud valu valu kui raviks


Inositool Vitamiin B8 osta Fitpoindist parima hinnaga\nInositool, tuntud ka kui vitamiin B8 on organismi kõigi süsteemide täisväärtuslikuks tööks vajalik süsivesik. Inositool kuulub fermentide koostisse, osaleb valkude, rasvade ja süsivesikute ainevahetuses, reguleerib närvisüsteemi tegevust, normaliseerib südamerütmi, parandab veresoonte seisundit, ennetab trombide tekkimist, parandab seedimist, aitab säilitada rakustruktuuri ja omab veel palju muid kasulikke omadusi.\nMiks on inositool kasulik\nInositooli nagu ka teisi vitamiinitaolisi aineid sünteesitakse organismi kudedes toidust (nisuidud, riis, oder, kaer, seesamiseemned, kaunviljad, arbuus, melon, rosinad, maapähklid, kapsas, kartul jne). Terve, kvaliteetselt toituv inimene saab piisavas koguses B8-vitamiini toidust. Need aga, kellel on suur vaimne ja füüsiline koormus, stress, diabeet või ensümaatilise aktiivsuse häired, samuti need, kes liigsöövad, armastavad kiirtoitu ja kuritarvitavad alkoholi, peaksid inositooli lisaks võtma näiteks toidulisandina Inositol Now Foods.\nVitamiin B8 mõju närvisüsteemile\nMeie veebilehel müüdavate inositooli sisaldavate toidulisandite tarvitamise tulemusena säilitate oluliste kemikaalide (dopamiin, serotoniin jne) tasakaalu ajus, millega maandate ärevust, leevendate depressiooni ja paanikahooge, teie une ja ärkveloleku režiim normaliseerub ning stressitaluvus ja üldine ajutegevuse paranevad. Uuringud on tõestanud, et inositool on kasulik ka paljude vaimsete häirete korral, kusjuures erinevalt traditsioonilistest psühhotroopsetest preparaatidest on sellel märksa vähem kõrvaltoimeid. Raskete psüühikahäirete korral seda ise endale raviks määrata ei tohi. Seda peab tegema spetsialist.\nInositool diabeedi vastu\nInositooli teine oluline omadus on võime suurendada vastuvõtlikkust insuliinile, võimaldades seeläbi kontrollida veresuhkru taset. Inositooli soovitatakse teise tüübi diabeedi kompleksravi korral haigusseisundi leevendamiseks.\nMeie veebilehel müüdavat inositooli preparaati on soovitav võtta söömise ajal 3 korda päevas 1 kapsel korraga (olenevalt tervislikust seisundist ja soovitavast tulemusest), uhtes selle alla vähese koguse vee või mahlaga. Soovitatav annus tervele täiskasvanule on 1-1,5 g inositooli ööpäevas.\nSeedehäirete ja/või neerupuudulikkuse korral on B8 vitamiini soovitav võtta koos koliiniga. Sel juhul sobib hästi kombineeritud preparaat Choline & Inositol Now, mida saate osta meie veebilehel, või ostke kaks eraldi preparaati – koliin ja inositool.


Kommentaarid: Inimlik suhe laktoosiga\nnaine 29. juuni 2015 07:59\nma muud ei kuulegi, et noored ei talu seda teist ja kolmandat- kas seda on nii vähe, tegelikku põhjust ei otsi keegi\nHeH 29. juuni 2015 20:33\ntegelik põhjus on selles, et meie keskkond on järjest rohkem täis mürke, mis tekitavad neid talumatuseid, allergiaid, vähki jne. Kodukeemia, kosmeetika, TOIT jne.\nAksel kutsekoolist 28. juuni 2015 15:15\nEpidemiologic studies confirm the nutritional importance of milk in the human diet and reinforce the possible role of its consumption in preventing several chronic conditions like cardiovascular diseases (CVDs), some forms of cancer, obesity, and diabetes (Nutrition, 2014).\n28. juuni 2015 15:02\nImetajad on loodud tarbima piima vaid väiksena, et saaks kiiresti kosuda. Täiskasvanud imetaja organism ei ole loodud piima tarvima. Samuti ei ole imetajad loodud tarbina teise liigi piima. Lisaks laktoosile, on piimas ka kaseiin, mille osas on väga paljud inimesed talumatud.\nMis vahet, kas 28. juuni 2015 15:34\ntalud või ei laktoosi. Jäärapea oled sa nii kui nii. Kas loomad rääkisid sulle, et nad kogu elu piima ei tarvita? Mina olen nimelt kaua juba täiskasvanu ja tarbin täispiima kogu aeg. Kui ma poleks loodud tarbima, oleksin haige, äärmisel juhul surnud? Tõesta, va jäärapea, teistmoodi! Jätke juba järgi see massipsühhoos, kellegi rahaahne teenimiseks!


1\tInstar EBC\nMiks on tööandja bränding vajalik?\nMeie eesmärk on aidata ettevõtetel olla atraktiivsed tööandjad, kes omavad motiveeritud, pühendunud ja lojaalseid töötajaid. Viime läbi uuringuid, pakume konsultatsioone ja aitame organiseerida kampaaniaid, mille eesmärk on kasvatada tugevaid tööandja brände. Pakume lähtuvalt kliendi soovide\nInstar EBC Seminar\nInstar esindaja Kersti Vannas räägib lähemalt:\nKuidas brändi defineerida\nOma edusammude esitlemine\nInstar on Eesti esimene tööandja brändingu agentuur - tähistame selle aasta lõpus juba oma 10. sünnipäeva. Meie klientideks on ettevõtted, kes soovivad olla atraktiivsed tööandjad nii oma seniste kui ta tulevaste töötajate jaoks.\nMeie eesmärk on aidata ettevõtetel olla atraktiivsed tööandjad, kus töötavad motiveeritud, pühendunud ja lojaalseid töötajaid. Viime läbi uuringuid, pakume konsultatsioone, visuaalseid ja digitaalseid lahendusi ning ja aitame organiseerida kampaaniaid, mille eesmärk on kasvatada tugevaid tööandja brände. Pakume lähtuvalt kliendi soovidest ja vajadustest erinevaid tööandja brändingu teenuseid.\nTööandja brändi arendamine tõstab läbi pühendunud ja lojaalsete töötajate ettevõtte efektiivsust ja aitab säästa kulusid. Tööandja bränding hõlmab tervet organisatsiooni. Eduka tööandja brändi arendamise aluseks on ühtne strateegia, mis pöörab tähelepanu nii ettevõtte praegustele, kui ka tulevastele töötajatele - toimiva tööandja brändi strateegia koostamisel me ettevõtetele abiks olemegi.


Glükoosamiin - mida peaksite sellest teadma?, Chondroitiini ja glukoosamiini eeliste kohta\nChondroitiini ja glukoosamiini eeliste kohta\nEnda kaitsmiseks liigesepatoloogiate eest on vaja säilitada normaalne kaltsiumi-fosfori tasakaal kehas ja normaalne luutihedus. Nimelt kõndlimisel hakkab ca m pärast vasak sääremari tuimalt valutama. Uue põlvkonna liigeste kondroprotektorid Eraldi rühmas tasub esile tõsta uue põlvkonna liigeste kondroprotektoreid.\nLiigeste kondroprotektoreid kasutatakse järgmiste haiguste raviks ja ennetamiseks: Liigeste kondroprotektorid. Mida kuldsed jaatmed liigesevaluga täna määravad ja kas see on efektiivne? Liigeste ravi täieliku valiku mõistmine on üsna keeruline. Tõepoolest, farmaatsiatoodete turul on esitatud tohutul hulgal kondroprotektoreid. Kõigi ravimite omaduste esiletõstmiseks peate nende võtmisel üksikasjalikult kaaluma mõju, koostist ja kõrvaltoimeid.\nSelleks räägime teile iga tuntud ravimi kohta lähemalt. Teraflex Kompleksne toode, mis sisaldab glükoosamiinsulfaati, kondroitiinsulfaati ja ibuprofeeni valu leevendamiseks. Saadaval kapsli kujul.\nTootjate sõnul on ravimi toime suunatud kõhre taastamisele ja ägeda valu kõrvaldamisele. Kuid nagu me teame, pole inimkontrollides kondroitiinil ja glükoosamiinil põhinevad tooted olnud tõhusad. Ibuprofeen kui Teraflexi osa aitab hästi valu ja põletikuga.\nAnaloogid Arvamused kondroitiinsulfaadi kohta Peamised liigeste tervise eest vastutavad glükosaminoglükaanid on hüaluroonhape ja kondroitiinsulfaat.\nValu salvi kate lihastes ja liigestes\nOdavad Doni analoogid - Vigastused\nKuidas võtta glükosamiini, Lääne-virumaa busside sõiduplaanid\nSelle komponendi olemasolu tõttu ei tohiks ravimit siiski võtta kauem kui 5 päeva järjest, kuna see mõjutab mao tervist. Ravimi kasutamisel esinevate kõrvaltoimete hulgas võivad ilmneda: seedetrakti häired kuni mao veritsushepatiit, bronhospasm, hallutsinatsioonid, peavalud, nägemiskahjustus, verehüübed, kõrge vererõhk, sügelus, lööve jne.\nKondroitiin on kudede parandamise stimulant, mõjutab fosfor-kaltsiumi metabolismi kõhrekoes. Väljalaske vorm ja koostis Ravim on saadaval järgmistes ravimvormides: kapslid mg ja mg: annus mg - läbipaistmatud, valge keha ja tumerohelise kaanega; annus mg - läbipaistmatu, erkpunase korpuse ja erkpunase korgiga; sisu - valge või valge värvusega kollaka varjundiga segu, mis koosneb erineva suuruse ja kujuga pulbrist ja graanulitest koos kristalliliste sisetükkidega 5, 6 ja 10 tk villides, pappkarbis 1, 2, 3, 4, 5, 6, 10 või 12 blisterpakendi pakendit; 10, 20, 30, 40, 50, 60, ja tk.\nLisaks sellele on ravimil tõsised vastunäidustused, näiteks seedetrakti haavandid, bronhiaalastma, neerude, maksa, südamehaigused ja palju muud. Rumalon Loomset päritolu koostisosadel põhinev intramuskulaarse manustamise valmistis. Ekstraheeritud vasikatest ja nende luuüdist.\nSee aine sisaldab glükosaminoglükaani-peptiidi kompleksi, mis on põhimõtteliselt sama glükoosamiin. Ja viimase mõju jälle ei kinnitata. Pange tähele, et ekstraheerimise ajal kasutatakse sageli kolmanda osapoole aineid, mis jätavad valmisekstrakti mitmesuguseid lisandeid.\nOdavad Doni analoogid Vigastused Tänapäeval on liigesehaigused üsna tavaline nähtus.\nMis tahes ekstrakti puuduseks on see, et lisandid võivad liigesedesse settida ja neid isegi kahjustada. Arvestades, et rumalon on valmistatud loomade kõhrest, võib selle kasutamine põhjustada allergilisi reaktsioone, mis võivad põhjustada turset ja hingamisprobleeme. Structum Sisaldab kondroitiinsulfaati kapslite kujul. Vastavalt juhistele aeglustab ravim kõhre hävitamist, normaliseerib ainevahetust liigestes ja taastab nende struktuuri.\nKuid nagu me juba teame, mõjutavad kondroitiiniga liigeste kondroprotektorid kõhre seisundit vähe.\nKondroitiin, glükoosamiin ja metüülsulfonüülmetaan (MSM) (brändinõueta) - Uudised\nRavimi kõrvaltoimeteks on iiveldus, oksendamine ja allergilised reaktsioonid. Lisaks ei tohiks seda ravimit lapsed kasutada liigesehaiguste raviks. Samuti ei soovitata seda kasutada tromboflebiidi ja halva vere hüübivuse korral. Artradol Intramuskulaarse manustamise aine, mis sisaldab kondroitiinsulfaati.\nJuhistes öeldakse, et ravim mõjutab kaltsiumi metabolismi ja pärsib kudede degeneratsiooni.\n¿Para Que Sirve La Glucosamina?\nTromboflebiidi ja vere halva hüübimise korral ei ole soovitatav ravimit võtta. Valem C metüülsulfonüülmetaan, MSM Kombineeritud ravim, mis sisaldab kondroitiini ja chondroitiini ja glukoosamiini eeliste kohta, mille efektiivsust pole tõestatud.\nLisaks neile sisaldab preparaat metüülsulfonüülmetaani MSM. MSM-i toetajad väidavad, et see aine aitab toime tulla valu ja põletikuga liigestes. Kuid MSM-i mõju lihasvalu leevendamisel uuritud uuringud ei kinnitanud metüülsulfonüülmetaani valuvaigistavaid ja põletikuvastaseid omadusi. Lisaks ülalkirjeldatud komponentidele sisaldab preparaat taimeekstrakte, mis pärast töötlemist võivad kaotada oma bioloogilise väärtuse.\nNende hulka kuuluvad valge paju, Boswellia kummi ja malpigia puuviljade ekstraktid.\nRavimi kasutamisel võib täheldada selliseid kõrvaltoimeid nagu urtikaaria, lööve koos sügeluse ja allergiliste reaktsioonidega, mis mõnikord põhjustab anafülaktilist šokki. Alflutop Kondroitiini lisand intraartikulaarseks ja lihasesiseseks manustamiseks, mis põhineb merekala ekstraktil.\nRavimi juhendis öeldakse, et liigest tungivad aktiivsed komponendid stimuleerivad hüaluroonhappe tootmist. Viimane ei aita siiski liigeste taastamisele kaasa, vaid parandab ainult nende liikuvust.\nKondroitiin, glükoosamiin ja metüülsulfonüülmetaan (MSM) (brändinõueta)\nSamuti tuletame meelde, et väljastpoolt manustatava kondroitiini efektiivsust ei ole tõestatud. Pealegi aitavad nii intraartikulaarsel kui ka intramuskulaarsel kasutamisel liigeste kondroprotektorid vähe.\nRavimi kasutamisel esinevad kõrvaltoimed on sageli seotud manustamisviisiga.\nSüstekohas esinevad sageli sügelus, dermatiit, nahapunetus ja lihasvalu. Lisaks võib ravimi sagedane manustamine liigesesse olla valulik.\nSiin on pilk uuringu tulemustele: Osteoartriit Vastavalt riiklikele terviseinstituutidele NIHvõib osteoartriidi eriti põlvepoolse osteoartriidi ravis kasutada glükoosamiini. Koqreini süstemaatiliste ülevaadete andmebaasis avaldatud Aruande jaoks analüüsisid uurijad 20 uuringut kokku patsiendiga glükoosamiini kasutamise kohta osteoartriidi ravis. On ka mõningaid tõendeid selle kohta, et glükoosamiin võib aeglustada osteoartriidi progresseerumist. Näiteks\nLisaks on selle kondroprotektori intramuskulaarse kasutamise korral esinenud anafülaktilist šokki. Arthra Tablettpreparaat, mis sisaldab kondroitiini ja glükoosamiini. Selle märkuses öeldakse, et ravimi toimeained stimuleerivad kõhre sünteesi ja hoiavad ära põletiku liigestes. Samuti kirjeldatakse, et selle ravimi võtmine vähendab valuvaigistite vajadust liigesehaiguste korral. Kuigi koostis ei sisalda põletikuvastaseid ja valuvaigistavaid komponente.\nSelle kondroprotektori kasutamisel võivad tekkida kõhuvalu, kõhulahtisus ja kõhukinnisus. Lisaks on tõendeid, et selle chondroitiini ja glukoosamiini eeliste kohta võtmine põhjustab pearinglust ja allergilisi reaktsioone. Samuti on ravimil vastunäidustused. Seda ei soovitata kasutada neeruhaiguste ja vere vähese hüübimise korral.\nEriti ettevaatlik peab olema bronhiaalastma ja diabeediga inimeste võtmine. Lisame, et see kondroprotektor ei ole kombineeritud teatud antibiootikumidega, kuna see võib nende tõhusust nii parendada kui chondroitiini ja glukoosamiini eeliste kohta vähendada.\nMet deze dak inspectie drone hoef je niet het dak op. Liigesetoidud glükoosamiin, kondroitiin, MSM, rasvhapped Eelised glükosamiini raseduse ajal? Glükosamiin on palju kasu, kui tegemist on ravivad oma liigesevalu. Enamik naisi kannatavad keha valu ja muud liigesvalu, kui nad on rasedad ja lisand aitab pakkuda leevendust. Toidulisandeid sisaldavad glükoosamiini ka aidata mistahes põletikulised seisundid soolestiku, mis võib olla väga raske seisund eriti kui te olete rase.\nSeetõttu ei soovitata seda koos antibakteriaalsete ainetega liigeste raviks kasutada. Don Glükoosamiinil põhinev ravim. Ravim on saadaval kolmes ravimvormis: tablettide, pulbri ja süste kujul.\nNende kolme vormi tõhusus pole palju erinev. Seedetraktis allaneelamisel lagundatakse glükoosamiin aminohapeteks ja suhkruks, nii et see praktiliselt ei jõua kahjustatud liigestesse.\nJa süstitavate liigeste kondroprotektorid ei sisalda soovitud ravitoime saavutamiseks piisavalt glükoosamiini. Ärge unustage ka sünteetilise glükoosamiini ja diabeedi seost, kuna selle suukaudne manustamine võib kahjustada kõhunääret.\nKõrvaltoimete hulgas tasub esile tõsta seedetrakti häireid, nagu kõhulahtisus, kõhukinnisus ja puhitus. Selle ravimi kasutamisel võivad siiski ilmneda allergilised reaktsioonid, kahekordne nägemine, peavalud, pearinglus, südame rütmihäired jne. Lisaks võivad need ebameeldivad tagajärjed tekkida ravimi kasutamisel mis tahes ravimvormis. Lisaks kõigele tuleks ravimit ettevaatlikult kasutada mereandide suhtes allergilistele inimestele.\nSelle kondroprotektori kasutamine on vastunäidustatud neerude, südame ja maksahaigustega inimestele. Eelkõige on keelatud võtta koos hüpotensiooniga, samuti kroonilise neeru- ja maksapuudulikkusega. Kondroksiid Kondroitiinsulfaati sisaldav välispidiseks kasutamiseks mõeldud salv. Kondroitiini välist kasutamist võib kahtluse alla seada. Eriti arvestades, et selle aine süstitav ja suukaudne vorm ei ole oma tõhusust tõestanud.\nTootja sõnul stimuleerib salv kõhre taastamist ja parandab liigeste liikuvust. Ravimi kasutamisel võivad kõrvaltoimed olla allergilised reaktsioonid. Lisaks võib salvi pealekandmiskohas kahjustada nahka, mis on vastunäidustus selle aine kasutamisele.\nMillised on kondroitiini, glükoosamiini ja MSM-i võimalikud kõrvaltoimed?\nPõhiline Lülisammas Arstiteadus on tõestanud, et kõhre kudede ja liigeste degeneratiivsete muutuste põhjus on spetsiaalse aine kondroitiini puudus.\nHaiget lihaste polve\nChondroloon Sisaldab kondroitiinsulfaati lüofilisaadi kujul - kuivaine lahuste valmistamiseks. Lisaks kondroitiini madalale efektiivsusele võib ravimi puuduseks pidada sagedaseid süste.\nLõppude lõpuks peate lubatud tervendava efekti saamiseks võtma kursuse, mis koosneb süstist. Ravimi kasutamisel võivad tekkida allergilised reaktsioonid. Lisaks põhjustavad need liigesed kondroprotektorid süstekohal sageli verevalumeid ja hemorraagiat.\nRavimi kasutamise vastunäidustused on tromboflebiit ja kalduvus veritsusele. Mucosat Sisaldab lahusena kondroitiinsulfaati.\nSailitada punktsiooni anesteesia\nUhiste gongide poletik\nValus ola liigese parema kaed kellele uhendust votta\nHoidke pohjuste ja ravi kate liigeseid


Ringkonna 89. aastapäeval jagatud tunnustused\nRingkonna 89 aastapäeval jagatud Naiskodukaitse Sakala ringkonna peamine rikkus on tublid ja aktiivsed liikmed. Nii nagu esinaine Eda Kivisild Sakala ringkonna aastapäevakõnes ütles, tegutseti sellel aastal rohkem omaette ja loominguliselt. ausalt Ringkonna 89. aastapäeval jagatud tunnustused\nAvaleht > Ringkonnad > Sakala > Sündmused > Arhiiv > Ringkonna 89. aastapäeval jagatud tunnustused\nNaiskodukaitse Sakala ringkonna peamine rikkus on tublid ja aktiivsed liikmed. Nii nagu esinaine Eda Kivisild Sakala ringkonna aastapäevakõnes ütles, tegutseti sellel aastal rohkem omaette ja loominguliselt.\nTegevuse ja pühendumusega silma paistnud inimestele jagati ka sellel aastapäevapeol hulgaliselt tunnustusi:\nLiiliaristi hõberistiga tunnustati major Andrus Tiitust Kaitseliidu Pärnumaa Malevast ja Kaitseliidu Sakala Maleva pealikku major Ahto Alast.\nNaiskodukaitse Liiliaristi IV klass annetati Aili Mägile ning Naiskodukaitse Liiliaristi V klassi said Margit Rei ja Janne Suigusaar.\nNaiskodukaitse keskjuhatuse tänukirjaga tunnustati Lea Murumäed, Ülle Riinerit ja Ene Pärnasalu.\nSakala ringkonna tänukirja said Elerin Höövel, Jane Tumala, Evelin Lappalainen ja toetajaliige Inara Barkane. Ringkonna tänukirja ja hinnalise kingitusega tunnustati kaitseliitlast Andu Heinsood.\nRingkonna meene, käsitsi maalitud siidsall anti 15 aastat aktiivselt tegutsenud naiskodukaitsjale Malle Lohule, kes on kahe valimisperioodi jooksul täitnud ka ringkonna esinaise ülesandeid.\nRingkonna meenega „Kümme aastat aktiivset tegevust Naiskodukaitses“ tunnustati Leili Särge.\nSakala ringkonna juhatuse otsusega anti välja ka ringkonnasiseseid tiitleid.\nKuldne sulg 2016 ehk aasta parima artikli kirjutaja au läks Margit Reile artikli „Kui mina hakkasin laulemaie“ eest.\nKäbedaks kulbikeerutajaks ehk aasta suurimad toitlustamised taganud naiskodukaitsjaks hääletati Vika Zieds.\nAasta tulevikulootus 2016, mis antakse välja kuni 26-aastasele liikmele, sai oma aktiivse tegevusega silma paistnud Kristiina Susi.\nSel aastal anti esmakordselt välja ka uus aunimetus, Aasta eneseületaja 2016, mille sai Mai Muttika.\nRingkonna 89 aastapäeval jagatud\nTegevuse ja pühendumusega silma paistnud inimestele jagati ka sellel aastapäevapeol hulgaliselt tunnustusi: Liiliaristi hõberistiga tunnustati major Andrus Tiitust Kaitseliidu Pärnumaa Malevast ja Kaitseliidu Sakala Maleva pealikku major Ahto Alast Naiskodukaitse Liiliaristi IV klass annetati Aili Mägile ning Naiskodukaitse Liiliaristi V klassi said Margit Re i ja Janne Suigusaar Naiskodukaitse Sakala ringkonna peamine rikkus on tublid ja aktiivsed liikmed. Nii nagu esinaine Eda Kivisild Sakala ringkonna aastapäevakõnes ütles, tegutseti sellel aastal rohkem omaette ja loominguliselt.