Juhtumisi: Suvalised hetked ja pildid Pariisist\nKevadiseks linnapuhkuseks Pariisi lennukipileteid broneerides sain need enda meelest päris hea hinnaga - otselend Tallinnast üks ots üks inimene 75 eurot. Kui see nüüd nelja inimesega korrutada - jah, isegi mu noorema, alla meetrise ja umbes 15-kilose lapse eest tuleb airBalticu lendudel sisuliselt täishind maksta - ja edasi-tagasi faktor lisada, see lugu enam nii odav ei tundu. See selleks. Lõpuks said neist ühed nendest vähestest lendudest, kus mul midagi hilinenud või muul viisil pekki läinud pole.\nTallinna lennujaamas võeti mu 2-aastaselt lapselt lõhkeaineproov. Sinna oleme me siis nüüd välja jõudnud.\nTagasi lennates saime aga Charles de Gaule`i lennujaama turvakontrollist fenomenaalse 10 minutiga läbi ja meie lastega Pariisist nii lennukisse, et ei pidanud kordagi passe ega ID-kaarte ette näitama. Ainult saapad paluti mul röntgenaparaadist läbi lasta. See on esimest korda elus, kui mind turvakontrollis buutsadest välja tõstetakse. Ma reisin alati saabastes, millesse on umbes sama palju narkootikume või pomme võimalik peita kui varbavaheplätudesse.\nMinu kõige noorema lennukiuni\nElamiseks olime endale üürinud korteri üsna jõe kaldale otse Jumalaema kiriku taga. Ma naiivselt arvasin, et kesklinnas elades ei pea kohutuslike vaatamisväärsustega tutvumiseks siis liiga palju metrooga seiklema ning ringi kõmplina. Metrooga saime sõita siiski üksjagu ja mu mehe GPSiga käekella andmetel kõndisime viie päeva jooksul minimaalselt 12 ja maksimaalselt 18 kilomeetrit päevas. Noorem laps sellest suurema osa mehe või minu süles, aga vanem, 6-aastane, selle eest viimase kui meetri omal jalal. Tema distantsile tuleb juurde arvutada veel need kilomeetrid, mis ta õega mänguväljakutel-parkides maha jooksis sel ajal, kui me mehega murul või pinkidel vedelesime. Mitte kordagi ei virisenud ta, et ei jaksa või on väsinud. Iga jumala toidukorra üle võis ta küll vinguda, et see talle ei sobi ja iga suvalise suveniiriputka ees luniva hala lahti lasta, aga kõndimise osas tuli küll null pretensiooni.\nKusjuures ta ronis mööda treppe ise Eiffeli torni teisele korrusele ja jõudis meist kõigist veel enne üles. Teine korrus kõlab haledalt, aga Eiffeli torni puhul on see 115 meetrit ehk umbes nii 35-korruselise tavapärase maja katus. Enne Pariisi sõitmist hoiatas töökaaslane mind, et Eiffelisse tasub järjekordade vältimiseks pilet ette broneerida. Kui ma paar päeva enne reisi seda tegema asusin avastasin, et esimesed vabad ajad olid saadaval kuu aja pärast... Läksime kohale. Eiffelil on teatavasti neli jalga. Mees vedas mind otsustavalt sinna jala juurde, kus piletisaba sisuliselt ei olnudki. Ma olin enne reisi natuke Prantsuse keelt õppinud ja teadsin, et piletikassa kohal olev silt escalier tähendab treppe. Mees ei lasknud end kõigutada öeldes, et näed, lift ju sõidab sealt. Kui juba trepipiletid näpus seisime, saime teada, et see oli lift, millega ainult alla sai sõita. Kuna Eiffeli selle jala valik oli puhtalt mu mehe projekt, siis surusin noorema lapse talle julmalt sülle. Teiselt korruselt edasi tippu minekuks pidi veel ühe pileti ostma ja siis oli valikus juba ainult lift, ole sa enda meelest nii kõva mees kui tahes.\nTreppidega meil üldse vedas. See pilt on tehtud triumfikaare sisemisest poolest - vaatest, mis on küll efektne, kuid mida millegi pärast üldse ei presenteerita. Nagu tellitud, oli triumfikaare lift katki ja nii me trepid ära nägimegi\nMeie Seine`i-äärne korter oli vist umbes sel ajal ehitatud kui inimkond ühte kivi teise peale tõstma õppis. Põrandaid ei olnud igatahes kordagi vahetatud. Need nagisesid nii, et kui keegi öösel tualetis käis, teadis sellest kolm korrust. Mu mees luges kohusetundlikult läbi rendikorteri kodukorra. Selle põhjal võis järeldada, et majas elab vähemalt üks keskmisest nõrgema närvikavaga inimene. Et naabreid mitte häirida, ei tohtinud näiteks poekotti mööda treppe lohistada või peale kella kaheksat pesu pesta. Me siis üritasime nende antiiksete põrandate peal võimalikult hääletult hiilida. Kuni ühel õhtul koju tulles avastasime trepikoja välisukse pärani lahti. Kahtlane lugu, sest ka see oli maja sisekorrareeglite räige rikkumine. Trepikojas võttis meid vastu vali muusika. Kellelgi oli pidu. See ei olnud mingi naljapidu, vaid hommikuks oli kenasti maja ette oksendatud ja muusika oli nii vali, et me oleks võinud oma korteris tankiga ringi sõita ja seda poleks kuulda olnud. Peale seda julgesime ka meie voodist tõustes täistaldu maha hakata toetama.\nKorteriga seoses saime omal nahal tunda ka seda kurikuulsat Prantsuse arrogantsi. Kuna meie lennuk pidi Pariisi umbes 18:00 maanduma, kirjutas mees korteri välja üürijatele ja uuris, kas hiline checkin oleks võimalik. Järgmisel päeval sai ta Prantsusmaalt selle riigi kohta ebatüüpiliselt ingliskeelse kõne:\n"Kas te teate, et hiline checkin on lisatasu eest?"\n"Eee... ei... eee... ei teadnud"\n"Noh, nüüd siis tead"\nKuni kella 20:00 +30 eurot ja peale seda +50. Jõudsime napilt odavama tariifi sees. See tuli ära maksta sularahas. Kõik muu arveldus käis krediitkaaridiga läbi portaali, kust korteri rentinud olime. See oli vist ka põhjus, miks nad läbi portaali tehtud elektroonilisele päringule telefoni teel vastasid.\nLahkudes olime sarnase probleemi eest. Kuna lennuk läks pealelõunal, oleks tahtnud hilist checkouti. Mees tegi viisaka päringu, et kas on võimalik paar tundi hilisem checkout ja kui, siis millise hinnaga. Selle peale tuli vastus: tahad kaks tundi hiljem, maksa lisapäeva eest.\nSelle asemel veetsime enne lennujaama sõitmist ennelõuna Pariisi botaanikaaias. Täitsa tasuta.\nSee ei ole puuriit vaid putukate hotell Pariisi botaanikaias\n30 eurot ei ole Pariisi kesklinna elukalliduse juures muidugi midagi. Järgmisel hommikul peale saabumist läksin kõrvaltänava pagariärisse värskeid croissant'e tooma. Tükihind oli 2.20 eurot. Teised saiakesed olid veel kallimad. Paar tänavat edasi leidsin värskeid croissant`e vist ka 1.80. Esimest korda poodi sisse astudes pidin hindu nähes pikali kukkuma. Umbes kolm päeva Pariisi olnuna maksin keskmise suurusega Latté kohvi (prantslased räägivad vist au lait?) eest 5 eurot juba nii, et silm ka ei pilkunud enam. Odavamates restoranides läks meil perega umbes 40 eurot. Arvestasin, et ise apartemendis süüa tehes tuleb toidukorra hind umbes poole odavam kui restoranis. Nii sõimegi umbes pooled korrad väljas, pooled kokkasin ise. Kokku leidsin toidupoest kolm asja, mis odavamad kui Eestis: vein, naturaalselt kääritatud siider ja artišokk. Toit ja toidukaup on Pariisis muidugi üle prahi.\nKevad oli Pariisi Eestis umbes kuukese ees. Kui Eestis ära lendasime, oli siin-seal veel lumelaike. Pariisis oli kõik juba õitsemas ja muru tahtis niita. Ilm oli soojem, aga mitte soe. Seine`il puhuv tuul oli ikka võrdlemisi jäine. Üks päev oli selline, kus sain lühikeste varrukatega olla natuke.\nChamp-Elysees` Disney poest sai endale uue t-särgi. Jalutasime triumfikaare juurest Concordi väljakule. Igasugused teemaalgatused Pariisi Disneylandi suunas olin ma suutnud juba eos ära nullida. Disney poest möödudes ma sinna sisenemist siiski vältida ei saanud.\n"Aga ainult siis, kui me midagi ei osta. Ainult vaatame," ütlesin ma nõusse jäädes.\nKaubamajade ustel, nagu ka vaatamisväärsuste juures otsiti muide kotid läbi. Ka laste väikesed seljakotid. Vaatamisväärsuste juures olid lisaks metallidetektorid.\nPoes leidsin endale 17-eurose Miki pildiga t-särgi. Mitte väga kvaliteetsest kangast, aga 17 eurot on Pariisis nagu tasuta saadud. Oma eelmise Miki särgi olin mõned nädalad tagasi kui läbi kantu ära visanud. Kui ma oma ainult vaatamest hoolimata endale Disney poest särgi ostsin, pidin loomulikult ka lastele ostma.\nJärgmisel päeval uue särgiga jalutades endal Prantsuse meeste pilke nähes tundsin ennast ikka päris kuuma tükina. Pärast sain aru, et äkki vaatasid nad hoopis selle pärast, et ma olen 30+ naine, kes kannab Miki Hiire pildiga t-särki...\nLõpetuseks kaks videot Pariisi metroorongide muusikutest. Tasustamine toimus ka nende puhul sama vabatahtlikkuse printsiibi alusel, nagu tänavamoosekantidelgi.\nKirjutas Alli Kass kell 23:25\nTäna möödus 30 aastat Tšernobõli tuumakatastroofist


Uudised - 5 lõbusat fakti jõuluvana päritolust!\nJõulude eel mõtlevad kogu maailma lapsed (ja täiskasvanudki) palju jõuluvanale ning murravad pead selle üle, kas nad on jõuluvana meelest head lapsed olnud. Paljud unistavad kingitustest, mida punases kuues ja valge habemega mehike neile tuua võib. Aga kuidas siis kõhukas ja valge habemega mees on saanud niisuguseks nagu me teda praegu teame? Siin on kuus lõbusat fakti jõuluvana kujunemisest:\n1. Ta oli mõnes mõttes PÄRISELT OLEMAS\nRahvajutud ja -luule on muutnud jõuluvana (Santa Claus) kingituste toojaks, kes lendab saanis oma kaheksa põhjapõdra järel, kuid tegelikult põhineb Santa Clausi isik siiski päris elus inimesel. 270. aasta paiku sündis iidses Türgi suurlinnas Myras piiskop Nikolaus. Ta kogus kuulsust anonüümse kingitoojana, makstes vaesuses neidude kaasavara eest ja kinkides lastele münte. Õige pea pärast tema surma kuulutati Nikolaus pühakuks.\n2. Nimi Santa Claus on rohkem kui 200 aasta vana\nHollandlased hoidsid elus lugu Nikolausest nime all Sinterklaas, lugu piiskopist, kes reisis majast majja, et tuua detsembriööl lastele kingitusi. Ingliskeelset nimetust Santa Claus kasutati esimest korda aastal 1773 ühes New Yorki ajalehes.\n3. Luuletus tutvustab põhjapõtru\nClement Moore 1822 aastal valminud poeem „A Visit From Saint Nicholas“ (Jõuluvana külastus), mida tänapäeval tuntakse rohkem nimega “Twas the Night Before Christmas” (See oli öösel enne jõule), oli 56 realine poeem, mis tutvustas ja muutis populaarseks paljuski tänapäeval tuntuks saanud jõuluvana karakteri – näiteks selle, et jõuluvana sõitis saaniga, mille ees oli 8 põhjapõtra.\n4. Coca-Cola ja jõuluvana on tõesti omavahel seotud!\nJõuluvana illustreeriti alguses mitmes eri värviriietuses – prooviti rohelist, lillat, sinist ja veel mitmeid teisi värve. Alles 19. sajandi lõpus muutus populaarseks punane värv. Kunstnik Louis Prang tegi 1885. aastal seeria jõulukaarte, millel jõuluvana kandis punast kuube ning sellest saigi kõik alguse. Aga tänapäeva sõbralik ja suure kõhuga jõuluvana tuli nt Ameerika kultuuri aastal 1931, kui kunstnik Haddon Sundblom joonistas tuntud Coca-Cola jõuluvana nende reklaamikampaania jaoks.\n5. Jõuluvana oli hilise 19. sajandini poissmees\nEsimest korda mainiti jõuluvana abikaasat 1849. aastal ühes novellis. Järgnevate aastate jooksul mainiti teda veel mitmes ajakirjas. Alles Katherine Lee Batesi 1889. aastal valminud laialt levinud luuletus „Goody Santa Claus on a Sleigh Ride“ (Proua Jõuluvana saanimatk) andis jõuluvanale ka laialt tuntud abikaasa.\nIlusaid jõule ja muhedat jõulumeest!


Miks võtab Crew Dragoni luugi avamine nii kaua aega?\n2020-05-31 22:02:13 UTC\nMilliseid protseduure järgitakse nii ISS-i kui ka Crew Dragoni luukide avamisel ja miks see nii kaua aega võtab?\nMa olin tegelikult rohkem hämmingus, kui kaua kulus luugi avamiseks kolmapäeval pärast stardikatkestust. Mõtlesin endamisi: "Kas nad ei õppinud Apollo 1-st midagi *?" Ma saan aru, et nad olid enne laupäeva järgmist käivitusakent ettevaatlikud, et mitte midagi kahjustada, kuid siiski ... Kas nad tegid riistvara või protseduuride jaoks mingisuguseid teste või versioone?\n@DaveTweed Tõmbad lihtsalt käepideme ja "sa oled seal väljas" :-). Kuid see, mida nägime, oli (arvatavasti) aeg, mis kulus kanderaketi "ohutuks" kütuse tühjendamise kaudu. Sel perioodil jääb kapsel suletuks, võimaldades kohese padja katkestamise, kui midagi läheb valesti. [** Vaadake **] (https://www.wired.com/story/how-do-astronauts-escape-when-a-space-launch-goes-wrong/) || "... kui start käivitatakse pärast raketi käivitamist, on tavaline protsess hoida astronaude kapslis, kuni kütus on tühi. Siis saavad nad tornist alla tulla samamoodi, nagu nad üles läksid. Kuid .. . "\n@RussellMcMahon: Saan sellest kõigest aru. Abimeeskond ei jõudnud torni isegi enne, kui sõiduk oli tühjendatud. Kuid luugi avamiseks pärast pukkilt väljumist kulus neil siiski umbes 20 minutit. Miks see nii oli?\n@DaveTweed vastavalt kommentaaridele, mida ma kuulasin, tegid nad õhukatsetusi, et veenduda, et põgenenud propellenti pole, ja nad moodustasid luugi ümber õhutiheda tihendi, et vältida võõrkehade prahi sattumist kapslisse.\n@crazyloonybin: Jah, ma vaatasin neid asju, millest kumbki ei võtnud 20 minutist märkimisväärset osa. Tundus, et nad veetsid millegipärast palju aega riivmehhanismi enda juures. Video polnud eriti selge, kuid üks tehnikutest näis olevat midagi teinud tööriistaga, mis nägi välja nagu mingi mutrivõti. Kas midagi jäi kinni?\n2020-05-31 22:16:31 UTC\nNagu ma otseülekannetest aru saan, oli kõige tähtsam rõhu ühtlustamine ja järgnev lekete kontroll.\nMa arvan, et seda saab teha kiiremini, kuid lihtsalt ei tasu seda teha riske. Kujutage ette, et dokkimise kinnitamisel on probleeme. Niikaua kui luukide vahel pole rõhku, pole seda näha (mehaaniline koormus puudub). Nüüd, kui lisate survet, töötab see ... noh, vajutage mõlemad kosmosesõidukid eraldi. Võib-olla isegi vigane liigend peaks sellele lühidalt vastu ja kõigepealt lekib ainult õhku. Kuid kui see puruneb pärast , kui luugid on avatud, on teil tohutu katastroof. Kui see puruneb veel suletud luukidega ... siis peate tõenäoliselt missiooni katkestama ja kapsel peab Maale tagasi pöörduma. Tüütu, kuid mitte katastroofiline.\nIgatahes on meeskondadel sel hetkel palju asju teha, näiteks heliühenduste käivitamine, ... tualeti puhastamine ...\nNagu purjelaeval, töötatakse ka "merekiirusel", mitte "maismaakiirusel".\nRõhk on seotud ka soojuse settimisega. Kuna seal on vaakum, saavad kuumenevad asjad, nagu ka kapsli välisküljed, sellest lahti saada ainult selle kiirgamise kaudu. Kui panete õhuluku survestamisel selle kõrvale õhku, soojendab kapselist tulev õhk õhulukkude vahel. Täpselt saate mõõta ainult siis, kui õhk kaob, kui temperatuur püsib püsiv, ja see võtab aega.\n@Sumurai8, kui mõõdate temperatuuri, saab õhumassi selle ja rõhu põhjal hõlpsasti arvutada.\n@OrganicMarble, kuid kui temperatuur ei püsi muutumatuna, tähendab see, et teil on temperatuuri gradient, nii et temperatuuri "mõõtmiseks" peate temperatuuri gradiendi eest hoolitsemiseks tegema palju mõõtmisi ja seejärel neid ka kordama hoolitseda temperatuuri muutmise eest ja lõpuks ikkagi palju halvema täpsusega.\n@JensSchauder Mul pole aimugi, mida te sellega püüate edastada.\n@OrganicMarble, et massi arvutamine õhurõhu ja temperatuuri järgi on keeruline, kui temperatuur ei ole ruumis ja ajas ühtlane. Pideva temperatuuri ootamine ja siis lihtsalt rõhu muutuse kontrollimine on palju lihtsam ja seetõttu usaldusväärsem.\n@JensSchauder on igal ajahetkel temperatuuri näit ja rõhulugeja (kui andurid on olemas). Selle aja massi saab arvutada. Kui temperatuur ja rõhk muutuvad, saab selle ümber arvutada.\nSee eeldab, et kogu ruumala temperatuur on sama, mis pole nii, muidu temperatuur ei muutuks. Ja temperatuuride erinevused võivad olla tohutud. Kiire otsing ütleb, et see võib olla 250Kelvini vahe päikeselise ja varjulise poole vahel.\nSeal, kus on õhk, pole temperatuuride erinevus nii suur. Meeskonnal oleks raske, kui see oleks.\n@OrganicMarble Pidage meeles, et on olemas [kapsel] [uks] [pistik (siin oli varem vaakum)] [uks] [kosmosejaam]. Enamasti ootasid nad afaika, et kahe ukse vahel, kus varem oli vaakum, langenud temp / õhurõhk settis. Nii kosmosejaama kui ka selle draakoni pool seisid kosmose vaakumis, kuni tekkis dokkimine. See on settiv, mitte temperatuur kohtades, kus inimesed kannatlikult ukse avanemist ootavad.\n2020-06-01 20:14:32 UTC\nPeamised probleemid nende esinemise järjekorras (kuid ootamise aegluse kasvavas järjestuses)\nrõhu all ja lekete kontroll, seejärel\ntemperatuuri erinevused (gaasidest) muutuv rõhk selle täitumisel), mis põhjustab võimalikke täiendavaid lekkeid.\nSiis avatakse üks külg ja:\nohtlikud gaasid väljuvad õhust - null-g need ei segune eriti kiiresti ja kipuvad kogunema taskutesse, näiteks süsinikdioksiid, süsinikmonooksiid või saasteained, näiteks HCl (kasutatakse gaasidetektorit käsitsi).\neile dokkides Demo 2, avati Node-2 luuk tunde ette, et see saaks õhku lasta (kuid see ootamine oli Demo 1 dokkimisel suur viivitus); aga dokkimisluuki ei saa avada, kuni dokkimine on pitseeritud, ISS-i poolel avati ja õhutati, usun, et see oli 1 tund, enne kui draakoniluuk avati ja inimesed sealt läbi liikusid.


Uriini mulli sümptomid. Miks ilmub vaht uriiniga meestel\nPatoloogilised põhjused Põhjus, miks uriin väljub vahuga, võivad olla ka keha patoloogilised seisundid.. Pneumatuuria on sõna, mis kirjeldab uriinis väljuvaid õhumulle. Selle kohalik toime kõrvaldab valu lühikese aja jooksul. Mõned neist provotseerivad kehas veepeetust, mis on ühendite kõrge kontsentratsiooni põhjus uriinis; põhjuseks võivad olla ka parasiithaigused nagu ussid või skistosomiasis. Keha filtreerimisprotsesside häired põhjustavad proteinuuria arengut ja põhjustavad uriini vahu teket.\nPneumatuuria on sõna, mis kirjeldab uriinis väljuvaid õhumulle. Ainuüksi pneumouria ei ole diagnoos, kuid see võib olla teatud tervisehäirete sümptom.\nPneumaturia tavalisteks põhjusteks on kuseteede infektsioonid ja jämesoole ja kusepõie nn fistul vahelised läbipääsud, mis ei kuulu. Jätkake lugemist, et saada lisateavet pneumouria, selle põhjustajate ja kuidas seda ravida. Kuidas see välja näeb? Kui teil on kopsupõletik, tunnete uriinivoolu katkestavat gaasi või muljumistunnet. Teie uriin võib tunduda täis väikseid õhumulle. Patoloogilised põhjused Põhjus, miks uriin väljub vahuga, võivad olla ka keha patoloogilised seisundid.\nReeglina põhjustavad uriini vahud tugevasti uriini valgu olemasolu, niinimetatud proteinuuria, mis on tingitud neerufiltratsioonifunktsioonist tingitud probleemidest või selle põhjuseks on rase naise geostoosi areng. Tervislikel inimestel ei tohiks see seisund olla.\nMiks uriinvahud naistel\nPõhiliste juurte põhjuste hulka, mis põhjustavad vesiikulite esinemist uriinis, on järgmised: Patoloogilised häired: püelonefriit, sklerootilised muutused, glomerulonefriit, amüloidoos Paljud uriini vaht võivad olla kuseteede nakkushaiguse tekkimisel. Reeglina täheldatakse seda seisundit urogenitaalsete infektsioonide ajal, mil suur hulk lima, leukotsüüte ja baktereid siseneb uriiniga.\nParalleelselt esineb valu seksuaalvahekorras, urineerimisel. Täiendavad sümptomid on erinevad tupest vabanemine naistel ja menukate kusejuhtmed, samuti sügelus, põletustunne nakatunud piirkondades. Kui urogenitaalses süsteemis on fistul, põhjustab see ka vahu, kuna õhk satub uriini ja segab seda.\nSamal ajal täheldatakse uriini teravat lõhna, fekaalide sisaldumist ja muutusi uriini värvuses. Fistuli välimus on väga tõsine seisund, mis nõuab kiiret hospitaliseerimist ja kirurgilist sekkumist. Reeglina esinevad sellised defektid jämesoole patoloogias, mitmesugustes neoplasmides, mis põhjustavad selle terviklikkuse rikkumist.\nToksikoos on põhjuseks, miks naistel on lapse vedamisel naiste uriini mulli sümptomid. Pealegi täheldatakse seda tingimust enamasti varases staadiumis. Sellisel juhul on soolade kõrge kontsentratsioon tingitud neerufunktsiooni häiretest. Suspensioon on sekundaarne; naistel on haiguse põhjustajaks sageli emaka või munasarjade limaskesta põletik. Ravimata protsess mõjutab lõpuks põit; kirurgiline operatsioon - selline sekkumine keha töösse, isegi täiesti eduka tulemusega, viib erituselundite ajutise katkemiseni.\nSellisel juhul muutub soolade kontsentratsioon liiga suureks, mis takistab vedeliku väljavoolu. Selle tagajärjel ei eemaldu sete täielikult, see koguneb elundi õõnsusse; hormonaalsed muutused, mis on seotud nii vaevuste kui ka muude hormoonide vabanemist põhjustavate protsessidega.\nMõned neist provotseerivad kehas veepeetust, mis on ühendite kõrge kontsentratsiooni põhjus uriinis; põhjuseks võivad olla ka parasiithaigused nagu ussid või skistosomiasis. Viimane on Aasias üsna tavaline; lastel võib suspensiooni väljanägemist seostada elementaarse veepuudusega.\nVäikesed patsiendid ei suuda veel kontrollida vedeliku kogust, mis võib põhjustada soolade kontsentratsiooni suurenemist uriinis. Kuidas vabaneda peatatud asjadest Uriinisuspensiooniga teraapias kasutatakse integreeritud lähenemisviisi: ravimite võtmine on kombineeritud spetsiaalse dieediga. Ravimite mõju tugevdamiseks on ette nähtud rahvapärased abinõud. Enne nende kasutamist peate kõrvaltoimete ja komplikatsioonide vältimiseks nõu pidama arstiga.\nKõigi nende ravimite puhul on oluline järgida ettenähtud annuseid.\nMillised suurused paksu liikme Uriini mulli suuruse liige.\nSelle ületamine ei kiirenda ravi, vaid tekitab nõrgestatud kuseteede süsteemile lisakoormuse, mis põhjustab tõsiseid tüsistusi. Rahvapärased retseptid Mõnede taimede dekoktid ja mahlad tugevdavad diureetilist toimet ja neil on ka põletikuvastane toime. Näited retseptide kohta: Arbuusikoor tee. Valage pool klaasi kuivatatud arbuusikoort 2 liitri keeva veega, laske sellel 20 minutit tõmmata.\nJoo tee asemel tassi päevas. Ravikuur on 2 nädalat, pärast mida nad teevad pausi päeva ja kordavad. Kummeli keetmine. Tuntud põletikuvastane aine, millel pole kõrvaltoimeid. Joo pool klaasi kolm korda päevas enne sööki. Hoidke valmis infusiooni külmkapis mitte rohkem kui 2 päeva. Parem on iga kord uus partii keeta.\nValmistage g värskeid või külmutatud marju. Puder tõukuriga ja pigista mahl välja - seda saab kasutada hilise keetmise ajal. Valage pigistatud jõhvikad 2 liitri veega, keetke ja keetke 5 minutit. Valmis tinktuuri kurnake ja jahutage toatemperatuurini. Lisage 2 spl.\nJoo tassi päevas pärast sööki. Viimase retsepti jaoks on oluline, et mesi lisatakse pärast puuviljajoogi jahutamist. Kuumutatud segule kuumutamisel või sellele lisamisel kaotab mesilaste magusus enamiku oma kasulikest omadustest. Dieet Kuseteede patoloogiate korral on näidustatud soolavaba dieet. Keelatud pole mitte ainult sool, vaid ka kuum maitsestamine, kuna need põhjustavad ka kivide teket. Toidust peate loobuma raskesti seeditavatest toitudest - need põhjustavad ödeemi ilmnemist ja viivitavad uriini filtreerimist.\nNeed toidud hõlmavad: Liha. Urineerimine on iseloomulik korda päevas suurtes osades. Aja jooksul ilmub jääk uriin, areneb krooniline püelonefriit. Diagnoosi täpsustamiseks viiakse läbi tsüstograafia, tsüstomanomeetria ja uroflowmetry. Haiguse varases staadiumis on soovitatav määrata sunnitud igapäevane urineerimine iga 2 tunni järel ja põletikuvastane ravi. Rasketel juhtudel on vajalik operatsioon.\nKusejuha hüpertroofia joonis 3, f põhjustab vastavalt paradoksaalse iskuuria tüübile kroonilist uriinipeetust. Areneb düsuuria, põiepõletik ja püelonefriit. Diagnoos põhineb tsüstoskoopia andmetel, mis paljastavad M. Ravi on operatiivne. Kusepõie kolmnurga tsüst on ümar läbipaistev moodustis, mis on kaetud uroteeliumiga.\nTsüstide märkimisväärse suurenemise korral ilmnevad düsuuria, uriinipeetus ja kuseinfektsiooni sümptomid. Diagnoos tehakse erituselundite urograafia põhjal, mis näitab täidisdefekti M. Kirurgiline ravi - tsüsti membraanide ekstsisioon. Sellises olukorras soovitan teil probleemi lahendada günekoloogi käsitlemiseks, uurimise läbiviimiseks ja veelgi piisavaks, täielikult, patogeneetiliselt põhjendatud ravi.\nSee tähendab, et ühe inimese puhul võib norm olla kaheksa pikkuse päevas, sest see ei põhjusta ebamugavusi.\nTeise isiku puhul ei tohiks urineerimise arv päevas ületada kolme või nelja, nii et selline isik võib tunda end mugavalt ja mitte kogeda füüsilist või psühholoogilist ebamugavust. Seega on urineerimise normaalne sagedus väga allutatud mõiste ja määrab ise isik.\nEelmiste väärtuste varieeruvuse tõttu on soovitatav kindlaks määrata terminite sagedane urineerimine matkite sageduse suurenemisena tualetile väikese vajaduse jaoks eelnevalt täheldatud keskmistele selle konkreetse isiku jaoks. Ühe reisile tualetti eraldatakse WC püsivalt ml uriini.\nUristamissageduse füsioloogilised normid erinevates lastes Vanus Sellised pudel kuuma vee tsüstiit ja mõisted on siiski kohaldatavad täiskasvanute ja lastele, kes Uroteriidi valu liigestes kuseteede arv oluliselt moodustunud keha normidest ja sõltub lapse vanusest. Niisiis, vastsündinud kolm Kuidas suurendada kolme sentimeetrit neli kuud elu kirjutas korda päevas, lapsed kolmest kuust kuni ühe aasta jooksul korda vanuses on aastastel lastel vajadust vabastada põie 10 korda üks päev.\nSeoses sagedase urineerimise öösel, Uriini mulli suuruse liige termin kasutatakse nicturiaja Uriini mulli suuruse liige päevale - pollakiuria. Märkis oleval oleval inimesel seisab inimene üles vajutage neli või viis või rohkem kui üks öö. SuperKoolimine naiste sagedase urineerimise põhjuseks Tavaliselt toimub öö urineerimine üksi, maksimaalselt Uroteriidi valu liigestes korda pimedas aega.\nPeamised põhjused, mis viivad sagedase urineerimise arengule Sagedane urineerimine võib olla tingitud erinevate füsioloogiliste fenomena, näiteks neerupatoloogiate või muude elundite ja süsteemide puhul, kus sagedane urineerimine uriini mulli sümptomid aluseks olevate haiguste sümptomite tagajärg.\nSageva urineerimise uriini mulli sümptomid on neli peamist tegurite rühma: 1. Füsioloogilised tegurid 2. Paralleelselt antibakteriaalse ravi käigus on ette nähtud selle antifungaalsed ravimid, hepatoprotektorid ja polüvitamiinid. Ettevalmistused võetakse kasutusele intravenoosselt 2 korda nädalas, kursusel - süstimist. Lagunemisravi kasutamine on patogeneetilise tähtsusega, sest vere reoloogiliste omaduste parandamine Calkinreinkiini süsteemi proteolüüsi süsteemi normaliseerimisel on positiivne mõju põletikulisele protsessile.\nParimaid spetsialiste tutvustatakse meie veebisaidil siin. Kasutage hindamis- ja võrdlusteenust või jätke lihtsalt päring allpool ja leiame teile suurepärase spetsialisti. Arsti tasuta valiku taotlus Meie operaator helistab teile 10 minuti jooksul tagasi ja soovitab arsti Selle vormi esitamisega nõustute reeglitega Parimad uroloogid 8 Lisa võrdlusesse ülevaated 8. Meditsiiniteaduste kandidaat Esimese kategooria arst Sissepääsumaksumus - rubla Kohtumine saadi telefoni teel 8 tegeleb eesnäärme adenoomi, põletikuliste haiguste balaniit, balanopostiitvarikocele, suguhaiguste ureaplasmoos, mükoplasmoos, trihhomonoosurolitiaasi, kusepidamatuse, püelonefriidi, plusside diagnoosimise ja raviga Moskva, Seliverstovi per.\nKõrgeima kategooria arst Sissepääsumaksumus - RUB Aeg saabus telefoni teel 8 Uroloog, androloog, seksuoloog.\nKohtumine saadi telefoni teel 8 Ta on uroloogiaosakonna juhataja. Kui patsient, sõltumata toitumisest, joomise režiimist ja füüsilisest aktiivsusest, täheldab vahutavat uriini, peaks see olema uroloogi poole pöördumise põhjus.\nPüsiv vahutamine uriinis viitab sageli proteinuuria massilisele vormile. Sarnane tegur võib rääkida arengust: Amüloidoos; Glomerulonefriit; Valkude täielik puudus teistes süsteemides ja organites, mis põhjustab ohtlikumaid patoloogilisi seisundeid. Samuti on ohtlik märk ainult vaht uriinis, ilma täiendavate rikkumisteta, mis viitavad kaudselt rikkumise põhjusele.\nSetete leidmise põhjused põies\nSelline monosümptomaatilisus osutab sageli amüloidoosile ja naistel võib see näidata bakteriaalset vaginoosi. Mida uriini mulli sümptomid Kui uriin valge vahuga regulaarsete urineerimisprobleemide taustal, võib see viidata ebapiisavale joomise režiimile, seetõttu on soovitatav suurendada vedeliku kogust 2,5 liitrini.\nKui uriini vahutamist täheldatakse pikka aega rohkem kui 5 päevapeate läbima uriini laboratoorse diagnoosi ja neerude ultraheliuuringu. Uriinis vahutamise vältimiseks on soovitatav pöörata erilist tähelepanu toitumisele ja elustiilile.\nMõnede põhimõtete järgimine aitab selliseid kõrvalekaldeid vältida: Jälgige söödud kogust, ülesöömine on keelatud. Valige tasakaalustatud toitumine, sööge iga 2 tunni tagant, et kehal oleks kergem toitu seedida, ja filtreerige neerude verd ja uriini. Järgige õige toitumise põhimõtteid, tasakaalustatud vedeliku sisaldusega; Kõrvaldage füüsiline ülekoormus, mis sageli provotseerib pump ja verd uriinis teket. Kui hommikul tekkis uriinist vahumass, siis pole see patoloogilise teguri olemasolu fakt.\nSeetõttu peate läbima vajalikud testid, läbima uroloogilise uuringu jne. Ja lõpuks veel üks näpunäide - jälgige tualettruumi puhtust, sest vaht võib ilmneda just ebapiisavalt puhta veevärgi tõttu. Määrdunud tualettruumi pind on täis mikroobe, mis uriiniga kokkupuutel surevad ja moodustavad vahu.\nPärast desinfitseerimisvahendiga desinfitseerimist vaht kaob. Uriinivahus: normaalne seisund või põhjus testimiseks Kui tualettruumi külastamise ajal märkate, et uriin on väga vahutav, peaksite pöörduma arsti poole ja läbima analüüsi.\nTervislikul inimesel peaks uriin olema läbipaistev, kollane. Mullid ja vaht uriinil peaksid kaduma peaaegu kohe pärast joa tekkimist. Pidev vaht uriini pinnal võib viidata neeruprobleemidele. Milline peaks olema terve inimese uriin Tervisliku inimese uriin on läbipaistev, selle värvus varieerub heledast kuni küllastunud kollaseni.\nTervisliku inimese uriini ebatavalist lõhna võib seostada aromaatsete toodete, samuti suure koguse liha, spargli, spinati kasutamisega. Uriini tugevat haisu ei tohiks tulla. Villid uriinis ilmuvad ainult urineerimise ajal ja kaovad kohe, kui joa lakkavad rõhu all välja voolama. Regulaarselt püsiv vaht pinnale on võimalus uriini mulli sümptomid arsti. Miks uriin on vahutav Vahu moodustumise põhjused ei ole alati seotud haigustega.\nMullid võivad kaasneda tingimustega, mis ei kujuta endast tõsist ohtu. Kuid sagedamini on uriini pinnal olev vaht terviseprobleemide märk.\nFüsioloogilised põhjused Dehüdratsioon tekib siis, kui keha ei saa vajalikku kogust vett 30 ml 1 kg massi kohta - päevane norm või kaotab selle liiga kiiresti ning varustust ei taastata. Selle tulemusel uriin kontsentreerub ja selle pinnale moodustub stabiilne vaht. Vahtkorki saab näha hommikul, kui inimene pole õhtust tualetti läinud.\nPikaajaline uriinipeetus põies viib asjaolu, et vedelik voolab tugeva rõhu all. Õhuga täidetud mullid, mis meenutavad vahtu.\nPeagi kaovad need uriini pinnalt. Sarnane vaht ilmub polüuuriaga.


Kolmenimemees: July 2017\nMinu Fäärid, XVIII. Tórshavn VI: Fääride rahvusgalerii Listasavn Føroya ja jalutuskäik tagasi kesklinna\nKunstimuuseumi hoone on üsna omapärase välimusega, aga meenutab mõnevõrra teisel pool parki asuvat SMS kaubanduskeskust, ainult värvid on teised. Teabetahvel muuseumis kinnitab, et hoone väliskuju on meenutus traditsioonilistest fääri paadikuuridest. Ehitise on projekteerinud taanlane Niels Frithiof Truelsen (1938–2009) ja Fääride juhtiv arhitekt Jákup Pauli Gregoriussen (sünd. 24. aprillil 1932 Tórshavnis). Muuseumi esimene Gregoriusseni kavandatud järk valmis 1970, laiendus, kahe arhitekti ühistöö, 1993.\nVeidi parema ettekujutuse saab kõrgemalt tehtud fotolt, mida märkan muuseumi veebilehel http://www.art.fo/en/.\nParaku ei leia ma võtit, mille abil lahti hammustada muuseumi logo tähendus.\nKuulutused nii muuseumi ees ...\n... kui ka muuseumi sees annavad teada, et ajutise näitusena on muuseumis parajasti väljas „Ballaadid Fääri kunstis“. Vikipeedia kinnitab, et aasta jooksul on muuseumis kolm-neli ajutist näitust.\nSamas kirjutatakse ka tavapärasest aastanäitusest rahvuspüha Ólavsøka aegu (Ólavsøkuframsýningin), mis on teisest küljest Fääride kunstiühingu aastanäitus; tavapärane on ka Fääri kunsti kevadnäitus (Várfram sýningin).\nUksest sisse astudes jõuame avarasse ruumi, mis on ühtaegu muuseumi kassa, pood, kohvik ja näitusesaal.\nPoes müüa raamatute, plakatite ja postkaartide valik on üllatavalt suur; püüan ikka kogu aeg meeles pidada, et oleme ju saarestikus, mille elanike arv on väga väike: kogu selle varamu on loonud rahvas, keda nüüd on 50 000, varem oli veel vähem.\nLeti taga on väga lahke ja sõbralik proua, kes on valmis vastama kõigile kaugelt tulnu mitte väga arukatele küsimustele... Sissepääsu eest küsitakse 50 dkk.\nTähelepanuväärne on muuseumi põrand: tasub meenutada, et oleme (peaaegu) puudeta saarel. Sisekujundus olevat teabetahvli kinnitusel sarnane Truelseni projekteeritud teiste, Taanis asuvate muuseumidega.\nEeskoja seinal hakkab silma sinine viit; käime vaatame selle „Sügavsinise“ kohe üle, ent see on midagi nii põnevat, et enne lahkumist lähen selle juurde uuesti ja teen seeria fotosid. Seepärast panen nad siia ritta ka just muuseumi viimase vaatamisväärsusena.\nEesruumis ja muuseumi alumises osas on lubatud ballaadide näitus; mõned näited väljapanekutest.\nSee pilt on ju sama, millest on välja lõigatud ka näituse kuulutuse illustratsioon. Otsemaid toob pilt meelde mehe nimega Hrafna-Flóki, Ronga-Flóki. Aga Flóki on ju Islandi, mitte Fääride asustaja. Tõsi, oma rongad, kes ta lõpuks Islandile juhatasid, oli ta lahti lasknud just Fääride juures.\nTegelikult võib pilt rääkida hoopis millestki muust, ma lihtsalt ei tea. Rongad on mitmete rahvaste mütoloogias olnud tähtsal kohal – ja seda mitmel moel ka siin Põhjas. Näiteks Ódinilgi oli ju kaks ronka, Huginn ja Muninn, Mõte ja Mälu, kes lendasid aina mööda ilma ringi, kogusid uudiseid ja jutustasid naastes neid oma peremehele.\nSamas stiilis pilte on veel mitu ...\n... ja järgmise juures olevat infosilti lugedes saan teada, et need on joonistanud mitu korda mainitud William Heinesen, väga mitmekülgsete annetega mees: kirjanik, kunstnik, helilooja.\n„Gudrun läheb rohuaeda“ on 1956. aastal tehtud illustratsioon „Høgni ballaadile“, sildi kinnitusel 52. salmile, ingliskeelses ballaadiversioonis on salme tegelikult 50. Arvatavasti on „Høgni ballaadi“ sisu pärit 9. sajandi müüdist ja see pandi riimi 14. sajandil. Ballaadi 212 salmi kirjutas 1851. aastal üles keelemees ja poliitik Venceslaus Ulricus Hammershaimb, kellest oli pisut juttu 2. postituses.\nHeineseni illustratsioon „Dvørgamoy ballaadile“: „Ta akselband on kullakarva“ (1956).\nKohe samas kõrval on pildirida hoopis teisest ajastust, pigem ulmevaldkonda kuuluv. Autor ja tegemise aasta on kahjuks mul kirja panemata.\nNorra päritolu Fääride kunstnik Astri Luihn (sünd. 1949): „Ballaadid ja kudumid“ (2015)\nSama kunstniku „Oled sa ikka siin?“ (2006). Teoste eestikeelsed nimed on kõik minu tõlked ingliskeelsetest; kohati pole ma nende adekvaatsuses päris kindel.\nFääride fotograafi Ingi Joenseni (sünd. 1953) tinditrükipilt „Pärast tantsu“ (1992–2015).\nSamast väljapanekust ka üks skulptuur: meile mitmete töödega juba tuttava Janus Kambani (vt 14. postitus) Dansiringur, „Rivitants“. Sellisesse tihedasse puntrasse traditsioonilise tantsu lõpus kogunetakse.\nAga nüüd püsiekspositsiooni juurde. Teen seal üle poolesaja foto, üle poole neist pistan ka siia. Muuseumi tutvustavas bukletis on kirjas, et kollektsiooni on kokku kogunud Fääride kunstiühing, mis loodi II maailmasõja ajal. Kogus on praegu umbes 2000 kunstiteost alates 1840. aastatest pärinevatest kuni tänaseni. Avalik-õigusliku muuseumi ülesanne ongi koguda, säilitada, uurida ja tutvustada Fääride visuaalset kunsti.\nSuurim kogu on muuseumis Samuel (fääripäraselt Sámal) Joensen-Mikinesi (1906–1979) töödest. Mõni neist ka siia.\nKui jõuame oma reisi (ja jutuga) Mykenese saarele, siis näeme ka kunstniku kunagist ateljeed. Pole raske arvata, et just sellelt saarelt on mees ka pärit ja sealt pärineb tema lisanimi; erinev kirjapilt tuleneb lihtsalt sellest, et saare nime ongi eri aegadel erinevalt kirjutatud. Joensen on kindlasti esimene tunnustatud Fääride maalikunstnik ja siiani üks olulisemaid.\nLapsena oli poiss unistanud pigem muusiku karjäärist ja õppinud viiulit. Kunstipisikuga nakatas ta 1924. aastal Mykenesele hiiglaslikke linnukolooniaid maalima tulnud Rootsi kunstnik William Gislander, kes polnud ise tegelikult üldse teab mis hea maalija. Aga noore Joenseni aitas ta ometi õigele lainele. Nooruki inspiratsiooniallikaiks olid olnud ka Edvard Munch ja Eugène Delacroix.\nWilliam Heinesen, sel ajal ka veel väga noor mees, ainult kuus aastat Joensenist vanem, oli soovitanud tal astuda Taani kuninglikku kunstiakadeemiasse. Joensen siirduski 1928. aastal Taani, õppis aastani 1932 ja jäi sinna elama, aga käis kuni 1971. aastani igal suvel Mykinesel, tegi seal hulga visandeid, millest said talvel maalid. Kohe esimene Joenseni näitus, 1927. aastal Tórshavnis oli äärmiselt edukas: kõik maalid osteti ära. Tänapäeval on tema maale nii Fääride parlamendihoones, enamvähem kõigis Fääride pankades, samuti Kopenhaagenis Taani riiklikus kunstimuuseumis.\nFotol on 1932 valminud maal Kristus á Genesarets vatni („Kristus Kinnereti järvel“).\nAftur av jarðarferð („Pärast matuseid“ või „Matuselt tagasi“) (1937).\nKunstniku õpetajad Aksel Jørgensen ja Ejner Nielsen ning enne juba mainitud norralane Edvard Munch inspireerisid Mikinesi sümboolset, ekspressiivset ning sageli ka sünget ja dramaatilist stiili. 1934. aastal oli kodusaarel suur lein, kuna enamik mehi uppus koos paadiga; samal aastal suri kunstniku isa. Rohkesti inimelusid röövis toona tuberkuloos. Seda maali on seepärast vahel interpreteeritud kui leinajate teed omaenda haua poole.\nEhkki dramatism jäigi Mikinese väljendusviisi tähtsaimaks osaks, on tal ka hoopis helgemas stiilis, kergeid ja idüllilisi maale. Samuti näeb rahvuslikke jooni. Sel maalil, Vershús („Kohvik“või pigem „Kõrts“), on mehed fääri rahvuslike mütsidega. (Pildi fäärikeelne nimi sildil on tõesti Vershús. Fääri-inglise veebisõnaraamatus sellist sõna pole; on Vertshús, mille ingliskeelne vaste on inn, kõrts).\nTerve rida Mikinese maale on Fääride postmarkidel. Sel margil näha maal Mykineskona („Mykinese naine“) (1934) on põhjustanud vaidlusi: osa inimesi arvab, et kujutatud on kunstniku abikaasa, teised peavad naist aga anonüümseks fäärlannaks Sørvagi külast.\nHoopis teistsugust meeleolu kannab naist kujutav maal Skip fara ein várdag („Laevad lahkuvad kevadpäeval“) (1937–38).\nVeel üks korduv motiiv Mikinese maalidel on grindajaht, millest mingil hetkel püüan ka pikemalt kirjutada. Fotol näha maal Grindadráp on pärit 1942. aastast ning peegeldab kunstiteadlaste arvates peale selle rahvusliku traditsioonilise jahi ka II maailmasõja meeleolusid.\nMaalikunst on Fääridel küll päris uus harrastus, käsitööd on siin tehtud aga iidsetest aegadest – näiteks puunikerdusi, eriti aga kudumeid. See töö, Astrid Andreasseni (sünd 1948) Babyboom (1997), on praegusaegse naiskunstniku kummardus esiemade loomingulisusele.\nSiin näeb „Beebi-\nSiia on tore kõrvale panna – ja kõrvuti nad muuseumis ongi – Fääride amtöörkunstniku Díðrikur á Skarvanesi (1802–1865) 1830. aasta kandis tehtud Mánadúgvur („Kuutuvid“): see näeb välja kui kaasaegne kunst.\nOmaette nurk on kunstnikule, kelle nimi kuulub nagu eelminegi jälle nende „geograafiliste“ hulka, millest põgusalt kirjutasin 15. osa alguses: Ingálvur av Reyni (1920–2005) ehk siis Ingálvur Reynist; Reyni on teadagi see mustade majakestega piirkond Tinganesi ja kesklinna vahel, millest oli juttu 15. ja 16. osas. Fotol on kunstniku „Autoportree“ (1955).\nMuuseumi infolehel on öeldud, et Ingálvur av Reyni on „ainus rahvusvahelise reputatsiooniga Fääri kunstnik“ ja et ta „suutis ühendada kõrge kvaliteedi võimega pidevalt uueneda“. Mees elas terve elu Tórshavnis, välja arvatud õpiaastad 1938–46. Kuni umbes 1960. aastani iseloomustas tema töid heledavärviline naturalism, milles avaldus „Taani kunsti kaudu õpitud prantsuse pärand“, hiljem muutus kunstniku looming abstraktsemaks ja ekspressionistlikumaks. Ingálvur av Reyni viimase loomeperioodi teostes leitakse sugulust USA ja Prantsuse abstraktse ekspressionismiga, aga Fääri kunstnik on palju rohkem mõjutatud loodusest.\nSelle maaliga – ei hakka salgama – juhtus nii, et pöörasin fotot kogemata 90 kraadi ja ei saanud arugi, et midagi on valesti, enne kui lugesin, et „sildu, vintse ja radarit pole maalil märgata, küll võime silmata horisonti punase taeva all ja võib-olla mõningaid siluette“. Siis oli mul natuke häbi, et ma abstraktsest kunstist midagi ei taipa. Siiski, bukleti järgmisest lausest leian tublisti rahustust: „Kõik ülejäänu on millegigi äratuntava täielik puudumine“. Maali nimi on Trolaradekk („Traaleri tekk“) ja see on maalitud 1999. Kunstnik oli pärit kalamehe perest, seepärast olid traalerid tema maalide sage aines.\nKa Ingálvur av Reyni looming on üsna rohkelt jõudnud Fääride markidele. Sel 1981. aasta väljaandel on tema kodukant: Tórshavni vanim osa.\nEnamvähem igas näitusesaalis on mõni skulptuur. Need kaks, Genta („Tüdruk“) (1938) ...\n... ja Ær („Utt“) (1966) on meie vana tuttava Janus Kambani looming.\nEiðist pärit kunstniku Sigrun Gunnardóttir Niclaseni (sünd. 1950) naivistlik maal Bókana bók („Raamatute raamat“) (2002): ebaproportsionaalselt suured käed, piibel laual, pildi ees vasakus serva istub aga aknast langevas ristikujulise varjuga päikselaigus varblane. See meenutab Matteuse raamatu kinnitust: isegi üksik varblane ei kuku maha ilma Jumala tahteta.\nNatuke nalja: Soome juurtega tekstiilikunstniku Tita Vintheri (sünd. 1941) Tað er eitt tvætt í hvørjari ætt (Perekonna must lammas) (2011).\nPisut Fääride karmi loodust: Sanduris sündinud kunstniku Frimod Joenseni (1915–1997) Krákur í kava („Varesed lumes“) (1964)\nKäidud ja tuttav koht: Jack Kampmanni (1914–1989) Kvívík (1954).\nJa jälle üks skulptuur, seekord veidi iseäralik: Jógven Sverrason Biskopstø (sünd 1970) Kíkurin („Tavagrinda magu“) (2004)\nPäris iseäralikke töid on muuseumis 1965. aastal sündinud kunstnikult Edward Fuglølt. Põhitöölt on mees teatri- ja kostüümikunstnik, aga ka graafik, kes on kujundanud suure hulga Fääride marke, nende seas mitmed kõige tunnustatumad postimaksevahendid.\nAga tema akrüülmaalidel kujutatu on ühelt poolt fotograafiliselt täpne, teisalt üpris ootamatute ideede ja seostega, paiguti, tundub, ka pilklik ja irooniline. Eggtest („Munakatse“) (2007).\nKoloni („Koloonia“) (2006). Suulade, Fääride suurimate lindude pead on detailitäpselt välja joonistatud, aga linnud on pandud kandma formaalset õhtuülikonda ja rivistatud sõjaväelise täpsusega oma juhi taha.\nSee pilt tuleb kompositsioonilt küllap väga tuttav ette ja jälle on linnud väga täpselt üles joonistatud: Burtur á heiði við Manet & Friedrich („Eine murul Manet’ ja Friedrichiga“) (2011).\nÜks kompositsioon ka Edward Fuglø igapäevatööle lähemast valdkonnast ehk kostüümidest: Aftur av sightseeing („Tagasi ekskursioonilt“) (1965).\nLõpuks veel üks näide Edward Fuglø suurepärasest looduse tundmisest: mark Fääride posti 2002. aasta neljamargisest seeriast linnumunadega. Siin on rahvuslinnu meriski muna ja poeg.\nJälle üks skulptuur – natuke ootamatu nimega: Sitandi maður („Istuv mees) (1981).Millegipärast arvasin pealiskaudselt vaadates, et meie ammuse tuttava Hans Pauli Olseni modell on selle teose jaoks olnud naissoost...\nSteffan Danielseni (1922–1976) Eystan fyri á Nólsoynni („Maastik Nólsoyl“) (1968).\nDanielsen oli iseõppinud maalikunstnik, kelle praktiliselt kogu looming kujutab tema sünnisaart Nólsoyd. Korraliku kunstihariduseta mehe maalid võivad esmapilgul tunduda kohati lapselikult lihtsad, aga on väga täpsed ja detailirohked. Esile tõstetakse piltide geomeetrilisust ja huvitavat värvigammat. Neis kajastub peale looduse ja inimese loodu ka koha vaimsus ja atmosfäär.\nMorgun á Trappuni í Nólsoy („Hommik Nólsoyl“) (1969) on hea näide Steffan Danielseni detailitäpsusest: maja aknast paistavad kardinad, potililled, leivapäts ja isegi suitsev küünal. Maja olevat kuulunud Danielseni vanavanematele ja ta maalinud seda palju kordi.\nVeel kaks Janus Kambani skulptuuri: Tvíklemba („Kaksikud talled“) (1955) ...\n... ja Maður við fiskateyggjum („Mees kalasaagiga“) (1967).\nAga nüüd William Heineseni juurde. Tema illustratsioone nägime ajutisel näitusel, püsinäitusel märkan tema töid vähemalt kahes kohas. Esmalt pastellijoonistus Nevndarfundur í P/F Trøllakambur („Direktorite nõukogu Trøllakamburis“) (1952). Bukletist saan aru, et sellised Heinseni tööd on suuresti inspireeritud Norra illustraatori ja kunstniku Theodor Kittelseni (1857–1914) piltidest nii tehnika kui ka ainese mõttes. Mõlemad tavatsesid joonistada trolle; konkreetselt see pilt olevat paroodia toonase ainsa Fääride kindlustuskompanii juhtidest. Trøllakambur, mis polnud tegelikult selle firma nimi, tähendab fääri keeles „sõnajalga“.\nJa siis Tarirad. Pildil Spælimaður og Tarira („Viiuldaja ja Tarira“) (1979) on Tarira ehk vähemgi ära tunda, kui teisel, ...\n... mis kannab hoopis nime Liv („Elu“) (1977).\nSelle Tariraga on mul 2003. aasta reisist peale olnud korduvalt pusimist: kui see nimi mulle mingil põhjusel jälle ette on jäänud, siis olen püüdnud uuesti ja uuesti leida, kes ta selline ikkagi on.\nKõige pikema (ingliskeelse) jutu Heineseni ja Tarira kohta leian 2003. aasta tasuta reisibrošüürist Faroe Islands 2003. Kui oskaksin fääri või kasvõi taani keelt, oleks materjali ilmselt külluses. Ent püüan siis sellegi pisku ära tõlkida:\nTarira on üks William Heineseni fantaasiakujudest, legendaarne ja võluv noor neiu, pooleldi unistus, pooleldi tegelikkus. Ta on ihaldus ja nõidus, ja William Heinsen on teda kujutanud mitte ainult jutus, vaid ka paberikollaažides. Ta hakkas neid üksteise peale pandud värvilise paberi kihtidest koosnevaid kollaaže tegema kõrges eas, sai sel alal 15 aastaga meistriks ja pani käärid kõrvale alles 85 aastaselt.\nÜhel neist kollaažidest tantsib Tarira punases leegitsevas muinasjutumetsas, samal ajal mängib noor mees talle viiulit. Aga võib-olla hoopis tema tants meelitab muusika välja ja sunnib poissi mängima.\nNagu eelmises osas põgusalt mainisin, meisterdas Hans Pauli Olsen William Heineseni 100. sünni-aastapäevaks pronksist Tarira, kuju Álvagentan ehk Haldjaneiu. See avati täpselt sünni-aastapäeval 15. jaanuaril 2000. aastal. Tõlgin veel brošüürist:\nTarira on pronksist, ent ta on inimlik ja veetlev. Tast on juba saanud Tórshavni „Väike merineitsi“, ehkki tema loos pole midagi arglikku ega kurba. Vastupidi, ta seisab alasti, käed välja sirutatud ja sõrmed harali ning küllap jutustab mõnda Heinseseni kõige pöörasemat lugu.\nKa kivi, millel haldjaneiu seisab, tasub tähelepanelikult uurida: selle ühele küljele on lõigatud sügav süvend: noormees viiuliga.\nOtsin tükk aega, millises jutus on Heinesen Tarirast kirjutanud – ja kui lõpuks leian, olen mõneti ehk pettunudki. Romaanis „Kadunud moosekandid“ (eesti keeles on see ilmunud 1984. aastal, tõlkija Arvo Alas) on Tarira vana pargase „Albatross“ vöörikuju, mis ilmub alatihti imelapse-viiuldaja Orpheuse unenägudes ja/või nägemustes. Korra ilmutab Tarira ennast ka elusa neiu kujul, aga Orpheus saab üsna kohe aru, et see on hoopis üks kohalik plika, kellasepp Olseni tütar Titty. Nii et noore viiuldaja ja Tarira seos on ses romaanis olemas, ent muinasjutumetsas tantsivat imekaunist haldjat seal vähemalt minu arvates pole. Seepärast jääb mulle tunne, et ehk ilmub ta veel ka mõnes teises Heineseni jutus, mida ma pole lugenud – eesti keelde on neid tõlgitud ju üsna vähe. Või on siis Heinsen ta vähemalt endale millekski/kellekski hoopis olulisemaks unistanud: miks muidu ta nii korduvalt mehe piltidest ja kollaažidest läbi käib!\nMu muidu kehvemal 2003. aasta foto skaneeringul on viiuldaja siluett isegi paremini näha. Kahelt viimaselt pildilt paistab ka kätte, kuidas on põõsad-puud 12 aastaga jõudu kogunud.\nKivi selle külje sees olevat Heineseni siluett ja paistab, nagu tantsiks Tarira tema laubal. Vaat seda ei oska mina näha või vaadata või ei jätku mul lihtsalt fantaasiat.\nParaku pole ma enne 2015. aasta reisi teinud korralikult kodutööd: tsiteeritud brošüüris on ka kirjas, et Tarira juurest künkalt olevat näha ka maja, kus Heinesen suurema osa elust elas. Nüüd ilmselt küll enam pole, sest puud on suureks kasvanud. Aga me olime sellele majale parki tulles üsna lähedal: ta aadress on Varðagøta 43. Seal tegutseb nüüd kirjaniku maja-muuseum. Sissepääs Williamshúsi maksab 50 dkk. Kummalisel kombel leian muuseumi kodulehelt https://williamshus.wordpress.com/ ainsa, seejuures üsna pisikese foto, mis üldse leida õnnestub, kus kuulsa kirjaniku majamuuseum tervenisti peal!\nVõi noh, ühe leian siiski veel – ja väga iseäraliku; see on muuseumi Facebook’i lehel (foto: Ingi Sørensen). Pigem on see pilt Viðarlundinist, millel juhuslikult näha ka Heineseni muuseum.\nOlen juba enne avaldanud imestust, kui vähe siiski fäärlased oma suurmehele tähelepanu pööravad. Ehk ongi õigus Lonely Planetil, mis kirjutab mu vanas 1997. aastal ilmunud Islandi, Gröönimaa ja Fääri saarte reisijuhis nii Heineseni kui ka Jørgen-Frantz Jacobseni kohta, et neid tuntakse üsna hästi väljaspool saarestikku, ent nad ei ole sama populaarsed oma kodumaal ebahariliku huumori pärast ja ka selle tõttu, et nad käsitlevad ebamugavat ainest piinlikult lähedal kodule.\nJa ehk on oma osa ka sellel, et mehed kirjutasid mõlemad enamasti taani, mitte fääri keeles.\nÜks väga tore pilt veel, mille olen tagavaraks salvestanud, ent mille allika olen paraku jätnud üles kirjutamata ja ei leia nüüd ka enam üles. See on siis vaade kusagilt Williamshúsi juurest, tast nii palju kõrgemal, et foto vasakus nurgas on selle katus. Foto keskkohast veidi paremal eristan katoliku kiriku torni; tagaplaanil on muidugi Nólsoy saar.\nAga mitu eelmisest osast tuttavat maja on siin veel; need on piltidel, millel on järjestikku sellised allkirjad:\nSuuremast kauplusemajast ülesmäge on künkal jälle toreda aiakesega punane elamu, .../... sellest veel väheke ülesmäge tänava vastasküljel on tänava ja Viðarlundini vahele surutud kitsukesel krundil maja, mille juurde minekuks tuleb esmalt trepist alla astuda. / Ja siis jõuab Viðarlundin tänavani välja;...\nTeisel pool teed punase katusega maja juures on meie parki pööramise koht, sellest veidi allpool katuseakendega maja on see „tänava ja Viðarlundini vahele surutud“, valge maja pildi vasakus servas ja selle tagant õige pisut paistev punane on mõlemad pildil „toreda aiakesega punane elamu“. Nii et keeranuks ma enne parki sisenemist objektiivi veel korra üle tee, saanuks ma Heineseni muuseumi pildile... Päris põnev on teha sellist „detektiivitööd“, olgu see siis kõik pealegi tagantjäreletarkus!\nPisut veel William Heinesenist. Andreas William Heinesen, luuletaja, novellide ja romaanide kirjutaja, lasteraamatute autor ja illustreerija, helilooja ja maalikunstnik (foto: http://denstoredanske.dk) sündis 15. jaanuaril 1900 Tórshavnis, majas nimega Bartskerastova, mille foto on 16. osa keskel. Ta suri 12. märtsil 1991 ikka Tórshavnis, mis oli ikka ja alati ka tema loomingu keskmes ja mida ta on nimetanud „maailma nabaks“.\nHeineseni köitis elu müstiline pool, ta nimetas ennast religioosseks selle sõna laiemas mõttes. Tema elu iseloomustab võitlus kaotusega leppiva vaimu vastu; üks tema enim osundatud aforisme ütleb elu pole lootusetus ja surm ei saa võidutsema.\nKuna Heinesen sündis ja kasvas üles enne seda, kui koolis hakati õpetama fääri keelt, kirjutas ta põhiliselt taani keeles, ehkki igapäevaelus rääkis ta fääri keeles. Kõik tema raamatud on hiljem tõlgitud fääri keelde.\nKaks kuulsaimat Fääride kirjanikku William Heinesen ja Jørgen-Frantz Jacobsen 1918. aastal – mõlemad tulevased kuulsused on alles 18-aastased (foto: Nordisk Litteratur 2000, p. 23: http://www.nordic-literature.org/2003/english/previousissues/Nordiske_artikler_2000.pdf)\nOma esimese luulekogu avaldas Heinesen 21-aastaselt ja neid ilmus veel kolm, enne kui ta 34-aastaselt, 1934. aastal, üllitas oma esimese romaani Blæsende gry („Tormine koidik“). Kokku on Heinesenil seitse romaani; viimane, autobiograafiline Tårnet ved verdens ende („Torn maailma lõpus“) ilmus 1976. Ta on kirjutanud ka hulga jutustusi ja novelle. Eesti keeles tean ma kolme Heineseni teost: jutustustekogu „Nõiutud valgus“, LR nr.27 (1959), ning romaanid „Kadunud moosekandid“, LR nr. 29–32 (1984), ja „Hea lootus“ sarjas „Põhjamaade romaan“, Eesti Raamat, 2002, aga võib-olla on neid rohkem.\nRohkete preemiate, autasude ja -nimetuste hulgast väärivad mainimist Taani kirjandusauhind Holbergi medal (1960), Põhjamaade nõukogu kirjandusauhind (1965), Fääride kirjandusauhind (1975), Tórshavni aukodaniku tiitel (1980), Taani kriitikute kirjandusauhind (1980), Tórshavni linnanõukogu lasteraamatute auhind (Barnabókaheiðursløn Tórshavnar býráðs) (1984), Taani akadeemia Karen Blixeni medal (1985), Rootsi akadeemia Põhjamaade auhind (nn väike Nobel, 1987). Väidetavasti olid 1981. aastal läinud liikvele kuuldused, et Heinesen esitatakse Nobeli kirjandusauhinna kandidaadiks, mille peale Heinesen oli saatnud Nobeli komiteele kirja ja palunud seda mitte teha, sest kui auhind antaks fääri kirjanikule, kes kirjutab taani keeles, oleks see hoop fäärlaste püüete pihta luua oma sõltumatu kultuur.\nVeel üks foto Heineseni muuseumist: Williamshúsi trepil seisab William Heineseni poeg Zacharias Heinesen (sünd. 1936 Tórshavnis) (foto: Jogvan a Dul / flickr.com). Tema on koos isaga teinud maja sisekujunduse ja temagi on maalikunstnik.\nZacharias Heinesenigi teoseid on näha ka kunsti-\nmuuseumis. Paar näidet: Frí Náttúrulýsing („Looduse vaba kirjeldus“) (1993) ja ...\nfjørður („Nólsoy fjord“) (1990).\nJuba kodus avastan internetist teate, et William Heineseni sünnimajas, 18. sajandi alguses ehitatud Bartskerastovas, mille foto oli 16. osas ja mida kutsutakse nüüd seal asuva söögikoha järgi pigem Katrina Christianseniks, toimuvad just nimelt selles söögikohas iga kolmapäeva õhtul Heineseni-õhtud. Viggostova nimelises ruumis mängib William Heinesen variatsiooni Kingo psalmile Stå op og slå på dine strenge soolovioolal Taani muusik Kim Sjøgren; muusika tuleb TUTL’i helistuudios valminud plaadilt Træið. Kuulda saab ka Heineseni koorimuusikat Sadamakoorilt, Havnarkórið’lt, muusika- ja luulepõimikut Listaskálakantatan Ólavur Hátúni juhatusel. Muusika vahele loetakse katkendeid Heineseni viimasest romaanist „Torn maailma lõpus“ ning jutustusest „Vaikiv külaline“, mis on pühendatud luuletajatest vendadele Djurhuusidele ehk Áarstova vendadele (Áarstovubrøðurnir).\nVähemalt TUTL’ist ja Áarstova vendadest oleme eelmistes postitustes teada saanud, juhtumisi jääb peagi, selle retke lõpus, pildile ka sissepääs Katrina Christiansenisse.\nOngi mul kunstimuuseumist jäänud veel ühe kunstniku teosed. See on mees, kelle vitraaže nägime katoliku kirikus ja näeme edaspidi veel ja veel: klaasikunstnik Tróndur Patursson. Muuseumist saame ka teada, et mitte ainult klaasikunstnik: püsiekspositsioonis ripuvad kõrvuti maalid Náttúrulýsing (blátt), Heyst (gult) ja Summar (reytt) ehk Loodus (sinine), Sügis (kollane) ja Suvi (punane), esimene 2007., teised kaks 1999. aastast.\nAga kõige uhkema Tróndur Paturssoni teose juurde juhatab juba eessaalist viit, mille foto oli selle postituse alguses: Bládúpið / The Deep Blue ehk siis „Sügavsinine“.\nVaatan seda, suu ammuli, juba kohe muuseumikülastuse alguses ja olen kurb, et ei oska teost niiviisi pildistada, et foto oleks vähegi esinduslik ja looks mingisugusegi ettekujutuse sellest, mida näed kohal olles.\njutustus selgitava infotahvli tekstist:\n„Sügavsinine“ on klaaskamber, mille kõrgus 2,2, laius 5 ja sügavus 2,5 meetrit. Põrand ja lagi on peegelklaasist, seinad aga värvilistest klaasidest. Valgus tuleb ruumi avadest teost ümbritseva konteineri seintes.\nMuuseumis on esimene kuuest (2015. aasta seisuga) samasugusest teosest. Patursson valmistas selle 1996. aastal Kopenhaagenis toimunud näituse jaoks. Kunstnik kinkis teose hiljem muuseumile ja see pandi üles 2012. aastal, kui oli läbi teinud restaureerimise, mille eest maksis Fääride Põhjala maja.\n„Sügavsinine“ on inspireeritud Tróndur Paturssoni osalusest iiri ajaloolase ja seikleja Tim Severini ajaloolisel merereisil ajaloolise laeva rekonstruktsioonil. Tänu peeglitele ja sinistele seintele vaatab külastaja umbes 700 meetri sügavusele ja kõrgusele ning saab ettekujutuse ookeani sügavusest, taeva lõputusest – ning iseenda tähtsusetusest.\nMuuseumis veedetud tunni jooksul tulen mõttele, kuidas peaks pildistama ja enne lahkumist teengi seda: üks foto põrandast ...\n... ja teine laest. Päris täis efekti siiski ei saa, aga midagi ometi.\nTróndur Patursson (foto: Ronni Poulsen / Wikimedia, 2010) on sündinud 1. märtsil 1944 Kirkjubøuris „kuningataluniku“ Jóannes Paturssoni pojana. Sündinuks Tróndur varem, kui tema 15 minutit vanem kaksikvend Páll, poleks nüüd tõenäoliselt sellist suurepärast klaasikunstnikku, sest vanema venna pärilik kohustus on kuulus Kirkjubøargarður üle võtta. Kaksikvendade noorem veli Bjørn on muide Kolturi saare „kuningatalunik“ ja on (või vähemalt olid) koos oma naisega selle saarekese ainukesed elanikud.\nPatursson on elanud üpris seikluslikku elu, see vääriks tervet omaette kirjatööd. Siia ainult mõni nope. Pärast seitset aastat kodukoolitust sai temast 1958. aastal Ingálvur av Reyni ja Janus Kambani – neid kunstnikke olen mõlemaid maininud – esimene õpilane Tórshavni talvekunstikoolis. Vahepeal hoopis meremehe ja kaluri leiba maitsnud ning paljudesse välissadamatesse sattunud noormees tegi oma kunstnikudebüüdi 1964. aasta rahvuspüha Ólavsøka näitusel Tórshavni kunstimuuseumis, õppis seejärel mõnda aega Taanis joonistamist ning perekondlikel põhjustel Norrasse sattunult sealses kunstkäsitöökoolis metallikunsti ja kunstsepist.\nTa on kunstnikuna kasutanud väga erinevaid materjale ning teinud skulptuure metallist, puust, kivist ja muust, samuti metallreljeefe ning alles 1987. aastast on ta eelkõige klaasikunstnik oma erilise tehnikaga ja enda konstrueeritud klaasiahjuga.\nKui 2007. aastal käisid Fääridel USA president Bill Clinton ja rootslasest ÜRO relvastusinspektor Hans Martin Blix, said nad mõlemad kingituseks Paturssoni valmistatud sinise klaaslinnu. Paturssoni kui klaasikunstniku senise loomingu tipp on ilmselt Gøta kirik, millest ma loodetavasti jõuan ka veel kunagi kirjutada.\nTróndur Paturssoni teine kirg on seigelda. Juba noore mehena Norras õppides võttis ta koos kaaslastega enda ümberehitatud purjelaeval ette kultuuriajaloolisi avastusreise, kõige silmapaistvam on kindlasti Paturssoni osalus 1976. aastal briti seikleja ja ajaloolase Tim Severini üle Atlandi reisil 6. sajandi nahast purjelaeva koopial, mille nimi oli Brendan iirlasest munga Püha Brendani auks, kes legendi kohaselt oli teinud sellise reisi ammu enne viikingeid ja Christopher Columbust.\nTróndur Patursson elab ja töötab siiani oma sünnikülas Kirkjubøuris ning ookeanil ja üldse loodusel on tema loomingus keskne koht.\nAga kell 12.10 leiame, et nüüd peab küll muuseumist lahkuma, et ikka kell 13 sadama juures bussile jõuda. Tegelikult võtab minek aega alla poole tunni ja selle jooksul jõuan klõpsida veel hulga pilte.\nParas jupike teed kulgeb toredal rajal Havnará jõekese kaldal.\nSinikael-parte sekeldab siin õige rohkesti.\nMuidugi ei saa ma jätta veel kord pildistamata ka oma lummavat lemmikut Tarirat.\nJa alles seda pilti blogisse riputades leian ma üles ka Heimeseni profiili! Muidugi, ma ei osanud teda varem lihtsalt otsida: kirjaniku pea külgvaates täidab ülemise rahnu kaks parempoolset kolmandikku.\nPäris Tarira naabruses algabki juba Viðarlundini kitsam osa ning pargi ja Varðagøta vahele ilmub maju.\nPeagi jõuab jõekegi majade kõrvale, ....\n... ent üks üllatus on veel varuks: väike purskkaev ja vitraaž Ormabani; autor mõistagi ikka Tróndur Patursson ja valmimisaasta 1992.\nHoopis midagi muud otsides satun Google Mapsis (http://bit.ly/2tnEqIp) sellisele tänavu aprillis tehtud fotole (foto: Jakup Hjaltalin): tundub olema koht, kus Havnará „kaob“. Asjandus, mis on fotol keset jõekest otsaga vaataja poole, on seesama Tróndur Patursson ratsanik, nii et järelikult olen ma seda kohta näinud – aga mitte vaadanud ...\nPilk üle õla tagasi: sellist kitsukest teed mööda tuleme pargist välja...\n... ja jõuame tänavakesele, mille nimi on Undir Pisuvarða.\nSiin on paras koht jätta Varðagøta, Hoydalsveguri ja Gundadalsveguri tänavate vahel asuva Tórshavni imetoreda Viðarlundiniga hüvasti ja lisada, et siinsete pargirajajate edu oli innustus ja julgustus teistele, nii et ridamisi rajati teisi taolisi: Eysturoyle Viðarlundin á Selatrað, Borðoyle Viðarlundin úti í Grøv, Suðuroyle Viðarlundin í Vági, Viðarlundin í Trongisvági, Viðarlundin Suðuroy haigla juures ehk Tvøroyri kiriku juures. Aga neid loodi ka väiksematele saartele: Vágaril Viðarlundin á Tungu Miðváguri külas ja Viðarlundin á Abbreyt Sandaváguris, Kalsoyl Viðarlundin í Mikladali ja Kunoyl Viðarlundin í Kunoy.\nVeel paar tillukest maja...\n... siis on ees näha kaubanduskeskus SMS (Tinghúsvegur 47).\nPaistab, et mul polegi sest pirakast ehitisest rohkem ühtegi fotot. Käime seal Jaanusega 2003. aastal; märkmik teab sellest öelda hästi vähe:\n..., mis pidi olema ju maru huvitava arhitektuuriga. Ei oska seda küll öelda! Küll ostan toidupoest 24 dkk eest saia ja võid.\nNii pean siia näppama kaks foto portaalist http://visittorshavn.fo/: üks fassaadidest ...\n... ja sisevaade ühest söögikohast, mis tuleb mulle kuidagi väga tuttav ette.\nÜhtegi vähegi sisukamat ingliskeelset (isegi mitte taanikeelset) teksti ma SMS kohta ei leia, fäärikeelsest arvan aga aru saavat, et SMS on lühend fääri sõnast sølumiðstøð, mis tähendabki just suurt kaubanduskeskust või malli või supermarketit, ning et see avati 2. novembril 1977. 2003. aastal pole selline pirakas kompleks meile veel kuigi tuttav, nüüd muidugi on meilgi neid küll ja küll. Tasub ka lisada, et selles kompleksiski olevat ka Tróndur Paturssoni klaastaieseid.\nAga kaks fotot ka 2003. aastast; just nende jälgi ajades ma mõni pilt tagasi olnud Jakup Hjaltalini Havnará „kadumiskoha“ fotole sattusingi. Maja (Jaanuse foto skaneering) ukse kohal on Fääride lipu all kiri Vertshúsið, mille võiks tõlkida kui „see kõrts“: nimisõnale vertshús (kõrts) on lisatud artikkel. Märkmikus on veidi ebamääraselt kirjas, et maja seisab Niels Finsens gøta ja Undir Pisuvarða nurgal, kaardilt tundub, et tegelikult need kaks tänavat ei ristugi ...\nAstume siia sisse meie hosteli peremehe soovitusel – ja ei kahetse: järjekordne Tróndur Paturssoni loodud kirev klaastaies (minu 2003. aasta foto).\nPüüan nüüd postitust kirjutades leida seda kohta märksõnu „Tórshavn“ ja „Vertshúsið“ kombineerides, ent ei jõua kuhugi. Mul on teatav kahtlus, et see (endine?) kõrts asub otse Tórshavn teatri (Sjónleikarhúsið; Niels Finsens gøta 34) vastas. Kui nii, siis peaks selle kõrval olema Jens Peter Kellermanni tehtud luuletaja Hans Andrias Djurhuusi pronkskuju (1991). Kuna ma ei teatrit ega kuju pole taibanud märgata, siis ei hakka siia ka fotosid otsima, ehkki neid on leida küll. Ütlen vaid juurde, et Sjónleikarhúsið on koht, kus käiakse Ólavsøkudansuril, rahvuspüha-aegsel ridatantsul.\nAga ega muud, kui aastasse 2015 tagasi. Liigume mööda Tinghúsvegurit all-linna poole; panen siia jälle lõigendi tuttavast kaardist https://www.google.ee/maps/@62.0121815,-6.7747758,17z.\nOtsemaid hakkab silma toredaid, fäärilikke asju. Näiteks tohutu kivimürakas maja nr 38 aias. Üsna kindlasti võib arvata, et see on haldjate kodu.\nVõi siis selline kompositsioon: lubjatud piirde sisse müüritud valgendamata kivid ning isemoodi väravakaar (ei julge arvata, et see on loomset päritolu...).\nJärgmist maja ei pildista ma mitte niivõrd sildi Kiosk pärast (kusjuures ei paista, et seal midagi müüdaks...), vaid esiplaanil all näha ...\n... pingile paigutatud lillekatla tõttu. Ma ei usu ka, et kivid pingi taga on märk korralagedusest: pigem on seegi pererahva tehtud kujunduselement.\nAga siis läheb Tinghúsveguri kalle äkki väga järsuks. Tagaplaanil näha suure korstnaga mitmekorruseline „maja“ on täna sadamasse jõudnud ristluslaev, mätaskatuselise maja kõrvalt pöörab vasakule mäkke tänav nimega Gripsvegur.\nTinghúsvegur läheb koguni nii järsuks, et autotee katkeb ja umbtänava lõpus on väike parkla. Jalakäija ja jalgrattur saavad siit siiski läbi: mööda tõkkepuude vahel kulgevat S-kujulist rada, mis ka kaardil kenasti näha.\nS-raja järel ristub Tinghúsvegur Bøkjarabrekkaga. Vaatel paremale hakkab silma ühtteist tuttavat. Pildi keskel on kraana; seal ehitatakse teadagi (kutse)hariduskeskust, mida olen eelmistes osades paar korda maininud. Sellest paremal on natuke näha suure helehalli maja nurka; vana kutsekooli ühiselamut, mille kohta 13. osas arvasin, et see võiks nüüd olla külalistemaja Marknagil. Ja kraanast vasakul on kõige taga Tórshavni „Lasnamägi“: suured korterelamud, mida näeme bussiaknast, kui sõidame lõuna poole, Kirkjubøurisse.\nVaatel paremale köidab tähelepanu kõrgel künkal asuv Kongaminnið, kuningas Christian IX külastuse meenutus. Tasub ka tähele panna, et mõlemal pool on Bøkjarabrekkal järgmisel tänavaristil selline Tórshavni ja kogu saarestiku jaoks suhteliselt haruldane liiklustaristu element kui valgusfoor. Sel pildil ristub tänav R. C. Effersøes gøtaga, eelmisel Niels Finsens gøtaga. Mõlemast mehest, kes tänavatele nime andnud, olen põgusalt kirjutanud: Effersøest 14., Finsenist 16. osas.\nSel kõnnil me reaalselt Kongaminniði juures ei käinud, küll aga eelmise õhtu jalutuskäigu ajal, kui uurisime omapäi veel kord Tinganesi ja Skansenit ning otsisime üles ka „Turbakandja ja piimanaise“ (vt 16. postitust) ning Kongaminniði. Nii et panen selle episoodi pildid siia vahele. Läheneme monumendile n.ö tagant, ida poolt, ja sealt ka see vaade.\nKusagil olen sellest juba kirjutanud, et Taani kuninga külaskäik oli fäärlaste jaoks midagi erakordset: Christian IX põige Tórshavni 1874. aasta Islandi-reisi aeg oligi üldse esimene kord. Pole siis ime, et 1882. aastal pandi selle meenutuseks üles väike basaltobelisk.\nKummalisel kombel pole ma seda vist ise lähedalt ja eestpoolt pildistanudki; ju on sealt avanevad vaated otsemaid kogu tähelepanu endale võtnud. Täiesti hämmastaval kombel ei tundu ka Vikipeedias ühtegi fotot olema, küll on vahvaid pilte flickris, aga kõigil kurjad autoriõiguse kirjad juures. Seepärast võtan siia suhteliselt niru nurga alt tehtud pildi Wikimapiast (foto: http://wikimapia.org/7548936/Kongaminni%C3%B0-obelisk). (Paremaid pilte, kus ka paigutus näha, saab vaadata aadressil https://www.flickr.com/photos/mkcb/6080881640 või http://picssr.com/tags/kongaminni%C3%B0).\nVaateid sealt ülevalt on mul see-eest nii sellest 2015. aasta õhtusest käigust kui 2003. aastast, panen neid siia mõlemaid. Alustangi 2003. aasta foto skaneeringuga, kuna see on monumendi eest kõige rohkem vasakule suunatud.\nSamast kohast samal ajal tehtud Jaanuse foto skaneering. Pole raske märgata suumitud foto keskel punast peaministri residentsi Tinganesi tipul.\nJärgmine pilt on minu 2003. aasta foto skaneering, üsna kehvakene …\n… ja siis 2015. aasta pilt. Õhtusel ajal, kella 22 paiku, on mäed jäänud udusse või pilve, all-linn on aga hästi näha. Üsna pildi keskel on Sadamakirik ehk katedraal; 2003. aasta punane maja on vahepeal värvitud valgeks, …\n… sellest on järgmisel pildil servake näha. Muidugi hakkab kohe silma Läänekiriku katusekolmnurk, foto paremas servas on valgusfooriga ristmik Bøkjarabrekkal, ristuv R. C. Effersøes gøta pildile ei ulatu.\nUmbes sama koht 2003. aastal. Praktiliselt kõik majad esiplaanil või nende katused on kahel fotol eri värvi. Tinghúsvegurile on juurde tulnud „kirju klaasmaja“.\nVeel nõksuke paremale, nüüd jääb R. C. Effersøes gøta foto vasakusse poolde (2015).\nVeidi avaram vaade 2003. aasta digifotol. Tore on leida fotode keskelt roheliselt laigult K.F.U.K.-i punane maja ja sellest veidi paremal Püha Franciscuse kool; neist kirjutasin eelmises osa.\nKaardi Tórshavn by foot selgitustest on lugeda, et Kongaminniði üks osa on selle vastu läände mäele püstitatud kolm kivikuhja. Neid mina paraku üles leida ei oska.\nVeel veidi paremale liikudes saame pildile Viðarlundini rohelise laigu ja tema kõrval SMS-i sakilise katuse (2003).\nSiin 12 aastat nii palju muutusi pole toonud: sama koht 2015.\nSMS veidi lähemale suumitult (2015).\nMaju monumendi „selja taga“ (2015).\nTänav künka taga,mida mööda 2003. aastal siia tulime, on Hoyvíksvegur (2003).\nAga tuleme taas „reaalaega“ tagasi ja jätkame teekonda piki Tinghúsvegurit. Paras moment kaardilõigendit uuendada: eelmisel kõndisime servast välja. Tinghúsveguri S-rada on lõigendi ülal vasakus nurgas.\nMulle ikkagi mõneti salapäraseks jäänud hoone, mida olen pidanud parlamendi juurdeehituseks ja mida mõni lõik tagasi nimetasin „kirjuks klaasmajaks“.\nSelle samuti varem nähtud majaga on asi klaar: ALS (Tinghúsvegur 14) on fäärlaste töötukassa või tööturuamet või kuidas iganes nad teda nimetavad.\nPuude vahelt paistab sinisel majal kiri LUUX (Tinghúsvegur 8) – see on ööklubi. Kaardil peaks see olema ristkülik, millel tingmärk Havnar Bio (Sadamakino). Enne seda pöörab vasakule…\n… Nólsoyar Pauls gøta, Nólsoy Pali tänav, nii väike, et nimi pole kaardile mahtunud. Tore nurgamaja koos vähemalt sama toreda puuga.\nJa olemegi Vaglið’l, linna keskväljakul: keskel Rasmus Christoffer Effersøe mäletussammas, selle taga parlamendihoone, paremal Tinghúsvegur, vasakul Niels Finsens gøta.\nPanen Erika turismiinfopunkti juures „külmetava turisti“ kõrvale poseerima.\nNiels Finsens gøta algus; ka seda mööda võiks kõndida Viðarlundini.\nMeie jalutame Áarvegurit pidi allamäge. Hotelli Hafnia juures pildistan sellise naljaka pildi: eksootilised turistid ei oska kummalisel põhjamaasaarel muud teha, kui oma moblasid näppida…\nÁarveguri alumises otsas on platsike nimega Áartún, millest kirjutasin 16. osas ja mõnigi foto siin oleks võinud olla ka seal, aga ma tahtsingi näidata vahet: 2016. aasta juulikuise käigu ajal on ilm üsna sombune, 2015. aastal aga päikseline ja soe.\nTagasivaade piki Áarvegurit: dominant on muidugi hotell Hafnia.\nÁartúni ühes servas on kõrts nimega Café Natúr.\nSellest väikesest trepist Café Natúri vastas üles minnes jõuate lõpuks Niels Ryberg Finseni mälestus-\nÁarveguri teisest küljest läheb üles samuti varasemast tuttav Bringsnagøta.\nEnt veidi enne Bringsnagøtat pöörab mäkke veel üks mitte tänav, aga kivist trepp ja see viib sinist karva maja ukseni, mille kohal kiri Katrina Christiansen. Sellest oli juttu selle sama postituse selles osas, kus kirjutasin William Heinesenist. Ja 16. osas kirjutasin samast majast, Bartskerastovast, Heineseni sünnimajast, mis avaneb fassaadiga Bringsnagøtale.\nMaja on ehitatud 18. sajandi alguses ja siin on aja jooksul on habemeajaja äri ja toidupood ja kes teab mis veel. 2016. aastal tehti maja korda, püüdes renoveerides nii palju kui võimalik järgida maja esialgset välimust ja sisemust. Ja nagu seal eespool kirjutasin, korraldatakse siin nüüd iga kolmapäeval Heineseni-õhtuid.\nMeeldetuletuseks paar motiivi siit samast veel: Áarstova vendade, luuletajate Djurhuuside tore mälestusmärk …\n… ning restoran Áarstova ja Tórshavni kunagise peatänava Gongini algus.\nEi suuda kuidagi loobuda sellest 13. osas korra juba kasutatud väga uhkest Vikipeediast leitud fotost. Hästi näha nimedega maju pole ehk vajagi allkirjas üle korrata; mainin vaid foto paremas servas üle puude kerkivat torni: see on Taani kuningriigi esindaja, on ta nimi siis ülemkomissaar või riigiombudsman, ríkisumboðsmaðurin, residents (foto: Erik Christensen / Wikimedia, 1. juuli 2008).\nOlemegi jõudnud ookeani äärde, Kongabrúgvinile, Kuningasillale.\nSadamas seisab suur ristluslaev…\n… ja kesklinn on täis aasiapärase välimusega inimesi.\nMõned sombusest hommikust tuttavad vaated päikselises päevas veel: Kákagøta algus ja Stephanssons Hus (vt 16. osa), …\näärsed majad …\n… ning Havnargøta-\näärsed kaljud ja neil kõrguvad hooned (vt 15.osa).\nSellised bussid sõidavad (vähemalt 2015. aastal) Tórshavni linnaliinidel.\nViimane pilk Skansinile, …\n… meie oleme lahkumiseks valmis …\n… ja buss on kohal, …\n… aga giidid Ott ja Per peavad veel nõu.\nPosted by Toomas Jüriado at 6:14 AM No comments:\nMinu Fäärid, XVIII. Tórshavn VI: Fääride rahvusgal...\nMinu Fäärid, XVII. Tórshavn V: jalutuskäik linnapa...


PM: Keskpartei ladvik esitaks Savisaare presidendiks - Äripäev\nPM: Keskpartei ladvik esitaks Savisaare presidendiks\n23. mai 2006, 07:47\nÜlo Toomsalu 23. mai 2006, 07:47\nKeskerakonna liider Edgar Savisaar võiks tema koduerakonna juhatuse silmis olla valijameeste ees üks presidendikandidaate.\nPostimehe andmetel kogunesid eelmisel neljapäeval Riigikogu Keskerakonna fraktsiooni ruumis keskpartei saadikud ning teised erakonna juhtivad liikmed. Ligi 30-liikmeline seltskond leidis, et Savisaare kandidatuur võiks valijameeste kogus üles kerkida.\nSeda juhul, kui president Arnold Rüütel ei peaks kandideerima või on näha, et tema võimalused valijameeste kogus on väiksemad kui Savisaarel. Keskerakond arvestab valijameeste kogus ka rahvaliitlaste toetusega, kirjutab Postimees.\nEelmisel neljapäeval Iirimaal Dublinis tööreisil olnud majandusminister Savisaar ütles eile Postimehele, et ta kuuleb erakonna «laiendatud juhatuse» kogunemisest esimest korda.\n'Keegi pole mind informeerinud sellest ettepanekust [seada tema kandidatuur üles valijameeste kogus]. Arvan, et see on teil Postimehe käärkambris välja mõeldud ja nüüd püüate meilt saada selle kohta arvamust,' sõnas ta. 'Midagi niisugust pole minu teada toimunud.'\nAasta alguses Postimehele antud intervjuus pakkus Savisaar, et presidendikandidaadid, kes varakult välja käiakse, lastakse sügiseks auklikuks.\n'Ma arvan seda praegugi. Presidendivalimiste kampaanias on tehtud kaks eksisammu: eelmisel korral magas see osa ajakirjandusest, kes lõi trummi ja teatas, et nemad teevad presidendi, Rüütli maha,' sõnas ta. 'Seekord aga alustati liiga vara. Arvan, et avangud presidendivalimistel on veel tegemata.'\nMitu parlamendipoliitikut, teiste seas keskerakondlased, on aga Savisaarest presidendi valimise võtmes rääkides kasutanud ühte ja sama lauset: 'Kui Savisaarel on selle sügisega seoses üks unistus, siis on see presidendiks saamine.'


Diana Käsitöölaegas: Pits käterätile.\nPüüan proua Laiskusest jagu saada. Raskelt läheb. Ajan teda uksest välja, tema jälle aknast sisse. :) Võitluse tulemuseks ongi pits kahele köögirätile.\nMustrid leitud internetist. Huvilised võivad neid näha siin.\nVeel tahan teiega jagada üht väga head retsepti.\nSee retsept on pärit veel sellest ajast, kui mingist lõhest ega forellist poe lettidel ei osanud me isegi unistada.\nVõta 1kg väiksemat sorti kala (kilu). Puhasta. Ja pane umbes 24 tunniks marinaadi. Selleks läheb 1l vett, 5spl äädikat ja 5spl soola. Nüüd tee kalafileed (eemalda luud). Marinad on teinud oma töö ja luu eemaldamine läheb hõlpsasti. Laota fileed karpi kihiti sibularõngasega ja lisa iga kihi vahele ja väike tilk õli.\nNii, mõni tund külmkapis veel hoida ja võib sööma hakata. Musta leivaga...mmm...söö end katki.:lol:\nАвтор: Diana Tammann на 9:29 PM\nЯрлыки: kokkan, pits. heegeldamine


Kiirmood - Inditex, H&M, Fast Retailing jt - Investeerimine - Foorum - LHV finantsportaal\nKiirmood - Inditex, H&M, Fast Retailing jt\nTegu huvitava sektoriga, kus võib leiduda ka raskematel aegadel kasvuvõimalusi. Sektori kaks suurimat ettevõtet on Inditex (Zara) ja H&M. Huvitav on ka Jaapani ettevõte Fast Retailing (Uniqlo), mis üritab agressiivselt väljapoole Jaapani laieneda.\nKiire ülevaade kolmest ettevõttest:\nInditexil on 5400 poodi rohkem kui 81 riigis. Zara brändist saadakse 64% tuludest. Lisaks on veel Bershka, Massimo Dutti, Pull&Bear, Stradivarius brändid. Rõivastest valmistakse 49% lähedalolevates riikides (Hispaania, Portugal, Maroko) ja 35% Aasias.\nH&Mil on 2300 poodi rohkem kui 43 riigis. H&M bränd on keskmes. 75% rõivastest toodetakse Aasias.\nFast Retailing tegutseb 843 poega (181 väljaspool Jaapanit). Uniqlo bränd annab 85% tuludest. Teised brändid on Therory, Comptoir des Contoniers, Princess tam.tam, g.u. Rõivaid toodetakse Hiinas. Tegevjuht on Tadashi Yanai, kellel kuulub 27% ettevõttest.\n*FY lõppevad vastavalt H&M 11, 2012, Inditex 01.2013 ja Fast Retailing 08.2012.\nTulud regioonide lõikes*:\n*Inditex FY1H11, H&M FY3Q11 ja Fast Retailing FY11\nInditex ja H&M saavad enamuse tulude Euroopast. Siiani regiooni kehv makromajandus tuludele suurt tagasilööki ei ole andnud. Samas eelmise aasta lõpus hoogustus jaemüügi langus, mis on nähtav ka kiirmoe müüginumbrites. Nt Inditexi võrreldavate müügitulude kasv on kukkunud 2% yoy peale, mis on madalam varasemast ca 5% yoy kasvust. H&M võrreldavad tulud on juba negatiivsed. Fast Retailing näitab korralikku tulude langust Jaapanis, samas mujal maailmas tulud kasvavad.\nLaienemisplaanid on kõigil kolmel eelkõige Aasia suunal. Inditex toob lisaks Aasiale esile ka suured laienemisplaanid Euroopas. H&M panustab ka USA turule.\nAasias on kõige suuremad panused tehtud Hiinale, kus rõivaste müük per capita on viimaste aastatega mitmekordistunud. Inditex on Hiinas suurim tegija. Eelmisel aastal avas Inditex Hiinas 79 uut poodi. H&M plaanib sellel aastal siseneda Indoneesia ja Tai turule. Fast Retailing ootab kiireimat kasvu samuti just Hiinas.\nKasumimarginaalid on sektoris kõige paremad Inditexil ja H&Mil. Viimase ärikasumimarginaal on aga viimaste kvartaliteaga 17,5% juurde kukkunud. Ilmselt tehakse palju allahindlusi ja rõhutakse rohkem mahtude kasvule. Inditexi kasumimarginaal püsib stabiilsem (ca 21%). Fast Retailing tegutseb madalamate marginaalidega (ca 14%).\nMarginaalide seisukohast on positiivne, et puuvilla hind on aasta algusest rohkem kui poole võrra allapoole kukkunud. Kuna Inditex toodab enamus riietest Euroopas, siis puudub palgatõusust tulenev surve marginaalidele. H&M ja Fast Retailing toodavad aga Aasias, kus palgakasvu järsk tõus survestab ilmselt rohkem marginaale.\nValuatsioon on sektoris krõbe. Nii Inditexi, H&Mi kui ka Fast Retailingi eest tuleb välja käia umbes 20x kasumit. Fast Retailing plaanib 2015a EPSi kahekordistada. Inditexilt ja H&Milt oodatakse 2015a umbes 50% kasumikasvu. P/B on kõrgeim H&Mil (8), kellel on ka ROE kõrgeim (40%). Inditex kaupleb 5x raamatupidamislikku väärtus, koos 28% ROEga. Fast Retailing P/B on 4x ja ROE 20%.\nRiskide puhul peaks jälgima, kuidas eelmise aasta lõpus hoogustunud majanduslangus Euroopa tulusid mõjutab. Nt Inditexi varud olid 3Q seisuga 25% suuremad võrreldes aastatagusega (soojad ilmad sügisel võivad siin rolli mängida). Samuti on igal ettevõttel valuutakursi kõikumisest tulenevad riskid. Ebaõnnestuda võidakse ka laienemisel, mis on ilmselt Fast Retailingi suurim risk.\nEndale tundub esmapilgul kolmest kõige huvitavam Inditexi aktsia, mida oleks võinud muidugi 10a tagasi osta. Samas näib ettevõttel veel küllaga laienemisruumi. Lisaks olemasolevate ja uute poodide müügitulude kasvule omab potentsiaali ka online-poodide avamine, mida on hiljuti mitmel pool maailmas tehtud.\nFast Retailing oleks väga huvitav, kui nende laienemisplaanid realiseeruks. Samas korra on juba mujale maailmasse laienedes vastu näppe saadud ja võib-olla on ka seekord ettevõtte liialt optimistlik muu maailma tulude kasvu suhtes.\nSiit saab pikemalt lugeda, kuidas Fast Retailingule kuuluv Uniqlo bränd populaarsust kogub. Täitsa huvitav, kuidas nt müüjad kasutavad poodides Jaapanile omaseid kombeid - võtavad ja ulatavad kaarte kahekäega, vaadates kliendile silma jms.\nVõrreldes H&Mi ja Zaraga on Uniqlo rõivastel vähem stiile, kuid parem kvaliteet.\n“We have much fewer styles,” says Odake, “especially when you compare us with companies like H&M or Topshop or Zara. That’s the secret of why we can get better quality. We try to consolidate the fabric buys as much as possible. H&M sales are bigger, but we have bigger orders. We take huge quantities, and we have negotiation power.”\nUniqlo tegutseb ka New Yorki kuulsa poodlemise tänava Viiendal Avenüü suurimal ja kallimal müügipinnal - siit saab näha videot.\nH&M teatas täna kvartalitulemused (sept-nov):\nKasum aktsia kohta vastas konsensuse ootusele. Negatiivne üllatus oli marginaalide vähenemine, mis viitab ilmselt allahindlustele.\nH&Mi viimate kuude müüginumbrid on tugevad. Detsembris kasvasid müügitulud 13%. Võrreldavad müügituru suurenesid 4%. See on küll konsensuse poolt oodatust 2x parem, kuid jällegi jääb üles küsimärk, mil määral suurendas H&M jõulumüüki allahindluste abil?\nAktsia reageeris tulemustele 1,6% tõusuga ja kaupleb 228 SEKi juures.\nFast Retailing'u aktsia kukkus tulemuste peale täna ca 10%, kuna tulevikuprognoosid olid oodatust nõrgemad (selle aasta kasumiprognoos langetati 84,5 miljardi jeeni peale vs analüütikute ootus 87,5 miljardit jeeni). Väidetavalt jäi tulemus Hiinas, Lõuna-Koreas, UK’s ja USAs alla firma enda eesmärkidele. Q4’12 vs Q4’11 oli müügitulu kasv firmas +10,0%. Võrdluseks Q3’12 vs Q3’11 oli kasv +12,0% ja Q2’12 vs Q2’11 oli kasv +22,5%. Seega vahepealne väga kiire kasv on vähemasti praegu aeglustumas.\nUBS reageeris tulemustele kiiresti ja jõuliselt, langetades oma soovituse neutraalse pealt ’müü’ peale.\nInditexi esimese poolaasta müügitulu oodatust parem, EBITDA ootuspärane\n• 1H rev. EU8.1b, est. EU8.07b (+6% YoY; +10% ex currency)\n• 1H Ebitda EU1.62b, est. EU1.62b\n• Inditex 1H net EU928m, est. EU909.8m (951m in 2013H1)\n• 1H gross margin 57.6%, est. 58%\n• To distribute EU0.242 div p/shr Nov. 3\n• Sales in-store, online rose 10% Aug. 1 to Sept. 12\n• Online sales program on track for 2014


Tugev tuul räsis Rõuge kiriku torni katust\n12/02/2020 21:47:33 nojah\nAga seda kirikut peaks toetama kogukond.Teil ju on seal väga palju teinud kogukod.Lapsed käivad lähedal koolis.Ja minul oli au omal ajal isegi kirikus lauluproovi teha.Meie Rõuge kooli unustamute lauluõpetaja Heli Tepo juhendamise all.Kas tõesti olete nii abisaamatud.\n12/02/2020 22:31:12 ohjah\nEhk võtab kõvapoliitik selle ära parandada eneseupitamise kampaania raames vms. V-viha käes vaevleval vallavanemal pole ilmselt selletarvis aega ega tahtmist, hetkel. Kogukonnal on küll kama-kaks sellest pühakojast.\n12/02/2020 23:51:19 mugabe\nohjah, oled täitsa vunts. hästi öeldud, viisakamalt mõtet välja vingerdada vist hästi ei saagi. Aga kõvapoliitik kriba suure tähega muidu oleks ta tavaline kartuli Ott. Proual sajab nagunii vihm pidevalt ninna.\n12/02/2020 23:52:32 maalt\nVaene Peetrus, ta juba vana ka, ei näinud hästi kõrgelt ülevalt,kes sääl Rõuge vallas tigetsevad ja ajas vallamaja kirikuga segamini. Peetrus ei ole paha ja küll ta oma vea parandab ja need õiged tigetikud ka üles leiab või andis oma Karma poisile käsu sellega tegeleda. Eks me kuule ja näe,\n13/02/2020 00:02:01 mugabe\ntõsi ta on , isegi kui poseidon saabuks valda rahu looma oleks see ilmvõimatu ülesanne. aga kõik on häste , küla veere peal saab hallkardinali onn uueks.\n13/02/2020 14:04:27 kergitas kaabut\nJumal on aeglane,kuid õiglane.\n13/02/2020 14:28:01 Juuli\nLubatakse uut ja tugevamat tormi, tõmmake koormarihmadega kinni muidu kannab veel torni vallamajani välja\n16/02/2020 12:19:24 Vallakodanik\nMa küll ei saa aru, mida meie tubli Rõuge vald on halvasti teinud, et oodatakse juba Peetruse karistust. Äkki oskab mõni asja natuke lähemalt teadja/tundja meile siia kirjutada, milliste pattude eest on tarvis Rõuge valda ja tema tublisid juhte karistada? Kui nad teaksid mida kogukond nendelt tegelikult ootab, siis äkki saaksime hakkama ilma Peetrust appi kutsumata.\n17/02/2020 18:43:26 teine vallakodanik\nLoen ja imestan ja mõtlen, et milline peab olema inimese hing ja süda, et sellist paha inimeste kohta mõelda või välja öelda. Võimalik, et isegi inimeste kohta, keda isiklikult ei tunta. Ja seda siduda lausa kiriku torni tuulega. Ei ole mõtet oma halbade soovide ja mõtetega endale paha hinge lasta. Vallavalitsus teeb oma tööd hästi ja seda tööd, mida vallavalitsus peab tegema. Vallavalitsus pole maailmaparandaja ega kellegi isikliku elu korda sättija. Õnnestumisi ka Rõuge kogudusele ja kirikule kiiret korda saamist!


Politseimuuseumis saab tutvuda politseitööga : Õpetajate Leht\nPolitseimuuseumis saab tutvuda politseitööga\n11. sept. 2020 Risto Kukk ajakirjanik - Kommenteeri artiklit\nKohtueelse uurimise labor. Fotod: Eesti Politseimuuseum\nRakveres asuv Eesti Politseimuuseum (Tallinna 3) ei ole muuseum selle sõna klassikalises tähenduses, vaid pigem kogu pere teemapark, mis võimaldab igas eas külastajail omandada teadmisi politseitööst põneva ja kaasahaarava tegevuse abil.\nSA Virumaa Muuseumid koosseisu kuuluvas politseimuuseumis ei tule tunde väljapanekut imetleda ja tohutuid tekstimassiive lugeda. Siin saab omal käel ja nahal järele proovida, kuidas politseitööga seotud valdkonnad päris elus välja näevad.\nKahel korrusel on kokku kümme näitusetuba ja lastemuuseum, kus põnnid saavad pehmete mänguautodega õppida tundma liiklusmärke ja ohutu liiklemise põhimõtteid.\nPeamajas on igas toas midagi, mida on osalejatel võimalus ise proovida, katsuda ja kus giidi loodud situatsioone lahendada. Näiteks saab testida päris autos oma pidurdusreaktsiooni, sõita kaldteel, proovida väsimusprille, korraldada märul, katsetada fotorobotit, proovida selga politseiriideid ja tunda omal kehal eriüksuslase varustuse raskust, kavaldada üle valvesüsteemi, ronides laserkiirte vahel, võtta sõrmejälgi ja palju muud.\nKohtueelse uurimise laboris on võimalik osalejatel kehastuda CSI tüüpi kriminalistideks, lahates südant, silma, võtta mitmesuguseid proove ja tuvastada mõrvarelv.\nEriüksuse majas saab kehastuda eriüksuslaseks ning loetud minutite jooksul pahalasi kahjutuks teha. Samuti saab proovida täpsuslaskmist liikuvast politseiautost ning poseerida päris patrullmootorrattal.\n„Meie muuseumis saab külastaja osaleda politseitöös ning samal ajal avardada oma silmaringi köitvate faktidega,“ sõnas Eesti Politseimuuseumi direktor Andrus Eesmaa. „Gruppidele korraldame põnevaid mänge ja eriprogramme,“ rääkis ta ja lisas, et tänaval saab mõõta autode kiirust, lahendada mõrvamüsteeriumi, võistelda meeskondlikult politseitöös ja läbida eriüksuse rada.\nLisaks majale on muuseumil võimalusrohke sisehoov, kus pöörlevas autos saab tunda seda, mida liiklusõnnetuses üle katuse veerejad tunnevad, vaatamiseks ja katsumiseks on autod ja bussid. Ennast saab proovile panna osavusrajal ja ronimisseintel. Ei puudu ka laste politseijaoskond ja liikluslinnak.\nIsegi politseikopter on. Tõsi küll see ei ole päris, vaid on kopteri vähendatud koopia (valmistatud muuseumi eritellimusel päris kopteri jooniste järgi), kuid külastajatele pakub see reaalse kopterilennu kogemise tunnet. Kopter on kahekohaline ning seda on võimalik külastajal ise juhtida, katuste kõrgusele see ohutuse pärast küll ei tõuse, kuid maalähedase lennuelamuse saab küll.\nÕue uusimad eksponaadid on politsei- ja piirivalveameti annetatud patrullbussist poole suurema arestikambriga konvoeerimisbuss, kaalubuss ning politsei rollerid.\nNii jagub ohtralt uut ja põnevat ka neile, kes on varem juba politseimuuseumis käinud. Uued atraktsioonid on piisav põhjus uuesti tulla.\nTäpsem info muuseumi koduleheküljel www.politseimuuseum.ee.


Ola osteokondroos rahvavabaduste ravi, Algaja artroosi ravi\nHaigus on lihtsam takistada kui ravi, pidage meeles. Jalu konfiskeerimiste ennetamine Kodu ennetamine - vältida liigset füüsilist pingutust. Praegu tegelevad arstid uute, kõige tõhusamate ja kõige tõhusamate, mitte-taskukohaste meetodite väljatöötamisega käte erinevate haiguste raviks.\nAllikateadmised annavad vaieldamatu eelise patoloogia vastu võitlemisel.\nNäiteks rühm patsientide lisades arstide seassusus tasud - rasedad naised. Neil on tuimulisus sagedamini tunnistatud kaltsiumi puudumise tulemusel, halb enesetunnet on kergesti kõrvaldatud piimhappetoodete kasutuselevõtuga dieedile, kaltsiumi ravimite vastuvõtmisele.\nMassaaž on eriti kasulik siis, kui jalgade krambrite arendamise põhjus on tsirkulatsiooni ringis seisva. Massaaž annab terapeutiline toime Eemaldab pinge lihastest sõltumata tuimus arengu põhjusest. Ärge unustage harjutus.\nMõnel juhul võib terapeutilise võimlemine töötada imet. Tõhus treening, mis võimaldab näiteks eeskujuks: istuda põrandal, venitada jalad edasi, jõuda käte varbadesse, seejärel tõmmake sokid ise. Harjutus nõrgendab lihaste spasm. Massaaž on parem teha pärast antud treeningut, me ei laiene massaažiga Õuna äädikas Küte salv, alkohol.\nKohapeal, otse krambi puhul on lubatud treeningut teostada: aevastama kas proovige kükitama. Mõne aja pärast langetage jalad kas vastupidi, tõstke üles. Kiireloomuline sekkumine mõjutab vereringet - ringlus muutub. Tingimus märgatavalt paraneb. Teine oluline reegel : Toidu ringlussevõtt. Toidukompleks peab olema tasakaalustatud, terved, rikkalikud mikroelemendid, eriti kaltsiumi. Väga kasulik kefiir, piim, suvila juust, juustud ja hapukoor on väga kasulik.\nSeejärel segu on tüve. Meeles krundid, kus tekib krambid. Sageli tekkivate krampide puhul on protseduur võimalik iga päev enne oleku stabiliseerumist. Folk tervendajad väidavad, et sidrun peetakse parimaks vahendiks jalgade krampide vastu. Menetlus toimub õhtul enne magamaminekut. Jalad või Shin on ola osteokondroos ola osteokondroos rahvavabaduste ravi ravi sidrunimahlaga, sa ei pea mu jalast mahla pühkima, olgem kuivama.\nMenetluse kestus on vähemalt 2 nädalat.\nKui jalad krambid on soovitatav valmistada sinepiõli abil massaaži. Tavaline magnet aitab.\nSoovitatav on magnetit rakendada kohas, kus kramp tekib. Spasm kaob mõne hetkega. Rakendada tõhusalt alkoholi tinktuur lilla. Retsept Cooking Tinktuur: poole leedu pank Vala lilla, tihedalt võltsida. LILAC lilled üleujutatud alkoholiga, mis tahes alkohoolne jook - Naby puhkus pimedas kohas kaks nädalat. Siis tinktuurit korvaalasse hommikul ja õhtul. Toas võtta igal hommikul 2 teelaeva loodusliku mett, jooge kummeli puljong pärast pool tundi pärast söömist.\nRäägime ainult maitsetaimedest, mis on võimelised. Jalu konfiskeerimiste ennetamine Kodu ennetamine - vältida liigset füüsilist pingutust.\nKanda erakordselt mugavaid kingi. Soovitatav on regulaarselt teha suu massaaži, isegi kui krambid ei häiritud. Haigus on lihtsam takistada kui ravi, pidage meeles.\nEttevalmistuse retsepte on lihtne kasutada neid lihtne. Ärge unustage tervist tähelepanuta. Retseptidele tuginedes parim vahend Sobib ola osteokondroos rahvavabaduste ravi. Krambulik riik on paljudele teada. Reeglina on sellega lihaste spasmid ja inimene tunneb tugevat valu. Iseloomulikud sümptomid ja krambi juhtumi tunnused inimestel puhkuse ajal ja tegevuse täitmisel. Kõige tavalisemad provotseerivad tegurid kaaluvad ebamugavat kehahoiakut une või pika viibimise ajal samas keha asendis, raske koormus lihastele pikka aega Ja seljas ebamugav kingad.\nSellise rünnaku vabanemiseks peaksite konsulteerima arstiga. Ta diagnoositakse ja määrab tõhusa ravi. Lisaks saate kasutada täiendavaid ravimeid kodus. Massaaži jalad. Paljud mõistavad, et selline ravi võimalus on üsna tõhus ja kasulik, eriti kui alumiste jäsemete krambi põhjus on vereringe stagnatsioon. Tuimus saab tabada lihaseid kogu keha, nii massaaž on kasulik. Reeglina viiakse see läbi pärast meditsiiniline kehaline kasvatus Kasutades mis tahes soojendamisvahendi ajal protseduuri ajal.\nSee võib olla salv, geel või tavaline õuna äädikas. Sellel on soojenemine. LFC klassid ja laadimine. Paljud inimesed ei usu seda, vaid füsioteraapia Loob tõelisi imet. Seal on suur hulk tõhusat ola osteokondroos rahvavabaduste ravi kasulikud harjutused See võimaldab teil ravida krambid jalgade lühikese aja jooksul.\nNäiteks võtke seepõrandal istuv settental, nii et jalad oleksid ettepoole venitatud. Sõrmed peavad haarama sokke ja ola osteokondroos rahvavabaduste ravi üle. Sarnane füüsiline kultuur võimaldab teil nõrgendada lihaste spasmi.\nLisaks soovitavad eksperdid oma patsientidel, kellel on sagedased krampe, et pöörata tähelepanu toidule. Ilma reeglite ja nõueteta, menüü peaks olema maksimaalselt tasakaalustatud, täis tervisliku toiduga rikkaliku mikroelementide ja vitamiine. See kehtib eriti kaltsiumi kohta. Kui inimene armastab palju magusat, siis saab seda asendada meega. Aga ainult siis, kui sellele tootele ei ole allergiat.\nÄra unusta puuvilju ja köögivilju, kus on täis looduslikke vitamiine. Vältige kasutamist või vähendada summat rasvatoit Dieedis. Ola osteokondroos rahvavabaduste ravi kehtib ka praetud ja ägeda toidu suhtes. Selline toitumine on maitsv, kuid kaugel kasulik.\nRetseptid Ravi krambid suure edu viiakse läbi abiga folk õiguskaitsevahendeid. Seal on palju võimalusi, millel on efektiivne ja tõhus mõju spasmi lihastele: Õli tinktuur koos Laureli lehega.\nOn vaja võtta g peamist komponenti ja g õli. Võite normaalne päevalille, samuti oliiviõli või voodipesu.\nBay leht on hästi purustatud, lisage talle õli ja lahkuge pimedas kohas 2 nädala jooksul. Pärast segu kujutamist ola osteokondroos rahvavabaduste ravi vaja pingutada ja määrida kehaosad, kus krambid on kõige sagedamini häiritud, isegi kui see on tavalised jalad.\nKui spasmid on liiga sageli murettekitavad, on võimalik kasutada sellist rahvaparandust, kuni olukord stabiliseerib ja sümptomid ei tagastata. Uskuma folk tervendajadsiis kõige rohkem tõhus vahend Jalade krampide vastu on kõige lihtsam sidrun.\nReeglina kasutage toodet enne magamaminekut. Määrige kohti, kus spasmid tekivad sageli mahl, nii et ta sõitis ennast, ei ole vaja seda pühkida. Ravi käigus on 2 nädalat. Nagu eespool mainitud, aitab massaaž krambid väga hästi.\nSellisel juhul saab seda teha sinepiõli abil. Rünnaku ajal saate kasutada tavalist magnetit, eemaldab see minuti jooksul krampe. LILAC alkoholi tinktuur on krampide folkivahend.\nMeditsiini valmistamiseks on vaja mahutavus g, täitke lille kroonlehed ja lisage neile alkoholi. Reeglina kasutatakse selle jaoks tavalist alkoholi või viina.\nJätke saadud segu kaks nädalat pimedas kohas. Pärast seda, kui olete selle õhtul ja hommikul caviar jalad. Hoidke horisontaalse riba valu võimalik toime tulla jalgade krambid ja sellised folk õiguskaitsevahendid loodusliku mesi. Joomine see igal hommikul 2 h. Ja ka 30 minutit pärast sööki, süüa kummelite keetmist. Veel jacksonil on liigesed populaarne toode ola osteokondroos rahvavabaduste ravi kasutatakse krampide ravis, on mädarõigas.\nKüpsetamiseks peate võtma root, umbes grammi ja peske neid põhjalikult, siis puhtana.


Ausalt: kes Saku Läte täna on? Saku Läte\nAusalt: kes Saku Läte täna on?\nSaku Läte on oma aastate jooksul pidevalt arenenud ja muutunud. Saku Läte ei ole enam see ettevõte, kes ta oli 10 aastat tagasi. Alustades juba sellest, et aastal 2011. valmis meil uus tootmishoone ja päris enda „kodu“ ehk ehitasime enda maja.\nEttevõttele annavad näo tema töötajad, kliendid, koostööpartnerid ja omanikud.\nSaku Läte on pereettevõte eesotsas hr. Jaan Põldmaaga ja tema väimees hr. Andrei Pavloviga. Saku Lätel on ka Läti-versioon Venden SIA. Mõlemal ettevõttel on oma tootmishoone. Venden toodab lisaks ka väikepudeleid (0,33l; 0,37l; 0,5l; 0,75l; 1,5l). Saku Läte toodab hetkel ainult suurpudeleid (18,9l). Samas, meie käest on võimalik osta ka Vendeni väikepudeleid.\nSaku Läte toodab enda joogivett Saku vallas. Me oleme hetkel ainukesed suurpudelitootjad, kes tarnivad vett üle Eesti sh saartele. Meil on 5 ametlikku esindust: Saku ehk Tallinna esindus, Jõhvi esindus, Pärnu esindus ja Tartu esindus. Saartel esindab meid Uptrend Teenused.\nMillised on Saku Läte suurimad muutused võrreldes algusperioodiga?\nKaasaegne tootmishoone. Aastal 2011.rajasime uue tootmishoone, uue laopinna koos uue kontorihoonega Saku vallas.\nKvaliteetne joogivesi ja kvaliteedi kontrollimine. Kuidas see käib?\nKvaliteetse tootmisprotsessi tagab Saku Läte OÜ enesekontrolliplaan, kus on kirjeldatud igapäevased joogivee tootmisega seotud ohud ning toodud välja tegevused nende ohtude kontrolli all hoidmiseks.\nSaku Läte OÜ enesekontrollisüsteemi toimivust ja vastavust seadusandlustele kontrollib kaks korda aastas riikliku järelevalveameti, Veterinaar- ja Toiduameti, toiduohutuse järelevalveametnikud. Lisaks jälgib regulaarselt meie tegevust Terviseameti ja Keskkonnaameti inspektorid.\nIgapäevaselt kontrollib toodetava joogivee kvaliteedinäitajate vastavust piirnormidele Saku Läte OÜ tootmisjuht.\nIgakuiselt teostab riiklikult akrediteeritud Terviseameti Kesklabor kontrolli nii põhjaveele, kui ka valmistootele.\nJookide täislahenduse pakkumine nii äriklientidele (kui ka eraklientidele). Mida see endast kujutab? Saku Läte pakub võimalust tellida kõik vajalikud kontorijoogid ühest kohast sh kohv (Saku Läte kohvioad), kohvitooted (piim, suhkur, segamispulgad, topsid jpm), tee, maitsevesi väikepudelites, looduslik mineraalvesi väikepudelites, siirupid jms. Lisaks rendime JURA espressomasinaid, Necta Solista kohvimasinaid ja meie grupi arendatud CoolTouchi puutetundlikke veejahuteid. Saku Läte pakub veel väga palju lisavõimalusi ja lahendusi. Neid ei jõua isegi ära loetleda.\nOn üks huvitav fakt, mida kliendid võib-olla ei pruugi teada. Kõik meie edasimüüdavad lisatooted (lisaks enda toodetud joogiveele) peavad olema väga kvaliteetsed. Sellepärast oleme valinud enda sortimenti ainult parimaid tooteid, mida oleme väga põhjalikult kaalunud nt. Dilmahi tee, Giffardi siirupid, JURA espressomasinad.\nMeeskond! Meie meeskond on väga ühte hoidev. Meil toimuvad aasta jooksul väga huvitavad ja erilised motivatsiooniüritused igale osakonnale (lisaks traditsioonilistele suvepäevadele ja jõulupeole).Milline on Saku Läte tööandjana minu silmade läbi?\nSaku Läte on täna ettevõte, kus on väga hea ja motiveeriv töötada. Sellel on suur roll ka juhtidel, kes on toetavad ja hoolivad töötaja suhtes.\nSaku Läte on veel väga paindlik tööandja. Meil on võimalus vajadusel kodus tööd teha.\nHaiguse korral maksab Saku Läte esimestel päevadel 50% ulatuses töötasu kinni.\nJuhtidel on igat töötajat võimalik tunnustada tema hea töö eest.\nHuvitavad üritused, mis on erinevad klassikalistest ettevõtmistest (nt. motivatsiooniüritused).\nVõimalus osa võtta ühiskonda toetavatest tegevustest nt. istutame puid koos.


About | Kinnisvara\nVipCity OÜ pakub suurt valikut teenuseid kinnisvaravaldkonnas:\nVõlgadega kinnisvara kiire väljaost,\nAitame teil kinnisvara müüa või vahetada lühikese tähtaja jooksul.\nTänu meie püsipartneritele on saadaval järgmised teenused:\nKinnisvara hindamine lühikese tähtaja jooksul.\nProfessionaalne fotograaf sõidab objektile.\nVõimalus tellida meie alltöövõtjatelt korteri või maja täisvalmis remont.\nEhitame erinevates stiilides – klassikalisest kõrgtehnoloogiliseni. Valime teie vajadustele vastavad ehitus- ja viimistlusmaterjalid. Valmistame efektseid nišše ja riiuleid LED-valgustusega, mis lisavad interjöörile isikupära.\nAkende ja uste asendamine, projekti alusel ümberplaneerimine, kõik viimistlustööd.\nMeil on suured kogemused ilusate ja funktsionaalsete ruumide loomisel. Individuaalne lähenemine igale kliendile, keskendudes tema huvidele ja soovidele. Läbipaistev ja arusaadav hinnakujundus.