Кліща, що присмоктався необхідно обов’язково витягти. Чим довше він перебуває під шкірою, тим більше шкоди завдасть. Витягати комаха з тіла необхідно обережно, дотримуючись певних правил, так як при цьому є ризик, що черевце шкідника деформується і частина залишиться на місці укусу.\n1 Якої шкоди завдає кліщ-паразит?\n2 Огляд способів вилучення паразита\n2.1 Застосування нитки і пінцета\n2.2 спеціальний викручіватель\n2.3 застосування шприца\n2.4 Масло в якості засобу для вилучення паразита?\n3 Подальші дії після вилучення паразита\n3.1 У тілі залишилася головка паразита – що робити?\n4 Помилки під час вилучення паразита\nЯкої шкоди завдає кліщ-паразит?\nВиявивши на шкірі кровоссальні комаха сімейства павукоподібних, його потрібно витягти. При контакті з паразитом зростає ймовірність зараження небезпечними захворюваннями. Кліщі переносять бореліоз, кліщовий енцефаліт, різнотипні лихоманки та інші небезпечні захворювання, навіть паразитарного характеру. Однак якщо комаха не небезпечно (в слині відсутні хвороботворні мікроорганізми), його все одно слід прибрати з тіла, так як є присутнім ризик нагноєння ранки.\nПісля укусу може статися зараження кліщовим енцефалітом, туляремією, геморагічної лихоманки.\nОгляд способів вилучення паразита\nКоли вирішується питання, як витягнути кліща у людини, потрібно розглядати тільки ті методи, при яких ризик пошкодження комахи мінімальний. Використовують пінцет або звичайну нитку, шприц і спеціальні пристосування (викручівателі). Крім того, витягти кліща можна за допомогою рослинного масла, спирту. Однак останній метод має істотні недоліки.\nЗастосування нитки і пінцета\nТакий спосіб використовувався ще до появи спеціальних пристосувань, створених, щоб легше і швидше витягати паразита з тіла людини. Якщо під рукою виявилася нитка, потрібно переконатися, що вона досить міцна. На кінці відрізка роблять невелику петельку, яку потім накидають на шкідника. Важливо проконтролювати, щоб петля опустилася нижче черевця комахи і розташувалася поруч з хоботком.\nТягнути потрібно поступово, без ривків і з зупинками, надаючи тварині можливість відчепитися самому\nНитка затягується, тільки після цього можна витягнути паразита, направляючи нитку перпендикулярно шкірних покривів.\nНе можна тягнути зі значною силою, різких рухів теж не потрібно здійснювати. Видалення кліща виробляється поступово. У деяких випадках при такому способі комаха починає самостійно вибиратися з-під шкіри.\nВирішуючи питання, як видалити кліща, допускається задіяти пінцет. В даному випадку важливо правильно захопити паразита. Це необхідно робити між шкірою людини і головою шкідника. Висмикувати його, схопивши за черевце не можна, так як при цьому є ризик деформувати комаха. Далі, потрібно викрутити кліща, здійснюючи рухи у напрямку проти годинникової стрілки. Для цього достатньо декількох оборотів. Щоб все зробити правильно, краще попередньо подивитися відео.\nЗахоплення робити між головою і черевцем комахи. Потім кліща акуратно підтягують, обертаючи навколо його осі.\nЦе пристосування створено з урахуванням анатомії кліща. Зовні викручіватель нагадує невеликий обценьки. Пристосування заводять так, щоб паразит виявився в прорізи. При цьому тиск на шкідника мінімальне. Це означає, що вивести його можна без пошкоджень.\nВикручіватель схожий на маленький обценьки. Гачки різних розмірів, для зняття великих і маленьких кліщів.\nВикористовуючи викручіватель, теж виробляють обертальні рухи у напрямку проти годинникової стрілки. Прибирати паразита можна за допомогою пристосувань різних розмірів. Деякі користувачі виготовляють саморобні аналоги з ложки, пластин тощо.\nЗачіпають комаха гачком так, щоб він опинився між зубами, і акуратно «викручують» зі шкіри.\nПереймаючись питанням, як можна швидко видалити паразита, допускається розглядати підручні засоби, наприклад, шприц. Для цього достатньо ємності 2 мл. Однак найкращим варіантом є інсуліновий шприц. Необхідно обрізати ділянку, на якому кріпиться голка.\nВажливо проконтролювати, щоб отримана кромка була рівною. Це забезпечить максимальне прилягання шприца до поверхні шкіри.\nГотове пристосування встановлюють в місці, де встиг присмоктатися шкідник. Його можна видавити, відтягуючи поршень шприца у напрямку догори від шкірних покривів. Утворився в порожнині трубки вакуум посприяє виштовхування комахи.\nЩільно притискаючи, де виявлений кліщ. Відкачати повітря, що сталася в трубці вакуум виштовхне паразита з ранки.\nМасло в якості засобу для вилучення паразита?\nРаніше люди часто використовували цей метод. Принцип його дії простий: на уражену ділянку, де знаходиться присмоктався кліщ, капають трохи масла. Речовина перекриває дихальні органи паразита, і він витягує хоботок зі шкіри господаря. Однак в деяких випадках комаха не поспішає віддалятися.\nЄ й інші недоліки даного методу:\nКоли перекривається дихальна система кліща при контакті з рослинним маслом, він гине. Дістати його цілком не вийде, зростає ймовірність, що частина тіла залишиться під шкірою. Це призведе до інфікування і нагноєння ранки.\nПаразит лякається і вихлюпує слину, а також вміст травної системи в кров людини. Подібна реакція сприяє прискоренню процесу зараження.\nПодальші дії після вилучення паразита\nВирішуючи, як правильно витягнути кліща, слід дізнатися, що потрібно робити після того, як комаха було вилучено. Його рекомендується відразу віднести в лабораторію, яка займається подібними дослідженнями, щоб визначити, чи був паразит заражений інфекціями.\nЦе необхідно зробити, поки витягнуте паразит ще живий. Для продовження життя комахи поміщають в банку, розташувавши на зволоженою ватці. Якщо шкідник витягнутий в повному обсязі, на дослідження його не приймуть. З цієї причини важливо заздалегідь дізнатися, як правильно видалити кліща.\nПомістіть кліща в баночку або іншу закриту ємність, покладіть туди бінтік, змочений у воді.\nУ тілі залишилася головка паразита – що робити?\nНеобхідно обробити уражену ділянку антисептиком. Це дозволить знезаразити ранку і знизить імовірність інфікування, а також нагноєння. Що залишився хоботок або голова паразита не становлять небезпеки для людини. На цій ділянці може утворитися невеликий гнійник.\nЧерез нетривалий відрізок часу хоботок паразита вийде сам. Необережне викручування зазвичай призводить до того, що під шкірою залишається частина комахи. Знімати, виколупувати його самостійно не можна. На ураженій ділянці іноді виникає алергічна реакція.\nЗамислюючись над питанням, як витягнути кліща в будинку, потрібно подбати про дезінфекцію ранки. Після контакту зі шкідником, миють руки з милом. Потім необхідно змастити шкіру на місці укусу антисептичним засобом. Використовують спирт, перекис водню, діамантовий зелений, розчин йоду.\nДобрі поради: Витягуємо кліща в домашніх умовах\nПомилки під час вилучення паразита\nВирішуючи, як швидко витягти кліща, часто люди розглядають способи, які категорично не можна використовувати при спробі витягнути кровоссальні комаха.\nВикористання агресивних рідин: гас, скипидар, бензин, оцет.\nШвидке вилучення, при цьому зазвичай роблять різкі рухи. В результаті витягнутий кліщ буде деформований, його хоботок або голова залишиться під шкірою людини.\nМетод видавлювання голими пальцями. Даний метод неефективний і зазвичай призводить до пошкодження комахи.\nЗамислюючись, як зняти кліща або дістати застряглу під шкірою голову комахи, іноді використовують голку, расковирівая шкірні покриви. Цього робити не можна, так як результатом буде прискорення інфікування людини.\nТеоретично можна витягнути кліща за допомогою рослинного масла, однак, цей спосіб призводить до погіршення стану пацієнта в результаті випліскування комахою зараженої слини в кровоносну систему.\nНерідко виникає питання, чому не можна тиснути кліща, що присмоктався, як його витягти безпечно? Якщо тиснути на шкідника, його тіло деформується і в ранку, знову ж таки, потрапляє інфекція з слини і травної системи комахи.\nЗ огляду на всі розглянуті особливості кровоссального шкідника, рекомендується вибирати найбільш безпечні для комахи і людини методи. Важливо зберегти кліща цілим, витягуючи його хоботок і голову разом з тільцем.\nЯк правильно витягнути кліща у людини в домашніх умовах Ссылка на основную публикацию


Потові залози - закупорка, запалення, видалення\nukrProMedic.ru » Різне » Органи людини » Потові залози\nПотові залози являють собою невеликі нерозгалужені структури трубчастої форми, чиє завдання в організмі людини та інших ссавців полягає у виробленні та виділення поту на шкірну поверхню.\nЛюдський організм налічує близько 2-2,5 мільйонів потових залоз, розташованих по всьому тілу нерівномірно: їх щільність на квадратний сантиметр шкіри може варіюватися від 45-400 елементів. Найбільша щільність потових залоз спостерігається на підошвах ніг, тильних поверхнях кистей і стоп, шкірі долонь. Зокрема, потові структури не зустрічаються на голівці статевого члена і крайньої плоті у чоловіків, а також на внутрішній стороні великих і малих статевих губ, клітора у жінок.\nБудова потових залоз досить просте: вони складаються з секреторних клубочків, що залягають на різній глибині в підшкірно-жирової клітковини і більш глибоких шарах дерми і вивідних проток.\nВиділяють два принципово відмінних один від одного виду потових залоз:\nЕккрінние (екзокринні) потові залози;\nАпокріновие потові залози.\nЕккрінние або малі потові залози на 99% складаються з води, 1% структур містить органічні і неорганічні речовини, що дають поверхні шкіри кислу реакцію. Загальний обсяг поту, вироблений еккріннимі залозами, регулюється гормональної та нервової системою і залежить від щільності потових залоз і інтенсивності їх роботи. В середньому, екзокринні потові залози людини виділяють близько 250-800 мл поту в день.\nЕккрінние потові залози сприяють підтримці стабільної температури тіла, а також виведенню токсинів і шкідливих речовин з організму. Вони відповідають за створення на поверхні шкіри гідро-кислотно-ліпідної плівки - натурального зволожуючого фактора, що попереджає всихання шкіри.\nАпокріновие потові залози розташовуються, переважно, в пахвових западинах, на крилах носа, повіках, в області статевих органів. Вони не беруть участі в процесах терморегуляції, однак, здатні реагувати на стрес за допомогою в`язкого секрету, що володіє специфічним запахом, який утворюється за рахунок злиття жиру і холестерину. Функція потових залоз даного типу - регулювати сапрофітну мікрофлору епідермісу, попереджаючи виникнення запалень шкіри.\nВважається, що саме секрет апокрінових потових залоз збудливо діє на представників протилежної статі - тому їх ще називають залозами статевого запаху.\nПік активності роботи апокрінових потових залоз спостерігається в підлітковому віці, а в міру дорослішання людини - слабшає.\nВідео: How do the sweat glands / Як працюють потові залози\nРозрізняють декілька функцій потових залоз людини. До них відносяться:\nПотовиділення або реалізація захисної функції потових залоз;\nТерморегуляторного потовиділення. Досягається за рахунок випаровування поту з поверхні шкіри;\nПсихогенне потовиділення. Має принципові відмінності від терморегуляторного, так як воно виникає тільки в разі психічного напруження і після ліквідації подразника моментально припиняється. Як правило, має локальний характер, утворюючи на долонях, підошвах ніг, пахвових западинах, деяких ділянках особи;\nКрім того, потові залози підтримують функцію виділення організму, звільняючи його від ряду токсичних продуктів метаболізму.\nБільшість патологій, пов`язаних з роботою потових залоз обумовлені наявністю в організмі людини супутніх захворювань. Виділяють такі порушення даного органу як:\nАнгідроз - відсутність потовиділення. Дане захворювання обумовлена або недостатньою активністю потових залоз, або неповноцінним розвитком нервових елементів. Ангідроз є одним із синдромів гострої форми раку легкого.\nОлігогідроз - захворювання, що має з ангідрозом спільне коріння: воно характеризується недостатнім виділенням поту і проявляється, найчастіше, в літньому віці за рахунок старіння шкіри.\nГіпергідроз - хвороба підвищеного потовиділення. Вона має загальний і локалізований види. Загальний гіпергідроз проявляється безконтрольним виділенням поту по всій поверхні тіла, локалізований характеризується підвищеною пітливістю окремих частин тіла - пахвових западин, долонь, підошов ніг. Гіпергідроз спостерігається у людей, які страждають базедової хворобою, туберкульозом, неврастенію, псоріаз і нейродерміт.\nОсмідроз - хвороба, яка характеризується неприємним запахом, обумовленим розкладанням поту під впливом деяких бактерій. Осмідроз може бути викликаний ендокринними порушеннями, підвищену пітливість, попрілостями, недотриманням особистої гігієни.\nГидраденит (запалення потових залоз) - захворювання, яке в народі називається «сучьім вим`ям». Характеризується гнійним запаленням потових залоз в пахвових западинах, області статевих губ і заднього проходу. Симптоматика гидраденита така: в підшкірно-жировому шарі з`являється невелике і хворобливе ущільнення, яке в подальшому збільшується. Шкіра в ураженому місці червоніє, набрякає, з`являється пухлина, яка, при розтині, виділяє значну кількість гною.\nВідео: Малишева Про потових і сальних залоз. Правила Догляду\nПричинами гидраденита можуть бути гормональні порушення організму (особливо, в період клімаксу), а також закупорка потових залоз, обумовлена попрілостями, саднами, бактеріальною інфекцією (стрептококами, стафілококами), частим використанням антиперспірантів, недостатньою гігієною шкіри.\nНебажана для організму закупорка потових залоз може бути відвернена за рахунок зміцнення імунітету, нормального питного режиму, дотримання особистої гігієни, відмовою від антиперспірантів, що містять алюміній і цинк на користь звичайних дезодорантів.\nПід видаленням потових залоз розуміється хірургічна операція, покликана стабілізувати процес потовиділення у людей, які страждають гіпергідрозом.\nРозрізняють декілька способів лікування гіпергідрозу хірургічним способом:\nЕндоскопічна симпатектомія. Дана процедура полягає у введенні через невеликий прокол на спині або грудей людини трубки з відеокамерою, за допомогою якої хірург визначає ділянку, «винний» у посиленому потовиділенні і перерізає відповідний симпатичний стовбур;\nЛіпосакція потових залоз. Видалення потових залоз здійснюється шляхом введення в підшкірно-жирову клітковину канюлі - порожнистої голки, яка як би відсмоктує потові залози;\nКюретаж. На ділянці підвищеного потовиділення робиться невеликий розріз, після чого під впливом місцевої анестезії, відбувається вишкрібання потових залоз за допомогою спеціальних інструментів.\nВидалення потових залоз- це радикальний метод вирішення проблеми підвищеного потовиділення, результат якого зберігається на все життя.\nЕкстрамаммарная хвороба педжета\nПотові залози - системи організму (гістологія)


Як навчитися танцю живота | BellyDance\nСамостійно освоїти основи східної пластики майже неможливо. Це під силу тільки професійним танцюристам. Багато руху настільки складні, що піддаються новачкам лише після кількох місяців наполегливих тренувань.\nДуже важливий момент в навчанні східним премудростям — комфортна невимушена обстановка, де можна розслабитися і повністю віддатися запальним східним ритмам. Досвідчений тренер пояснює нюанси виконання складних елементів, показує приклади.\nБазові руху для початківців\nЯкщо уважно придивитися до танцівниці, то можна помітити, що кожна частина тіла рухається в різному ритмі і напрямках. В цьому і полягає «гіпнотичний» секрет танцю. Ноги перебирають хитромудру хода, стегна описують коло, живіт ходить хвилями — при цьому сама виконавиця може навіть не рухатися з місця.\nБазові рухи танцю живота для початківців включають в себе хвилі, вісімки, качалки, кола, арки, удари і трясіння. Кожен елемент відпрацьовується спочатку окремо. Вчити зв’язки танцю живота краще починати після освоєння хоча б 3-4 основних рухів.\nРобити розминку можна теж в східному стилі, покроково виконуючи окремі елементи, починаючи від плечей і рук, переходячи до шийних м’язів, грудей, черевного преса, стегон і ніг.\nПочинається Bellydanceс роботи руками, які в танці завжди рухаються в різних напрямках, імітуючи пластику зміїного тіла:\nПочніть з вправи «Хвиля». Розведіть руки в сторони, зробіть так, щоб лікті і зап’ястя знаходилися в полусгібе, долоні дивилися в підлогу. Здійснюйте рух від плеча у напрямку до кистей, плавно скидаючи коливання.\nІмітуйте махи пташиного крила, від плеча до кистей.\nОпустіть руки вздовж тіла, з цього положення повільно підніміть їх вгору, схрестивши кисті над головою, утворюючи букву «о».\nЗавершіть роботу з руками вправою «Змійка». Витягніть кінцівки перед собою, починайте рух від плеча до кистей, що імітує змію. Права і ліва рука повинні рухатися асинхронно.\nСередня частина тіла\nНаступний комплекс вправ спрямований на роботу з грудними м’язами і черевним пресом:\nНе забувайте, що при цьому ноги, корпус, голова і руки повинні бути статичні. Починайте рух грудною кліткою по траєкторії «V» на рахунок 4, з різким викидом вгору. При цьому груди піднімається і опускається, за рахунок плечей і прогину спини.\nСпробуйте освоїти скручування і тряску, рухаючи грудьми по параболі.\nЗавершіть комплекс вправою «Вісімка»: тіло нерухомо, груди і плечі обертаються по черзі, описуючи цифру «8».\nМайже всі нижні елементи в bellydance мають одну особливість: при їх відпрацюванні верхня частина тіла не повинна рухатися. Короткий опис:\nПочинайте елементи стегнами з вправи «Арка»: одну ногу залиште в стані спокою, стопу притисніть до підлоги. Витягніть робочу кінцівку вперед з опорою на полупальци, коліно злегка зігніть. Описувати стегном «підкову» від низу до верху або зверху вниз.\nРухайте поперемінно правим і лівим стегном вгору і вниз з чіткою фіксацією кожного переходу.\nПоставте ноги на ширині плечей, щоб обидві стопи були на підлозі. Верхня частина тіла повинна бути нерухома. Починайте стегнами, задіюючи сідниці, описувати цифру «8». Можете виконувати дії з прямими ногами або злегка зігнутими в колінах. Також спробуйте робити вісімку вгору і вниз, стегнами поперемінно описувати «арки».\nПостарайтеся, щоб плечі і стопи залишалися нерухомими. Починайте працювати стегнами і животом, описуючи коло паралельно підлозі.\nПредыдущая записьНазад Основи танцю живота для початківців: рухи та елементи, розминка, користь для жінок\nСледующая записьДалее Аксесуари та одяг для танцю живота


Ботанічна характеристика портулаку городнього » Унікальні поради городникам. Грядки своїми руками.\nПортулак городній - Portulaca оlеracea L. - Однорічна рослина з сімейства портулакових (Porfulacaceae). Надземні пагони м'ясисті, довжиною 10-30 см, зазвичай розпластані по грунті, але іноді бувають висхідними і навіть прямостоячими. Стебла майже від заснування гіллясті. Листя чергові, лише верхні можуть бути майже супротивними, лопатчатие, довжиною 1 - 3 см і шириною до 1 см, сидячі. Квітки портулаку городнього дрібні, розташовані поодинці або пучками по 2 - 3 в розгалуженнях стебел або в пазухах листків. Оцвітина подвійний, п'ятичленних, пелюстки жовті, ледь перевищують по довжині чашолистки. Тичинок в кожній квітці 8 - 15. Товкач з 3 - 6-роздільним стовпчиком і довгими рильцями. Плід - куляста або яйцеподібна коробочка діаметром 5-6 мм. Насіння темно-коричневі, ниркоподібні. Цвіте і плодоносить з червня до осені.Портулак городній поширений в Євразії. У Росії дикорастущим він зустрічається лише на півдні європейської частини і на Північному Кавказі. Росте на полях (переважно поливних), городах, у садах, виноградниках, на покладах, пустирях, піщаних відкладеннях в річкових долинах. На Кавказі розлучається на городах як овочева рослина. У Росії культура портулаку не набула поширення, однак окремі любителі вирощують його.\nГосподарське використання портулаку городнього\nПортулак городній - харчова та лікарська рослина. Використовують в їжу і для приготування ліків надземні пагони (траву), рідше вся рослина цілком, але при цьому необхідно ретельно вимити коріння. У портулак містяться білки, цукру, кислоти, у тому числі до 300 мг аскорбінової кислоти (вітаміну С), а також каротин (провітамін А), вітаміни В1, В2, Е, РР, солі кальцію, калію, магнію, марганцю та інші поживні і біологічно активні вещества.Портулак вживають у їжу в салатах, як гарнір до гострих страв, як спеції для супів. Їдять як свіжий, так і маринований продукт.\nЛікарське значення портулаку городнього і способи лікувального використання портулаку городнього\nЛікарські гідності портулаку городнього були відомі вже в стародавні часи, про що можна дізнатися з дійшли до нас творів Гіппократа, Плінія та інших учених.Древніе єгиптяни вирощували портулак і вживали в їжу. Він зображувався у них в ієрогліфах. Є припущення, що в ієрогліфах про нього згадують під назвою «Макха-мака». Дослідник Шелл знайшов ассірійські історичні матеріали, серед яких були і рецепти для лікування різних хвороб портулаком. Лікарі Стародавньої Греції Теофраст, Гіппократ і Пліній досить часто застосовували портулак при різних захворюваннях, в тому числі при головних болях, кон'юнктивітах, геморої, кровохаркання, проти глистів та при захворюваннях желудка.У арабів, які називали його «благословенним овочем», існує легенда, ніби Мохаммед (Магомед) одужав від ран на ногах, завдяки дотику до портулак при ходінні по полю.Одін з арабських лікарів Ібн Ель-Бентер вживав портулак при лікуванні захворювань печінки, нирок, шлунка, а також при діабете.В середні століття портулак використовувався як кровоспинний засіб при кровохаркання і гемороїдальних кровотеченіях.В старовинних російських лікарських порадниках вказується, що при сонячному ударі і скорбуті прикладали примочки з соку портулака.В наш час з лікувальною метою застосовуються трава (стебла, листя, квіти) та насіння. Траву заготовляють в червні - вересні, насіння - у серпні - сентябре.С лікувальною метою іноді використовують і сік надземної частини рослини, який приносить користь при нефриті, пієлонефритах, циститах, а також при гонореї, трихомонадних кольпітах, сифилитических ураженнях суглобів, дизентерії, укусах змій і насекомих.Свежій сік портулаку городнього готується з надземної частини рослини і призначається всередину свіжим по 1 столовій ложці 3 рази на день до еди.Прі імпотенції застосовують настій портулаку городнього (1 столова ложка сухої трави на 200 мл окропу. Настоювати 1 годину при кімнатній температурі, процідити). Пити по 2 столових ложки 3 - 4 рази на день.Для лікування Белей соком портулаку користуються наступною методикою: 40 г свіжої трави настоюють 2 години на 200 мл води. Потім сік віджимають і додають у нього 2куріних білка. Суміш підігрівають. Отриманий склад випивають протягом дня. Курс лікування - 7 - 10 днів.При виразковий коліт вживають відвар: 1 столова ложка сухої трави на 200мл окропу. Кип'ятити 10хв. Настоювати 2 години, процідити. Приймати по 1 - 2 столових ложки 3 рази на день.Свежіе листя портулаку городнього прикладають до місць укусів бджіл і до опухолям.Отвар: 1 столову ложку свіжої трави на 1 склянку холодної води. Кип'ятити 10хв. після початку закипання. Наполягати, укутавши, 2 години, процідити. Приймати по 1 - 2 столових ложки 3 - 4 рази на день при артритах.При артриті сифилитическом роблять примочки з відвару трави і насіння: (разова доза трави -10 - 20 г, насіння - 1 - 2 г).При хворобі печінки і жовчного міхура всередину приймається відвар з трави і насіння портулаку городнього: (разова доза трави -10 - 20 г, насіння - 1 - 2 г на 200 мл окропу). Свіжовичавлений сік портулаку городнього п'ють при кровохаркання по 1 десертній ложці 3 - 4 рази на день.Для виведення бородавок їх змащують свіжим соком.Прі псоріазі (лускатий лишай) використовувати у вигляді примочок настій на воді або реп'яховому маслі порошку насіння портулаку огородного.Настой: 1 столова ложка сухої трави на 200мл окропу. Настоювати 1 годину при кімнатній температурі. Для позбавлення від лупи потрібно вимить'голову 2 - 3рази.При кривавої блювоти приймати по 100мл рідкий охолоджений відвар з ячних круп з домішкою трави заячої капусти або листя портулаку.Як протизапальний засіб і при енцефаліті летаргічному всередину приймати портулак (трава і насіння) у вигляді відвару (разова доза трави - 10 - 20г, насіння-1 - 2гна 200 мл гарячої води). Зовнішньо застосовувати у вигляді прімочек.Настой листя і верхівок стебел рекомендується при гострих і хронічних захворюваннях нирок, що супроводжуються набряками, хворобливому сечовипусканні і сечокам'яної болезні.Етот же настій можна вживати при лікуванні хворих з вираженими явищами атеросклерозу мозку і гіпертонії, що супроводжуються порушенням функцій нирок і печінки . Настій: 1 столову ложку свіжої трави кип'ятити на слабомогне 8 - 10хв., Настоювати 2 години, процідити. Приймати ПО2 столових ложки 3-4 рази на день.Наружно у вигляді компресів гарячі відвари або запарену траву призначають при фурункульозі, лікуванні маститу, флегмони, панаріція.Арабскіе лікарі ще в стародавні временалечілі портулаком діабет. Сучасні дослідження підтвердили в дослідах на тваринах, що дійсно настої трави цієї рослини знижують рівень цукру в крові. Вважають, що це відбувається за рахунок того, що настій портулаку сприяє посиленню утворення інсуліну в організмі. Ці дослідження можуть мати значення для лікування хворих легкою формою діабету, але поки строго наукової методики лікування, наскільки нам відомо, не отработано.В російської народній медицині траву портулаку використовують як протизапальний і сечогінний засіб у вигляді настою, приготованого за простою методикою: Одну столову ложку свіжої трави заварюють в 1 склянці окропу і настоюють 2 години. Приймають по 2 столові ложки 3 - 4 рази на день. Лікування препаратами з портулаку не рекомендується хворим на гіпертонічну хворобу, бо в дослідах на кішках встановлено, що настої і відвари цієї рослини, введені внутрішньовенно, викликали звуження судин і різке підвищення артеріального давленія.Налічіе в портулак великого набору вітамінів в значній кількості дозволяє використовувати його в якості засоби попередження і лікування гіпо-та авітамінозів, у тому числі цінгі.Одо з Мена про лікувальні властивості портулаку пише наступне:...«І тому лихоманку, що каусон зветься у греків, лікує, коли на живіт ти накладеш зеленою і тертої; Діє так само і сік, якщо прийнятий, а якщо жується Ця, як-овоч, трава, то зазвичай і жар умеряет. Якщо жувати або випити, безмірне крові теченье Може вгамувати і присікти живота істечепье без міри. Якщо зубами розтерта, то їм ціпеніти забороняє. Якщо ж тертим накладеш - очам допомагає опухлим; Влітку ниєш - і шкодячи не отримаєш від сильної спеки, З сіллю трава і вином для пом'якшення служить шлунка; Воль і сечовому міхурі, якщо з'їсти, вгамовує зазвичай. Властивостями усіма майже портулак молодилом подобен.свідетель: вони ооладают і дією рівним ».У Ботанічному словнику П. Седир читаємо:«Притулок запобігає наслідки пияцтва. Зерна його в якості фіміаму володіють тими ж властивостями, що і декокт з пилку лілії і насіння будяків. Сік в суміші з кип'яченим вином служить протиотрутою блекоти. Подрібнене насіння в суміші з медом корисні від астми. Якщо покласти рослина в ліжко, то ти не будеш бачити снів ».На думку більшості авторів, портулак - рослина Місяця.


Ромни - офіційний сайт міста :: Чемпіонат Європи з панкратіону\nГоловна Міські новини Міська довідка Фотогалерея Форум Сьогодні Ср, 24 квітня\nЧемпіонат Європи з панкратіону\nНещодавно в м. Зренянин (Сербія) відбувся чемпіонат Європи з панкратіону в якому взяла участь збірна команда України. У командному заліку збірна України стала переможцем континентальної першості. Наші спортсмени 16 разів піднімалися на найвищу сходинку п'єдесталу пошани. Відзначимо, що загалом у двох розділах було розіграно 24 комплекти нагород.\nВ складі збірної команди України в змаганнях приймав участь вихованець Роменської секції панкратіону, студент Роменського коледжу КНЕУ - Іван Гаршин.\nВ розділі фул-контакт (юніори) Іван зайняв 1 місце, а в розділі фул-контакт (серед дорослих) спортсмен посів почесне 3 місце чемпіонату Європи (вагова категорія 92 кг).\nПідготували спортсмена до змагань тренери секції панкратіону Владислав Лакиза та Артем Балашов.\nРоменська секція панкратіону щиро дякує за надану фінансову підтримку приватним підприємцям Юрію Федію, Євгену Василенку, Андрію Перезві, Віталію Жменько та Володимиру Мусійко.\nВідділ молоді та спорту Роменського міськвиконкому вітає Івана Гаршина та його тренерів Владислава Лакизу та Артема Балашова з вдалим виступом у змаганнях. Бажаємо подальших успіхів у спорті та житті!


DeWALT DCD797NT - Дрилі, ціна та відгуки\nДрилі: DeWALT DCD797NT\nКод товару: 14181-0\nDeWALT DCD797NT - це якісна і надійна акумуляторна ударна дриль-шуруповерт, призначена для виконання різних робіт з кріпильними виробами. Також з допомогою DeWALT DCD797NT ви можете свердлити отвори в матеріалах за типом деревини, стали і т.п. Акумуляторна дриль допоможе вам отримати необхідний результат роботи в найкоротші терміни і з мінімальними зусиллями.\nВарто відзначити, що ударна дриль DeWALT DCD797NT має 14 установок крутного моменту. Для комфортної роботи дриль-шуруповерт DeWALT має два швидкісних режиму роботи:\nВихідна потужність DeWALT DCD797NT - 460 Вт. Максимальне значення крутного моменту - 70 Нм. Розмір патрона у акумуляторної дрилі - 13 мм. Акумуляторна дриль DeWALT DCD797NT володіє великою кількістю переваг, завдяки яким приваблює покупців. Розглянемо ключові переваги DeWALT DCD797NT:\nВбудована технологія Connect, що дозволяє управляти інструментом через додаток Tool Connect, щоб користувач міг бачити, де знаходиться інструмент, а також відстежує останнім розташування.\nДозволяє користувачеві вмикати або вимикати інструмент через додаток або автоматично відключати його, якщо він не знаходиться в зоні дії.\n18V Tool Connect Bluetooth бездротове підключення, зберігання і моніторинг батареї.\nПопереджає про розрядження батареї або перегрів.\n2-ступінчаста металева муфта для збільшення терміну служби.\nВдосконалений ергономічний дизайн і гумова рукоятка забезпечують більший комфорт оператора.\nУ комплект поставки DeWALT DCD797NT входять:\nАкумуляторна дриль DeWALT DCD797NT обладнана акумуляторною системою DeWALT 18V XR і розрахований на роботу від акумуляторів DCB180, DCB181, DCB182, DCB183, DCB184, DCB185, DCB187, DCB189, DCB546. Звертаємо вашу увагу, що зарядний прилади і акумулятор в комплект поставки не входять!


Фільми про всяке. Драми та не зовсім. Випуск другий\nЧудова стрічка про амбіції, талант, бажання вирватись зі злиднів. Куди ж без конфлікту поколінь, на тлі котрого і починаються всі основні дії. Що з цього може вийти наочно демонструє героїня Дженіфер Лоуренс. Фільм гідний уваги.\nЦей фільм однозначно необхідно побачити всім. Сюжет бімба! Чудово обіграно аматорські фільмування, що зазвичай мене дратують, та тут вони доречні. Хоча критики сварять Шьямалана саме за цей прийом, мовляв, досить.\nНе знаю як, та це кіно я не побачила коли воно вийшло. Трохи затягнуто, та цікаво. Це той випадок, коли Вілл Сміт знову зловив свою роль. Не знаю, хто би ще зміг з нею настільки талановито та природньо впоратися.\nАнонсовано як добірку фільмів жахів. Є цікаві. Загалом більшість трешняк якийсь стрьомний, про що й сигналізує IMDb: 4.80\nНапружена драма. Настільки, що десь на середині фільма захотілось його вимкнути, затягнуто. Але додивитись його було варто.\nФільм про боротьбу жінок за виборчі права у Великобританії. Історичний, не так щоб захоплююче цікавий, але про боротьбу за виборчі права треба знати 🙂\nАктори чудові, знято класно, вставки із поясненнями зроблені вдало.. та я так і не зрозуміла, що не так? Фільм сподобався, але якийсь дивний осад лишив. Обов’язково передивлюсь його згодом.\nГоа. Індія. Перші враження


Життя в борг: у центрі Києва дорослим і дітям нагадали про важливий день - Вечірній Київ\nЖиття в борг: у центрі Києва дорослим і дітям нагадали про важливий день\n6 серпня 2021, 17:09\nДіти вгадують назви тварин\nСьогодні у парку Шевченка відбулася незвична подія — фахівці Київського міського будинку природи розповідали усім охочим про те, що таке «День екологічного боргу», і як він відіб’ється на житті наших дітей.\nНеподалік від дитячого майданчика співробітники Будинку природи встановили намет та столи і заохочували дітей та дорослих взяти участь у вікторині. Найменших запрошували вгадати, як називаються звірі, зображені на листівках, а старшим пригадати якомога більше цікавих фактів про тварин. Переможці отримували «Екологічний атлас маленького киянина». Це спеціальне видання у якому розповідається про флору і фауну столиці, а також містить чимало цікавої інформації про домашніх тварин.\nГоловна ж мета акції — розповісти про те, що таке «екологічний борг», та чому важливо бути «екосвідомим».\nУ парку Шевченка навіть у будній день багато дітей з дорослими\n«Всесвітній День екологічного боргу — це не свято. Це нагадування усім, що людство так інтенсивно використовує природні ресурси, що планета Земля не встигає відновлюватися. Цікаво, що „Глобальна мережа екологічного сліду“ (Global Footprint Network, GFN), запропонувала визначати Всесвітній день, як змінну дату для світу і для кожної країни зокрема. В Україні цьогоріч — це 8 серпня», — розповіла «Вечірньому Києву» заступниця директора Київського міського будинку природи Галина Стець.\nДень екологічного боргу настає тоді, коли кількість використаних ресурсів перевищує той обсяг, який Земля здатна відновити за рік. Наприклад, людство викидає значно більше вуглекислого газу в атмосферу, ніж океани і ліси можуть поглинути, виловлює риби більше, ніж за цей рік може поповнитись, вирубує дерева швидше, ніж вони можуть вирости. І користуючись цими ресурсами зараз ми створюємо великі проблеми майбутнім поколінням.\nУ Будинку природи нагадують, що може робити кожен, щоб знизити борг, який є:\nвимикайте світло, коли виходите з кімнати\nчистість зуби набравши воду у склянку\nподумайте, чи потрібна вам річ, яку ви вирішили купити спонтанно\nкористуйтеся багаторазовими торбочками для покупок\nбільше ходіть або користуйтесь велосипедом (зрештою, це корисно і для здоров’я!).\nЦікаво, що екологи створили навіть спеціальний «калькулятор», який дозволяє порахувати екологічний слід кожної людини.\nНагадаємо, депутати Київради почали розглядати Екологічну стратегію міста, ініційовану громадою.


Мартиненко про затримання: Я завжди ночував удома. Вони знали мій номер і дзвонили, щоб з'ясувати моє місце перебування, - Мартиненко про роботу детективів НАБУ (28.04.17 13:18) « Політика України | Цензор.НЕТ\nВсе про:НАБУ (1787) затримання (2787) Мартиненко (172) втеча (107) США (4606) телефон (49)\n28.04.17 13:18 28.04.17 13:18\nВ інтерв'ю Цензор.НЕТ, екс-депутат ВР Микола Мартиненко розповів подробиці про своє затримання. Зокрема, він повідомив, що бігти не планував, про плановане затримання знав, але при цьому ночував удома.\n"Вони дзвонили на номер, яким я не користуюся більше місяця! Є інший телефон, і вони його прекрасно знали. Вони того дня телефонували з невідомих підставних номерів, щоб дізнатися моє місце розташування, хоч я нікуди не ховався, я тут був, в офісі. О пів на дев'яту я поснідав у ресторані тут недалеко і прийшов на роботу", - сказав він.\nПри цьому він розповів, де провів ніч перед затриманням.\n"Я можу ночувати, де завгодно. Я завжди ночував удома. Єдине, що можу підтвердити: дитина ночувала не вдома, тому що я побоювався обшуків. Я не хотів, щоб дитина, якій 10 років, отримав психологічну травму, щоб він бачив "маски- шоу", як в будинок завалить купа дядьків незрозумілого вигляду. Я відправив дитину ночувати до родичів. А сам залишився", - розповів Мартиненко.\nПовідомивши про подробиці процесу затримання, Микола Мартиненко звернув увагу і на те, що у нього були всі можливості втекти з країни, але він цього робити не збирався.\n- Я не знаю, не рахував. Їх побачили випадково, вони не представилися. Хлопці запитали, чого вони хочуть. "Ми прийшли до Мартиненка", - кажуть. Ми викликали адвокатів. У цій будівлі стільки виходів і входів, можна запросто втекти! Але ніхто не збирався. Ми з'ясували, що у тих, хто прийшов, папірці не в порядку, зажадали виконати процедуру. Із затриманням за 208-ю статтею КПК ми не згодні, будемо судитися, але, тим не менш, щоб не було шуму, саме за цією статтею ми вийшли з цієї будівлі, - повідомив політик. - Мене стільки раз публічно обіцяли затримати, що я вже звик до цієї думки. Я не збирався нікуди їхати і спокійно працював. Напередодні, до речі, приїхав зі Сполучених Штатів Америки, ми робили конференцію Центру Разумкова (Український центр економічних і політичних досліджень ім. О. Разумкова, - ред.) спільно з Atlantic Council. НАБУ, правда, ставило мене на контролі в Борисполі. Це, мабуть, щоб подратувати, тому що так ви проходите кордон не за 5 хвилин, а за 25-30.\nЧитайте також: "Жванія - неадекватний, він хоче, щоб мої діти носили мені передачі в тюрму", - Мартиненко\nЦензор.НЕТ › Новини › Політика України › "Я завжди ночував удома. Вони знали мій номер і дзвонили, щоб з'ясувати моє місце перебування", - Мартиненко про роботу детективів НАБУ


ходить століття з його світовими війнами, революційними бурями і хвилями контрреволюційного терору, лівацькими і правоавторітарнимі диктатурами, регіональними конфліктами, кривавими спалахами релігійної та расової ворожнечі? воістину Століття насилля, безприкладного за розмахом і кількістю жертв, по забійній мощі і технічній досконалості знарядь, застосованих людиною для знищення, підпорядкування та залякування собі подібних. Але це також і століття Толстого, Ганді, Альберта Швейцера, Мартіна Лютера Кінга? великих гуманістів-миротворців, повсталих проти насильства у всіх його іпостасях. Це і століття їх послідовників, які створили пацифістські, правозахисні, екологічні рухи, що вступили в невооруженную боротьбу проти всякого роду дискримінації та соціального гноблення, поєднали прихильність активному ненасилию як світогляду з повсякденної життєвої і політичною практикою. Наприкінці 80-х? початку 90-х років зусилля декількох поколінь цих подвижників принесли багаті плоди. Поряд із заходами щодо припинення холодної війни і гонки ядерних озброєнь, прийнятими в СРСР і США на рівні державного керівництва, цей короткий період ознаменувався серією ненасильницьких демократичних революцій на просторах Другого і Третього світу. Раз за разом в країнах, настільки несхожих один на одного, як Філіппіни і Радянський Союз, Польща та Південна Корея, Чехословаччина та Непал, Монголія і Бангладеш, підтверджувалося, що для режимів, що зжили себе політично, морально виснажених своїм же власним багаторічним повновладдям, немає нічого страшнішого відкритих і мирних акцій громадянської неповіновенія223. Навіть там, де, як у Китаї та Бірмі, масові кампанії протесту були потоплені в крові, марність таких спроб утримати народ у вузді представлялася мало не самоочевидною. Здавалося, сама Історія виносить насильству вирок, що не підлягає оскарженню, прирікає на ганьбу і невдачу всякого, кому заманеться командувати світом, як парадом, або змінювати його допомогою однобічного, грубого диктату. "Реальності кінця ХХ століття ... поставили під питання не тільки гносеологічне убозтво тотальної ставки на насильство,? виявився і практична неефективність цієї ставки ",? писав у 1993 р., в есе "Сатьяграха: революція ненасильства" один з авторів нашого збірника. "Виявилося, що злидні не« списуються "не тільки" на небесах ", але і в емпіричної історії; виявилася не тільки зовнішня руйнівність, а й саморуйнівної інститутів запеклого насильства; виявилася, нарешті, і екологічна руйнівність питавших" метафізику "насильства бездуховної концепції природи і будувався на цій концепції агресивного ставлення до природи ... Емпірично, насильство все ще переповнює землю. Але епоха "метафізики" насильства вже наказала довго жити "224.\nЗа великим рахунком сперечатися тут, напевно, не про що. Але все-таки зараз, через якихось п'ять-шість років? після Чечні, Руанди і телевізійних трансляцій звідти, після багатоактного і все ще не завершених трагедій Югославії та Афганістану, в момент, коли цілі країни, а то й регіони перетворюються на зони цілковитого беззаконня,? міркувати про проблеми насильства і ненасильства в такому ключі, розглядати їх під таким кутом зору незрівнянно важче, хоча б і чисто психологічно. По суті справи, ми спостерігаємо справжнісінький реванш насильства, його, що називається, фронтальне контрнаступ. Можна подумати, що, позбувшись від "метафізичних пут", зайвих в епоху постмодерну, насильство тільки виграло? розправило плечі, задихало повні груди, знайшло якусь неправдоподібну сумісність з будь-політичною платформою, аж до самої ліберальної. За позамежності враження, яке залишили бомбардування Белграда, вони порівнянні хіба що з прес-конференціями натовських стратегів? бездоганно коректних, день у день рапортують з дипломатичними напівпосмішку, що авіанальоти, незважаючи на сякий "побічний збиток", триватимуть, поки не принесуть результатів, бажаних для захисників свободи і прав людини.\nНе далі як у листопаді 1998 р. Генеральна Асамблея ООН, відгукуючись на заклик групи нобелівських лауреатів, проголосила перше десятиліття XXI століття Декадою культури ненасильства і міра225. Важко сказати, чого більше в підтексті цієї ініціативи? сподівань на перетворюючий потенціал ненасильницької ідеї або тривоги за долю людства, нездатного купірувати деструктивні тенденції у своєму розвитку.\nЧим все-таки пояснити і як розуміти ту страшну живучість, яку насильство демонструє сьогодні, після запаморочливих, так багато обіцяли змін кінця 80-х? початку 90-х?\nЩоб уберегтися від закидів у алармизм, спокусливо пошукати аргументи на користь того, що з всесвітньо-історичної точки зору відбувається нині? скоріше норма, ніж аномалія, і нічого іншого, як водиться, не дано. Завжди під рукою? популярна гіпотеза про маятникоподібних коливаннях політичної кон'юнктури. Зіставте її з нашим матеріалом, і хіба не ясно, що за підйомом ненасильницьких рухів повинен послідувати їх природний спад і перехід ініціативи до апологетам насильства? Далі, є думка, що насильство, що тлумачиться гранично широко? як всяку протидію вільної самореалізації особистості або соціальної групи? взагалі невіддільне від історії і є однією з її фундаментальних передумов: адже сама можливість розвитку пов'язана з наявністю якихось нереалізованих потенціалів і конфліктів з приводу їх раскритія226. Нарешті, як не згадати про відомого тезі Ганді, згідно з яким найкраща живильне середовище і найгірша з форм насильства? бідність? Коль скоро перемога над нею в планетарному масштабі? річ за нинішніми поняттями неймовірна, немає і підстав очікувати, що насильство у відносинах між людьми, їх великими і малими спільнотами небудь піде на спад.\nПогодимося, що оскаржити деякі з цих суджень не так-то просто. Однак не посперечаєшся і з тим, що присутність насильства в сьогоднішньому світі визначається, крім деяких одвічних причин, ще й порівняно новими обставинами. Що ж це за обставини? Які нові виклики кидає час послідовним противникам насильства? Чи не знецінюється Чи, у світлі намітилися траєкторій світового розвитку, характерних зрушень у способі життя і думки людей, само ненасильницький світогляд? Спробуємо пошукати відповіді, пам'ятаючи про міркування, висловлених на сторінках цієї книги Є. Б. Рашковський та І. В. Подберезький. Почнемо з останнього з поставлених питань? питання про те, чи відповідає активне ненасильство духу і глибинним потребам епохи.\nЯкщо виходити з того, що нинішній духовний і громадський клімат планети в чому визначається постмодерністськими і фундаменталістськими віяннями, то доводиться визнати: середа, в якій стикаються , протиборствують, але разом з тим підживлюють і підсилюють один одного ці віяння, не надто сприятлива для активного ненасильства.\nРоз'яснюючи, чому це так, датський конфликтолог Ян Еберг нагадує, що Ганді визначав свою життєву позицію як "завзятість в істині" (сатьяграха) 227. Подібна позиція має сенс лише тоді, коли істина сприймається як щось об'єктивне, безумовне, дорогоцінний, як те, в ім'я чого варто жертвувати собою. Але якраз ось цією безумовною, об'єктивної, загальнозначущої істини немає місця в "децентралізованої", антііерархічной, "мультикультурної" всесвіту постмодерну. Зате там, як в безмежному універсамі, виставлені "готові до вживання", скроєні на будь-який смак системи цінностей та моделі поведінки. Залежно від мінливих обставин людина вільна вибирати те, що зараз йому ближче, переходити від одного кола ідей до іншого, від віри до невіри і назад. Подібні переходи нікого не бентежать і не шокують. А якщо інший раз і шокують, то нічого страшного в цьому немає, бо шокуючий жест? елемент постмодерністського нормативу. Той же, для кого служіння істині? не в силу зовнішніх обставин і часто всупереч їм? стає справою совісті, виглядає в даному контексті безглуздо і старомодно228.\nНіяк не вписується ненасильницький боєць-сатьяграх і в іншу категорію "героїв нашого часу"? категорію релігійних фундаменталістів. Здавалося б, тут-то в чому проблема? Адже "ідейність" цих персонажів сумніву не підлягає. Однак гандістское схиляння перед істиною включає в себе дотримання ахімси? принципу нешкодження, тлумачиться як прихильність до миру, незмінне повагу до людської гідності оточуючих, відмова від приниження опонентів, прагнення до перетворення їх у партнеров229. Фундаменталістів ж, на відміну від сатьяграха, ворожнеча і вороги потрібні як повітря. Він тяжіє до множення їх числа, мстить віровідступник, проклинає "невірних", балансує на межі "священної війни" з будь-яким з них і періодично цю грань переходить. Фундаменталістська пропаганда? різновид пропагандистського терору, від якого рукою подати до терору кримінально-політичного.\nНа перший погляд, в "звільнює" атмосфері постмодерну фундаменталізму, етноцентризм, трайбалізм і іншим "ізмів", замішаним на груповому самозамилуванні і нетерпимості до "чужинця", розраховувати особливо нема на що. Проте відмічено, що постмодерністський релятивізм, помножений на прихильність до всіляких ексклюзивів і локальним спефікам,? саме те, що потрібно для інтелектуальної легітимізації згаданих "ізмів" 230. Втім, не відмовлено в праві на існування і активному ненасилию? але лише як однієї з безлічі політичних субкультур, яка нічим не гірше і не краще за інших.\nДо теми актуальності або неактуальність активного ненасильства дозволено, однак, підійти і зовсім інакше.\nКрім основних тенденцій суспільного розвитку, кожна історична епоха характеризується і певного роду об'єктивними (прошу вибачення у постмодерністів!) Імперативами,? так сказати, веліннями часу, осягаючи які, люди часто-густо йдуть наперекір тенденціям, присікають, видозмінюють і коректують їх. Що стосується імперативів нашого часу, то про що, як не про них, пише Є. Б. Рашковський, заперечуючи проти спроб теоретично изничтожить модерн-проект і постулюючи необхідність утримати найкраще, чим ми зобов'язані йому (як і більш віддаленому минулому), в епоху постмодерну? Фактично ставиться питання про позитивний з'єднанні тих нових ресурсів творчості, які відкриваються нам і в нас завдяки пришестя постмодерну, з "традицією модернізації" і "власне традиційним" спадщиною.\nЯк же бачиться, з урахуванням потреб у такому синтезі, минуле, сьогодення і майбутнє активного ненасильства? Що сказати про "знакових постатях", вирішальним чином вплинули на його становлення?\nГенрі Девід Торо і Лев Толстой, Махатма Ганді і Мартін Лютер Кінг критикували модерн-проект (разом з його первотворцом / породженням? Християнським буржуазним Заходом) з усією міццю, на яку здатні генії думки, духу, красномовства. Але як все-таки вийшло, що їх проповіді викликали воістину глобальний резонанс в часи ще багато в чому "доглобалістіческіе" (або вже, принаймні, доелектронние)? Чи не в тому причина, що ця критика велась з позицій гуманістичного раціоналізму-універсалізму? світовідношення, за своїм походженням новоєвропейського, але при цьому визнає багатоголосся світу, принципове рівноправність різних етносів і рас, конфесій та культур, як і необхідність мирних діалогів між ними заради того, щоб люди ставали і залишалися людьми? Протестуючи проти мілітаризму і засилля етакратіі, проти фетишизації науки і бездумного натиску на природу, проти колоніального рабства та расизму, прославляючи голос на захист знедолених, проповідники ненасильства нагадували про нездійснених обіцянках Століття Просвітництва і Століття Прогресу, попереджали, що зречення від них загрожує західній цивілізації моральним виродженням, і залишалися, таким чином, істинними дітьми Нового часу.\nВідчуваючи нерозривну зв'язок з рідною культурно-історичної та релігійної грунтом, намагаючись відшукати в ній ті цінності, яких бракує Заходу, ні Толстой, ні Ганді не дійшли до обоготворения рідного, до ксенофобії та інших фундаменталістських крайнощів. Думається, охороняла від цього знову-таки відданість ідеалам гуманізму, раціональності, універсалізму.\nУ щоденних "дослідах шукання істини" (Experiments with Truth? Вираз Ганді), без яких першопрохідці ненасильства не мислять себе; в тій демонстративності, з якою вони відкидають усталений спосіб життя своїх споконвічних соціальних груп і роблять суто особистий, несподіваний, "альтернативний" вибір; в їх готовності мало не самотужки протистояти громадській думці і державним системам відчувається присмак ексцентрики, театральності, гри? речей, на осмисленні яких будується естетика постмодерну. Гарвардський випускник, удаляющийся з міста в ліс, щоб освоїти мистецтво виживання в дикій природі і зріднитися з нею (Торо); російський граф, англоман і світська людина, котрий береться за чорну мужицьку роботу в надії на моральне очищення (Толстой); європейськи вилощений адвокат- індус, перетворюємося в напівголий аскета, заступника бідноти і духовного вождя нації (Ганді),? чому не приклади "карнавальних кульбітів" у світогляді і життя, настільки улюблених постмодерністами? Ось тільки слідів того, чим ці останні відверто грішать,? захвату карнавалом і ексцентрикою, зачудованості ними як чимось самоцінним,? тут немає і в помині. І знову одне з ймовірних пояснень? в наявності тих ціннісних "стримувань і противаг" (гуманізм, раціоналізм, універсалізм), на які ми вже звертали увагу.\nПарадоксальний, але в чомусь напрочуд гармонійний баланс ігрових і раціональних почав характерний для самих ненасильницьких революцій кінця ХХ століття. Викидам карнавально-сміхової, святкової стихії на їх завершальних етапах передували "невидимі світові" шукання тих, з кого помалу складався "революційний авангард"; роздуми над відкриттями великих учителів ненасильства і аналіз тієї місцевої специфіки, до якої ці відкриття належало пристосувати; організаційні пошуки, пов'язані з потребою у поширенні ненасильницької ідеї, з переходом від слів до справи, з плануванням і початком масових політичних кампаній. Філософу культури цей матеріал дає чимало приводів для роздумів про те, що, будучи іпостассю людської свободи, гра не може йти без деяких правил. В іншому випадку вона перестає бути сама собою, а те, що від неї залишається, свободою вже ніяк не назвеш.\nУ ненасильницьких демократичних революціях виразилося і ставлення до модерн-проекту за принципом "визнання заслуг і критики витрат". Необхідність революційних переворотів як способів перетворення соціально-політичної реальності, узаконених в свідомості і практиці новоевропейских товариств всім ходом їх історії, під сумнів не ставиться. З іншого боку, ціна найбільших революцій минулого, обчислена у людських жертвах, визнається, з гуманітарних мірками все того ж модерн-проекту, абсолютно неприйнятною? поряд з "метафізичними" побудовами, згідно з якими без обмивання у ворожій крові справжніх революціонерів не буває. З цих-то колізій і треба було знайти гідний вихід ненасильницьким бійцям 80-х? 90-х років.\nВідомо, що видні теоретики модернізації та фахівці в галузі вивчення революційних процесів,? зокрема, С. Хантінгтон, Ш. Н. Айзенштадт і багато їхніх колег? трактують насильство як щось іманентне революції, властиве їй по определенію231. Покладемо, так воно і є. Як же тоді розуміти цікавлять нас події? Як "недо-революції" (після яких, однак, чомусь відбуваються незворотні зміни в житті відповідних країн і людства в цілому)? Або фактор насильства спрацював і в цих революціях, але латентним, непрямим, незвичним чином і не в тих масштабах, як бувало? Або на все це треба б поглянути як на "революції в революції"? свого роду "карнавальні кульбіти" всередині неї? Або, нарешті, вдатися до терміну "постреволюціі", підкреслюючи, що для позначення цих феноменів старе поняття вже непридатне, а нового поки немає? Практично при будь-якому "розкладі" виходить, що ми маємо справу з явищами, типовими для епохи постмодерну,? але, за багатьма ознаками, що зберігає і спадкоємні зв'язки з модерн-проектом.\nСтало бути, проблематика трисоставного синтезу за формулою "традиція? модерн? постмодерн "і ще не цілком усвідомлена потреба в ньому мимоволі передбачити першопрохідцями ненасильства задовго до наших днів? Стало бути, в рамках цього світогляду і натхнених їм політичних ініціатив вже проступають контури такого синтезу? Якщо так, то ставитися до активного ненасильства як анахронічного допустимо лише в тому сенсі, що воно в чомусь випереджає сьогодення і передбачає майбутнє.\nДраматизм ситуації в тому, що справжнє, вже почасти "обійдене на повороті", не бажає з цим миритися і кидає ненасильницьким бійцям нові виклики, один серйозніше іншого. Власне, з констатації цього факту і починалася стаття. Тепер непогано б виникнути глибше і в істота викликів.\nПро те, що постмодернізм (укупі з явищами, так чи інакше з ним коррелирующими? Рухом до постіндустріальної економіки, ідеологіями ринкового неолібералізму і глобалізації), з одного боку, і різні фундаменталістські течії? з іншого, полягають у складних відносинах "антагонізму? партнерства ", написано вже чимало. На їх взаємні відштовхування і потягу, на їх присутність "один в одному" звертають увагу і мої колеги по збірки.\nСеред публікацій, присвячених цій темі практично цілком, виділяється книга американського професора Бенджаміна Барбера "Джихад проти McWorld'а. Як глобалізм і трайбалізм перетворюють світ "232. Показуючи на численних прикладах, як McWorld? світ, названий так за аналогією з кулінарної імперією McDonald's, стискається і уніфікуючих допомогою Інтернету, American English, гамбургера, рок-музики і транснаціональних корпорацій,? провокує відсіч з боку Джихаду (таке збірне ім'я "прімордіальних" спільнот, "рвуться в бій" за свою культурно-релігійну, лінгвістичну, племінну самобутність), автор постійно нагадує і про "велику спільну роботу", проведеної першим і другим. Її об'єктивний сенс? в розхитуванні національної держави, яке і McWorld, і Джихад сприймають як серйозну перешкоду своїм прагненням.\nУ числі іншого, прогресуючий криза національної держави? наслідок того перенапруження, якого воно піддалося, привласнюючи собі все нові і нові функції, фіксуючи і розширюючи свою присутність в самих різних сферах суспільного буття, вторгаючись в особисте життя громадян так само безцеремонно, як і регулярно. У ХХ столітті цей адміністративний експансіонізм обійшовся людству куди як недешево, тепер же настає черга "платити за рахунками" і для самої держави. У загальному і цілому Барбер аж ніяк не заперечує історичну справедливість і користь деетатізаціі. Але є одна частковість, хвилююча його надзвичайно: саме в оболонці національної державності дозріла і зміцніла сучасна демократія.\nЇхні зв'язки настільки органічні, що розхитування національної держави як такого рівнозначно розхитування демократії.\nУ міру того як ця тенденція знаходить глобальний масштаб, убувають і шанси на утвердження демократичних принципів в міждержавних отношеніях233.\nПрихильникам активного ненасильства є над чим замислитися. Чи не вся історія їх руху? це історія спроб самооборони від бюрократичного свавілля, історія жорсткої, не позбавленої анархістських обертонів критики державного насильства (аж до толстовського вироку державі як квінтесенції всякого насильства), історія боротьби з деспотичною владою в ім'я демократії. Іншими словами, антіетатістскіе мотиви дуже типові для ненасильницького світогляду і дії. Але, може бути, пора піти на союз з державою заради спільного стримування McWorld'а і Джихаду з їх згубними для демократії справами?\nПодібний маневр? аж ніяк не зрада ідеалам ненасильства, як могло б здатися на перший погляд. Формула "громадянську непокору" (civil disobedience), запропонована Торо, підхоплена Ганді та Кінгом, припускає, що громадяни? тобто вільні, активні, але при цьому законослухняні, правосвідомий індивіди,? повстанці не проти законності та влади взагалі, але проти завідомо несправедливих законів і влади. Їх мета? не повний скасування держави, але наближення до держави правовому. Так чому б, маючи на увазі цю мету, не попрацювати з самою державою?\nДоводиться, однак, визнати, що навіть така зміна акцентів не знімає серйозних перешкод на цьому шляху. По-перше, і McWorld, і Джихад не тільки тіснять окремі держави "зовні", а й делегують своїх представників всередину них; підпорядковують своєму диктату і перетворюють на свої знаряддя окремі ланки державних систем, а то й цілі системи; агресивно проектують через них свою силу у зовнішній світ. По-друге, якраз теснимая ними, розхитує державу виглядає як все менш зручний і привабливий партнер для адептів ненасильства. Залишаючи позиції, які давно і звично утримувало (або передбачаючи, що відступу не уникнути), страждаючи втратою колишньої могутності і не бажаючи здавати без бою те, що поки залишається при ньому, держава шукає порятунку у власних "силових структур"? пестує і накачує їх аж до того, що, як в єльцинської Росії, зводить саме себе перш за все і головним чином до них.\nМожливо, нинішня криза держави не сприймався б настільки гостро, якби там, де по ходу лібералізації і приватизацій воно залишає великі соціально-економічні та політичні простори, ці останні заповнювалися б "здоровими ринковими силами" та елементами міцніючого громадянського суспільства, і якби розвиваються там процеси протікали в рамках закону. Але в тому й річ, що ініціативу по частині освоєння "нових безгоспних просторів" повсюдно беруть на себе корумповані чиновники, їх компаньйони в світі бізнесу плюс "побраталися" з тими і іншими мафіозні структури. Привласнюючи колишню державну власність, вони "прихоплюють" і левову частку реальної влади,? а з нею можливість поставити собі на службу, використовувати на власний розсуд і у всіх сенсах представників того вибитого з колії, асоціалізірованного (або, за термінологією А. Фурсова, "соціально неорганізованого") населенія234, маса якого настільки помітно збільшилась в нашу перехідну епоху.\nЗвичаї, що панують в цих "сірих зонах", відомі і описані занадто добре, щоб зупинятися на них спеціально. Зауважу лише, що разом з феноменом, який К. Л. Майданик не без чорного гумору охрестив "комплексом ККК" (корупція, криміналізація, клептократізація), в світі консолідується і величезний потенціал недержавного насілія235. За своїми навичкам на цьому терені, по довжині і спритності своїх "щупалець" транснаціональний "комплекс ККК" дасть фору іншим диктаторським режимам.\nЧи можуть щось протиставити всьому цьому спадкоємці Ганді, не пориваючи зі своїми принципами і залишаючись реалістами? Якщо так, то що саме? Ясно, що абстрагуватися від насильства, що вершить одними асоціальний над іншими всередині "сірих зон", але постійно перехльостує за їх нечіткі межі, було б не тільки аморально, але попросту небезпечно. Як, проте ж, його приборкати? Як повинен вести себе сатьяграх, зіткнувшись обличчям до обличчя з асоціальний, що не обтяженим моральними заборонами, вторгшимся чи то поодинці, то у складі "бандформування" в простір, де поки що проживає "соціально організоване населення" і діють "нормальні" закони?\nЗ деяких пір напрошуються і питання про те, звідки беруться віруси асоціальності (вони ж? За визначенням віруси насильства) всередині утворень, звично вважаються оплотом громадянського миру і все тієї ж демократії, і як призупинити розмноження цих вірусів.\nШкільні розстріли, підозріло почастішали в останні роки в США, вражають уяву не тільки як приклади підліткової жорстокості. Це ще й приклади насильства, що чинить проти однолітків дітьми з начебто "нормальних" среднеклассовой сімей? і, схоже, своєрідні передвістя ерозії, що загрожує середньому класу в постіндустріальну еру. У Сполучених Штатах, та й на Заході в цілому вже видно ознаки того, що кумулятивний ефект досягнень комп'ютерної революції, впровадження нових управлінських технологій, демонтажу держави соціального страхування (welfare state) і неоліберальних захоплень бізнес-еліт (що визначаються японським економістом Ейсуке Сакікабара як "ринковий фундаменталізм ") найболючіше позначається саме на цьому класі, тягне за собою загальне зниження його добробуту і самооцінки, посилення внутрішньої диференціації, всякого роду невротичні реакціі236. Напевно, варто враховувати ці фактори, досліджуючи підгрунтя таких кошмарних спалахів асоціальності, як згадана в передмові Літтлтонская трагедія і їй подібні.\nВиходить, таким чином, що в епоху постмодерну / фундаменталізму глобальні тенденції до розхитування держави розвиваються в тісному взаємозумовленості з тенденціями до розхитування суспільства. Але там, де в наявності перші і другі (укупі з екокрізіси, тобто тенденцією до розхитування природи), де під їх впливом виникають нові передумови, джерела та форми насильства, неминуче і розхитування особистості. Власне кажучи, асоціал-гвалтівник і є не що інше, як розхитана і повалена особистість.\nПодібно насильству, викликані ним і викликають його процеси асоціалізації / розхитування особистості так чи інакше характерні для будь-якої історичної епохи. Що специфічно для нашого "наукоємного", "ринково-сервісного" і "ліберально-демократичного" часу, так це "висока технологізація" і "широка демократизація" даних процесів? якості, що надають їм абсолютно особливий масштаб і глибину.\nСвітовий ринок? не тільки "сірий" або "чорний", а й цілком легальний? як ніколи насичений продукцією висококласних розробників і виробників зброї, що чутливо реагують на платоспроможний попит (у тому числі з боку явних асоціальний).\nПоряд з дивовижними можливостями інформаційного пошуку і новим Рекреативні досвідом, персональний комп'ютер винагороджує свого захопленого користувача? особливо підлітка, з головою занурившись у віртуальний світ,? синдромом телевізійно-комп'ютерного аутизму. Про "ослабленні моментів культурного і вербального самоконтролю всередині особистості" комп'ютерного аутиста, про "експансію в ній ірраціональних образів та емоцій", про ту холоднокровною готовності до маніпуляції людьми і безпричинного терору, яка відрізняє цей все більш поширений людський тип, дуже точно сказано в статті Є. Б. Рашковського.\nГенна інженерія обіцяє людству порятунок від спадкових хвороб, від шкідливих мутацій, викликаних забрудненням навколишнього середовища, і пр.,? але разом з тим відкриває перспективу безвідповідальних експериментів, непередбачуваних деформацій людської тілесності, насильства вже не над волею, психікою або розумом людей, але над самими первоосновами жізні237.\nНазріла необхідність якихось серйозних, випереджальних інновацій у сфері правової, соціальної, політико-економічної та культурної захисту особи, нових і реальних гарантій її суверенності. Проте ні постмодерністський релятивізм, ні Фундаменталістська нетерпимість в цій тонкій справі не помічники.\nМабуть, читач вже здогадався, що готових відповідей на багато питань, поставлені вище, автор не має і не пропонує.\nЧи означає це, що, з моєї точки зору, ситуація для активного ненасильства і його прихильників завідомо безнадійна? Сподіваюся, деякі аргументи на користь того, що це не так, мені все-таки вдалося висловити.\nХотів би також нагадати, що, по суті справи, ні одну з ненасильницьких революцій недавнього минулого не напророкували завчасно, і мало не всі вони здійснилися там, де передумови кривавих конфліктів і потрясінь були видні неозброєним оком.\nДо спільним дослідженням тієї "невидимої фази" ненасильницької революції, на якій її майбутня перемога ще не пророкували? да, швидше за все, і не може бути передбачена? ніким, я запрошую читача у своїй другій статті, підготовленій для цього збірника.\nІнформація, релевантна "Про активність ненасильства В ЕПОХУ ПОСТМОДЕРНА / ФУНДАМЕНТАЛІЗМУ"\nактивністю тих чи інших - і притому численних і різнорідних - підступних сил, ополчилися проти раціональності-благостині. Тому - і особливий акцент на фактори насильства, репресії і жорстокої влади загалом складі історії: насильство - "локомотив історії", держава - "машина придушення", люта диктатура - передумова "справжньої історії" і т.д. Але я дозволив би собі зауважити, що вся ця\nактивне неприйняття у значної частини російського населення, і неприйняття це нерідко висловлюється в закликах повернутися "до доброго старого часу", яке одні бачать в брежнєвської епохи, інші - у сталінській, а треті - і зовсім в допетрівською. Таке, безсумнівно, неможливо: нікому, ніколи і ніде ще не вдавалося повернути час назад. Форми гуртожитку, про повернення до яких мріють\nактивно не хочуть бути міфологією, які суттєво і принципово доповнюють міфологію і мало відповідають реальним потребам останньою »140. Розвиток цього прагнення призвело до того, що в просторі-часі, структурованому міфологічним свідомістю, виникає раціональне пізнання - філософське і наукове - в якості діяльності чистої, абстрактної думки, в якості результату перш\nІсламський фундаменталізм як релігійні ПРОЕКТ\nактивність, готовність вдатися до насильницьких методів, включаючи терористичні. Якщо підсумувати погляди фундаменталістів на той ідеальний суспільний лад, який, за їх задумом, має утвердитися в істинно ісламській державі, то всі вони зводяться до визнання необхідності покласти в його фундамент теологічні приписи ісламу, мусульманське право і шаріат.\nактивним економічним чинником в різних областях дизайну, легкої промисловості, будівництва, індустрії розваг і туризму. Жадібний попит на "свою" і "чужу" екзотику лише розігріває ці комплекси28. Значення електронних технологій, у тому числі інформаційних та рекреативних технологій, що утворюють один з центральних вузлів сучасного глобального гуртожитку, в плані історії\nактивно намагалися і діячі церкви. Бажаючи звернути назад хвилю протестів і довести всім, хто сумнівається, що його режим стійкий і легітимний, Маркос оголосив наприкінці 1985 про намір провести дострокові президентські вибори. Однак розрахунок на те, що опозиція не зможе виставити єдиного кандидата і, таким чином, полегшить завдання правителя, не виправдався. У лідери коаліції, що об'єднала\nактивно пропагували погляди недавніх enfants terribles, навколо яких об'єдналося значне число молодих інтелектуалів - філософів, соціологів, журналістів, літераторів. Крім того, А. Глюксман і Б.-А. Леві вели на телебаченні популярну щотижневу годинну передачу «Апостроф» Бернара Пиво. Справедливості заради, слід зазначити, що успіху цієї «рекламної кампанії»\nактивно брала участь у цьому дійстві, а іноді й звільняла засудженого. Широко застосовувалася катування розглядалася як поєдинок між катом і злочинцем, в результаті якого повинна виявитися істина. На думку Фуко, саме міркування ефективності здійснення влади, а не гуманізм привели до зникнення вистави покарання. «Зникає тіло як головний об'єкт покарання, як виставляється\nактивності, лише зробив звідси висновок, передавши всі питання про норми в сферу процесу колективної угоди »16. Інакше кажучи, всі нормативні встановлення виносяться на обговорення, яке само собою загасає, так що питання про компетентність і відповідальності навряд чи може бути піднятий. Індивід як відповідальний за формування світу йде у відставку. Із загальних передумов відносини «нових\nактивне дослідження Росії в царствова-ня Івана IV розгорнули А.А. Зімін, В.Б. Кобрин, С.М. Каштанов, Р.Г. Скринніков та ін Особливе значення ці історики надавали проблемам опричнини. А.А. Зімін, слідом за Веселовським, вважав, що опричнина зовсім не покінчила з боярським землеволодінням. Однак, він все ж визнавав її потужним ударом по противникам централізації Росії. Справа в тому, що основними


Вища освіта стає привілеєм, і це не європейський шлях, - дослідниця\nВища освіта стає привілеєм, і це не європейський шлях, – дослідниця\nВ Міносвіти запевнили, що виші оприлюднили лише максимум бюджетних місць, які вони можуть обслуговувати, а реальну кількість вже визначало Міністерство відповідно до заявок. Більш того, кількість “бюджету” було зменшено пропорційно до меншої кількості абітурієнтів.\nСкільки залишилось “бюджету”\nЗгідно з інформацією МОН, цього року обсяг держзамовлення становить: 57175 – молодших спеціалістів, 82 146 бакалаврів, 62 231 – магістрів. Це, згідно з їх же даними, на 17,5% менше, ніж в минулому році. Саме міністерство пояснює таке скорочення двома факторами: відмова від рівня “спеціаліст” і зменшення на 4,3% кількості випускників 11-их класів. Проте, відсоток скорочення обсягів бюджетних місць досить вагомий.\nМОН декларувало зменшення держзамовлення для спеціальностей “Економіка”, “Право”, “Туризм”, “Готельно-ресторанна справа”. Збільшили кількість місць на технічних, природничо-наукових і аграрних спеціальностях. Більше виділили також на спеціальності в сфері освіти.\nЗараз в правилах прийому у вищі та професійно-технічні заклади є поняття квоти, а є поняття додаткового коефіцієнта. Квоти (всього 3 типи) встановлюються для переселенців та осіб з тимчасово окупованих територій (квота-1, квота-2), а також можуть встановлюватися навчальним закладом для вихідців з даної місцевості (квота-3). Ще є “Галузевий коефіцієнт” – 1,03 -для тих, хто вибрав як перший пріоритет технічного і природничо-наукові та математичні спеціальності, “Регіональний коефіцієнт” – 1-1,03 – в залежності від розташування ВУЗу (Києву та іншим великим містам присвоюються мінімальні значення, ВНЗ Донецької та Луганської областей, а також переміщеним ВНЗ – максимальне), “Сільський коефіцієнт” – 1,02 для вихідців із сільських шкіл. Крім того, збереглися і традиційні категорії пільговиків (інваліди, УБД та їх діти, сироти і т.д.). Коефіцієнти – це спроба держави в певній мірі раціоналізувати кількість студентів по ВНЗ і спеціальностям. Але цей крок буде дієвим лише в комплексі з низкою інших більш масштабних перетворень: забезпечення високооплачуваних робочих місць представникам пріоритетних спеціальностей, забезпеченням гідної матеріальної бази в регіональних (і не тільки) навчальних закладах, у випадку з сільської квотою – це, в першу чергу, забезпечення якісної освіти на місцях. В іншому випадку все це – лікування симптомів, а не самої “хвороби”.\nНа жаль, уряд, вочевидь, йде шляхом урізання доступу до вищої освіти. Це можна простежити в сукупності з урізанням стипендій. І це все подають під вивіскою “руху до європейських стандартів”, хоча у багатьох країнах ЄС освіта повністю безкоштовна, це стосується і забезпечення стипендіями. У деяких же інших країнах східної Європи (наприклад, Грузія), схожі з нинішніми реформи ні до чого доброго не привели.


23 ідеї для проектів Зроби сам: майстер-класи по виробам для будинку | Radka.in.ua\n1 Годівниця для птахів у вигляді вінка\n2 Перевернений шухляда для помідорів\n3 Сир з йогурту\n4 Обгорнені нитками фарбовані банки\n5 Кам’яні доріжки у формі листя\n6 Горщик з тримача для взуття\n7 Кавова або чайна чашка з написом\n8 Підставка з гальки\n9 Безводний снігова куля\n10 Підвісна садова кошик\n11 Багаторазові насадки для швабри\n13 Трафарети для підлоги\n14 Пральний порошок\n15 Розпізнавання ключів за допомогою лаку для нігтів\n16 Пофарбовані садові камені\n17 Дров’яна похідна піч\n18 Казковий сад\n19 Ліхтарики з ниток\n20 Міні-тераріум в банці\n21 Шпалери для комода\n22 Вішалка для зберігання прикрас\n23 Сіль для ванни\nЩо привабливого в проектах «зроби сам»? Все! Коли робите щось самостійно, можете вибрати проекти, які відповідають інтересам, працювати з улюбленими квітами/текстурами, а потім використовувати за власним розсудом.\nКругла форма, широка стрічка, трохи пташиного корму і трохи розплавленого сала – все, що потрібно, щоб нагодувати пернатих друзів в зимові місяці.\nЗбережіть пластикові пляшки з-під газованої води, відріжте днища, помістіть розсаду помідорів і насипте трохи землі. Потім повісьте їх, регулярно поливайте і спостерігайте, як ростуть помідори! Також їх можна використовувати для трав і перцю.\nПокладіть кілька шарів марлі в друшляк, залийте простим йогуртом і залишити стікати на ніч. До ранку з нього вийде смачний вершковий сир.\nКам’яні доріжки у формі листя\nХочете зробити красиві доріжки для саду? Без проблем. Для цього знадобляться великі листя, такі як ревінь, цемент і шпатель.\nВикористовуйте старий тримач для взуття для вирощування всіх видів рослин. Він відмінно підходить для вирощування пряних трав на кухні або на стіні балкона.\nВізьміть чайну чашку і маркер, напишіть на її зовнішньої нижньої частини або збоку текст (намалюйте малюнок) і обпалюйте протягом 30 хвилин при 1800 С, щоб закріпити напис.\nВикористовуйте пістолет термоклеевой, щоб приклеїти плоскі камені з пляжу до кіл з повсті або дерева. Ці підставки ідеально підходять для використання під чайниками і теплими сервіровок мисками.\nЩоб зробити снігова куля без води, скористайтесь порожньою банкою, мініатюрою лялькового будиночка, невеликою кількістю клею і штучного снігу. Красиве прикраса, зроблене своїми руками, стане гарним подарунком для дітей.\nЯкщо знайомі з основами в’язання, можете самостійно зробити багаторазові насадки для швабри.\nЗамість того, щоб розстеляти килими, подумайте про те, щоб покрити старі дерев’яні або бетонні підлоги пофарбованими трафаретними дизайнами.\nВикористовуйте різні кольори лаку для нігтів на ключах, щоб їх було простіше відрізнити один від одного. Просто запам’ятайте, який колір використовували для кожної двері!\nДров’яна похідна піч\nВсе, що потрібно для її виготовлення: велика бляшана банка, кілька металевих кілків і дриль. Швидкий і легкий спосіб не залишитися без «гарячого» в лісі.\nВідмінно підходить для невеликих приміщень або в якості проекту для роботи з дітьми. Візьміть старе відро, ящик або миску, додайте трохи землі і невеликих рослин, потім поставте туди кілька мініатюр. Крихітний, ідеальний сад – готовий.\nДивно, як легко зробити ці елегантні ліхтарики з ниток! Все, що для цього потрібно: мотузка, кукурудзяний крохмаль, клей, повітряні кулі та аерозольна фарба. Простіше простого.\nМіні-тераріум в банці\nМеблі виглядає по-новому, якщо покрити її свіжим шаром фарби та доповнити візерунками з шпалер.\nЗробіть кілька отворів на дерев’яній вішалці для одягу і вуаля: готове місце для акуратного зберігання прикрас всього за кілька хвилин.\nАнглійська чи грубозерниста морська сіль змішується з улюбленими ефірними маслами, куди додається трохи харчового барвника. Відмінний проект для любителів поніжитися у ванні.


Коричневі виділення при вагітності - onwomen.ru - woman-club.net.ua\nHome » Здоров'я » Коричневі виділення при вагітності – onwomen.ru\nКоричневі виділення при вагітності – onwomen.ru\nВідео: Рожево коричневі виділення\nВідео: кров при вагітності\nВагітність – період справжніх відкриттів. На жаль, ці відкриття бувають не завжди приємними: в період очікування малюка майбутня мама може зіткнутися з різними захворюваннями, тому увагу своєму здоров`ю слід приділяти особливу, не нехтуючи візитами до лікаря, здачею необхідних аналізів.\nДуже часто під час вагітності жінки стикаються з таким не дуже приємним і таким, що лякає явищем, як коричневі виділення. Залишати без уваги такі виділення не варто – в переважній більшості випадків виділення коричневого кольору сигналізують про розвиток будь-якого захворювання, тому необхідно терміново звертатися до лікаря. Нерідко коричневі виділення сигналізують про що підвищується ризик переривання вагітності, тому своєчасне звернення до фахівців збільшить ваші шанси на збереження вагітності, на довгоочікувану зустріч з вашим малюком.\nЯкі чинники можуть привести до появи коричневих виділень під час вагітності? І про яких захворюваннях можуть сигналізувати виділення різного кольору? Постараємося розповісти про найбільш поширених ситуаціях, і переконати вас в тому, що звернення до фахівців необхідно.\nОтже, якщо мова йде про коричневих виділених на ранніх термінах вагітності, то, цілком можливо, що організм майбутньої мами намагається позбутися від крові, яка залишилася в шийці матки. Може йтися і про іншу причину, а саме, про підвищену чутливість маткової шийки: в результаті після трансвагинального УЗД або після сексу можуть виникнути незначні коричневі виділення. Зазвичай вони проходять самостійно протягом декількох днів. У цьому випадку лікування не потрібно.\nСвітло-коричневі виділення можуть бути симптомом вірусу папіломи людини або інших вагінальних інфекцій. Якщо у вас є підозри на якісь венеричні захворювання, необхідно відразу здати мазок на ІПСШ – не зволікайте, адже в цьому випадку ви ризикуєте не тільки своїм здоров`ям, але і здоров`ям вашого малюка.\nЯкщо ми говоримо про жовто-коричневих виділених при вагітності, то це також один із симптомів інфекції в піхву. Якщо ви здали мазок на ІПСШ, і в результаті інфекції були виключені, то, цілком можливо, що жовто-коричневі виділення є наслідком запальних процесів, що відбуваються в малому тазі – це може бути сальпінгіт, аднексит.\nТемно-коричневі виділення під час вагітності можуть являти собою і кровотеча імплантації, що відбувається через місяць після останніх місячних або через два тижні після запліднення. Це варіант норми, і ніякого лікування в цьому випадку, відповідно, не потрібно.\nОднак темно-коричневі виділення можуть сигналізувати і про молярної вагітності, яка виникає через наявність аномалій плацентарних клітин і неправильного розвитку ембріона. Можна говорити і про позаматкової вагітності, якщо ви маєте справу з коричневими мажучі виділеннями – в цьому випадку розвиток ембріона здійснюється поза маткою (трубна вагітність, яєчникова, черевна, шеечная і так далі). У будь-якому випадку необхідно перервати вагітність.\nЧервоно-коричневі виділення також небезпечні, так як часто є ознакою загрози викидня. Червоний колір зазвичай вказує на можливість відшарування плодового яйця. Якщо такі виділення супроводжуються болями, що тягнуть внизу живота, блювотою, нудотою, запамороченнями, потрібно терміново дзвонити лікаря і лягати в лікарню.\nМізерні виділення коричневого кольору можуть виникати через гормонального дисбалансу в організмі майбутньої мами, і зазвичай вказують на прогестеронових недостатність. Не лінуйтеся здавати кров на гормони, на прогестерон під час вагітності – це дуже важливо. Цілком можливо, що після ознайомлення з аналізами на гормони, лікар вам призначить Дюфастон – після прийому цього препарату коричневі виділення є фізіологічними. Бити на сполох і займатися самолікуванням не варто – все гормональні препарати підбирати повинен тільки ваш лікуючий лікар.\nКоричневі слизові виділення цілком можуть виникнути після статевого контакту, якщо внутрішні статеві органи майбутньої мами гіперчутлива, або якщо спостерігається надлишок вагінального мастила.\nРожево-коричневі виділення можуть вказувати на присутність в матці прихованої крові. У тому випадку, якщо ви зіткнулися з інтенсивним кровотечею рожево-коричневого кольору, необхідно негайно зв`язатися зі своїм лікарем.\nПам`ятайте про те, що коричневі виділення не є фізіологічною нормою (За винятком випадків, коли виділення з`являються через місяць після останньої менструації), тому не соромтеся повідомляти про це своєму лікареві, який, виходячи з характеру виділень призначить вам певні аналізи, і зможе встановити причину появи виділень, призначити відповідне лікування. Пам`ятайте про те, що коричневі виділення при вагітності – це сигнал про те, що у вашому організмі відбувся якийсь збій, і своєчасна ваша реакція на нього дозволить зберегти вам своє здоров`я і здоров`я вашого малюка.\nЯк виглядають фото геморою після операції


Симптоми всіх стадій поперекового хондроза і його лікування | Травматологія\nТравматологія 04 Вересня 2018 590 Коментарі Вимкнено до Симптоми всіх стадій поперекового хондроза і його лікування\nТермінальна стадія і ускладнення\nПоперековий хондроз – одна з різновидів остеохондрозу. Патологія становить близько 70% від загального числа ревматичних хвороб і діагностується у 17% населення планети у віці 30-35 років. В останні роки кількість хворих неухильно зростає. Це пов’язано з поширеністю малорухливого способу життя і наявністю безлічі провокуючих факторів.\nХондроз поперекового відділу хребта розвивається при кількісних і якісних змінах з боку протеогліканів – білково-полисахаридных комплексів, які забезпечують стабільний стан колагенової мережі. При нестачі цих речовин починається процес руйнування хрящової тканини металлопротеазами матриксного типу і лизосомальными ферментами. Описаний процес може розвиватися під дією таких провокуючих факторів:\nнестача вітамінів, мінералів, солей кальцію, фтору, фосфору;\nдисплазія хрящової тканини;\nІснує поняття про идеопатическом хондрозі, встановити причини якого не представляється можливим. Ця різновид патології відноситься до первинних. Хвороба, спричинена іншими патологічними станами, носить вторинний характер.\nЯк вже було сказано, хондроз попереку починається з порушень з боку протеогліканів. Далі в справу вступають протеолітичні ферменти і металлопротеазы. Під їх дією відбувається поступово розм’якшення хрящової тканини в зоні максимального навантаження на неї. Хрящ стоншується, втрачає еластичність, на ньому з’являються тріщини і ділянки фрагментації. Далі слід виразка тканини, формування на ній детритов – дрібнозернистих комплексів, що заважають нормальному функціонуванню хребта.\nПо мірі прогресування хвороби збільшується ступінь пошкодження хряща. Міжхребцеві диски втрачають міцність, розтягуються і випинаються. У місцях найбільшого ураження виникають протрузії, які пізніше перетворюються на міжхребцеві грижі. Останні призводять до ущемлення корінців спинномозкових нервів, можуть секвестрироваться, що призводить до загострення хвороби та інвалідизації пацієнта. У 10% випадків грижі стають причиною порушення кровопостачання спинного мозку. Підсумком є паралітичний ішіас.\nНа замітку: крім безпосередніх змін хряща, при хондрозах виникають і побічні процеси. Розвивається м’язовий спазм, має місце порушення кровопостачання хребта і окололежащих тканин, можуть порушуватися нервові стовбури.\nХондроз поперекового відділу хребта, основні симптоми якого будуть описані нижче, розвивається поступово. На початкових етапах хвороби клінічна картина практично відсутня. У розпалі патології хворий пред’являє скарги, однак майже завжди зберігає здатність ходити, нагинатися і виконувати нескладну фізичну роботу. Термінальний етап і виникають ускладнення характеризуються гострим порушенням рухових функцій і вираженим больовим синдромом. Слід розглянути кожну з названих стадій окремо.\nПочатковий поперековий хондроз викликає такі симптоми, як:\nепізодична біль у спині, асоційована з фізичним навантаженням;\nіррадіація відчуттів по зовнішній поверхні гомілок, сідниць, стегон.\nНа перших етапах симптоми не зберігаються постійно. Навіть якщо біль виник, вона проходить самостійно після відпочинку в лежачому положенні. Також симптоми легко купіруються ненаркотичними анальгетиками. Інших проявів хвороби зазвичай не виникає.\nУ розпалі хвороби у пацієнтів присутня яскрава «клініка», викликана не стільки безпосереднім руйнуванням міжхребцевого диска, скільки утиском нервових стовбурів і м’язовим спазмом. Хворі скаржаться на наступні явища:\nхронічна біль підгострого типу, що виникає після фізичного навантаження або перебування в незручному положенні;\nхворобливі простріли в попереку (люмбаго);\nіррадіація болю в сідниці, ноги, передню частину тулуба;\nпорушення чутливості у кінцівках, попереку;\nЯк правило, інвалідизації хворого на цьому етапі захворювання не відбувається, однак людина вже не може виконувати фізичну роботу нарівні зі здоровими людьми. Болі стають майже постійними, потрібно прийом знеболюючих лікарських засобів.\nХондроз попереково-крижового відділу хребта може протікати багато років. За цей час зміни в структурі хряща і хребетного стовпа в цілому досягають своєї крайньої точки. На хребцях розростаються остеофіти, які поступово заміняють собою зруйнований диск. Виникає спондильоз. Цей процес завжди зачіпає всі відділи ПС, тому через 1.5-2 десятиліття хребет хворого набуває неправильну форму і втрачає рухливість. Людина стає інвалідом. При цьому у нього посилюються всі описані вище ознаки: біль, простріли, втрата чутливості, розлади функції тазових органів.\nТиповим ускладненням запущених форм хондроза є утиск або секвестрація грижі хребта. В обох випадках пацієнт відчуває різке посилення болю, втрачає можливість нормально рухатися, потребує екстреної медичної допомоги. Нерідко усунути виникло явище вдається тільки оперативним шляхом.\nСимптоми хондроза поперекового відділу хребта вимагають лікування. Мета терапії – сповільнення прогресування хвороби, купірування больового синдрому і запальних явищ, відновлення кровотоку і зняття м’язового спазму. Використовуються традиційні та народні методики, фізіотерапія, ЛФК. Крім того, значення має дієта, яку дотримується хворий.\nВ основі терапії лежить використання протизапальних лікарських засобів, хондропротекторів, міорелаксантів. В якості допоміжного лікування використовують полівітамінні комплекси, препарати кальцію, засоби, що поліпшують мікроциркуляцію. Слід розглянути кожну з фармакологічних груп докладніше.\nПротизапальні – краще застосовувати такі засоби, як парацетамол, ібупрофен, хоча може використовуватися і більш популярний анальгін. Препарати цієї групи мають знеболюючу і протизапальну дію, зменшують викид простогландинов, сприяють стихання гострих проявів хвороби.\nХондропротектори – відомі представники: хондроїтину сульфат, терафлекс. Сприяють відновленню хрящової тканини, уповільнюють процес деградації. Незважаючи на відсутність достовірних доказів їх ефективності, кошти продовжують використовуватися. Причина цього – безліч позитивних відгуків від пацієнтів.\nМіорелаксанти – до них відносять мідокалм, мефедол. Ліки знімають м’язовий спазм, що призводить до зняття компресії з нервових стовбурів і судин. Хворі відзначають зменшення хворобливості і зростання фізичних можливостей.\nВітаміни – до них відноситься мильгама, інші ін’єкційні вітаміни групи B. Прийом полівітамінних комплексів покращує нервову провідність, сприяє нейтралізації вільних радикалів, уповільнює деструкції хрящової тканини.\nПрепарати кальцію (Ca-D3-нікомед, кальцію хлорид, кальцію глюконат) – зміцнюють кісткову і хрящову тканину, знижують темп розвитку патології, запобігають виникнення супутнього остеопорозу.\nТрентал та інші препарати, що поліпшують мікроциркуляцію крові – сприяють поліпшенню трофіки тканин, відновлюють забезпечення м’язових шарів киснем, забезпечують адекватний приплив мінералів і поживних речовин до ділянках ураженого хряща.\nОписана терапія є базисною. При необхідності лікар може призначити пацієнту ряд інших лікарських засобів. Остаточна схема лікування визначається лише після клінічного обстеження.\nЛФК-лікування при хондрозі попереку повинно проводитися тільки після оцінки наявних патологічних змін. На початкових стадіях захворювання людині показана ходьба, їзда на велосипеді, плавання. Пізніше слід перейти до статичних вправ: підйом тулуба на носках, приведення ніг до грудей в положенні «на спині», повороти тіла при нерухомому положенні ніг. Своєчасно розпочате ЛФК помітно знижує темпи прогресування хвороби, покращує стан пацієнта, сприяє нормалізації психоемоційного фону.\nНа замітку: груба розробка уражених ділянок, всупереч загальноприйнятій думці, не приносить користі. Такі навантаження посилюють запалення і швидкість руйнування хрящів.\nПри хондрозі поперекового відділу хребта допоміжне лікування проводиться з використанням фізичних методів. Це дозволяє поліпшити кровопостачання уражених ділянок, зняти м’язовий спазм, зменшити хворобливість і знизити швидкість розвитку патологічних змін. Як фізіотерапевтичних методик використовують електрофорез, КВЧ, ультрафіолетове опромінення. У деяких випадках досягти терапевтичного ефекту можна за допомогою прогрівань і обережного масажу.\nПрогноз захворювання відносно сприятливий. При ранній діагностиці і своєчасному лікуванні хворий має шанс зберегти фізичну дієздатність до похилих років. Однак повного вилікування при цьому не наступає. Хондроз вважається невиліковною патологією і потроху прогресує навіть на тлі проведеної терапії.\nЗамислюючись про те, чим лікувати діагностований хондроз попереку, слід уникати крайнощів. Розглянута хвороба є керованою і не призводить до інвалідності, якщо хворий дотримується всіх рекомендацій лікаря. Тому з моменту виявлення патологічних змін слід відмовитися від думок про самолікуванні і використанні нетрадиційних методів. Призначати лікування і нести відповідальність за його результати має грамотний фахівець. Натисніть кнопку «Записатися» і ми підберемо для Вас спеціаліста