Як приготувати манник смачно і недорого: секрети приготування\nСьогодні пропоную Вам покуштувати дуже смачний пиріг з манки на десерт — це манник. Ніжний, розсипчастий, з легким ароматом ванілі і з хрусткою скоринкою. Готувати манник — одне задоволення: пиріг виходить ідеальним завжди, практично у всіх духовках і мультиварках, в процесі приготування немає ніяких складних маніпуляцій. Простіше кажучи, погано приготувати манник неможливо. Давайте дізнаємося, як приготувати манник в мультиварці і духовці.\nв манної крупці знаходиться дуже багато вітамінів В1, Е і калію, які так необхідні для людського організму, тому пиріг маннік на кефірі не тільки дуже смачний, але і корисний.\nМанник — загальні принципи і способи приготування\nДо складу рецепта обов’язково входить манна крупка, саме тому і з’явилася назва «манник». А також борошно, масло, цукор і будь молочний або кисломолочний продукт, іноді сир. Для додання смаку в тісто можна додавати цукати, сухофрукти, шматочки шоколаду, мак, мед, яблука, гарбуз, ягоди.\nЯк приготувати манник — прості рецепти\n1 ст. сметани (або кефіру)\nпшеничне борошно для обсипання форми\nВсипати Манку в сметану, перемішати, дати постояти як мінімум 30 хвилин.\nЯйця збити з глюкозою, додати сметану з манкою, додати розпушувач, сіль, потім добре перемішати.\nФорму для випічки змастити вершковим маслом, обсипати борошном.\nВилити тісто у форму і запікати 30-45 хвилин при температурі 180-190 °С.\nНе варто зловживати манником, якщо ви хочете схуднути, оскільки один шматочок цього дуже калорійного пирога — і вся ваша дієта піде коту під хвіст. Але от якщо ваш лікар радить набрати трохи ваги, то кращого засобу вам не знайти.\n3 великих курячих яйця,\nза повного склянки манної крупи,\nсметани середньої жирності\nСпочатку в глибоку миску висипається манка. Зверху крупка не заливається холодною сметаною. Після ретельного перемішування маса залишається на 15-17 хвилин. Це необхідно для того, щоб головний інгредієнт встиг гарненько розбухнути. Якщо господиня готує такий пиріг вперше, то для вірності варто збільшити час настоювання суміш до півгодини.\n2 стакан манної крупи\n2 склянки кефіру або йогурту\n4-6 столових ложок сахарка\nМанку змішати з кефіром (йогуртом), додати цукор і яйце, знову перемішати, залишити на 2-3 години. Після закінчення цього часу, додати розпушувач і ще раз ретельно перемішати, додавши в кінці ваніль або ванілін. Вилийте тісто в змащену або выстеленную папером для випічки форму (23×12 см), далі випікати при температурі 170 ° С протягом приблизно 50 хвилин (перевірити готовність сірником). При бажанні, печіть ще протягом кількох хвилин, а якщо верх стає занадто рум’яне, накрийте алюмінієвою фольгою. Нарізати на шматки, можна полити солодким, густим соусом.\nМанник, приготований на молоці, є відмінною альтернативою набридливої манної каші. Навіть діти їдять таку страву з величезним задоволенням і апетитом. Приготувати страву не складно, а всі інгредієнти дуже доступні. Кожна господиня може порадувати свою сім’ю таким смачним, а головне корисним ласощами. При бажанні можна внести в рецепт деякі корективи і додавати нові інгредієнти, які зроблять смак більш яскравим.\nодин повний стакан цукрового піску\n50 грам просіяного борошна\nДля приготування необхідно взяти глибоку миску, помістити в неї один повний стакан сахарка, додати до нього два курячих яйця розтерти масу до однорідності. Щоб глюкоза повністю розчинилася робити це можна за допомогою міксера. Потім розтопити 20 грам вершкового масла і додати до загальної маси. Додати до маси склянку теплого молока, потім стакан манки. Залишити тісто на 20 хвилин. По закінченню відведеного часу, додати 50 грам просіяного борошна, ванілін, все добре перемішати. Тісто має бути однорідним.\nФорму для випікання змастити вершковим маслом, вилити тісто і випікати протягом 40 хвилин. Готову страву можна присипати цукровою пудрою або зробити спеціальну карамель.\nМанник з солодкою начинкою\n½ Склянки кисляку\n½ Ч. ложки гашеної соди\n1 ст. ложка подрібнених ядер волоських горіхів\n1 ч. ложка лікеру\nВ манну крупу влийте кисляк, дайте постояти 1 годину. Цукор змішайте з гашеного содою, додайте до крупі. Попередньо замочений ізюм також додайте до суміші, перемішайте. Отримане тісто покладіть у змащену маслом гарячу форму, випікайте при 180-200 °С близько 30 хвилин. Змастіть лікером, посипте подрібненими горіхами.\nГарбузовий маннік на кефірі\nКористь гарбуза для дитячого харчування переоцінити неможливо — продукт прекрасний, чудовий, доступний, бюджетний, вітамінний і просто чудовий. На жаль, не багато діти, так і дорослі в тому числі готові їсти цей овоч у «чистому» вигляді, але от якщо з’єднати гарбуз з манником, то вийде… вийде чарівно: яскравий колір, насичений смак, розсипчастий м’якуш, хрустка скориночка.\n100 г натертої на дрібній тертці і віджатою м’якоті гарбуза;\n1 ст. л. апельсинового або лимонного сиропу;\nГоловний інгредієнт заливаємо кефіром, додаємо цукор, залишаємо на 15 хвилин.\nЯйця збиваємо до помітного освітлення.\nКефірно-манну масу змішуємо з сіллю, додаємо соду і сироп (можна цитрусовий лікер), вводимо гарбуз. Добре змішуємо, вливаємо яйця. Знову перемішуємо.\nФорму для випічки змащуємо вершковим маслом. Викладаємо тісто. Випікаємо при температурі 180 градусів близько 30 хвилин.\nДістаємо форму з духовки, даємо пирогу постояти 7-10 хвилин, після чого виймаємо і перекладаємо на блюдо. При бажанні присипаємо цукровою пудрою, цукатами, горіхами.\n300 г сиру (краще пастоподібного або дрібними м’якими крупинками);\n100-150 г ягід (за бажанням).\nРозігріти духовку до 180 градусів. Форму для випічки діаметром 22 див. змастити маслом.\nСир розтерти з жовтками, залити кефіром, додати цукор і ванільний цукор. Додати перемішану з розпушувачем манну крупу, добре перемішати. Білки збити до стійких піків, обережно ввести в сирну масу. Перемішати. Викласти сирне тісто у форму.\nВипікати 45-55 хвилин до золотистого кольору. Подавайте з ягідним соусом, заварним кремом, варенням, згущеним молоком…\n30 г білого шоколаду\nКрупку з’єднайте з цукром і молоком, залиште на 1 годину. Додайте борошно, збиті яйця, какао, розпушувач і ванілін. Замісіть тісто, викладіть на змащене маслом деко, далі випікайте 40 хвилин при температурі близько 170-180 °C. Трохи остудіть, посипте тертим шоколадом різних кольорів так, щоб вийшли візерунки.\nМанник з чорницею\n1 ч. ложка пекарського розпушувача\n1 склянку ягід чорниці\nЯгоди промийте, відкиньте на друшляк, дайте обсохнути. Манну крупу з’єднайте з розпушувачем. Жовтки відокремте від білків. Жовтки розітріть з цукром, додайте до крупі, перемішайте. Додайте підготовлену чорницю. Дайте постояти 10 хвилин і введіть збиті в піну з сіллю білки. Випікайте 40 хвилин у духовці на змащеному вершковим олією деку при 180 °C. Подавайте зі сметаною.\nМанник з кокосом\nКрупу з’єднайте з розпушувачем, половиною стружки і ваніліном. Яйця збийте з цукром і кефіром, введіть сипку суміш. Дайте настоятися 30-40 хвилин. Викладіть на змащене маслом деко. Випікайте 40 хвилин при 200 °C. Посипте залишилася кокосовою стружкою.\nШоколадно-ванільний манник «Зебра»\nПростий манник може стати неймовірно смачним і привабливим на вигляд пирогом, якщо в нього просто додати какао. Поєднання ванілі і шоколаду є класичним, тому навіть зверху випічку варто покрити розтопленим шоколадом або глазур’ю.\nНеобхідно збити цукровий пісок, кефір, яйце і висипати до цієї суміші манку. Дати настоятися годину-півтора. Після того як манка розбухне, потрібно додати повну склянку просіяного борошна, соду і попередньо розтоплене масло. Далі, розділивши тісто на дві рівні частини, в одну всипте какао, далі ретельно вимісіть до однорідності кольору. У форму для випічки потрібно по черзі викладати ванільне, шоколадне тісто ложкою, створюючи красиві розлучення. Випікати цей пиріг необхідно 30 хвилин при 180 градусах. Коли пиріг охолоне, змастіть його розтопленим білим або молочним шоколадом, прикрасити кокосовою стружкою.\nЯк спекти манник в мультиварці\nЛегкий рецепт лепешняку\nсода на кінчику ножа і оцет для гасіння.\nМанку залити кефіром, далі залишити настоюватися на 1 ч. Яйця збити з глюкозою, додати до манки. Всипати борошно. Додати соду, гашену оцтом. Гарненько перемішати і викласти в каструлю. Готувати 1 год в режимі «Випічка».\nвершкове масло для випічки,\n1 ч. л. молодий кориці.\nМанну крупу залити кефіром і дати постояти 1 ч. Збити яйця з цукром блендером, покласти вершкове масло, влити манну крупу з кефіром, додати корицю і розпушувач, всипати борошно. Продовжувати збивати, поки тісто не перетвориться на густу однорідну масу. Змастити вершковим маслом чашу мультиварки. Викласти половину тіста, натерти на тертці яблука, рівномірно розподілити начинку, викласти зверху тісто. Встановити таймер програми «Випічка» на 1 год 20 хв. Після сигналу відкрити кришку мультиварки, дати пирогу охолонути. Щоб не зламати, дістати його з чаші з допомогою кошика-пароварки. Коли пиріг охолоне, змішати сметану з глюкозою до повного розчинення цукру. Полити випічку сметанним соусом і подати.\nМанку залити кефіром і дати постояти 1 ч.\nЗбити яйця з цукром, не припиняючи збивати, додати манну крупу з кефіром, влити\nмасло, всипати соду і борошно. Продовжувати збивати, поки тісто не перетвориться на густу однорідну текучу масу.\nЗмастити вершковим маслом чашу мультиварки. Влити половину тіста, рівномірно розподілити вишні без кісточок, зверху посипати крохмалем, щоб вишні не опустилися на дно, залити рештою тестом.\nВстановити таймер програми «Випічка» на 1 год 20 хв. Після сигналу відкрити кришку мультиварки, дати пирогу охолонути.\nКоли випічка охолоне, змішати сметану з цукром до повного розчинення цукру. Полити сметанним соусом і подавати.\nЗбити яйця з глюкозою блендером, додати дрібно нарізані банани, збити до утворення однорідної суміші, всипати манну крупу, перемішати.\nЗастелити харчовою фольгою пластикову чашу для варіння на пару. Влити тісто. Встановити таймер режиму «Варка на пару» на 30 хв. Після сигналу відкрити кришку мультиварки, дати випічці охолонути.\nЗмішати сметану з цукром до повного розчинення цукру. Перекласти пиріг на блюдо, полити сметанним соусом, подавати.\nБорошно: 11/2 склянки.\nЦукровий пісок: 11/2 склянки.\nМанна крупка: 11/2 склянки.\nКефір: 11/2 склянки.\nВершкове масло: 150 р.\nРозпушувач: 1Ѕ ч. л.\nМалина: 300 р.\nПросіяти борошно. З’єднати манку з теплим кефіром, додати розпушувач і сіль, ванільний цукор. Все перемішати, залишити на півгодини, щоб манка набухла. Розтерти розм’якшене вершкове масло з жовтками і глюкозою. Збити білки. В розтерті з маслом жовтки викласти збиті білки. З’єднати яєчну суміш з манною. Додати, вимішуючи, борошно. Вимісити тісто. Розім’яти малину. Змастити дно мультиварки вершковим маслом. Викласти шарами: тісто, малина, тісто. Готувати в режимі ВИПІЧКА 50-65 хвилин.\nЗ начинкою для лепешняку можна експериментувати: це можуть бути ягоди і фрукти, в тому числі екзотичні. Наприклад, банан або ківі. Для того щоб спекти великий манник, всі складові рецепту беріть у подвійному розмірі. У тісто для пирога можна додати родзинки, цукати і випікати його без фруктів.\nНаостанок хочу поділитися з вами дуже смачним і поживним рецептом несолодкого лепешняку.\nМанник з фаршем\n250 г фаршу (свинина і яловичина)\nФарш посоліть, посмажте до готовності зі спеціями і подрібненою цибулею на половині масла. На молоці зваріть манну кашу, посоліть, охолодіть і додайте яйце. Перемішайте, вылепите корж. Викладіть на змащений залишилися маслом деко, зверху розкласти фарш. Випікайте 15-20 хвилин при 160 °C.


Дітей навчать випікати двоколірні рогалики : 19:07:2017 - te.20minut.ua\nДітей навчать випікати двоколірні рогалики\nКулінарний майстер-клас для дітей відбудеться 23 липня о 13.00 у «Бункермуз». Його організовує один з центрів дитячого розвитку.\nУ веселій ігровій формі маленьких кухарів навчать випікати двоколірні рогалики.\nПопередній запис за телефоном: 067 350 87 88. Вхід - платний.\nПорошенко, "море" поліції та кілька тисяч людей на Театралці Президент повернув Архикатедрі приміщення архіву, помолився та сфотографувався з парафіянами Тернополяни разом із Президентом встановили рекорд Вбивство на Гусятинщині: молода жінка зарізала батька


Причини і симптоми інфаркту міокарда\nІнфаркт міокарда — Одна з форм ішемічної хвороби серця. Захворювання протікає з розвитком ішемічного некрозу ділянки міокарда, що супроводжуються повною або частковою недостатністю кровопостачання. За минулі 20 років смертність від цього захворювання серед чоловіків зросла на 60%. Інфаркт за цей час дуже помолодшав.\nСьогодні інфаркт у тридцятирічного людини нікого вже не дивує. Жінок до 50 років дане захворювання не чіпає, хоча після подолання цього вікового рубежу захворюваність у жінок порівнюється із захворюваністю у чоловіків. Людина, що переніс інфаркт, отримує інвалідність, причому летальний результат серед усіх захворілих становить близько 10-12%.\nТі люди, які перенесли серцевий напад, говорять про нього як про дуже важкому і жахливому. Основним симптомом інфаркту міокарда є сильний біль у грудях. Біль до того сильна, що воля пацієнта повністю паралізується. У людини виникає думка про близьку смерть. Біль турбує постійно, незалежно від фізичного навантаження, нерідко поширюється в плече і руку, в шию, в щелепу.\nБіль може бути не тільки постійною, а й перемежающейся. У такій ситуації дуже важливо своєчасно визначити, що відбувається, викликати бригаду невідкладної, бажано кардіологічної допомоги, вжити всі необхідні в цій ситуації дії. Якщо все це здійснити, то це дає шанс вижити на довгі місяці і навіть роки.\nГоловне — визначити серцевий напад у молодих людей, які навіть думки не допускають про можливе серцевому нападі і не уявляють, наскільки ця ситуація небезпечна для життя.\nЗа наданими відомостями Американської Асоціації Серця, велике число смертей (90% і більше) від серцевого нападу у людей молодих (до 55 років) відбувається не в лікувальному закладі. На думку експертів, виходить це в результаті того, що люди не розуміють все, що з ними відбувається. Молоді люди не надають значення болю, що виникла в грудях, а це часто призводить летального результату.\nЛюди ж похилого віку дуже пильно ставляться до будь-якого болю, що виникла в області грудей, і при перших симптомах, часто навіть не пов’язаних з ішемічною хворобою серця, викликають швидку допомогу або лікуючого лікаря.\nЯк показує медична практика, практично у 25% пацієнтів серцевий напад протікає без особливих симптомів, інакше він називається «німа ішемія» або «німий серцевий напад». Однак відсутність симптомів ще не говорить про те, що серцевий м’яз не пошкоджена. А так як людина не відчуває загрози для свого життя, то прогноз для його життя негативний.\nКрім болю за грудиною, серцевий напад проявляється такими симптомами:\n— Часте переривчастий подих;\n— Прискорене неритмічні серцебиття;\n— Слабкий прискорений пульс в кінцівках;\n« Різьба по дереву для початківців\nБронхіт: характеристика, симптоми, лікування »


Горить свіча - Володимир Малик - Сторінка 60 з 119 / Бібліотека Української Літератури – UkrClassic.com.ua\n— Біда! — похитав головою Ілля, спостерігши, як бліда змучена жінка пеленала посиніле, змокріле, закаляне немовля. — Біда прийшла на нашу землю!\nВсюди стояв шум, ґвалт, як це завжди буває при багатолюдних скупченнях під час війни. Хтось розмовляв, хтось плакав, хтось лаявся. Мекали голодні кози на прив'язі, верещали діти. Базар — не базар, ярмарок — не ярмарок…\n— Справді біда, — погодився Добриня і, зупинивши молодого гридня, що поспішав на вал, запитав: — Де нам знайти боярина Воротислава, хлопче?\nТой збив шапку на потилицю, наморщив лоба.\n— А хіба ви його не зустріли? Він щойно поскакав до воєводи Дмитра: не знає, яку раду дати цьому людові.\nДобриня з Іллею переглянулися. Яка досада! Це ж вони десь розминулися на тісних київських вулицях!\n— А до рабина як проїхати?\n— До рабина? Та дуже просто, — махнув рукою гридень. — Беріть зразу ліворуч, потім праворуч, потім знову ліворуч і їдьте прямо — якраз упретеся в синагогу, а вже поряд з нею знайдете і хату рабина. Уторопали?\n— Спасибі, уторопали, — відповів Ілля. — Синагогу я знаю.\nБіля синагоги теж товпилися люди, але на майдані панувала тиша. На дерев'яному ґанку стояв невисокий чоловік у чорному одязі і щось промовляв до народу.\n— Хто то? — спитав Добриня.\n— Наш рабин, преподобний Ісаак Зайденберг, — відповів хтось із гурту.\nРабин говорив не поспішаючи, але гаряче, переконливо, і всі уважно слухали його. Поверх звичайного одягу на ньому була чорна накидка без рукавів — ротонда, на голові невелика кругла шапочка з чорного шовку, а в руці — молитовник, загорнутий у талес — білу хустину з чорними смужками.\n— Про що ж він вам розповідав?\n— Про єгипетську неволю… Як важко було тоді нашому народові… Такі ж страшні часи наступають для нас знову… Ой вей, вей!\n— Ну, не про це зараз треба говорити, — буркнув\nДобриня і направив коня просто на натовп. — Розступіться! Дайте проїзд!\nЛюди розступилися — і два вершники під'їхали до синагоги, сплигнули з сідел прямо на ґанок. Промовець замовк, повернувся до незнайомців.\n— Рабин Ісаак Зайденберг? — спитав Добриня. — Доброго вам здоров'я!\n— Будьте і ви здорові. Так, я Ісаак Зайденберг. А ви?\n— Ми посланці воєводи Дмитра. Ось його молодший син — боярин Ілля… Нам наказано всіх ваших людей поставити на постій по дворах, щоб ніхто не залишився на вулиці, а чоловіків, які здатні носити зброю, звести в десятки та сотні і визначити їм місця на валу.\n— Атож, атож, — покірно погодився рабин, киваючи чорною шовковою шапочкою. — Але як це зробити — поставити стільки люду на постій? Не кожен киянин згодиться пустити.\n— Для того ми і приїхали сюди, — заспокоїв його Добриня. — А зараз відпустіть людей! Залиште з кожної сім'ї лише одного старшого, і ми розведемо їх по дворах. І накажіть, щоб після обіду всі чоловіки від п'ятнадцяти років до шістдесяти зібралися до синагоги.\nРабин підняв над головою талмуд і, коли майдан затих, щось довго пояснював людям. Після того натовп враз сколихнувся, загомонів. Більша частина людей розійшлася, розтеклася по бічних вуличках і завулках. Залишилися тільки поважні чоловіки, голови сімейств, що наблизилися до ґанку синагоги і мовчки втупилися в двох молодиків, один з яких, як виявилося, був сином самого воєводи київського.\n— Люди! — гукнув до них Ілля. — Зараз ми підемо по вулицях. Запам'ятовуйте двори, де вам буде визначено мешкати, приводьте туди свої сім'ї — і поселяйтеся! Ходімо!\nВручивши коней на догляд рабиновому наймиту, рушили.\nВ першому ж купецькому дворі, куди зайшли Ілля, Добриня та рабин, дебелий похмурий господар, зарослий від вуха до вуха рудою бородою, почувши, чого від нього хочуть, гримнув:\n— А ще чого? У мене самого сім'я — дванадцять душ! А тут цілий кагал на голову! Та ще й годувати! І взагалі — хто ви такі, дідько б вас забрав! — і старий вирячився на Іллю. — Ану, гетьте з двору!\nДобриня усміхнувся, а Ілля розсердився.\n— Я — син боярина Дмитра, воєводи київського! — спалахнув він. — Ти, чоловіче, мабуть, забув, який час настав! Війна ж! Мунгали обсіли Київ, як чорти грішну душу! Не сьогодні, то завтра, може, всім нам доведеться з життям розпрощатися, а тобі, бач, тісної Бога бійся!.. І чого ти вдома? Чому не на валах? Скільки тобі літ? Чи меча в руках не втримаєш? Чи хворість яка напала? Може, ведмежа?\nГосподар витріщив очі. Ім'я воєводи Дмитра, видно, подіяло. Та й різкі слова молодого боярина протверезили його. Знизив голос.\n— Та я що?.. Я нічого. Хай поселяється одна сім'я.\n— Три сім'ї! — відрубав Ілля тоном, що позбавляв рудобородого бажання перечити, і ткнув пальцем у груди найближчим чоловікам. — Ось ти, ти і ти! Приводьте сюди свої сім'ї і поселяйтеся!\nДалеко за полудень — де по-доброму, а де не без примусу та погроз — вся єврейська громада була розселена по купецьких та ремісницьких дворах. Вулиці опустіли, галас затих.\nСтомлений рабин, що намагався не відставати від молодиків, підняв на них свої смутні карі очі.\n— То, може, добродії відобідають у мене? Бо давно вже минув час. Та й стомилися нівроку! Добриня глянув на Іллю.\n— А чому б і не відобідати, коли запрошують? Чи як? Після нестерпного голодування в полоні йому здавалося, що ніколи не зможе насититись. А де? Напрошуватися до столу воєводи? Незручно. А свого пристановища, де б міг попоїсти і переспати, у нього в Києві не було.\nІлля підтримав його.\n— Я теж і вола з'їв би, їй-богу! Рабин зрадів, заметушився.\n— То не гаймося тут — ходімо. Мої Ребекка і Маріам будуть такі раді хорошим людям!\n— Ребекка і Маріам?\n— Ну, Ребекка — то моя половина, жона, а Маріам — донька… Єдина донька! Їй шістнадцять весен… Було ще двійко діток, та Бог прибрав — від віспи померли… Залишилася одна Маріам, наша ненаглядна… А що тепер буде з нами, з нашою Маріам? Ой вей, вей! Яке лихо обсіло Київ! Невже це всьому кінець? — Він швидко йшов попереду, то похваляючись ліпотою доньки, то журячись і тужачи, що настав час Страшного суду і всіх їх жде неминуча смерть. — Чує моє серце — не пережити нам цього нещастя! Не вистоїмо ми супроти поганина мунгала Батия! Скільки вже городів, скільки племен підбив він під свою руку — не злічити! Скільки крові пролив — не зміряти!\nВін, видно, чекав утіхи, але хлопці не відповідали. Та й що вони могли відповісти, коли його слова їм самим душу гризли?\nСвітлиця, куди рабин завів Добриню та Іллю, була вся обвішана килимами. Посередині стояв стіл, попід стінами — лави, покриті барвистими ліжниками, та дві різьблені скрині, в кутку — високий столик на одній ніжці, куди рабин поклав талмуд і прикрив хустиною.\n— Сідайте — зараз будемо обідати, — і зник за невисокими дверима.\nМайже зразу ж він з'явився у супроводі двох жінок, що несли поперед себе широкі підноси з мисками, тарелями та високим череп'яним глеком. Сам він ніс теж піднос — із хлібом, келихами, чашками та ложками. Видно, все було вже приготовлене.\n— Оце моя половина, моя жона Ребекка, — показав рабин на невисоку чорняву жінку. — А це наша донька Маріам.\nІ Добриня, і Ілля разом повернулися до дівчини. Коли вони на вулиці слухали рабинове базікання, то не зовсім вірили йому, бо якому ж батькові своя дочка не гарна. Навіть у душі підсміювалися з нього. Та, побачивши Маріам, ледве стрималися від вигуку захоплення, такої красуні вони тут не сподівалися побачити. Перед ними стояло юне чарівне створіння, яке можна було порівняти лише з весняною квіткою, що розцвіла рано-вранці і, покроплена чистою росою, заграла під промінням сонця всіма барвами веселки. Густі кучеряві коси дівчини пругкими хвилями спадали їй на округлі плечі, обтягнуті білою сорочкою, з-під чорних брів таємничістю південних ночей зоріли великі прекрасні очі, а крізь напіввідкриті свіжомалинові вуста сяяла снігова білизна її рівних зубів.\n« Назад1\t... 50515253545556575859\t60 61626364656667686970\t... 119Вперед »


SOLID FULL BLACK Шпатлівка наповнююча средньозерниста поліефірна з проявним шаром, 1000 г\nx 195.20 ₴\nПроста в експлуатації, шпаклівка Solid Full Black характеризується хорошими наповнюючими властивостями при будь-якій необхідній товщині. Відмінною характеристикою є чорний проявочний наповнювач. Дуже добре поєднується з чорним грунтом-наповнювачем. Не потребує додаткового проявочного покриття при шліфуванні. Завдяки твердості і відсутності пір, продукт може використовуватися в якості наповнювальної і доводочної шпаклівки на поверхнях зі сталі і склопластику. Машинне і ручне сухе шліфування. Характеризується хорошими наповнюючими властивостями як тонким, так і товстим шаром. Глибокі нерівності заповнювати в кілька шарів.\nПоверхня повинна бути чистою, сухою, знежиреною і заматованою. Ретельно вмішати в шпаклювально масу 2-3% (по вазі) затверджувача BPO (дібензоілпероксід). Використовувати протягом 5 хвилин при температурі 20 ° С. Більш висока температура знижує час життєздатності і прискорює сушку.\nДотримуватися пропорції змішування. При додаванні надлишкової кількості затверджувача на поверхні емалі можуть з'явитися пероксидні плями, при нестачі затверджувача збільшиться час сушіння.\nНе рекомендується використання шпаклівки при температурі нижче 15 ° С.\nВміст летких органічних сполук (VOC): 2004/42 / IIB (b) (250) <250\nТермін придатності: 12 місяців Щільність: 1,90 - 1,91 гр / см\nQ-Refinish 20-360 Поліефірна шпатлівка G-MULTI зелена (1,7 кг)


Машина часу: У столичному музеї знайшли 118-річну записку (ФОТО) - Всі новини Києва Depo.ua\nМашина часу: У столичному музеї знайшли 118-річну записку (ФОТО)\nПри реставрації дверей в Національному художньому музеї України виявили дерев'яну 118-річну записку\nПро це повідомляє Depo.Київ з посиланням на прес-службу музею.\nЗаписку знайшли реставратори, коли знімали бронзові морди левів з історичних дверей. Під одною з лев'ячих голів і виявили шматочок дерева, на якому написано: "Іюня 25-го 1900 года столяра Семенъ Антоновъ, Алексей Антоновъ, Яковъ Р..ди…". А зі звороту: "Архитекторъ Городецкий Владиславъ".\n"Тепер ми знаємо імена ще трьох людей, які в 1900-му році працювали на будівництві музею. Поменшало на одну білу пляму. Друзі, пишіть записки в майбутнє, їх обов'язково прочитають адресати. І ходіть у музеї - покататися на машині часу!", – йдеться в повідомленні.\nМітки: #Київ #музей #записка


Знайти і сегментувати | pohudelka\n(с) Yahoo News\nЯк новозеландські маркетологи пропонують вирішувати проблему «лисіючих» трибун.\nПроблема зниження відвідуваності матчем стала хронічним явищем навіть для такої Мекки регбі як Нова Зеландія.\nЩе в 2015 році середня кількість глядачів на матчах Супер Регбі становило 19 163 людини. Такий показник зробив турнір самим відвідуваним клубним змаганням у світі.\nАле до 2017 року цей показник знизився до 14 436 осіб, менше ніж за два році впавши майже на 25%.\n«Ми не конкуруємо з іншими розвагами в Новій Зеландії, ми конкуруємо з усім тим, що пропонує світ. Більше того, з’явилися альтернативні способи та формати споживання спортивних розваг. Щоб залучити миллениалов і навіть покоління X слід враховувати, що це люди цифрової епохи. Вони цікавляться спортом, але хочуть дивитися його по-своєму. Великою популярністю сьогодні користуються хайлайты і ролики в соцмережах», — відзначає старший викладач з маркетингу Університету Окленда Сандра Сміт.\n«Заповнені трибуни — це найважливіша частина матчу. Команди на поле і вболівальники на трибунах спільно створюють це шоу. Заради цієї атмосфери люди йдуть на гру. Тому треба в першу чергу з’ясувати, чому на матчі не ходять ті, хто раніше на них ходив. Потрібно чітко уявляти весь шлях вболівальника – від його рішення прийти і покупки квитка, до вражень після матчу», — вважає Сміт.\nУ 2019 році відвідуваність знизилася ще на 6% порівняно з попереднім роком. Великі порожнечі на трибунах негативно впливають на глядацьку атмосферу і ще більше знижують відвідуваність.\nОцінивши негативну динаміку, Новозеландське регбі зробило перші кроки щодо підвищення привабливості матчів з перенесенням початку ігор на більш ранній час і введенням пільг для дітей.\nУ пошуках додаткової вигоди\nУ 2018-му році був організований безкоштовний вхід на матч фіналу Митрі 10 між Оклендом» і «Кентерберри». У «Еден Парк» прийшло більше 20 тис глядачів, що стало дванадцятирічним рекордом турніру.\nАле «роздаючи халяву» далеко не заїдеш. Якщо, звичайно, намагатися зберегти класичну парадигму спортивного шоу.\n«Необхідні реальні стимули для людей», – вважає викладач Вищої школи менеджменту Університету Окленда Юрій Сео. Відвідування регбійного матчу повинно давати людям якусь додану вартість. Люди оцінюють вигоди, зважуючи витрати та переваги участі в такому заході. І якщо ціна участі суб’єктивно переважує вигоди, вони не підуть».\nУ цьому сенсі дорожнеча пропонованої на стадіонах їжі і напоїв працюють в мінус. Для залучення глядачів необхідно змінювати ментальність і сприймати їх як гостей, повною мірою використовуючи структури та досвід індустрії гостинності, вважає Кору Рубенштейн, викладач Університету Вайкато.\n«Посадити людей у крісло на стадіоні — тільки частина завдання», — підкреслює Кору Рубенштейн . Питання в тому, як зробити з них лояльних вболівальників».\nНеобхідно вибудовувати сценарії для шанувальників тієї або іншої команди, вважає експерт.\n«День гри – це насправді цілий день. Матч – це перше, про що думають вболівальники, коли встають вранці. Гра повинна бути каталізатором, який формує для вболівальника сценарій більшої частини дня. Важлива поїздка на матч і враження від неї. Вкрай важливі їжа і зручності. Зробіть так, щоб фанати прийшли на ці ігри і все можливе, щоб винагородити їх за це. Це і є орієнтованість на клієнта. Але це не означає, що клієнт завжди правий. Це означає, що ви знаєте клієнта, розумієте його мотиви і надаєте йому те, що потрібно», — говорить Рубенштейн.\nАле головна проблема, вважає фахівець, як раз і полягає в тому, що регбійні організації поки не сегментували ринок належним чином, як це зробили, наприклад, готелі та авіакомпанії, а також американські спортивні ліги і клуби.\n«З моменту появи гостя на арені йому має надаватися певний клас обслуговування, — вважає Рубенштейн. І цей клас визначається класом квитка, який у них є. І в ньому є різні додаткові опції. Це не просто місце на стадіоні, а доступ в лаунж-зону з коктейлями і кріслами, або можливість бути присутніми на заняттях команди і т. д. А сезонне членство повинно давати особливі можливості», — зазначає викладач Університету Вайкато.\nЧитати також: Сергій Ковальов: "Я в боксі не заради поясів, а заради грошей"\nСупер Регбі – не самий насичений турнір за кількістю матчів. Кожна з бейсбольних команд MLB грає мінімум 81 гру в сезоні, а клуб NBA проводить понад 40 матчів. І це приклади найбільш успішних професійних спортивних ліг у світі.\nОднак навряд чи чисте запозичення їх досвіду стане запорукою успіху для цілого ряду існуючих регбійних турнірів. Необхідність вдосконалення власних технологій взаємодії з шанувальниками – один з найголовніших викликів не тільки новозеландському, але і світового регбі.\nPrevХабіб Нурмагомедов висміяв слова Дональда Серроне про страх перед боями\nNextKoenigsegg готує суперника Bugatti Chiron


Я вийшла заміж за багатого чоловіка і про нас згадала рідня – Життя\nМи з мамою жили дуже бідно – тато пішов з сім’ї, коли я була зовсім маленька і за всі роки ми не отримали від нього ні копійки.\nСім’я з боку батька відмовилася від нас, а у мами було дуже багато рідні, але вони теж не допомагали. Її три сестри і брат говорили, що мама сама бачила, за кого виходить заміж, тому допомагати вони їй не мають наміру. Самі ж вони жили досить непогано, а ось нам часто доводилося їсти кашу на воді і носити речі, поки їх просто неможливо буде в черговий раз заштопати.\nПісля школи я відразу влаштувалася на роботу продавцем – було не до навчання. Там я і познайомилася зі своїм майбутнім чоловіком Олегом – господарем нашого магазину і ще десятка інших. Рідню ми на весілля вирішили все ж покликати, адже вони хоч не допомагали, але відносини ми підтримували.\nСпочатку вони сміялися над мамою, запитували, звідки гроші на весілля і хто на мене зазіхнув, смішно було бачити їхні обличчя, коли вони приїхали. Весілля шикарне було, дуже красиве – немов у казці.\nЯ переїхала в будинок чоловіка разом з мамою, він запропонував сам. Жили просто відмінно, я Олега люблю безумно. Мама в наші відносини не лізла, чоловік до неї ставився дуже добре.\nАле тут виявилося, що ми потрібні всім родичам. Нам стали часто дзвонити, до нас стали заїжджати в гості. Бабуся, яка мене просто не сприймала, нав’язала купу вовняних шкарпеток. І не важливо, що зараз літо і потрібні ці шкарпетки були тоді, коли ми жили в промерзлій квартирі і я була дитиною.\nТітка з дачі привезла нам ранеток, кабачки, овочі. Я тільки хитала головою і думала, ну де ж ви раніше були.\nРідня періодично зичила грошей – я не відмовляла. Питала у чоловіка, можна чи ні, але він сказав, щоб я вирішувала сама. Звичайно борг нам ніхто не повертав. Потім займали повторно. В один прекрасний день мені це просто набридло. Вирішили, що якщо будуть знову просити грошей, то скажу, що буду зичити, коли старі борги віддадуть. Але все обернулася трохи інакше.\nНас покликали на весілля моєї двоюрідної сестри. Чоловік піти не зміг, та й не хотів мабуть – я змушувати не стала. І ось ми з мамою вирушили на торжество. Думали що подарувати, грошима або подарунком. Мама нареченої, якщо приходила до нас на свята, то завжди дарувала дрібнички, кажучи, що гроші – це не подарунок і розповідала, які важливі для її сім’ї подарунки, адже це на пам’ять. Ну і вирішили подарувати подарунок, щоб не розчаровувати сімейство.\nВирішили подарувати хорошу посудомийну машинку, сестра давно говорила, що мріє про неї. Вибрали, оплатили. Сам подарунок залишили в машині, а в красиву коробочку поклали документи на неї. Ну не тягнути ж цю махіну на свято.\nПочинається вручення подарунків. Якщо ми на своє весілля подарунки розпаковували дома, то сестра вирішила кожен подарунок відкрити і обговорити при всіх. Звичайно достаток у всіх різний і коли подарунок людини на думку сестри був негідним, то вуха у цієї людини горіли.\nНас з мамою залишили на десерт. Перед цим скажу, що надарували купа всякого дріб’язку і найдорожчий подарунок був дві тисячі гривень.\nВідкриває нашу коробочку, дістає сертифікат на посудомийку. І тут сестру з її мамою понесло:\n-Та як тобі не соромно? Ти глузуєш над нами? Стільки грошей, а ти мені це? Так ми тебе взагалі покликали – думали ти квартиру подаруєш або хоча б машину !!! А ти!!!\nДоговорити їй я не дала, вже я висловлювала. Згадала все … і як не допомагали, коли потрібно було … і як згадали, коли гроші з’явилися. Завершила я свій монолог тим, що попередила, що зичити більше не буду і взагалі хочу побачити повернення всіх боргів. Рідня звичайно нічого не повернула, але тепер не спілкуються з нами.\nНайсильніший тест душі! Виберіть свого Ангелочка і подивіться…


Заява фізичної особи про встановлення факту родинних відносин, подається до суду за місцем її проживання.\nСправи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та/або заінтересованих осіб.\nВодночас справи про встановлення факту родинних відносин з метою одержання спадщини не можуть розглядатися судами. Якщо заявник відповідно до статті 1224 Цивільного кодексу України усунений від права спадкування.\nРазом із заявником у справі про встановлення факту родинних відносин можуть брати участь і заінтересовані особи з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).\nЗа подання заяви особа сплачує судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).\nПідстави для відмови у відкритті провадження у справі.\nТобто рішення суду про встановлення родинних відносин не може бути підставою для внесення виправлень, змін чи доповнень в актовий запис, видачі заявнику нового паспорта.


Краще бути невихованим, ніж викраденим\nЗа старою звичкою у всьому світі дітей вчать бути привітними і боятися лише великих і брутальних незнайомців. У новій реальності більшість викрадачів дітей - це далекі знайомі їхніх батьків, сусіди чи колеги по роботі.\nЧи можна знайти добротні забавки для дітвори?\nЗасилля низькопробних продуктів в Україні сьогодні вже нікого не дивує. Навпаки, стало звично чи не на кожній етикетці читати оте «маде ін чіна». Але ж, погодьтесь, стає трохи моторошно, коли така химерна «барахольна» іграшка потрапляє до рук наших дітей...\nДіти стають жорстокими через байдужість дорослих\nПсихологи вважають, що дитяча жорстокість набуває масового характеру. Проте більшість сумних історій знущань дітей один над одним у школі чи поза нею свідомо приховуються, наголошують працівники соціальних служб.\nУкраїнська молодь не може прожити без інтернету і телефону\nБільшість молодих українців (80,2%) вважають, що не змогли б прожити без мобільного телефону. З них 45,5% обрали відповідь "точно ні", а 34,7% - "скоріше ні". При цьому 18,5% опитаних вважають, що могли б прожити без мобільного телефону. З них 11,3% віддали перевагу відповіді "швидше так", 7,2% - "точно так". Про це свідчать результати соціологічного дослідження "Сучасна молодь України", проведеного Інститутом Горшеніна.\nСніговики виконують бажання\nЗгідно зі старовинними переказами, приблизно у 1493 році відомий італійський скульптор і архітектор Мікеланджело Буонарроті вперше в історії зліпив снігову фігуру. А ось перша письмова згадка про сніговика датується лише XVIII століттям. Слово «сніговик» виникло у Німеччинні, де снігову фігуру називали «schneemann». До речі, саме у Лейпцигу вийшло друком перше зображення сніговика – це була ілюстрація у дитячій книжці.\nКопійка гривню береже або Як навчити дитину заощаджувати\nЧого Івася не навчиш, того й Іван не буде знати - говорить народна мудрість. Ні для кого не секрет, що навчити дитину економити гроші – справа не з легких. А вчити потрібно змалку.\nДекілька порад, як виховати вундеркінда\nСьогодні популярний вислів «діти індиго», дітки з надможливостями, розвинуті не по роках. Поспілкувавшись із матерями сучасних школярів, складається враження, що дітки і справді з надможливостями. Адже відвідувати стільки гуртків, як спортивного, так і мистецького напрямку, численних репетиторів, довгі ускладненні заняття в навчальних закладах… Так і хочеться запитати, а я же дитинство? На ці питання відповідала Світлана Маркелівна Кухарук, психолог вищої категорії.\n10 способів краще спілкуватися з дітьми\nСпілкування з дітьми рідко буває гладким. Проте в складній ситуації старший має проявити мудрість вихователя або взяти на озброєння перевірені методи.\nПрокинься та співай або як не заснути по дорозі на роботу\nЯк стверджує статистика, майже 46% жителів великих міст страждають від недосипання. За словами медиків, це може сприичинятися багатьма факторами: нестачею кисню в повітрі, замалою кількістю годин для сну, неправильним харчуванням та браком відпочинку. Отже, як побороти ранкову втому та почувати себе бадьоро?\nЧому плачуть українські діти\nРозповіді та поради відомого тернопільського психолога як адаптувати малюка до дитячого садочка, не травмувавши при цьому його психіку\nЛюбов зі студентської лави. Це фантастика?\nУ народі часто слово «ВУЗ» розшифровують калькою з російської мови «вийти удачно заміж». Погодьтеся, попри вічні семінарські, модулі, заліки чи екзамени, кожен мріє знайти свою другу половинку, прагне кохати і бути коханим.\nОсвідчення у ритмі танцю (відео, повна версія)\nСьогодні тільки й чуємо з уст прекрасної половини людства, що романтики вимерли, а представників сильної статі, здатних на подвиги в ім‘я кохання, вдень зі свічкою не знайдеш. Та, погодьтеся, це не так.\nІще один сюрприз тернополянам на День Незалежності\nЩоб тернополяни повною мірою відчули, що живуть у повноцінній Незалежній країні принаймні на два дні у кранах майже весь час тектиме гаряча вода. Такий подарунок мешканцям "файного" міста зробили у КП «Тернопільміськтеплокомуненерго»\nТернополянка: «Таке враження, що на Тернопіль бомба впала»\nЛіто – пора для відпочинку, та не у всіх. У декого літо асоціюється з часом, коли можна оновити свою оселю: поклеїти шпалери, підфарбувати і т.д. Від ремонтних робіт влітку також потерпає Тернопіль, мешканці та гості міста.


У Львові підлітки обстріляли багатоповерховий житловий будинок - Korrespondent.net\nКорреспондент.net, 1 грудня 2019, 22:20\nПостраждали вікна житлового будинку\nІнспектори встановили, що постріли були зроблені з недобудованого будинку на вулиці Княгині Ольги.\nУ Львові двоє підлітків обстріляли вікна багатоповерхового житлового будинку на вулиці Володимира Великого. Про це повідомляє патрульна поліція Львівської області в неділю, 1 грудня.\n"Напередодні, близько 15-ї години, патрульних викликали мешканці будинку з вулиці Володимира Великого і повідомили, що хтось стріляє по вікнах. Інспектори встановили, що постріли зроблені з незавершеного будівництва, розташованого навпроти, вже на сусідній вулиці Княгині Ольги", - йдеться в повідомленні.\nПоліцейські обстежили занедбаний будинок і виявили двох підлітків віком 14 і 15 років. На запитання, що вони там роблять, вони відповіли, що вирішили постріляти по пляшках.\nУ молодшого був при собі предмет, схожий на пістолет, а також газовий балончик Терен-4. На місце події викликали маму хлопця, слідчих і експерта.\nРаніше в неділю стало відомо, що в центрі Києва невідомі відкрили вогонь по автомобілю Range Rover чорного кольору. В результаті обстрілу постраждав водій авто і загинула дитина. Пізніше ЗМІ повідомили, що замах було скоєно на депутата Київської облради від БПП В'ячеслава Соболєва.\nУ Львові виявили фрагменти середньовічної стіни563\nУ Львові п'яний водій заснув під час складання на нього адмінпротоколу374\nУ Львові дворічна дівчинка загинула при падінні з восьмого поверху52\nЛьвівські націоналісти погрожують маршем у Москві19\nВбивство у Львові: в орендованій квартирі знайшли тіло студентки9\nУ Львові знову продовжують карантин6


17.03.2016 Мастер шеф по Чернігівські\n17 березня господарочки клубу "Юність" ініціювали проведення кулінарно-розважального заходу "Мастер шеф!" Дівчатам було запропоновано різні завдання, де вони могли проявити себе не лише юними кулінарами, але й освіченими панянками. Одним з конкурсів було сервірування стола та декоративне згортання серветки. Наступним і основним, власне кажучи, було приготування обіду з трьох страв. Учасниці...\n14.03.2016 Дві зірки!\nВесна - час оновлення та свіжості, креативу та творчості. Саме тому, педагогам-організатором спільно з вихованцями було запропоновано взяти участь у он-лайн конкурсі "Дві зірки!" Завданням було: зняти короткий кліп в одній з номінацій (вокал, хореографія та оригінальний жанр) та надати його методичній службі для подальшого опрацювання. Голосування проходило через соціальні мережі й мало на меті...\n03.03.2016 Милі!Рідні! Ненаглядні!\n3 березня 2016 року в дитячому клубі ім.Ю.Гагаріна відбулося свято «Милі! Рідні! Ненаглядні», приурочений Міжнародному жіночому дню 8 березня. Міжнародний жіночий день відзначається у всьому світі, цей день символізує прихід весни і загальної уваги до прекрасної половини людства. Цей день займає особливе місце. Це свято, до якого ніхто не може залишитися байдужим. Кожному з дітей хотілося привітати свою маму з цим чудовим святом...\n02.03.2016 Яскравий початок весни з клубами за місцем проживання\nПерші дні весни мають запам’ятатися. Вже не за горами Міжнародний день жінок, саме тому клуби за місцем проживання запрошують всіх бажаючих на свої майстерні та розважальні заходи! Шукайте найближчий клуб та приходьте до нас в гості! Сувенірна майстерня «Вісімка» 01 – 04.03.2016 17:00 Клуб «Чайка» Вул. Серьожнікова,5 Святкова програма До Дня 8 Березня «Жінко, ти завжди велична!» 03.03...


Корея - Новинарня\nHome / Posts tagged "Корея"\nНа 92-му році життя помер колишній президент Південної Кореї Чон Ду Хван. Він тривалий час боровся з онкологічним захворюванням. Про це інформує “Радіо Свобода” у...\nХакерське угруповання Kimsuky з Північної Кореї проводить атаки на військові та промислові організації в Росії та активізувало свої зусилля в напрямку промислового шпигунства. Про...\nУ Південній Кореї закликали КНДР відмовитися від планів запустити 12 мільйонів пропагандистських листівок на територію Сеула. Про це в понеділок, 22 червня, інформує АР. Прессекретар...\nГенштаб армії комуністичної Північної Кореї в понеділок, 15 червня, оприлюднила заяву, у якій йдеться про наміри ввести війська в демілітаризовану зону на кордоні з...\nКНДР оголосила про припинення роботи “гарячої лінії” зв’язку з Південною Кореєю. Це стане першим кроком на шляху до закриття всіх засобів контакту між Пхеньяном...\nУ Південній Кореї у 91 людини повторно діагностували коронавірусне захворювання COVID-19. Про це в п’ятницю, 10 квітня, інформує Yonhap. За даними Центру з контролю...


Підемо ділі. Вас має насторожити той факт, що до вашої Церкви не приїжджають на богослужіння інші священики, які є на сусідніх парафіях. Ви можете не знати про церковні кари нічого, але те, що на храмовий празник у вас немає священиків із сусідніх парафіяльних спільнот, це повинно служити ще однією пересторогою. Часом на молитві є інші священики, але ви їх не знаєте і самі вони не мають своїх парафій. Це є також зайвим свідоцтвом того, що ви молитеся не там і не з тими.\nВажливим аргументом для вас особисто має служити факт офіційної думки єпископа, що має всю повноту влади у довіреній йому єпархії. Ця думка виражається у церковних документах, які читаються по інших парафіях, розміщені на офіційному єпархіальному сайті чи висловлюється офіційними та компетентними представниками єпархіального управління. Часом це є найскладніше, позбутися негативу, який виливається з уст того, кого ви вважаєте новітнім мучеником через “свавілля єпископа” і тверезо оцінити всю ситуація. А вона полягає в тому, що Церква не має демократичного устрою, який повинна мати держава. Устрій Церкви є прописаний церковними правовими документами і поважається з боку світської влади. Це означає, що священик або визнає церковне право, або просто не може сповняти своїх священичих функцій. Візьмемо до прикладу Святу Тайну Миропомазання. Її отримує кожен, відразу після Хрещення. Матерією цієї Святої Тайни є особлива речовина, яку називають “миром”. Миро виготовляється в часі особливого богослужіння у Страсний Четвер і очолює це богослужіння Глава Церкви. Він передає зварене миро для кожного єпископа своєї Церкви, а ті передають для парафій. Це є таким особливим виявом духовного звя’зку всієї повноти церковної спільноти. Якщо ваш священик не поминає свою церковну ієрархію, відмовляється визнавати рішення єпископа і Церковного трибуналу, звідки він візьме цю речовину – освячене миро? Вкраде у іншого священика, зварить самостійно, використовуватиме кілька років одне і те ж? А як щодо інших Святих Тайн? У нашій Церкві її вділяє священик, а не той, кого вважають священиком. Люди, які незважаючи на рішення єпископа наважуються отримати шлюб через руки людини, яка є самозванцем, повинні знати про неважність його укладання. Це так, якби вони взагалі жили без шлюбу.


9 Короткі та довгі сережки перо для дівчаток - ідеї з коштовностей ювелірних виробів | Стилі в житті - Краса та мода - 2021\n9 Короткий і довгий перо сережки для дівчаток - перо ювелірні ідеї\nСережки є важливою формою ювелірного одягу. Проте, зі зміною модних тенденцій в картину з незліченними конструкціями прийшли сережки з перу.\nРізні види перових сережок для жінок:\nОтже, ось список 9 перших сережок з пір'ям і слідувати тенденції моди, ви можете вибрати кращі сережки перо для себе серед них.\n1. Сині сережки перо:\nПрекрасні сині сережки з золотисто-жовтими відтінками під пір'ям синього кольору надають сережкам неповторний вигляд. Тенденції в наші дні, це тільки один з багатьох різновидів перо сережки доступні. Золотий ланцюжок висить на пір'ях, сережки носять етнічний вигляд і дуже ефективно доповнюють блакитну сарі або костюм.\n2. Різні затінені сережки:\nЦі сережки передають трохи пихатості з різними відтінками кольорів, які використовуються для виготовлення сережок. Чорний, синій, помаранчевий і білий використовуються в відтінках, що утворюють суміш кольорів у пір'ях, розроблених у сережках, що надають унікальний вигляд.\n3. Сережки з павиного пір'я:\nПавич є символом витонченості та прекрасних танцювальних стилів, якими кожна дівчина любить. Сережки перо з дизайном павину на пір'ях, які приносять красу сережок своїми кольорами - це те, що кожна дівчина хотіла б купити. З біло-блакитними намистинами, прикріпленими до ниток з сережками, додайте до красу сережки. Це прекрасний ювелірний виріб, і будь-яка дівчина хотіла б її володіти.\n4. Чорні пір'я:\nЧорний - елегантний колір, який доповнює будь-яке плаття і додає красу жінки. Ці сережки є одним з тих елегантно розроблених прикрас. Екстремальний чорний колір на пір'я з золотими листами і кружками, прикріпленими до золотистого гачка, означає форму етнічних прикрас. Ці модні перо чорний сережки буде додати до вашої краси, як ніякий інший орнамент і поліпшити ваш зовнішній вигляд.\nПобачити більше: Сережки у формі серця\n5. Сережки пухового перо:\nЦі сережки з вицвітанням або напиленням кольору мають грубу конструкцію, але видають яскравий вигляд. Завдяки унікальній комбінації кольорів, які використовуються для виготовлення сережок, це творчий твір мистецтва. Таким чином, цілком досконалий для повсякденного погляду, їх можна придбати.\n6. Рожеві сережки перо:\nРожевий - улюблений колір дівчини. Ці сережки з виглядом м'якої і заспокійливої текстури розтоплюють серце будь-якої дівчини, щоб негайно її придбати. Три шматка пір'я з золотими ланцюжками і лист нижче, це чистий шматок чудових прикрас, щоб купити і носити.\n7. Навушники з важких перо:\nОлені кольорові пір'я з металевим дизайном і кам'яним шпилькою між ними дають гарний вигляд. Світлі кольорові пір'я та металевий вигляд сережок - дивовижна комбінація, і дизайн заманить будь-кого в покупку.\n8. Довгі сережки перо для підлітків:\nРізнокольорові і довгі сережки з перо є єдиним шматочком срібних прикрас, які ви хотіли б зношуватися, не потребуючи нічого іншого як прикраси. Довгі сережки з пером, що тягнуться до шиї, - це повний шматочок ювелірних виробів, який вам потрібно носити і стати центром тяжіння в натовпі.\nПобачити більше: Сережки з діамантами "Метелик"\n9. Кілька кольорових дизайнерських сережок з пір'ям:\nБагатокольорові кольори на пір'ях сережок із золотисто-білим дотиком здаються початковим трендом, і ви, безумовно, бажаєте володіти одним з них.\nТаким чином, перелік сережок з перо надасть вам найкращий вибір, щоб зробити серед етнічних і випадкових і носити один з таких слідуючи тенденціям моди.\nCopyright 2021 \_ Головна \_ 9 Короткий і довгий перо сережки для дівчаток - перо ювелірні ідеї


Горган відкрив у Василькові острівець безпеки за 184 тис грн | Право та захист Васильківщини\nГорган відкрив у Василькові острівець безпеки за 184 тис грн\n11 серпня у Василькові відбулося відкриття першого острівця безпеки для пішоходів в рамках обласної програми «Нульова смертність на дорогах Київщини». Як зазначив голова Київської обласної державної адміністрації Олександр Горган, за планом до кінця 2017 року таким чином буде переобладнано близько 100 переходів по всій області.\nДійсно питання безпеки пішоходів в нашій країні дуже важливе та небезпідставне. Так нещодавно відбувся перший Міжнародний конгрес з питань реформування системи управління безпекою дорожнього руху, на якому Всесвітня організація охорони здоров'я представила результати свого останнього дослідження, яке стосується рівня смертності на дорогах. І Україна, за даними ВООЗ, у порівнянні з країнами Євросоюзу має дуже високий показник смертності в результаті ДТП. Крім того, згідно статистики, дорожні аварії - перша за поширеністю причина смерті молодих українців віком від 15-24 років.\nВодночас установка острівця безпеки на переході по вулиці Декабристів, 39, навпроти коледжу Національного авіаційного університету, стала приводом для різного роду дискусій. Одним з головних питань є чимала сума, витрачена на реалізацію проекту. Переобладнання цього пішохідного переходу обійшлося бюджету в 184 тисячі гривень. Чи не завелика ціна за острівець посередині порівняно вузької проїжджої частини?\nІдея безумовно хороша, але можливо доцільніше було б за ці ж кошти обладнати відразу декілька переходів у потенційно небезпечних місцях світлофорами з пішохідними кнопками. Звісно добре, що керівництво області нарешті почало займатися проблемою безпеки на дорогах, проте, наскільки виправдано і рентабельно вирішувати її таким чином, залишається великим питанням.


Главная страница - Страницы - Доставка вантажів та товарів під ключ\nЗгідно з офіційними статистичними даними, від незалежних соціологічних груп, кожен третій українець хоча б раз у житті користувався послугою доставки вантажів або товарів. Її актуальність з кожним роком посилюється, оскільки ринок послуг динамічно розвивається. Приміром, у інтернет-мережі щоденно відкриваються десятки нових інтернет-магазинів, для яких доставка вантажів є єдиним способом взаємодії з цільовою аудиторією. У реаліях, що склалися, дуже важливо скористатись послугами перевіреної організації, яка готова організувати доставку у максимально стислі терміни, гарантуючи при цьому високий рівень безпеки речей.\nЗвісно, на території України є безліч компаній, які готові швидко доставити вантаж у будь-який населений пункт. Але одні відштовхують потенційних клієнтів довгими термінами очікування, інші ж занадто завищують ціни на власні послуги. Але є і приємні винятки – наприклад, компанія NTY, з якою можна ознайомитись на її офіційному сайті за посиланням https://nty.ua. Окрім логістичних, тут також доступні митні послуги, міжнародні перевезення та багато іншого.\nДоставка вантажів та товарів під ключ: переваги\nПереваги використання такої послуги очевидні:\nМожливість налагодження каналів прямих поставок всередині країни, а також за її межами. Це вигідна послуга для імпортерів та експортерів, які, згідно з умовами партнерського контракту, повинні виконувати свої обов’язки.\nІндивідуальні умови роботи. Оскільки обслуговування клієнтів здійснюється напряму, без посередників, у замовника з’являється можливість обговорити оптимальні умови співробітництва.\nПовний документальний супровід. Компанія бере на себе всі зобов’язання стосовно оформлення документів, що особливо важливо при відправці товарів на експорт.\nВиконання термінів доставки. Логістична компанія самостійно складає маршрут, опираючись на дані завантаженості магістралей, стан доріг та інші важливі фактори. Все це гарантує високу якість обслуговування та дотримання термінів доставки.\nГарантія безпеки. Всі вантажі, незалежно від габаритних та кількісних характеристик, підлягають обов’язковому страхуванню. Завдяки цьому клієнт може не турбуватись про цілісність речей.\nЗавдяки послузі доставки вантажів під ключ зникає необхідність шукати надійного кандидата на довгострокове партнерство. Головне – скористатись послугами перевіреної фірми.\n456 queries in 0,838 seconds.


Фонд Надія та Довіра | Дискримінаційні норми законодавства вбивають! З життя пішла молода мама, учасниця ЗПТ, у якої соцслужби забрали дитину\nHome pitch Дискримінаційні норми законодавства вбивають! З життя пішла молода мама, учасниця ЗПТ, у якої соцслужби забрали дитину\nДискримінаційні норми законодавства – вбивають. Вбивають жінок. Тихо і підступно, тоді, коли жінка найбільш вразлива, відбираючи у неї найдорожче – її дітей.\nВ нашому Сімейному Кодексі нема дискримінаційних норм, тільки чому ж тоді у стабільних пацієнток замісної терапії відбирають дітей?!\nРозповімо про черговий випадок. З життя пішла молода мама, учасниця програми замісної терапії, у якої соціальні служби забрали новонароджену дитину. Підстава – участь жінки у програмі, яка є лікуванням залежності.\nРегіональна координаторка Всеукраїнського об’єднання наркозалежних жінок ВОНА, параюристка Наталя Карагашова вела цей випадок, допомагала жінці зібрати необхідні документи для суду, підтримувала молоду маму. Ми, як організація, допомагали писати звернення.. Проте боротьба за дітей забрала в жінки всі сили і, врешті, забрала саме життя.\nМи як організація, яка бореться за права жінок, які живуть з наркозалежністю, вже неодноразово стикалися у своїй роботі з подібними випадками. Є успішні кейси, коли мамі вдавалося повернути дітей, а є і випадки, схожі на цей.\nМи писали звернення щодо недопустимості присутності дискримінаційних норм у законодавстві. Проте у відповіді Офісу омбудсмена України щодо 4-го пункта 164-ої статті Сімейного Кодексу значилося, що ознак дискримінації в ній нема, бо «застосування вказаної норми Сімейного Кодексу має правомірну, об’єктивно обґрунтовану мету, яка полягає в забезпеченні найкращих інтересів дитини, відсутні правові підстави для вживання Уповноваженим подальших заходів реагування».\nТим часом несправедливість забирає життя молодих жінок, а їхні діти залишаються сиротами. Невже, дитині краще в дитбудинку, ніж з люблячою мамою? Невже дитині краще, якщо вона залишається сиротою?!


На вихідних полтавців запрошують на тематичну екскурсію «Краса і мода у дзеркалі мистецтва» / Таємнича Полтава\n22 березня 2018, 12:23 Розмір тексту\n«Краса і мода у дзеркалі мистецтва» — авторська екскурсія Алли Тимошенко, зав. відділом науково-масової та виставкової роботи Полтавського художнього музею (галереї мистецтв) імені Миколи Ярошенка, Головна тема — захоплюючі взаємні впливи мистецтва і моди.\nАвторка екскурсії не лише відкриє таємниці модних символів — хутра на геральдичних портретах, тюрбану, фероньєрки, «драбинки кохання» (шнурування), спідниці «фріпон», драпірування, перлів, капелюхів, краваток, парюри, жіночого та чоловічого макіяжу та ін. Кожен учасник екскурсії матиме можливість перетворитись на модель, за допомогою аксесуарів «приміряти» на себе образ історичної епохи і сфотографуватись у новій подобі.\nЗдійснивши подорож у часі, відвідувачі неодмінно прийдуть до висновку: нові тренди сучасної моди — це зазвичай оновлена класика. Знання історії мистецтва допомагають зробити ошатною повсякденність.\nНагадаємо, що у лютому полтавці уже побували у цьому музеї на романтичній театралізованій екскурсії «Кохання: шедеври та легенди». Враження залишилися дуже хороші. Тож запрошуємо усіх бажаючих приєднуватися до нового походу в музей. Подати заявку — ingreen.in.ua.\n22 березня 2018, 12:23 Партнерський проект\nЕксперти прогнозують нічию «Ворскли» і «Динамо» 18 березня 2018, 12:03\nТеги: анонс, художнє мистецтво


Названо біопрепарат, який збільшує урожайність та покращує зберігання овочів || Фермеру и садоводу || AgriNEWS: Новости агробизнеса\nОпубликовано: 2022-01-12 16:05:59\nЗастосування біопрепаратів на основі бактерій Bacillus subtilis підвищує продуктивність, подовжує термін зберігання овочів та затримує ураження продукції мікробіологічними хворобами. Про це повідомляє журнал «Плантатор», пише agronews.ua.\n«Біопрепарати на основі бактерій роду Bacillus мають переваги порівняно з іншими біопрепаратами для захисту від фітопатогенних мікроорганізмів, оскільки ці бактерії здатні до утворення ендоспор і можуть продукувати широкий спектр антибіотичних речовин, таких як атерримін, бациліпін, бацилізин, бацилломіксин, бациллін, глобіцин, датеміцин тощо, – зазначається у публікації. – Встановлено здатність Bacillus subtilis інгібувати ріст Fusarium verticillioides і накопичення токсинів цього гриба (фумонізинів B1) in vitro».\nBacillus subtilis V26 придатний для придушення Botrytis cinerea –– сірої гнилі на томатах. Обробка томатів Bacillus subtilis V26 на 79% скорочує післязбиральні захворювання, викликані B. сinerea.\nШтам Bacillus subtilis Ч-13 має доведену ефективність проти захворювань овочів, що викликаються фітопатогенними мікроорганізмами Puccinia recondita, Erysiphe graminis, і Fusarium culmorum culmorum.\nВстановлено, що Bacillus subtilis і Brevibacterium linens інгібували зараженість томатів Alternaria solani і Botrytis cinerea. Комбіноване застосування бактерій виявило синергійні ефекти. Bacillus subtilis продукували протигрибкові речовини з родини ліпопептідів, найбільш ефективні штами Brevibacterium (IC 10) і Bacillus subtilis показали, що спільне застосування бактеріальних антагоністів (5 × 105 або 5 × 106 клітин) на томатах викликає пригнічення розвитку B. cinerea до 61%.\nТакож доведено інгібуючий вплив обробки томатів штамом Bacillus subtilis QST 713 на розвиток захворювань, що викликаються Penicillium sp. і Rhizopus stolonifer.\nРідку композицію B. subtilis IIHR BS-2 тестували в польових умовах для обробки насіння (10 мл на кг насіння), порівнюючи із застосуванням хімічних речовин (карбофурану і стрептоцикліну) і необробленим контролем. Серед усіх обробок, обробка насіння разом з ґрунтовим внесенням збагаченої біомаси B. subtilis (5 л/га) забезпечила максимальне збільшення врожайності моркви на 28,8% і зниження захворюваності на 70,2%.\nВстановлено ефективність штаму Bacillus subtilis V26 як агента біоконтролю захворювань картоплі, що викликаються Rhizoctonia solani. Штам V26 викликав значні морфологічні деформації грибних гіф. Порівняно з контролем у досліді 2015 року захворюваність знижувалася на 81%.


Сорок днів, як владика Миколай Сімкайло завершив чин служіння Богові й своєму народові - Коломийські Вісти | Новини Коломиї, Коломийщини, Прикарпаття\nСорок днів, як владика Миколай Сімкайло завершив чин служіння Богові й своєму народові\nСьогодні виповнюється сорок днів, як правлячий єпископ Коломийсько-Чернівецької єпархії УГКЦ владика Миколай Сімкайло завершив чин служіння Богові й своєму народові.\nПропонуємо нашим читачам короткі спогади людей про цього безстрашного Христового воїна й видатного мужа Церкви.\nАдміністратор Коломийсько-Чернівецької єпархії владика Василій ІВАСЮК: «Вже 40 днів як його немає разом із нами, такого живого, жартівливого, динамічного, харизматичного, правдивого українського патріота, єпископа Миколая. Ще недавно у цьому храмі його проводжали у вічність єпископи, священики, вірні, товариші, а гуцульські трембіти сумним плачем заспівали йому останню земну пісню. Трембіти, як ангельські труби, сповістили всім живим про відхід із цього світу ще одного владики.\nТіло владики спочило біля новозбудованого ним величавого храму Преображення Господнього. Покійний владика мав багато планів щодо свого служіння у Церкві і не закінчив ще багато земних справ. Його плани на майбутнє щодо розвитку Церкви і України маємо продовжувати й послідовно виконувати вже ми з вами. Владика Миколай сьогодні проповідує до усіх нас моїми устами. Він вчить кожного священика і вірного своєї єпархії, що для людини дуже швидко проходить час життя на землі. Здається не так давно, патріарх Любомир Гузар поставив владику Миколая Сімкайла учителем віри в Коломийсько-Чернівецькій єпархії, а тепер владика Миколай просить нас молитися за нього… Тож нехай Господь, через віру і добрий приклад вірності Церкві та Українському народові подасть душі владиці Миколая вінець небесної слави».\nРозповідає канцлер Коломийсько-Чернівецької єпархії митрофорний протоієрей Василь Мельничук: «В підпільних часах отець Миколай завжди був сильним воїном Христа, безкомпромісним в речах віри й відстоюванні місії Греко-Католицької Церкви для добра українського народу. Його вирізняла серед інших підпільних священиків глибока віра і довіра до Бога, вимогливість до себе, відповідальність перед Церквою, — це поєднувались з особливими навиками лідерства, що в підпільних часах було дуже важливо. Вірні в ньому бачили молодого священика, що сміливо проповідує Слово Боже, його переслідують, а він сміливо продовжує свою священичу діяльність і ні на йоту не хитається у вірі і страх не має над ним влади. Своє переслідування отець Миколай вважав, як я пізніше усвідомив, за особливий Божий дар. Він завжди закликав вірних не боятись, вірити й надіятись, що атеїстична система розвалиться, якщо ми будемо щиро молитись, вчити цього дітей своїх та не боятись говорити правди, котра нас і визволить від безбожного ярма. В часах виходу УГКЦ з підпілля, роль отця Миколая була першочергова і ключова. Легалізація нащої Церкви ніби впліталась у широкомасштабну і багатогранну душпастирську діяльність отця Миколая. Усі найбільші і багаточисельні відправи, богослуження, котрі служились під відкритим небом, посвячення символічних могил в Галичині відбувались за участю отця Миколая. А славнозвісна панахида в парку імені Д. Січинського біля драмтеатру, котру очолив отець Миколай із терновим вінком на грудях, сколихнула усю Галичину. Тоді отець Миколай своєю проповіддю, відновив в серцях людей дух віри в Бога і вселив в них переконливу надію на волю і свободу для Української держави. Такий сміливий акт нескореного священика не полишився безкарним, за це його ув’язнили на 15 діб, котрі він відбував в Івано-Франківську, а через спротив людей і масові акції протесту його було переведено до м. Надвірна…\nЩе до приходу владики Миколая на Коломийсько–Чернівецьку кафедру він бачачи фінансові проблеми, що були пов’язані із художніми роботами в Катедральному Соборі Переображення Христового, він зумів вирішити ці питання, залучивши до цього благодійників із Івано-Франківська. Для удосконалення Богословської освіти священками єпархії, з ініціативи владики, було започатковано Інститут підвищення богословської освіти імені владики Павла Василика для священиків єпархії. За його каденції було відреставроване приміщення колишньої напіврозваленої школи в м. Коломия та відкрито сиротинець для дітей сиріт і напівсиріт. З ініціативи владики Миколая було розгорнуто ширше діяльність благодійної служби «Карітас», отримано від міської влади приміщеня під дитячий садочок імені Івана Павла II. На території онкологічного диспансеру, що поруч єпархіального управління, споруджується храм святого Пантелеймона, розпочато будівництво нового храму на вул. Достоєвського, отримана земельна ділянка під споруджегння храму і дитячого садочка в іншому мікрорайоні м. Коломия, на «Воскресинецькій горі» єпархія отримала від нашої влади землю для будівництва чоловічого монастиря та духовного центру для виховання дітей і молоді, придбано земельну ділянку у селі Слобода де має розбудуватись «Гуцульський Тавор». І, звісно, найбільший духовний центр для коломиян, будівництво якого довершив владика Миколай, — катедральний собор і приміщеня соціального центру біля собору.\nОсновний акцент у своїй душпастирській праці владика Миколай завжди ставив на вихованні дітей і молоді, опіці людьми із особливими потребами, велику увагу приділяв особі священика.\nЯк правлячий єпископ був далекоглядним: завжди любив повторювати: «Сьогодні потрібно дивитись на 20—30 років вперед». Умів довіряти людям, але всю відповідальність за вирішення будь-яких справ брав на себе і ніколи не перекладав вину на іншого. Він був справжнім батьком потребуючих, любив повторювати: «Чим більше я дам або допоможу потребуючим, — тим більше Бог реалізовує мої плани для справ Церкви. Для Церкви, для добрих і потребуючих людей я не соромлюся просити, а для себе чи родини якось мені не випадає».\nОстання моя зустріч із владикою відбулась в канцелярії єпархії потому, як він відслужив Літургію, за дві години до його смерті. Ми складали план деканальних зборів, які мали відбутись через два дні, темою яких мало стати обговорення розвитку духовного життя на парафіях. І так сталося, що для владики Миколая слова Блаженнійшого Святослава — «Жива парафія — місце зустрічі з Живим Христом» стали символічним розважанням переходу до вічності».\nРозповідає Керівник Мальтійської служби допомоги в Івано-Франківську Роман ЯРУЧИК: «Владика Миколай був людиною великого серця — завжди пробачав і прощав своїх винуватців. Ніколи не тримав зла на своїх кривдників чи переслідувачів навіть з часів підпілля, а навпаки, мав дар наскільки притягати до себе їх притягати, що ті часто ставали його друзями. Хоч міг дуже швидко «вибухнути» і проявити своє невдоволення якимось неправильним вчинком або дією, але зразу ж, висловивши свої слушні зауваження, забував про інцидент, і ніколи до нього не повертався, ніби цієї ситуації і не було.\nВладика Миколай став першою людиною в нашій Церкві, яка по часах підпілля УГКЦ заснувала благодійні організації Карітас та Мальтійську службу допомоги. В той час він був ключовою фігурою для багатьох міжнародних гуманітарних програм, з якими тоді Церква тільки починала налагоджувати братерські взаємини: перші Мальтійці з Єпархії Трір (Німеччина) в 1991 році, Карітас Передньої Померанії (Німеччина) 1993-1994рр., Реджіо Емілія (Італія) 1995-1996рр. Для усіх керівників згадуваних міжнародних програм, як і багатьох інших, владика став надійним партнером (практично, всі його ініціативи тривають до сьогодні), а для багатьох — особистим другом. Владику завжди вирізняло вміння підтримувати тих людей, які були часто відкинені чи скривджені суспільством, які втрачали місце праці, або навчання, які стояли на роздоріжжі. Згодом, багато хто з них, ставали його найкращими і найвідданішими працівниками. Напевно тому, творити справи милосердя приносило для нього особисте задоволення. Він говорив, що робити добро для нього це як безпрограшна лотерея: чим більше віддаєш – тим більше надходить…\nУ нього все мусіло бути у порядку, а його співпрацівники повинні були «горіти його ідеєю». В житті не було жодної хвилини перепочинку, навпаки, один проект змінював інший: реставрація катедрального собору в Івано-Франківську, Реабілітаційний центр а, згодом, і церква у Вістовій, Мальтійська Служба Допомоги, будинок Карітасу у Крихівціях… Я був свідком, коли у нього запитували «Владико, коли у Вас закінчаться ідеї? — Відповідав: «Як закінчу земне життя».\nЙого вирізняв дар «відчуття реальної ситуації» у будь якій сфері. За життєвими порадами до нього зверталися десятки людей щоденно. Це стосувалося і життя Церкви чи її харитативної діяльності, і особистого життя, і бізнесу, і політичних колізій…\nЙого вирізняла особлива манера спілкування, — щира відкритість на рівних з усіма людьми різних соціальних прошарків, — від потребуючого, який харчується у благодійній їдальні і до професора-науковця чи високопосадовця. З усіма знаходив спільну мову й порозуміння. Окрім цього мав надзвичайне почуття гумору. І завжди наголошував, що спілкуватися з людьми потрібно так, щоб пізніше, коли життя зведе нас з ними за інших обставин, не було соромно подивитися людині у вічі, адже «життя — як драбинка, сьогодні вгору, а завтра — вдолинку».\nЙого вирізняла особлива турбота про молодь. Він був ініціатором заснування молодіжного волонтерського руху в Івано-Франківську та єпархії: «Лицарі Милосердя», молоді мальтійці, дитячі катедральні хори. Він завжди підтримував дитячі таланти, молодіжні і спортивні ініціативи, освітні заходи, міжнародні проекти по обміну молоддю… Він розумів молодих людей, бо сам залишався молодий серцем.\nДякую Господеві за те, що у моєму житті був владика Миколай. Він був моїм духовним наставником, порадником, другом. До нього я міг звернутися в будь-якому питанні, за будь-яких обставин, в будь-який час. Мого рідного тата і владику Миколая ховали в один день. А я в той час був далеко на чужині…Чомусь так мені мусіло статися… Так нараз я попрощався з моїми батьками: татом тілесним і татом духовним. Та я вдячний Господеві, що вони у мене були, були так довго, були так близько, що я через своє життя завжди відчував їх присутність, що вони мене підтримували і охороняли. Я вдячний Господеві, що у мене Є такі батьки».\nАвтор цих рядків мав велику честь знати владику Миколая ще з часів підпілля УГКЦ. З початку 90-х минулого століття, коли тоді ще отець Миколай Сімкайло першим розпочав розбудовувати Карітас в Україні, і протягом наступних 10 років праці, я був свідком, як він щоденно приймав людей десятками в день найрізноманітнішими проблемами і турботами, клопотами та бідами. Рідко кого я бачив, хто би виходив від нього засмучений, хіба що ті, хто зловживав його добротою. І, видається, найважливіше що залишив владика Миколай нам у спадок — яскравий приклад діяльного християнського милосердя, якого так зараз не вистарчає в суспільстві.\nЩе одна важлива сторона його духовних зацікавлень та напрацювань— збереження церковних і духовних творів з різних напрямків мистецтва. На цьому полі він мав просто таки величезну кількість друзів-приятелів серед науковців, художників, скульпторів, різьб’ярів і просто глибоких поцінувачів українського мистецтва. Пам’ятаю, як на зорі Незалежності, передаю йому три стародавні дерев’яні хрести, а він каже: «Файно! То буде в церковному музеї». Я ще собі подумав, який музей, коли Церква лишень недавно вийшла з підпілля, Української Держави ще не має, а отець Микола вже про музей церковний думає!.. Його ревна турбота про минуле й майбутнє свого народу об’єднували навколо нього багатьох творчих людей. Не випадково відомі митці Денис-Ігор Іванців, Опанас Заливаха, Володимир Чернявський дарували йому власні роботи. І зараз перед очима тепла зустріч великого майстра пензля 90-літнього Іванціва з отцем Миколою в катедрі Івано-Франківська при якій старенький маестро подарував одну зі своїх останніх робіт «Святу Трійцю» просто зі словами — «Отче, то — вам». Так само принесли в дарунок прижиттєвий портрет єпископа УГКЦ Григорія Хомишина роботи Пстрака, який сьогодні прикрашає канцелярію Коломийсько-Чернівецької єпархії УГКЦ…\nВтім, він не лишень рятував стародавні твори мистецтва, але й був співтворцем багатьох творчих задумів сучасності. Скульптури св. Володимира й Ольги в навах й горельєф Слузі Божому митрополитові Андреєві Шептицькому на фронтальній стіні катедрального собору Івано-Франківська, це також ідеї та їх матеріальна реалізація справа рук отця Миколая, і не тільки їх. А ще неодноразова підтримка різноманітних творчих імпрез і виставок та культурологічних заходів.\nЩодо ґрунтовної біографії владики Миколая, то історія його життя ще чекає на серйозного дослідника.\nВочевидь, що громада Прикарпаття і Церква ще довго буде відчувати відсутність такого рівня душпастиря в багатьох ділянках духовного й культурного життя краю. Разом з тим він залишиться незримо присутній серед усіх нас у своїх трудах: збудованих храмах, у новопосталих катехитичних центрах обидвох єпархій, у збережених як стародавніх, так і нових творах українського мистецтва, у 60 висвячених ним священиках, у постійній підтримці молоді, у заснованих та розбудованих ним благодійних та молодіжних організаціях, залишаючись для майбутніх поколінь яскравим прикладом священичого й єпископського служіння.


Головна Курсові роботи українською Економічні теми Підприємство як суб'єкт господарювання\nАктуальність теми дослідження. Будь-яке суспільство для забезпечення нормального (достатньо комфортного) рівня своєї життєдіяльності здійснює безліч видів конкретної праці. З цією метою люди створюють певні організації (трудові колективи), які спільно виконують ту чи ту місію (реалізують програму або мету) і діють на засаді певних правил і процедур. Проте мета й характер діяльності таких численних організацій різні. За цією ознакою їх можна поділити на дві групи: підприємницькі (комерційні), що функціонують і розвиваються за рахунок власних коштів, і непідприємницькі (некомерційні), існування яких забезпечується бюджетним фінансуванням держави. Організації з підприємницьким характером діяльності називають підприємствами.\nКожне підприємство має історично сформовану конкретну назву-завод, фабрика, шахта, електростанція, майстерня, ательє тощо; може включати кілька виробничих одиниць – заводів або фабрик (комбінат, виробниче об'єднання). У більшості країн з розвинутою ринковою економікою такі виробничі одиниці називають фірмами. Під словом "фірма" розуміють підприємства, що здійснюють господарську діяльність у галузях промисловості, будівництва, сільського господарства, транспорту, торгівлі тощо з метою одержання кінцевого фінансового результату – прибутку. Кожна з них визначає для себе певне фірмове найменування, під яким її записують до державного реєстру своєї країни. Фірмове найменування, як правило, включає ім'я та прізвище одного чи кількох власників фірми, відображає характер її діяльності, правовий статус та форму господарювання. В окремих країнах досить поширені більш конкретні найменування фірм. Наприклад, в Англії вони мають назву компаній, США – корпорацій, країнах континентальної Європи – товариств.\nТаким чином, практична значимість вказаних проблем зумовлює актуальність дослідження курсової роботи.\nОб’єктом дослідження курсової роботи є теоретичні засади економічної діяльності підприємств\nПредметом дослідження курсової роботи є підприємство як суб’єкт господарювання.\nМета курсової роботи полягає в дослідженні підприємства як суб’єкта господарювання.\nдослідити підприємство в системі господарювання;\nохарактеризувати організаційно-правові форми підприємства;\nвизначити принципи поведінки суб'єктів господарювання на ринку.\nРозділ 1. Підприємство в системі господарювання\n1.1. Поняття, цілі й напрямки діяльності\nБудь-яке суспільство для забезпечення нормального (достатньо комфортного) рівня своєї життєдіяльності здійснює безліч видів конкретної праці. З цією метою люди створюють певні організації (трудові колективи), які спільно виконують ту чи ту місію (реалізують програму або мету) і діють на засаді певних правил і процедур. Проте мета й характер діяльності таких численних організацій різні. За цією ознакою їх можна поділити на дві групи: підприємницькі (комерційні), що функціонують і розвиваються за рахунок власних коштів, і непідприємницькі (некомерційні), існування яких забезпечується бюджетним фінансуванням держави. Організації з підприємницьким характером діяльності називають підприємствами.\nПідприємство – це організаційно виокремлена та економічно самостійна основна (первинна) ланка виробничої сфери народного господарства, що виготовляє продукцію (виконує роботу або надає платні послуги).\nКожне підприємство має історично сформовану конкретну назву-завод, фабрика, шахта, електростанція, майстерня, ательє тощо; може включати кілька виробничих одиниць – заводів або фабрик (комбінат, виробниче об'єднання). У більшості країн з розвинутою ринковою економікою такі виробничі одиниці називають фірмами. Під словом "фірма" розуміють підприємства, що здійснюють господарську діяльність у галузях промисловості, будівництва, сільського господарства, транспорту, торгівлі тощо з метою одержання кінцевого фінансового результату – прибутку.\nКурсова робота на тему: Підприємство як суб'єкт господарювання


ФК «Полісся» очолив новий тренер – Володимир Мазяр\nВолодимир Мазяр став новим тренером ФК «Полісся. Свої підписи під контрактом на два роки з новим футбольним фахівцем поставили голова Житомирської ОДА Ігор Гундич, Житомирський міський голова Сергій Сухомлин та директор ФК «Полісся» Віталій Лясковський.\n«Перед новим тренером ми становимо завдання у наступному році вийти у Першу лігу чемпіонату України з футболу. Ми вже розірвали контракти з 11-ма футболістами «Полісся» та колишнім головним тренером. Новий тренер має вже з сьогоднішнього дня почати роботу і підібрати гравців, які перемагатимуть. У Володимира Мазяра є гарні результати, тому вірю, що саме він ввійде в історію житомирського футболу, як тренер, який досяг максимальних результатів», - сказав голова ОДА Ігор Гундич.\nЖитомирський міський голова Сергій Сухомлин зауважив, що у місті вже впроваджують концепцію підготовки молодих футболістів на базі спортивної школи.\n«Футболу в Житомирі не було більше 15 років. У нашому місті футболістам просто не було звідки взятися. У бюджеті міста на наступний рік ми передбачаємо 4,6 млн грн для фінансування футбольної школи. У зв’язку з тим, що наразі команда трансформується ми будемо пропонувати інший підхід до роботи школи та підготовки дітей. Необхідно змінити філософію з підготовки молодих виконавців. Зараз більше 400 дітей просто виходять на поле, проводять тренування і все. Школа має бути вершиною дитячого футболу. Тому у цьому році ми відкрили декілька спортивних майданчиків по різним районам міста. Завдання школи делегувати тренерів на ці майданчики, щоб вони проводили селекційну роботу серед дворових гравців. Тоді у спортивній школі будуть навчатися талановиті діти, які отримають професійну підготовку та у майбутньому стануть членами нашої команди», - підкреслив Сергій Сухомлин.\nНовий головний тренер ФК «Полісся» Володимир Мазяр пообіцяв, що у наступному році команда покаже іншу гру та високі результати.\n«Я можу пообіцяти,що команда буде грати для вболівальників та битися за результат для вболівальників», - зазначив новопризначений тренер.\nВолодимир Мазяр, 40 років, вихованець львівської школи футболу. У 2013-2016 роках працював головним тренером ФК «Сталь». У 2016 році очолював рівненський «Верес», а у 2017 році був головним тренером винніківського «Руху».\nПід час кар’єри футболіста був нападником. У Вищій лізі України провів 66 матчів. Зіграв 6 матчів у Кубку УЄФА та 1 у Лізі Європи.\nВолодимир Мазяр переможець Першої ліги чемпіонату України: 1999 рік. Бронзовий призер чемпіонату України: 2001 року. Бронзовий призер чемпіонату Азербайджану: 2009 року та третій бомбардир чемпіонату Азербайджану: 2009 року.\nТеги: Сергій Сухомлин, Новини Житомира, Ігор Гундич, ФК «Полісся», Володимир Мазяр, Віталій Лясковський\nНовий суспільний договір. Як Тимошенко повертає віру в Україну


Зареєстровано газету «Маєш право знати». Готується перший номер | Бровари - Маєш право знати\nЗареєстровано газету «Маєш право знати». Готується перший номер\nВідтепер активісти «Маєш право знати» мають статус працівників ЗМІ. Нещодавно ми отримали свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації – газети «Маєш право знати».\nЩе у січні 2012 року команда «Маєш право знати» подала до головного управління юстиції у Київській області заяву про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації. І вже наприкінці лютого ми отримали лист про те, що наші документи розглянуто та прийнято рішення про реєстрацію газети «Маєш право знати».\nПісля сплати реєстраційного збору ми нарешті отримали свідоцтво про державну реєстрацію нашого ЗМІ.\nФормальним засновником ЗМІ виступив один з активістів «МПЗ». Статус видання – вітчизняне. Мова – українська. Сфера розповсюдження – Київська область. Вид видання – інформаційне, громадсько-політичне. Мета – висвітлення громадсько-політичного, соціально-економічного та інших сфер життя громадян. Періодичність – 1 раз на місяць.\nВідповідно вже найближчим часом ми плануємо підготувати до друку перший випуск газети «Маєш право знати», у якому збираємось опублікувати наші найрезонансніші розслідування та найактуальніші новини з життя міста.\nТо ж тримайте руку на пульсі новин «МПЗ» – і ви будете першими, хто дізнається про вихід нової газети у м. Бровари.\nПозначки:бровари, Вибір редакції, газета, Новини\nЯким чином газета буде розповсюджуватись?\nПерші випуски, скоріше за все, будуть розповсюджуватись безкоштовно. Наступні – всіма можливими способами (кіоски, розкладки преси…)\nЯкий плануєте тираж?\nПоки не вирішили. Думаємо пілотний випуск зробити не надто великим накладом.


Попередній матеріал Сталий розвиток або право на виживання?\nКліматичні зміни вже тут. Ми відчуваємо це в періоди нестерпної спеки, яку змінюють холодні зливи та буревії. З півдня України до Києва почали навідуватись екзотичні комахи — богомоли, які раніше зустрічались на Херсонщині чи в Криму. Забруднення довкілля бачимо на прикладі цвітіння річок, масової загибелі риби чи “териконів” сміттєзвалищ.\nНезабаром екологічна ситуація може стати набагато гіршою, і значною мірою причиною цього є ми всі — людство. Річ не лише в кількості населення, але й в нашій економічній діяльності. Щоб не загинути як вид, вчені рекомендують Homo Sapiens схаменутись і змінити свою поведінку. Але питання тільки в тому, яку стратегію обрати: “зелений” розвиток чи антизростання? Третього варіанту експерти не вбачають, але й вибір між двома занадто складний.\nНайважче те, що доведеться приймати рішення на основі не лише раціональних розрахунків, а й етичних. На жаль, українське суспільство, в тому числі підприємці, не залучені до нагальних світових обговорень щодо "зеленого росту" чи "антизростання". БІЗНЕС заповнює цю прогалину.\n50 років тому, 22 червня 1969 р., іскра від залізничного вагону попала в річку Кайахоґа в штаті Огайо і... вода загорілась. Річка була так забруднена нафтопродуктами, що просто спалахнула, пошкодивши залізничний міст. Для США інцидент став моментом відліку, з якого збереження довкілля з теорій вчених перейшло в практичні площину. Зокрема, змінилась державна політика щодо екологічного впливу людей — незабаром було створено Агентство США із захисту довкілля.\nРіч не лише в Агентстві: відтоді США дійсно зробили "домашнє завдання". Впродовж 1970-2006 рр. викиди шкідливих часток загалом скоротились на 80%, а свинцю — більш ніж на 98%. У цей самий час ВВП США збільшився на 195%. Схожа тенденція спостерігалась у розвинених країнах Європи.\nОтже, під час індустріалізації США та Європа спочатку економічно зростали, не звертаючи уваги на шкоду довкіллю, потім стикались з екологічними проблемами та рухались далі в бік “зеленої” економіки. Чи можуть йти таким шляхом країни, що розвиваються? Проблема в тому, що підвищення стандартів життя такої великої кількості населення планети нівелює прогрес у захисті довкілля.\nПитання саме в якості життя, а не в кількості населення. 1989 р. загальносвітовий реальний ВВП складав майже $37 трлн. Цього року він складатиме трохи більше за $88 трлн. Це зростання на 138%. За той самий період населення планети збільшилося "лише" на 47% — з 5,2 млрд до 7,7 млрд. Тобто людство не лише приросло кількісно, а й виробило більше товарів та послуг. А для цього потрібно більше енергії.\nДо 2030 р. світ має скоротити викиди вуглецю на 45%\nВиробництво електроенергії зростає майже всюди в світі, але найбільше в Азії. Наприклад, з 2017 р. по 2018 р. виробництво в регіоні збільшилось на 6,1%, причому 60% зростання забезпечив Китай. А в цій країні, незважаючи на стратегічний курс до відновлюваних джерел, близько 59% електричної енергії створюється на вугільних ТЕС.\nДані свідчать про те, що 1990 р. світ згенерував 11,8 ТВт·год електричної енергії. Торік цей показник перевищив 25 ТВт·год. Це майже двократне зростання, що деякою мірою відповідає зростанню світового ВВП між 1989 р. та 2019 р.\nМи взяли за точку відліку 1989 р. не випадково. Дослідник клімату Ніл Кей дуже оригінально показує, як радикально збільшились викиди вуглецю впродовж останніх років. Якщо вам 30 років, то за ваше життя людство встигло згенерувати половину всіх викидів починаючи з 1751 р.! Період економічної діяльності людства в 1751-1988 рр. приблизно дорівнює періоду 1989-2019 рр. за вуглецевим "слідом". А це роки більш економічних автомобілів, більш усвідомленого споживання та розвитку відновлюваних джерел енергії.\nЩо стосується обсягів викидів в атмосферу різних країн, пропонуємо поглянути на Топ-5 вуглецевих забруднювачів, а також на їхні частки в світовому ВВП (див. "Топ-5…").\nЦікаво, що Топ-15 країн рейтингу генерують 72% світового забруднення. Решта 180 країн, включно з Україною, — 28%. Тобто 180 країн практично дорівнюють одному Китаю. То, можливо, Дональд Трамп і правий, коли говорить, що Паризька кліматична угода шкодить інтересам США та дає вигоду “бруднішим” країнам? Однак не треба поспішати з висновками.\nПо-перше, якщо порахувати відношення загальних викидів та кількість населення, то США будуть “брудніші” за Китай в 2,5 раза. Те саме стосується Канади, Австралії, Саудівської Аравії. Щоправда, серед європейських країн Великобританія, Італія та Франція мають показник викидів СО2 на душу населення менше за Китай.\nПо-друге, шкідливий вплив на довкілля зараз не обмежується однією географією через аутсорсинг виробництва. Наприклад, ми купуємо джинси в Україні, але, за даними “зеленого” сайту Tree Hugger, саме в Китаї, Бангладеш чи Індії було витрачено приблизно 6,8 т води, щоб виростити бавовну та пофарбувати тканину для однієї пари. Екологічні проблеми, таким чином, експортуються до країн, що розвиваються.\nВсе у світі взаємопов’язано. Діяльність людства, в тому числі економічна, спричиняє зростання викидів діоксиду вуглецю, метану, закису азоту, гідрофторвуглеців та інших парникових газів. Вони мають таку назву, тому що створюють на Землі ефект теплиці, нагріваючи атмосферу. Міжурядова група експертів з питань змін клімату розрахувала, що середня температура у світі зросла на 1ºC порівняно з доіндустріальним часом.\nДослідження науковців з Вищої технічної школи Цюріха (Швейцарія) свідчать, що середня температура в Києві в 2050 р. буде вищою на 6,5ºC порівняно з нинішньою. Уявіть 37ºС замість 30ºC влітку.\nВища температура змушує танути льоди, випаровує прісну воду, вбиває тваринний світ, пришвидшує ерозію ґрунтів. Людство може стикнутись з нестачею продовольства. Крім того, дані досліджень, зокрема, Маршалла Берка зі Стенфордського університету, говорять про кореляцію між зростанням температури та збільшенням випадків насильства та злочинності в цілому. Багато футурологів прогнозують міждержавні конфлікти, пов’язані з доступом до водних ресурсів.\nБільшість економістів, екологів та політиків світового масштабу розуміють, що процес глобального підвищення температури важко спинити, тому Паризька кліматична угода поставила доволі скромну мету — не дозволити середній температурі на планеті зрости більш ніж на 1,5ºC до 2050 р. порівняно з доіндустріальним періодом. Для цього світ має скоротити викиди вуглецю до 2030 р. на 45%, а ще за 20 років взагалі звести їх нанівець.\nЗробити це буде дуже складно. Наприклад, за офіційними даними, які Китай передав ООН, у 2005-2014 рр. щорічні викиди парникових газів збільшились на 53,5%. Водночас зростала й економіка Китаю. Скорочення викидів навіть на 45% вимагає або радикального прориву в сфері "зелених" технологій, або економічного сповільнення. Але де є такі технології? А якщо їх немає, то хто добровільно погодиться на зменшення ВВП чи на скорочення споживання?\nВласне, це і є ключова тема дебатів між адептами "зеленого росту" та "антизростання". Проте прибічники обох теорій погоджуються: необхідно переглянути та змінити діючу модель економічного зростання, побудовану на основі постійного збільшення споживання природних ресурсів та деградації довкілля.\nПривабливий "зелений ріст"\nКонцепція полягає в тому, що завдяки “зеленим” технологіям можна “від’єднати” економічне зростання від паралельного збільшення шкідливих викидів і споживання природних ресурсів. Таким чином, ВВП та добробут людей зростатимуть, а екологічна деградація припиниться. Багато економістів, наприклад, Карлота Перес та Майкл Лібрайх, підтримують цю теорію.\n“Зелений ріст” є частиною ширшого дискурсу щодо “зеленої” економіки. В рамках цієї концепції побудовано також економічно-екологічну частину Цілей сталого розвитку ООН. Прибічники “зеленої” економіки вбачають причину занепаду екології у недостатній спроможності ринкових механізмів. Вони стверджують, що учасників ринку можна зацікавити в збереженні довкілля, якщо ціну екологічних проблем буде включено до собівартості продуктів та послуг. Зокрема, такий крок стимулюватиме технологічні інновації, які зможуть відокремити темпи економічного зростання від темпів використання природних ресурсів.\nДля “зеленої” економіки технологічний прогрес є найважливішою складовою. Він має сприяти зменшенню використання сировини й інших ресурсів, а також споживання енергії. При цьому модель споживання не змінюється: замість “бензинових монстрів” купуємо електромобілі, замість ТЕС працюють вітро- та сонячні електростанції, на кожні джинси використовується в декілька разів менше води. Такий світ виглядає привабливим. Хоча на прикладі тих самих електромобілів неодноразово піднімалось питання, які ресурси витрачаються на їхнє створення та утилізацію.\nПрибічники “антизростання” стверджують, що "роз’єднання" темпів економічного росту та використання ресурсів Землі до такого рівня, що планета зможе природнім шляхом їх відновлювати, неможливе. Вони ставлять збереження довкілля на перше місце та стверджують, що необхідно вповільнити "обмін речовин" у суспільстві, тобто зменшити обсяги виробництва та споживання. Це вимагає значно більших та фундаментальних трансформацій, ніж технологічні зміни, які є фокусом "зеленої" економіки.\nТеоретичні засади концепції сформульовано ще в 1970-ті роки: тоді Римський клуб оприлюднив доповідь "Межі зростання", а Ніколас Джорджеску-Реген опублікував книгу “Закон ентропії та економічний процес”. Але особливої популярності концепція “антизростання” почала набирати останніми роками. Її прибічники вважають, що мета “збільшення ВВП” чи “збільшення виробництва” є шкідливою з точки зору довкілля та має бути переглянута. Хоча це простіше сказати, ніж зробити, адже теоретична розробка необхідних змін триває.\nЗ точки зору нинішнього споживача, "антизростання" є утопією, адже всі ми звикли купувати все більше або змінювати автомобіль чи смартфон все частіше. "Антизростання" — це в тому числі про зміну споживацької парадигми. Автомобіль міняємо не раз на два-три роки, а раз на сім-вісім років, і не користуємось ним для подорожей менш ніж за 5 км від домівки. Використовуємо не пластикову, а паперову упаковку чи тару багаторазового використання. Проведені нещодавно в США експерименти показали, що при тих самих речах і технологіях, але при зміні моделі споживання, американські домогосподарства можуть зменшити свій "вуглецевий слід" в середньому на 25%.\nПроблема в тому, що "антизростання" виглядає як крок назад, десь до середини XX ст. Мовчимо вже про виробників автомобілів і смартфонів: їм ідея тривалішого використання їхніх виробів дуже не сподобається.\nПорівняння та проблеми\nЗвичайно, “зелений ріст” виглядає значно привабливішим та реалістичнішим, ніж “антизростання”. Але варто нагадати мудрий вислів Конфуція: “Того, хто не замислюється про далекі труднощі, неодмінно чекатимуть близькі неприємності”. Проблема в тому, що “роз’єднати” зростання економіки та використання ресурсів все ніяк не виходить. І моделювання показує: з нинішніми, навіть найпросунутішими технологіями неможливо досягти сталого розвитку при збереженні темпів зростання світової економіки.\nНімецькі дослідники на чолі з Монікою Дітріх ще 2012 р. піддали сумніву концепцію “зеленого росту”. Вони створили складну математичну модель, яка передбачала майбутній стан ресурсів Землі при збереженні темпів економічного розвитку на рівні нинішніх 2-3%. Модель виявила, що споживання природних ресурсів, включаючи метали, мінерали, ліси, викопне паливо, м’ясо та рибу, збільшиться з 70 млрд т до 180 млрд т у 2050 р. Водночас для сталого розвитку цей показник має складати 50 млрд т. Такий рівень споживання ресурсів планети людство подолало 2000 р.\nПотім у модель додали умову, що всі країни реалізували найефективніші технології використання ресурсів. Результат покращився майже вдвічі — 93 млрд т 2050 р., але все одно це майже вдвічі більше, ніж Земля може відновити. Повторні моделювання інших вчених у 2016 р., до яких додали майже п’ятикратне збільшення “вуглецевого” податку та новіші технології, не показало покращення результату.\nНайпоказовішим стало схоже моделювання, виконане 2017 р. Програмою ООН з довкілля. Порівняно з моделлю пані Дітріх "вуглецевий" податок збільшили в 11 разів (до $573 за 1 т), додали податок на видобуток копалин та ввели припущення про пришвидшення технічного прогресу. Проте дослідники ООН також включили у модель “ефект відскоку” — ефективне використання ресурсів зменшить ціни та призведе до зростання попиту. В результаті отримали навіть більший, ніж у другій моделі Моніки Дітріх, показник — 132 млрд т.\nВисновки вчених невтішні: щоб втримати глобальне потепління нижче 1,5ºC до 2050 р., потрібно зменшити викиди вуглецю на 11% щороку. Це в 5 разів перевищує нинішні темпи та втричі швидше, ніж можуть дати найбільш сучасні технології.\nБудильник дзвенить щоразу раніше\nНайголовніший виклик в тому, що нинішній стан речей вкрай небезпечний для виживання людства. Починаючи з 1970-х років ми живемо в борг у планети. Тобто за рік мі споживаємо більше ресурсів, ніж Земля може відновити. Наукова організація "Глобальна мережа екологічного сліду" щороку називає день, з якого ми починаємо “проїдати” ресурси. І щороку він настає все раніше. Якщо у згаданому раніше 1989 р. День екологічного боргу настав 11 жовтня, то цього року ми "святкуємо" його 29 липня!\nТому підприємцям, науковцям та експертам не можна стояти осторонь. Щонайменше, треба розуміти важливість проблеми збереження довкілля та шукати шляхи її вирішення.\nДенис Піддубський, учасник ініціативної групи Save Dnipro:\n— На жаль, зараз ми спостерігаємо в Україні ситуацію, зворотну “зеленому” зростанню економіки. Застарілі немодернізовані підприємства продовжують перетворювати викопне паливо в капітали своїх олігархічних власників, велика частина населення продовжує жити за антидержавним принципом, заради хвилинного збагачення знищуючи ліси, родючі землі й наше спільне майбутнє, а в держави утворюються лише фрагменти політик щодо різних сфер природоохоронної проблематики, тоді як цілісне бачення досі не сформовано.\nзелена енергетика\tДенис Піддубський


Chemist Free 3.2.3 - IT поради та новини\nдодому Android Освіта Chemist Free 3.2.3\nChemist – просто чудова програма для андроїд для любителів чого-небудь похимичить. Всі реакції відбуваються як у реальному житті, так що ставте віртуальні досліди, перш ніж втілювати їх у життя. Програма містить базу даних з більш ніж 200+ хімічних реагентів. Для кожної речовини є докладний опис — маса, вага, щільність та інша інформація, а при використанні етикетки можна точно дозувати потрібні пропорції створюваної суміші. Проводите експерименти та діліться при бажанні результатами з іншими через браузер. Удачі!\nпопередня статтяCritical Terrorist Gun Strike 1.0\nнаступна статтяAirAttack 2 1.3.0\nПроцесор amd fx-6300 вперше подолав планку частоти 8 ггц


Вибираємо шезлонг для саду, тераси і балкону - Недвижимость\nВибираємо шезлонг для саду, тераси і балкону\nВибираємо шезлонг для саду, тераси і балкону.\nКатегорія: Шезлонги, Шезлонги\nКлімат не балує нас більшу частину року, тому по можливості варто проводити час на свіжому повітрі. Однак нам недостатньо робити це тільки на терасі, в саду або на балконі — для комфортного відпочинку необхідно їх основне обладнання. Зручні шезлонги найкраще підходять для довгих годин на вулиці. Як їх вибрати?\nШезлонги на балконі\nПри виборі зручного сидіння для балкона ми неодмінно зіткнемося з найбільшими труднощами. Якщо у нас буде тільки один невеликий балкон, нам буде особливо складно організувати на ньому відповідну зону комфорту. Додатковою складністю буде адаптація до релаксації більш ніж одну людину. З цієї причини, вибираючи шезлонги для такого простору, ми повинні приділяти особливу увагу їх функціональності.\nОтже, пошукаємо лежак на балконі:\n— максимально компактний, тобто такий, який можна складати і зберігати таким чином, щоб він не турбував нас якомога більше і не займав дуже багато місця,\n— легкий і маленький — масивні, важкі шезлонги — погана інвестиція для невеликого балкона. Вони можуть бути дуже зручними, але їх переміщення, складання та перенесення доставить нам багато проблем. У невеликому просторі ми повинні усунути подібні незручності, оснастивши його максимально простими у використанні шезлонгами.\nПредыдущая записьЗ окремими захворюваннями наших трав потрібно боротися за допомогою відповідних засобів захисту рослинСледующая записьШезлонги на терасі