Прямий Ефір: Російсько-українські стосунки. Перспективи уряду Віктора Януковича\n03 грудня 2002, 17:33\nКиїв–Прага, 2 грудня 2002 - Ведучий Василь Зілгалов. Гості: народний депутат від «Нашої України», голова Комітету з питань свободи слова й інформації, директор Інституту відкритої політики Микола Томенко, народний депутат від НДПУ, член Комітету з питань європейської інтеграції Сергій Шевчук та голова «Російського блоку» в Україні Павло Баулін.\nСьогодні 2 грудня, понеділок. Але завтра 280 років з дня народження Григорія Сковороди, який написав у своїй 10-й пісні, що «всякому городу нрав і права, всяка імєєт свой ум голова», а Іван Котляревський продовжив цю тему устами Возного в «Наталці Полтавці»: «Всякого прихоті водять за ніс, Всякого манить к наживі свій біс»... І як не згадати сьогодні слова Сковороди про свободу:\n«О, когда би ж мені в дурні не пошитись, Даби вольності не міг як лишитись, Будь славен вовік муже вибраний, Вольності Отче, герою Богдане»...\nІ ми сьогодні дискутуватимемо теми вільності та дружби України з Росією, а також, так би мовити, про «нрав» і права нового-старого українського Кабінету міністрів імені Леоніда Кучми, вибачте, іменованого Леонідом Кучмою.\nТема українсько-російських стосунків надзвичайно широка й повсякденна для Києва, та й для Москви. Один мій знайомий, відомий московський політолог, Андрій Піонтковський сказав нещодавно мені так: «Ні для кого не секрет, Василю, що чи не більшість московського політичного істеблішменту дивиться на незалежність України, як на непорозуміння, яке рано чи пізно буде виправлено». Якщо у цьому є доля істини, то як же тоді розглядати нинішні українсько-російські стосунки і де ж тоді, на вашу думку, подінуть російські політики оті українські незалежницькі ордени та медалі, котрі збирається 9 грудня вручити їм у Москві у Великому театрі нині діючий президент України Леонід Кучма? Як Ви вважаєте, пане Баулін?\nХотів би зробити уточнення – я заступник голови Всеукраїнського політичного об’єднання «Руський блок», головою є Свистунов Олександр Григорович. Що стосується відносин між Україною й Росією, то «Руський блок» завжди виступав за більш тісну інтеграцію наших держав, як і взагалі орієнтацію України на, так би мовити, східнослов'янську цивілізацію, знаходження України в цій цивілізації. Перш за все, тут є чисто економічний прагматизм. Ми розуміємо, що зараз, на жаль, українська продукція, як і більшість російської не здатна конкурувати із західними відповідниками. Тому, орієнтація, в першу чергу, економіки повинна бути на Росію й Білорусь, де ми могли б мати ринки збуту нашої продукції, яка зараз конкурентноспроможна тільки на цьому терені. Це поставки з Росії дешевих енергоносіїв, які розробляють вихідці з України, Тюмені і так далі. По-друге, це спільна духовність, спільна моральність, яка «виколосовувалася» віками. І, по-третє, це прагнення більшості українських громадян, тому що є історична пам’ять, і ми всі пам’ятаємо - і росіяни, і українці, і білоруси вийшли з одного кореня Київської Русі.\nПане Томенко, як Ви оцінюєте ті слова московського політолога про, так би мовити, підстави сьогоднішніх сосунків Росії й України?\nЯ не зовсім погоджуюся. Я часто буваю в Москві на конференціях з моїми колегами – вченими і політиками, і, на мою думку, ситуація суттєво змінилася. Значна кількість людей у Росії – і громадян, і політиків схильні вважати певною випадковістю те, що Україна має статус держави. Але еволюція думки цих людей уже відбулася, і, я думаю, для багатьох серйозних політиків Росії, експертів Україна є суб’єктом самостійних правовідносин. Мене непокоїть інша ситуація. Ми говоримо, що ці відносини повинні бути прогнозованими, зрозумілими і не мати якоїсь тіні підозри. В економічній частині мене непокоїть те, що існує певна закритість у прийнятті політичних рішень, в економічних питаннях. Нещодавно ми почали активну дискусію в парламенті стосовно, наприклад, газового консорціуму. Ніхто не заперечує необхідність економічної співпраці, але до цих пір ми, як парламентарі, остаточного документу не бачили, що український Нафтогаз підписав. Не є таємницею, що чільний представник Міністерства фінансів, який подав Анатолію Кінаху розрахунки, що це фінансово-економічно абсолютно невигідний проект, був наступного дня звільнений президентом.\nТобто моя позиція така: треба працювати з усіма країнами й Росією, передусім, в економічному плані, бо гроші не мають національності. Але гроші корисні тільки тоді й там, де вони діють в інтересах власного народу і власної держави. І тут є лінія конфлікту. Я проти співробітництва за історією - оскільки ми історично були в одній державі, то треба співпрацювати, не дивлячись на національні інтереси. Я не дебатую про історію, а дебатую про сьогоднішні реальні речі, національні інтереси. І політичний фрагмент, який ще більш мене непокоїть, - складається враження, що росіяни діють правильно, бо вони це роблять у власних інтересах, намагаються використати певні політичні моменти в Україні, зокрема, слабкість президента, щоб через підтримку Леоніда Кучми знайти можливість певних пільг в економічних проектах. Не випадковість, що президент Росії на саміті в Кишиневі запропонував Леоніда Кучму на посаду керівника глав держав СНД уперше за 11 років. Правда, президенти Білорусі, Азербайджану й Узбекистану виступили проти, і Леонід Кучма не зайняв цю почесну посаду. Але російські експерти в Москві сказали, що Путін робить подарунок політичної підтримки Кучмі і буде вимагати серйозних економічних поступок. Це мене найбільше непокоїть.\nПане Шевчук, як би Ви прореагували, якщо 9 грудня орден Ярослава Мудрого був би вручений, наприклад, Юрію Лужкову?\nЯ був би здивований. Але я не хотів би, щоби наша розмова проходила ніби на футбольну тему – нібито це футбольний матч Росія – Україна. Є багато прикладів у світі – США та Мексика, Великобританія – Ірландія, Франція – Бельгія, коли більш могутній сусід абсолютно нормально працює і живе поруч із меншою країною. Нам треба знати певні перестороги і використовувати переваги. Серед пересторог є політична нестабільність нашого східного сусіда, нахил до авторитаризму влади, відсутність гарантій безпеки, фінансова нестабільність, сировинний характер промисловості, низька культура виробництва й побуту, консервування соціальних реформ, не бережливе ставлення до довкілля. Це негативні моменти. Переваг також досить багато. І позиція фракції НДП, яку я представляю в парламенті, така: ми бачимо співпрацю з Росією, як і співпрацю з європейським співтовариством як механізми. Це ніби 2 весла для українського човна і гребти треба однаково сильно кожним веслом.\nПане Шевчук, Ви представник Комітету подальшої євроінтеграції України. Західна Європа давно дуже толерантно і культурно просить Україну створити нормальний кордон з Росією. І кілька місяців тому Москва пообіцяла, що договір про цей кордон буде готовий, підписаний до кінця цього року, але щось не видно, чи цей договір готовий, тобто термін не виконується. Від цього кордону, а це майже 2000 кілометрів, страждає, насамперед, Україна. Чи це нормально, як Ви вважаєте?\nНі, це ненормально. Питання влаштування кордонів України - одне з найболючіших питань, і не лише стосовно кордону Росії та України. Можна нагадати, що парламент Білорусі не ратифікував угоду, підписану двома президентами, про демаркацію кордону. Кордон на Азовському морі – це клубок суперечностей, так як і на морському кордоні з Румунією. Це питання треба вирішувати якнайшвидше. Мене особливо здивували дві цифри - перша подана спеціальним Комітетом ООН, що в Україні нині проживає більше як 6 мільйонів мігрантів зі східних терен; Комітет ОБСЄ дав іншу цифру – 5 мільйонів. Але це означає, що населення України не зменшується, а, навпаки, збільшується, на жаль, за рахунок не громадин України, а прибулих людей.\nДля того, щоби ми продовжили нашу розмову на цю тему, я хотів би запропонувати вам один фактичний матеріал моєї колеги Майї Нагорняк про перспективи українсько-російських стосунків у найближчі тижні.\nОстаннім часом тільки сліпий не може не помітити пожвавлення українсько-російських відносин. У суботу, 30 листопада, президент України Леонід Кучма та глава Адміністрації президента Російської Федерації Олександр Волошин провели зустріч на предмет підбиття підсумків проведення року України у Росії. Підсумки були зроблені попередні, а остаточні належить зробити 9- 10 грудня під час візиту українського президента до Москви. Про подробиці цих попередніх підсумків українські громадяни дізнатися не можуть - мас-медіа не повідомляють. Мається на увазі агентства УНІАН та Інтерфакс. До слова сказати, жодне з агентств не повідомили взагалі про таку подію, як зустріч Кучми та Волошина. Це по-перше. І, по-друге, чомусь подібні події звикли проводити по суботах. Складається враження, що в Адміністрації Президента переслідують ціль проводити українсько-російські заходи майже таємно. Майже таємно означає хіба із запрошенням журналістів УТ-1, УР-1, каналу «1+1», агентства ДІНАУ. Інтерфакс наголошує, що Кучма та Волошин обговорили питання підписання міждержавних та міжурядових угод у контексті року України у Росії. І знову жодної подробиці. Ще б варто було б додати - переговори пройшли у теплій обстановці. Якщо витримувати радянський канцелярський стиль, то уже до кінця.\nДруга подія. В Україні створений Російський медіа-голдинг. До нього увійшли 14 друкованих та 3 інтернет-видання. Ідея належить лідерові «Руського блоку» Олександрові Свистунову. Створення медіа-голдингу переслідує мету поширювати ідеї «всеросійського єднання та примноження духовних цінностей». Шеф-редактор газети “Русская правда” Павло Баулін на прес-конференції у Києві наголосив, що медіа-голдинг проповідує ідею створення єдиного народу – російського. Російський народ складається, за Павлом Бауліним, із трьох представників гілок: українців, білорусів та великоросів. Тоді, шановний пане редакторе, треба дотримуватися стилю до кінця і казати не про українців, а про малоросів. І проведення 2003 року як року Росії в Україні є надзвичайно доречним та влучним. Є просто-таки чудова нагода для великоросів ще раз довести, хто у домі господар. Павло Баулін зазначив, що справжня незалежність України можлива, але в орбіті всеросійської цивілізації.\nЩо ж, хтось мудрий сказав: «Історія вчить того, що нічому не вчить».\nОсь такий матеріал. Хочу звернутися до голови комітету з питань свободи слова та інформації пана Томенка.\nЯк ви розцінюєте, якби хтось у Росії створив подібний прес-голдинг, ідеєю якого було б збереження української нації, від якої пішли російська та білоруська - як би прореагували на це в Москві?\nВажко сказати, я ніколи не працював в російський політиці. Я не читав статутні документи цього голдингу, але, якщо в них немає прямих закликів до збройного повалення держави, до расової дискримінації чи інших неконституційних речей, то я не вважаю це злочинною дією. Думаю, такі засоби масової інформації мають право на існування, вони виражають ідею, яку підтримує певна кількість людей в Україні. Але ще раз застерігаю - якщо там немає тих моментів про які я щойно сказав.\nЯ вважаю, подібні медіа-об’єднання повинні з’являтися в Росії. І це більша проблема. У Росії створений абсолютно неадекватний образ України. Я продивився, на що можна в Росії підписатися з українських газет – це 5 газет, серед них “День”, “Дзеркало тижня”, і в середньому їхня вартість в Росії в десять разів більше, ніж в Україні. У цей час російські видання в Україні, як правило, в 10 разів дешевше, ніж в Росії.\nТаким чином, тут вже мусить впливати держава і врегульовувати це питання.\nЗнов щодо цього медіа-голдингу. Інша справа, існують моральні речі, і певні речі в контексті статті українці можуть сприйняти як образу національно гідності і честі. (але знов повторюю, треба читати ці статті).\nПроте, в принципі я не вважаю, що треба забороняти реєстрацію таких видань.\nДякую. Пане Шевчук, яка Ваша думка стосовно цього?\nЯ вважаю, що Ви, шановний ведучій, свідомо чи несвідомо, але оперуєте поняттями, які більше притаманні минулому століттю. Нині – епоха глобалізації. Я залюбки читаю російські журнали, там є багато цікавішого, ніж навіть в наших патріотичних журналах.\nЗ іншого боку, існує ще феномен міжрегіональних стосунків між Україною і Росією – наприклад, між Галичиною і Тюменню. І вони знімають гостроту питання про агресивність між двома країнами – політичну, економічну, не дай Боже, військову.\nДякую. Пане Баулін, виходячи з завдань голдингу – зокрема пропаганду ідей російського народу – виникає питання. Ваш блок називається “Руський блок”, а пропаганда націлена на російський народ. Чи є в цьому різниця?\nРізниця велика. Жалкую, що нікого не було на презентації нашого медіа-голдингу “Руська правда” три дні тому. Зараз інформація була дещо перекручена. По-перше, не йшлося про єдиний російський народ, тлумачення слів “російський” і “руський” – різне. Мова йшла про руську цивілізацію і руський народ, історичними складовими частинами якого є росіяни, українці і білоруси. У цілях і завданнях цього блоку йшлося саме про толерантні, дружні, братерські стосунки між українцями і росіянами з точки зору сьогодення. І насправді не йшлося про “єдиний російський народ”.\nМені приємно, що голова комітету з питань свободи слова так толерантно і так виважено зробив свій висновок, і це підтвердиться, коли він ознайомиться з виданнями нашого медіа-голдингу. Саме дружба, єднання наших народів – це і є основне завдання.\nА те, що росіяни мало мають об’єктивної інформації про Україну, також є завданням, вирішити яке ми ставимо перед собою. Думаю, наші газети будуть проривати цей інформаційний простір. І може, тут пан Томенко зі мною не погодиться, але я за те, щоб в нас був єдиний інформаційний простір.\nТоді б не було ніяких кривотолків, з ким, наприклад, зустрічався в Росії президент України. Я – за єдиний простір, і в тому числі, інформаційний.\nПане Баулін, а чи брали Ви участь цього року у відзначенні Року України в Росії?\nОсобисто я не брав. Але у деяких заходах, які проходили в межах цього святкування у Києві, я брав участь – наприклад, під час приїзду Лужкова, також був на урочистому концерті в палаці “Україна”. Чудовий концерт, де був і президент Кучма, і Омельченко. Лужков, до речі, співав пісні українською мовою, а Омельченко – російською.\nХочу звернути увагу, що ми не повертаємося у 20 століття. До нас за тиждень приходить кілька сотень листів. У в них люди піднімають питання про Рік України в Росії, про те, що рядові громадяни не знають про це святкування.\nОдин з слухачів фактично написав відкритого листа голові президентської адміністрації у Києві Віктору Медведчуку.\nЦей лист характерний для багатьох листів наших слухачів. Він висловився так: “Як же витримати таке? Рік Росії в Україні в 2003 році, адже Росія присутня у нас вже 350 років. Чи не краще вже наступний 2003 рік і наступні роки нарешті оголосити роками України в Україні? Чого нам ніяк не вдається поки що зробити.”\nЯк Ви, пане Шевчук, прокоментуєте це?\nЯ нещодавно повернувся з Канади і почув там один жарт зі слів американця: “Канада – це ще один штат США, не досить розвинутий”. Сміялися всі, у тому числі, канадці. Вони горді, що сусіди великої держави, але горді, що в них краща система соціального захисту, медичного обслуговування. Але вони раді, що поряд –великий сусід. Думаю, не треба свідомо протиставляти два народи – український і російський, ми приречені жити разом. Я з самого початку назвав декілька застережень односторонньої орієнтації України на Схід, але ще раз скажу, що в цьому переваг не менше, а може, і більше.\nПане Шевчук, але у цьому листі мова йде не про протиставлення, а про Роки України в Україні. Можливо, слухач розумів під цим щось конкретне? Пане Томенко?\nДумаю, слухач правий, коли каже, ще не треба відзначати якійсь Рік України, треба щоденно владі діяти в інтересах свого народу. І було б дико, якби ми ще додумалися відзначати Рік України в Україні.\nА що стосується отримання більшої інформації з Росії, то дійсно, якщо створений прецедент – Рік Росії в Україні – треба йти цим шляхом і робити Рік Молдови, рік всіх сусідніх держав. Немає достовірної інформації, що відбувається, наприклад, в Білорусі, Молдові, Польщі. Тому я таку логіку підтримую, якщо вона поширюється на всі сусідні держави.\nЄдине застереження – всі документи, які підписуються в системі міжнародних відносин, повинні бути в межах чинного законодавства, в межах національних інтересів. І в цьому сенсі в мене інші позиції, ніж в мого колеги пана Батуліна. На мою думку, інформація – дуже серйозна річ, і держава мусить впливати на всю цю справу.\nНаприклад, коли йшлося про ретрансляцію програм “Свободи” і “Бі-Бі-Сі”, Ви знаєте, радіостанцію “Довіра” вже попередили за те, що вони ретранслюють.\nІ є проблеми з іншими мовниками. А в цей час Медведчук домовився з своїм колишнім радником паном Гельманом, щоб ОРТ в прямій трансляції почало повністю йти на Східній Україні і в Криму. Думаю правила для всіх іноземних мовників мають бути однакові.\nЯкщо йдеться про те, що ретрансляцію треба ліцензувати, то мовники повинні бути ліцензовані, якщо не треба ліцензувати, всі мають право вести мовлення в Україні. Треба діяти на певній території так, як вказує закон. І тут я як голова відповідного комітету дію достатньо жорстко і готую цілу низку законопроектів. Я, наприклад, знаю, що люди, які працюють у сфері реклами в Росії, кажуть – не знаємо, як би ми існували, якби не Україна.\nДеякі телерадіокомпанії просто забирають наші гроші до російських рекламних компаній. Наприклад, на каналі “1+1” ідуть спільні телесеріали – такі собі українські телесеріали, де пропагується велика російська культура, вони називаються “Мєнти”, “Братва” і так далі. І я би не хотів, щоб мої діти їх дивилися. Але проблема навіть не в цьому.\nЦі серіали називаються спільними серіалами, а значить гроші збираються з України (так як вони тут будуть показуватися). А осідають в бізнесових структурах Москви, де також і наші люди отримують якісь гроші. От такі речі неприпустимі.\nІ я як голова комітету буду робити все, щоб економічні інтереси України чітко відповідали законодавству. Якщо є український рекламний ринок, він повинен поповнюватися грошима від реклами на території України. А тоді ми будемо вимагати від телебачення і радіо робити нормальні програми про культуру, про освіту, бо зараз вони кажуть, що бідні і не мають не це грошей.\nДякую, у нас є слухач. Будь ласка Ваше питання.\nДобрий вечір. Шановні панове, ми дуже хочемо на Захід, але Захід поки що не дуже нас бажає. Подивимося на наші спроби продати пшеницю, на ринок нас не пустили. З нашими відеокасетами, як нас зустріли. Зараз зі зброєю питання для нас не дуже корректні. Тому я гадаю, що нам поки що треба єднатися з Росією і потім разом іти в Європу і в цьому я солідарна з паном Бауліним. Раніше Росії ми все одно не попадемо туди.\nЦе вже не питання, а власна думка. А те, що не чекають Україну на Заході - це не правда. Читаю сьогоднішній заголовок у російському часопису комерсант: «Одеський нафтотермінал відплив до Швейцарії» і далі йдеться, що власником акцій цього терміналу став якийсь Кирил Дубровін.\nЯ хочу завершити цю тему таким запитанням. Якби ми спробували заглянути трохи у майбутнє. Наприклад, відзначатимуть наші наступники, дай Бог, сторіччя незалежності України. Як Ви вважаєте, яку оцінку буде дано тоді нинішній українській владі і її зовнішній політиці, зокрема у московському напрямку, як Ви вважаєте, пане Шевчук?\nУспіхи зовнішньої політики на східному напрямку можна вважати досить позитивними і значними. Успіхи на європейському напрямку наразі, навпаки, знаходяться не вище нижчої точки коліс історії. Але це тимчасове явище. Я хочу повідомити Вас і слухачів, що 21 листопада парламент України ухвалив Закон про концепцію загальнодержавної програми адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу, яким зобов’язав новий кабінет міністрів забезпечити розробку цієї програми не пізніше 30 квітня наступного року. Тобто, кроки на шляху до європейської інтеграції будуть все більше вагомими. Тому я висловлю такий оптимізм, що через 100 років будуть на наших помилках вчитися, але разом з тим, будуть відзначати і ті добрі кроки, які зроблені сучасниками.\nЯ думаю, що насправді не має якихось серйозних зовнішньополітичних успіхів і через 100 років ніхто про них не буде говорити Єдине, що, на жаль, наш період увійде в історію для українців майбутніх поколінь, як період країни корумпованої, не демократичної, не правової, країни, де, на жаль, є більше негативу, ніж позитиву.\nА що стосується зовнішньополітичних речей... Я хотів би сказати нашій радіослухачці, що все вона говорить правильно за винятком одного - чекають там, куди йдуть і чекатимуть там, куди влада буде спрямовувати свої дії і народ прагнутиме цього. Я переконаний, бажаючи добра і Україні і Росії, що ті люди, які придумали унікальність українського шляху у Європу через Росію, через Сибір, очевидно, трошки помиляються. Україна повинна йти у Європу, так само як Росія повинна йти у Європу, своїм шляхом. Ці шляхи будуть правильними і оптимальними.\nЧерез 90-100 років ці намагання, дії сьогоднішніх лідерів України на інтеграцію з Росією будуть розцінені як недостатні, як малоініціативні. І, взагалі, я вважаю, що якщо ми ці дії не пожвавимо, то може не відбутися і сторіччя незалежності України.\nМи переходимо до другої теми: Перспективи уряду Віктора Януковича.\nНовий уряд працює, але чи здатний він вирішити ті проблеми, які вже горять - реформи, іноземні інвестиції, подолання злиднів народу? Є чимало прогнозів. Один з них такий: нинішній уряд «не проковтне» наступний бюджет і раніше як за півроку піде у відставку. А одне російське видання написало ще крутіше: «В Україні з нового року відбудеться повна зміна влада». Які Ваші прогнози щодо уряду Віктора Януковича?\nПерш за все я хочу відзначити, що синонім реформаторський уряд, даний, безумовно, авансом, оскільки уряд ще не приступив до роботи і навіть не підготував програму своїх дій. Цей кабінет міністрів – кабінет яскравих особистостей. З цим можна погодитися. Але з іншого боку, це можливо таїть в собі небезпеку міжперсональних конфліктів.\nЯ б відмітив асиметричний характер формування уряду, коли переважна більшість, якщо не всі члени кабінету міністрів, є вихідцями із східних, південних областей і повністю був виключений західний регіон України у формуванні уряду. Така асиметричність також не несе нічого доброго.\nКоаліційний уряд - це означає, що уряд менш професійний. Інколи складалася така ситуація, коли ті, чи інші політичні сили просто не мали високого професіонала, а направляли меншого професіонала, якому доведеться наздоганяти професіональний рівень свого попередника.\nІ ще одна ознака уряду - це певна його тимчасовість. Уряд, який залежний від більшості у парламенті, завжди буде тимчасовий. Згадаємо, скільки разів змінювалася президія Верховної Ради у минулому скликанні? Два рази. Хто сказав, що у нинішній каденції також не буде змін?\nВсе це говорить про те, що нинішньому складу уряду прийдеться перебороти дуже багато труднощів, перш ніж утвердитися на політичній арені сучасної України.\nПане Томенко, дехто каже, що у цьому уряді - є два прем’єри і тіньовий сильніший, аніж справжній. Що можна сказати про це?\nЯ теж належу до тих людей, які говорять про те, що, насправді, двовладдя у системі виконавчої влади не вирішено і ми найближчим часом бачитимемо такі «підкилимні» і серйозні конфлікти. Можливо, в Адміністрації Президента, який встиг до призначення Януковича ще поміняти трьох губернаторів. Чесно кажучи, це виглядає ненормально, коли новий прем’єр-міністр і новий уряд, згідно з Конституцією, самі вони повинні міняти глав обласних адміністрацій. Насправді, нічого не відбулося. Мене дивують якість такі терміни не зрозумілі - «новий уряд». Звідки взявся новий уряд, коли 10 із 20 з попереднього уряду Кінаха, коли 4 були в уряді Ющенка, 3 - в уряді Пустовойтенка, а решта - з Адміністрації Президента? Де ті нові люди взялися?\nМене дивує слово «коаліційний уряд». У нас що створена чітка коаліція, яка підписала відповідну програму дій, угоду, розписала, які законопроекти будуть ухвалювати разом з урядом? Вже перше голосування з бюджету - провальне для уряду, тому що проект Комітету бюджетного, а не уряду.\nПерше кадрове рішення щодо Тигипка і Стельмаха – провальне. Звідки тоді взялася коаліція?\nВзагалі, я як жарт президента сприймаю заяву, що це зібралися найбільші реформатори. Які там найбільші реформатори? Там велика кількість міністрів, взагалі, звільнена у свій час президентом за те, що вони не були реформаторами.\nЯ вважаю, що склалася політична ситуація, яка змусила поміняти Анатолія Кінаха, до речі, без жодної серйозного аргументу на те, ніби то з метою політичної реформи. Для мене це дивно теж звучало.\nПринцип формування уряду абсолютно ситуативний, де деякі фракції не змогли пролобіювати своїх кандидатів, а з’явилися якісь люди достатньо несподівані.\nТому я залишаюсь при думці, що уряд у такому форматі - без повноважень, тому що він не має повноважень: не ухвалений закон про кабінет міністрів. Є серйозні повноваження Адміністрації президента. Податкова Адміністрація самостійно діє, силових міністрів ніхто не міняв і не збирався міняти. Я думаю, що це теж тимчасовий уряд. Але, звичайно, Янукович достатньо сильна фігура, це не Анатолій Кінах і, звичайно, він буде боротися за те, щоб він мав статус сильного прем’єр-міністра. Тут я бачу єдину перевагу - це своєрідна така квазідемократичність конкуренції інтересів Київської СДПУ(О), Донецької «Партії регіонів» та Дніпропетровської «Трудової України». У цьому єдиний позитив, що ми хоч трошки побачимо конфлікт всередині правлячої політичної еліти.\nСьогодні новий губернатор Донеччини Анатолій Близнюк заявив про «жахливий кінець, що постає для половини підприємств Донецького регіону». Це ж серцевина нинішнього уряду. Може Янукович і його колеги вирішили залишити потопаючий ніс економічного корабля на Сході, щоб якось перечекати у центральній частині, або може щось врятувати, пане Шевчук?\nБезумовно, є певні труднощі в тих галузях, які називаються базовими, які залежать від енергоносіїв, від цін на енергоносії і залежать від зовнішніх, а не внутрішньо-українських чинників. Разом з тим, не можна не відмітити і певні позитивні зрушення у Донбасі, у Донецькому регіоні, зокрема.\nВисловлюючи такий поміркований оптимізм, хочу сказати, що якщо будуть враховані всі вектори, всі регіони України, в тому числі і Західної, то можна сподіватися на поступові позитивні зрушення.\nШановні наші гості і шановні слухачі, ми завершуємо нашу програму. Дякуємо за увагу, до нових зустрічей в ефірі.


Якби Бог був справедливий, ніхто з нас не дожив би до вечора – Справжня Україна\n18.02.2017 24.02.2017 0\nНапевно, одна з найбільш складних притч для сучасної людини – це притча про блудного сина, яку ми з вами в черговий раз почуємо вже у неділю. Син приходить до батька і вимагає у нього ту частину майна, яка має дістатись йому після смерті батька. Він наче говорить йому: «Батько, мені ніколи чекати поки ти помреш – для мене ти вже помер». Реакція батька, за нормами давнього світу, абсолютно несподівана: «Бери». Син витрачає все з блудницями, а потім, коли жити стало нема на що, повертається додому. А що ж батько? А батько перекреслює всі ієрархічні традиції давнини і і біжить назустріч синові. Більше того, дає йому колишній одяг, перстень і влаштовує бенкет. Старший син, що цілком природно для людини давнини, не розуміє батька та зневажає брата. Він хоче справедливості.\nЦя притча не тільки про прощення. Вона ще й про протиставлення двох важливих для людського суспільства понять – справедливості і любові. Часто, навіть занадто часто, ми вимагаємо від інших людей любові по відношенню до себе. Себе ж вважаємо справедливими по відношенню до інших. Справедливість для нас – це правда і правильність. Бути справедливим – означає бути чесним. Ми впевнені, що Найвищим мірилом справедливості є Бог. І Він повинен бути справедливим до нас. Так, Бог – це вища справедливість. Але реалізується вона тільки в самому кінці. Тому що ця Божа справедливість зовсім несхожа на наше розуміння її.\nСвятий Ісаак Сирін якось сказав, що ми не повинні вимагати від Бога справедливості, тому що якщо б Він був справедливий, то ніхто з нас не дожив би до вечора. Його справедливість розчиняється (врівноважується) любов’ю. Його справедливість – це ще один прояв любові. Згадайте притчу про Страшний Суд. Кого Господь помилує? Тих, хто вмів любити інших. Чи справедливо Він вчинить? Безсумнівно. Але чи розуміємо ми, перебуваючи тут і зараз, всю міру цієї справедливості? Навряд. Тому що нам, окрім любові, потрібно навчитися ще й прощати. Як прощає батько сина. Адже без прощення немає любові, а без любові справедливість перетворюється на тиранію. Водночас там, де є тиранія – немає свободи. А без свободи немає життя!


Яким буває хенд-мейд і як заробити своїми руками? - Karpaty.rocks\nПерш ніж перейти до предмету даної статті, необхідно визначитися, про який вид бізнесу йде мова. Вважаю не буде перебільшенням, якщо скажу, що кожен із нас хоча б один раз в житті задумувався над тим, як можна заробити на улюбленому занятті, хобі чи рукоділлі.\nЄ серед нас такі, хто поки що лише планує зробити перші кроки в світі хенд-мейду, є такі, які вагаються, а є такі, які відігнали від себе будь-які сумніви та вирішили перетворити своє захоплення в джерело додаткового чи постійного доходу. Погодьтеся, що ж може бути краще, аніж отримувати прибуток від улюбленого заняття?\nДана стаття орієнтована не на акул океану хенд-мейду, а на початківців, тих, хто хотів би приєднатися до української спільноти талановитих майстрів, розпочати заробляти, але поки що не знайомий з даним видом бізнесу і не знає, з чого розпочати і чим спочатку зайнятися.\nПротягом багатьох століть людина намагається покращити і вдосконалити світ, створюючи власноруч різноманітні гарні речі. Для одних це є самовираженням, для інших – звичайнісіньким хобі, а для третіх – можливістю на якийсь час зайняти руки. Однак у будь-якому випадку будь-яка людина, маючи руки, може створювати різні вироби, які сьогодні прийнято називати хенд-мейд (дослівно з англ. «hand-made» перекладається, як «ручна робота»).\nУ наш час хенд-мейд поширений майже по всьому світу и включає в себе найрізноманітніші техніки – від вишивки, квілінгу, декупажу і ручного розпису по тканині до карвінгу, макраме і різьблення по дереву. Для багатьох hand-made є прекрасною можливістю висловити власну душу і самовиразитися. Саме тому такі вироби дуже високо цінуються, адже містять в собі частинку душевного тепла майстра.\nОтже, як ви уже здогадалися, хенд-мейд своїми руками – це не тільки гарний спосіб виразити себе, показати оточуючим рівень своєї майстерності, але і прекрасна можливість отримати прибуток.\nЯкі бувають хенд-мейд ідеї?\nЗ ростом популярності виробів ручної роботи і збільшенням кількості різноманітних хенд-мейд ідей, росте і попит на них. Адже саме такі предмети, виготовлені майстром вручну з теплом та любов’ю, складають справжню конкуренцію масовим фабричним речам і стають щодня популярнішими.\nІ це не дивно, адже хіба можуть конкурувати «бездушні» заводські вироби з, наприклад, керамічними виробами, статуетками чи вишиванками, зробленими руками талановитого майстра?\nДля того, щоб розпочати займатися тим чи іншим видом хенд-мейду, необхідно визначитися, що саме приносить вам задоволення, від чого ви в захваті, що можете робити годинами і це вам не надокучатиме.\nДекупаж, скрапбукінг, карвінг, квілінг, фелтінг, топіарій, вироби з полімерної глини та шкіри, ляльки-мотанки та іграшки, печворк, макраме, вишивання, в’язання, бісероплетіння – ці та багато інших виді рукоділля доступні для усіх бажаючих розпочати займатися хенд-мейдом та заробляти на ньому. Не дарма ж кажуть: «Було би бажання, а можливості знайдуться!».\nПереваги та недоліки хенд-мейду\nЯк і будь-який вид діяльності, орієнтований на отримання прибутку, хенд-мейд має свої плюси та мінуси. То ж давайте відразу їх і розглянемо. Для початку зупинимося на аналізі негативних сторін.\nОсновний недолік хенд-мейду – у високій вартості інструментів, матеріалів та аксесуарів. Для того, щоб розпочати займатися даним видом діяльності, початківцю необхідно потратити чималу суму грошей. Правда потім доволі важко пояснити покупцям, чому така маленька річ коштує декілька сотень гривень… :-)\nОднак плюсів у хенд-мейда набагато більше. До них можна віднести наступне:\nвін дає можливість людині реалізувати свій творчий потенціал і для майстра хенд-мейд ніколи не стане рутиною;\nхенд-мейд допомагає покращити моторику;\nу більшості випадків майстри хенд-мейду абсолютно не прив’язані до конкретного робочого місця, тому можуть працювати будь-де і будь-коли, у зручному для себе місці, в день чи вночі;\nхенд-мейд – це постійне самовдосконалення, адже для того, щоб був попит на речі майстра, йому завжди необхідно генерувати свіжі оригінальні ідеї.\nОднак найбільшим та найважливішим плюсом хенд-мейду, не важливо від виду, є його здатність приносити дуже хороший прибуток майстру. А все, що для цього необхідно, так це навчитися робити якісні речі та заявити про себе широкому колу потенційних покупців.\nЯк про себе заявити і де продавати готові вироби?\nОсновне запитання, яке цікавить усіх майстрів хенд-мейду, при чому як початківців, так і вже досвідчених, – як і де продавати свої вироби. Особливо актуальне дане питання для тих, хто планує зробити даний вид діяльності основним джерелом прибутку.\nВиставки, фестивалі та ярмарки\nУ будь-якому великому місті час від часу проводяться різноманітні масові культурні заходи – фестивалі, виставки, ярмарки. Саме на цих заходах майстри і можуть продавати свої хенд-мейд вироби.\nЦе можуть бути передноворічні та різдв’яні ярмарки, свята, молодіжні фестивалі, різноманітні виставкові проекти та ін. Тут головне тримати руку на пульсі культурних події країни і уважно стежити за тематичними подіями у найбільших містах України.\nДаний варіант – це прекрасний спосіб для майстрів заявити про себе, познайомитися з великою кількістю потенційних покупців, які, до речі, на перспективу можуть стати постійними, організаторами культурних заходів, посередниками, власниками торгових мереж і т.д.\nПрекрасний спосіб реалізації власних хенд-мейд виробів – власний сайт. Правда, такий спосіб вимагає від майстра наполегливості та терпіння. Тут необхідно націлитися на перспективу та бути готовим до того, що не відразу почнуть масово продаватися вироби.\nТакий варіант підійде для майстрів, які вже доволі давно ведуть активну діяльність на полі хенд-мейду України, які часто приймають участь в різноманітних культурних проектах, які, одним словом, відомі широкому загалу, їх вироби відомі та користуються попитом.\nЯкщо ви початківець у хенд-мейді, робите лишень перші кроки у даній сфері, то реклама у соціальних мережах – саме ваш варіант, адже в даному випадку відсутні капіталовкладення.\nВ загальному ж усе залежить від вашої кмітливості, винахідливості та наявності вільного часу, за допомогою яких ви зможете заявити про себе та познайомити мережі із власною творчістю. Окрім цього, ніколи не треба забувати про друзів, які можуть безплатно, за «просто так» розміщувати фото ваших виробів на своїх сторінках.\nСпеціальні інтернет-ресурси для хендмейкерів – це, мабуть, найсильніший та найрозповсюдженіший інструмент продажу ручних виробів у всьому світі. Тому і не дивно, що у світі існує безліч таких сервісів.\nПравда, хотілось би відзначити лише декілька, які по праву вважаються най-най-най.\nПротягом декількох років лідером ринку продаж хенд-мейд виробів залишається комерційний портал «Etsy», котрий є надзвичайно популярним у всіх куточках світу. Для багатьох майстрів саме ця платформа стала джерелом постійного доходу.\nОкрім «Etsy», уваги заслуговують також і такі інтернет-портали, що спеціалізуються на виробах ручної роботи, як «ArtFire», «iCraft», «DaWanda», «Zibbet» і багато інших.\nДе купувати матеріали?\nЩоб розпочати займатися хенд-мейдом, вам обов’яково знадобляться інструменти, фарби, нитки, стрічки, клей, картон, бісер та інші розхідні матеріали. Коштують вони не мало, тому купити все і відразу,тим більше початківцю, буде досить важко.\nСьогодні майстри, в більшості випадків, замовляють усе необхідне через інтернет. На щастя, українські і закордонні онлайн магазини пропонують своїм покупцям величезний асортимент товару для будь-якого виду хенд-мейду, на будь-який смак і будь-яку товщину гаманця.\nВарто зазначити, що купівля матеріалів через інтернет супроводжується деякими незручностями. Наприклад, ряд українських онлайн-продавців пропонують безкоштовну доставку тільки для великих партій товару. А негативна сторона співпраці з закордонними інтернет-магазинами у тому, що розрахунки доводиться здійснювати в іноземній валюті, а також необхідно досить довго чекати прибуття замовлення.\nПравда є альтернативний варіант – купівля розхідного матеріалу на базарах, ринках, ярмарках, спеціалізованих магазинах і т.д.. Можливо, асортимент у таких місцях продажу не такий великий, як в інтернеті, однак саме тут у покупця є можливість вживу побачити товар, розглянути його, проконсультуватися, а в окремих випадках – ще поторгуватися... Ну і не слід забувати, що у місцевих продавців також завжди можна замовити необхідний товар.\nУ кінці хотілося б сказати, що хенд-мейд, як джерело прибутку, досить поширене явище у всьому світі і, зокрема, в нашій країні. Так що якщо ви любите власноруч виготовляти різноманітні вироби і це вам подобається, то радимо вам задуматися над тим, а чи не наступив час розпочати заробляти на своєму захопленні?


Лікування аритмії народними засобами | Лікування захворювань.\nАритмія - це захворювання серця, при якому порушується ритмічність, послідовність і частота, при якій скорочуються серцеві м'язи. Якщо дане захворювання вчасно не лікувати, можуть виникнути проблеми і ускладнення, деякі форми аритмії переносяться дуже важко. Тому так важливо не запускати серцеве захворювання і вчасно почати лікування всіма способами, які існують. Але перед цим бажано проконсультуватися з вашим лікарем.\nЯк має скорочуватися серце? Ритмічно, імпульси повинні бути послідовними і через рівний проміжок часу. Якщо биття серця починає збиватися, починається аритмія. Вона виникає частіше всього з-за стресу, проблем з нервовою системою, спровокована захворюваннями інших органів і м'язовими тканинами предсердья. У випадки виникнення складної форми, потрібно терміново звернутися до лікаря, якщо у вас аритмія тільки починає розвиватися, можна спробувати вилікувати аритмію ефективними народними засобами.\n1. Настій з глоду. Найчастіше використовуються глід. Як листя, так і квіти. З допомогою цієї рослини можна відновити биття серця, нормалізувати кровообіг, стабілізувати артеріальний тиск, позбутися деяких захворювань в організмі, які з'являються з-за проблем з серцевим ритмом.\nЩоб приготувати ліки з глоду, потрібно взяти подрібнені сухе листя глоду (4 чайних ложки) залити 600 мл гарячої води, накрити, укутати в теплу тканину і почекати 40 хвилин, поки добре настоїться. Пити такий настій рекомендується щодня після їжі по половині склянки, курсом до трьох тижнів, потім зробити п'ятиденний перерву і знову продовжувати лікування. Вже відразу ви побачите, як вам стає набагато легше.\n2. Настій з запашної фіалки. Дуже добре допомагає і запашна фіалка, з неї можна зробити і гарячий настій і холодний. Яким способом? Щоб приготувати настій холодний. Треба взяти чайну ложку висушеного листя фіалки, залити холодною водою (дві склянки), дати настоятися до 9 годин. Процідити, і випивати 3 рази на день, обов'язково перед їжею четвертуя частину склянки настою. Можна ще і перед сном.Гарячий настій робиться таким же способом, заливається тільки окріп, але можна, щоб він постояв до двох годин. Пити його потрібно так, як і холодний.\n3. Настоянка календули. Для цього потрібно в аптеці купити настоянку календули, взяти половину чайної ложки залити однією склянкою окропу, настояти дві години. І пити по половині склянки до 3 разів на день.\n4. Польовий хвощ. Для приготування настою потрібно взяти чайну ложку сухої рослини, залити однією склянкою кип'яченої води, залишити настоюватися на 4 години. Потрібно пити шість разів на день, по 2 чайних ложки.\n5. Настій з м'яти. З перебоями в серці це рослина справляється на всі 100%, для лікарського засобу знадобиться придбати подрібнене листя м'яти перцевої (одна чайна ложка) їх потрібно залити склянкою окропу і настояти протягом трьох годин після цього пити. Курс лікування може тривати до року.\n1. Потрібно приготувати таку суміш - взяти лимони (пів кілограма), зі шкурок, шкірку не очищати не потрібно, тільки почистити від кісточок, натерти їх на тертці, додати мед. Перемолоти ядра з кісточок абрикоса (один стакан), додати до лимону. Все дуже добре потрібно перемішати і настояти (один тиждень). Цю суміш потрібно приймати перед їжею по одній столовій ложці два рази на день.\n2. Вітамінна суміш, якою користуються вже не одне покоління. Для неї знадобиться: 200 грамів кураги, 50 грам волоського горіха, 5 столових ложок травневого меду, один лимон, 200 грам кураги. Для початку потрібно вичавити лимонний сік, додати мед, перемішати. Курагу і цедру лимона подрібнити, туди ж додати родзинки, все перемішати. Дрібно покришити горіхи і додати їх в суміш. Все ще раз добре перемішати і дати настоятися три години. Дане ліки потрібно приймати по дві столові, щодня після того, як поснідали, курсом в один місяць.\n1. Настій з калини. Для цього рецепта знадобиться три склянку калини, розтерти її, покласти в бутель, залити крутим окропом (2 л), закрити пластмасовою кришкою, укутати і залишити на 6 годин. Потім процідити через марлю або друшляк, додати травневий мед, перелити в півлітрову банку. Вживати тричі на день перед їжею, курсом в один місяць, зробити перерву на 10 днів і далі пити настій. Обов'язково ліки повинне зберігатися у холодильнику.\n2. Суміш з лука і яблука. Беремо невелику цибулину, подрібнюємо її, яблуко натираємо, все змішуємо. Приймаємо ліки два рази в день між їдою. Лікуватися їм можна один місяць.\n3.Суміш з грецького горіху та меду. Потрібно взяти 100 грам волоських горіхів, подрібнити на м'ясорубці, додати 500 грам меду. Якщо виникає аритмія, приймати три рази на день по пів столових ложки.\n4. Надійний рецепт лікування спаржею. Для цього потрібно взяти столову ложку кореня спаржі, склянку води, прокип'ятити до 3-х хвилин. Потім додати суху траву спаржі 2 чайних ложки, настояти протягом двох годин. Приймати по 2 столові ложки настою, чотири тижні, 3 рази в день до їжі.\nОтже, аритмія це не страшне захворювання в тому випадки, якщо його вчасно почати правильно лікувати. Головне правило-не поспішати вживати медикаментозні засоби, які негативно впливають на інші системні органи організму. Якщо спробувати народні кошти, можна досягти незабаром приголомшливих результатів. Народні засоби для лікування аритмії є відмінною альтернативою для тих, хто за медичними показаннями не може приймати медикаменти.\nЯкщо у вас аритмія вже запущена і без лікарських медикаментозних засобів не обійтися, обов'язково зверніться до лікаря, який порадить вам оптимальний варіант. Також потрібно не забувати і за профілактику аритмії - ввести здоровий спосіб життя, намагатися не нервувати, не піддаватися стресу, раціонально харчуватися.


За ідеями Песталоці та Фребеля | Газета «День»\nЗа ідеями Песталоці та Фребеля\nПро новації німецьких педагогів вперше заговорила Софія Русова — рівно сто років тому\nЯК РОЗПОВІЛА ПРАЦІВНИК БУДИНКУ ПАНІ БУРДОРФ-ШУЛЬЦ (ЛІВОРУЧ) ОЛЕНІ ПРОСКУРІ (ПРАВОРУЧ), ГОЛОВНЕ В РОБОТІ З ДІТЬМИ — РОЗВИВАТИ ЇХНІ ІНДИВІДУАЛЬНІ ЗДІБНОСТІ / ФОТО АВТОРА\nУже два десятиліття повертаються в Україну праці видатного педагога, історика, діяча освіти, організатора дошкільних закладів, шкіл, просвіт, жіночого руху — Софії Русової. Вона розв’язувала в галузі освіти кілька завдань — створення системи національної освіти та залучення надбань світового досвіду та світової науки до побудови концепції українського дитячого садка, школи, підготовки вчителів. Одна з таких робіт, ювілей якої відзначається цього року, — стаття у часописі «Світлиця» про Песталоці-Фребелівський будинок у Берліні, який вона відвідала в 1909 році. Ця інституція почала працювати як народний дитячий садок, що був заснований у Берліні ще в 1867 році під керівництвом особливого комітету, в який входили професори Вірхов і Мішле. Згодом на чолі цієї установи стала Генрієтта Шрадер, яка залучила до комітету нових членів, серед них і наслідного принца і принцесу, які й узяли участь у великому святі — відзначенні 100-річного ювілею Фребеля. До структури установи додались початкові та середні класи, а також школа рукоділля. Першою ученицею стала донька кронпринца, а коли він став королем, то найбільше підтримував цю установу, яка постійно зростала, набувала досвіду й визнання в суспільстві та потроху почала звертати на себе увагу діячів інших країн.\nІНТЕГРАЦІЯ ДІТЕЙ — ПЕРЕДУСІМ\nНавесні 2009 року на одній із вулиць Берліна, вже тепер не на околиці, а в гущині міста, я опинилась перед ошатним металевим парканом, за яким стояли старовинні будинки зі скульптурами малої форми, що зображують фігурки дітей, а на одному з будинків напис: «Pestalozzi — Frцbel Haus». Наважилась сюди увійти, зокрема, до секретаріату. Тут домовилися принести копію статті С. Русової, а нам запропонували залишити номер телефону для зв’язку й чекати повідомлення про зустріч.\nПерша зустріч відбулась у Історико-архівному відділі, до якого належить і бібліотека. Керівник відділу пані Сабіна Зандер розповіла про роботу відділу, а також про видатну громадську діячку і педагога, засновницю установи Генріетту Шрадер-Брайман (1827—1899 рр.), про завдання гуманістичного суспільного виховання, які за ідеями Песталоці та Фребеля здійснювала заснована нею установа. Спочатку в її структуру входили: народний дитячий садок, трирічні курси підготовки вихователів, школа рукоділля, господарська праця та приготування їжі, згодом було відкрито і початкову школу. Установа мала зв’язки з іншими дитячими закладами Берліну. Усі напрямки роботи глибоко аналізувались. У 1898 році Будинок Песталоці-Фребеля був представлений на Всесвітньому конгресі працівників дитячих садків, що відбувся в Чикаго.\nНаступним керівником установи стала пані Аліса Саломон (з 1899 р.). За її сприяння зросла увага до соціальних аспектів діяльності, а в навчанні дорослих з’явився новий фах — підготовки соціальних працівників. Тепер же основні завдання установи, за словами пані Задер, — зв’язок теорії й практики в роботі з дітьми різних вікових груп, сприяння розвитку індивідуальних нахилів у дітей, вивчення соціальних потреб батьків та пошук можливостей для їх врахування. Тут працюють досвідчені й молоді спеціалісти з проблем виховання, навчання, соціально-педагогічної допомоги, психологи, терапевти, історики, певними питаннями займаються і політики, консультанти з проблем роботи з батьками. Серед працівників є доктори наук, професори університетів, наприклад, професор шкільної педагогіки та загальної дидактики доктор Гельмут Гайланд, професор Берлінського Вільного університету психоаналітик доктор Горст Петрі.\nМайбутні вихователі, вчителі, соціальні педагоги проходять курс теоретичного навчання і практики саме в Песталоці-Фребелівському будинку. Важливим є напрямок роботи з питань інтеграції в сучасному суспільстві як серед дітей, так і серед дорослих. Ця робота ведеться в двох аспектах: науково-дослідному та практичному. Колектив працює й над проблемами екології в змісті освіти та виховання. Установа має своє видавництво.\nСьогодні до складу Будинку Песталоці-Фребеля належать: професійна школа по підготовці соціальних педагогів, вища професійна школа по підготовці вихователів і фахівців із різних напрямків соціальної роботи, дитячі садки, центр для родин, дитячий цирк, групи для батьків та дітей. У кожній структурній ланці робота ведеться у тісній взаємодії з батьками. Саме батьки, за концепцією установи, знають і мають визначати, що саме потрібно для їхньої дитини. Вони ж є присутніми в установі стільки часу, скільки планують самі. Вік дітей не обмежений, від перших днів після народження і до підліткового періоду. Тут вони отримають фахову допомогу в розв’язанні тих проблем, які у них виникли. Допомогу надають педагоги-консультанти. Батьки мають можливість спілкуватись між собою, займатись певними видами ручної праці, рукоділля, малювання, музикування тощо.\nЯК НЕ ВТРАТИТИ ЗВ’ЯЗКИ ПОКОЛІНЬ\nЗ 1997 року Будинок Песталоці-Фребеля розпочав співпрацю з новим міжнародним проектом. За ініціативою Великої Британії та за запропонованою нею програмою з проблеми «Перспективи в освіті» працює міжнародний проект досліджень «Early excellence» щодо вирішення завдань інтеграції в освіті та у вихованні через роботу батьків, родин за допомогою використання певних міжнародних стандартів. За проектом працює міжнародна група дослідників і практиків, що об’єднує Австралію, Німеччину, Грецію, Велику Британію та Португалію. Німеччину в проекті представляє саме Будинок Песталоці-Фребеля як компетентний і досвідчений партнер. До складу керівників групи входять провідні науковці — педагоги та психологи з названих країн.\nПрограма охоплює систему завдань, у центрі яких — дитина, а для дитини визначальними персонами є батьки. Звідси мета — допомагати дитині — для виховного закладу означає допомагати батькам працювати з дитиною. Батьки, як правило, у світі теж не існують зовсім окремо, вони живуть у родині. Отже, допомагати потрібно не тільки матері та батькові, а цілій родині. Родина в свою чергу належить до певної спільноти — професійної, релігійної, культурної, партійної тощо, ця спільнота вплетена в цілісне суспільство — у політику, в події у світі, в історичний час, у характер культури. Саме з таких зв’язків і випливають конкретні завдання і зміст інтеграції. Виходячи з такої позиції, педагогіка не може вирішувати свої завдання самостійно, вона мусить бути тісно пов’язаною з соціальною роботою, із суспільством.\nКонцепція програми і полягає в тому, щоб бачити дитину в тому цілісному світі, в якому вона живе — це є важливим, центральним завданням програми. Крім того, важливо також бачити дитину і родину з їхніми сильними сторонами й перспективами, які можна розвивати. Таким чином, головними категоріями програми є цілісність і ресурси родини, її можливості. Такий підхід вже дає певні підказки для практики: які пропозиції будуть адекватними для певної родини, які б супроводжували життя і виховання дитини від її народження і до школи. У бесіді працівниці будинку пані Бурдорф-Шульц, яка має досвід міжнародної співпраці, навела для ілюстрації африканську мудрість: дитині для того, щоб вона виросла, потрібне ціле село. Діти і родини, що живуть у місті, почуваються досить часто самотньо. Звідси і випливає потреба створювати відповідні соціальні мережі. У Німеччині, як зазначила педагог, у цьому сенсі багато втрачено. Родини розпадаються, зв’язки поколінь втрачаються, дитина часто виховується одна, батьки нерідко мають побоювання, чи здатна їхня дитина відповідати тій системі можливостей і вимог, які ставить перед нею життя.\nЗавдання педагога — показати батькам сильні сторони їхнього малюка, навчити спостерігати і бачити, використовуючи для цього відповідні прийоми і методи. Педагог у нас — це не той, хто вчить, а той, хто супроводжує. Батьки спостерігають його працю від перших кроків дитини в групі й аж до вступу в школи. Педагог готує невеликі книжечки з різних питань окремо для кожної родини, де багато ілюстративного матеріалу саме про їхню дитину, а текст невеликий і зрозумілий. Дитина в наших умовах росте впевненою, часто радіє. Наголос робиться завжди на позитивних моментах, без драматизування, коли дитині щось не вдається. «За нашим припущенням, — зазначає пані Бурдорф-Шульц, — якщо дитина так впевнено переходить від одної вікової групи до іншої, від раннього дитинства до дитячого садка, то і наступні переходи до школи пройдуть для неї добре. Ця система не є абсолютно новою, у неї вплетене все те, що виправдало себе у досвіді виховання та в історії розвитку наукової педагогічної думки».\nТе, що вдалось нам спостерегти у концепції й завданнях діяльності цієї установи, можна розглядати як певний аналог Болонського процесу в початковій ланці освіти. Певну подібність мети, завдань і загальної спрямованості можна відзначити й у програмі «Early excellence», якою як основне визначається супровід дитини, допомога їй у інтеграції в спільноту, суспільство, в якому вона зростає. Цей супровід має відповідати можливостям, потребам та завданням розвитку на кожній сходинці віку. Для цього принципово важливою є наукова філософська, психологічна, педагогічна, соціологічна зорієнтованість у розробці такого супроводу. Зрозуміло, що зміст програми такої допомоги в інтеграції опрацьовується адекватно до потреб і можливостей певного віку. Дитині потрібно забезпечити від самого початку позитивний досвід входження в суспільство. Ця функція з перших моментів життя дитини покладається на батьків, на родинне коло. Однак батьки не мають залишатись безпорадними, непідготовленими. Суспільство через систему відповідних установ і професіоналів надає батькам адекватну, якісну допомогу, включаючись через працю вихователів, психологів, соціальних педагогів у взаємодію, співпрацю з родинами.\nТаким чином будинок Песталоці-Фребеля, з яким українських освітян на початку ХХ століття познайомила Софія Русова, вже 135 років продовжує виконувати постійно актуальні й важливі соціальні завдання з проблем освіти та виховання, є потужним осередком наукових пошуків та скарбницею надбань практичного досвіду.\nОлена ПРОСКУРА, Берлін, спеціально для «Дня»


У зону АТО вирушили бійці спецроти «Світязь»\n14 Серпня 2014 16:52\nВчора ввечері частина бійців роти міліції спеціального призначення «Світязь» у повній бойовій екіпіровці вирушили у зону проведення антитерористичної операції, - повідомляють у прес-службі Самооборони Майдану Волині.\nЦе кістяк підрозділу, який складається із добровольців. Відзначимо, що підрозділ повністю забезпечений найсучаснішим екіпірування і має високий бойовий дух.\nЯк повідомляло Інформаційне агентство Волинські Новини, добровольці підрозділу особливого призначення «Світязь» 12 серпня присягнули на вірність українському народові.\nБатальйон почав формуватися два місяці тому. Самооборона активно допомагала у підборі бійців, адже формувався він із добровольців. До числа бійців батальйону увійшло близько десяти самооборонівців.\nАктивіст самооборони на псевдо Ведмідь розповідає, що їде воювати, аби терористи не дійшли до наших територій, аби тут був мир, і діти спали спокійно.\nКаже, що його війна за Україну розпочалася ще з Майдану. Спершу стояв там, потім повернувся до Луцька і патрулював вулиці у Групі швидкого реагування Самооборони. Раніше працював сантехніком, а нині – йде захищати Вітчизну.\nСамооборона долучилася також і до обмундирування бійців. Так, вдалося закупити 25 розвантажувальних жилетів (на 20 штук – кошти виділила Волинська обласна рада, решту 5 – закупила Самооборона). Окрім цього організації вдалося закупитибатальйону 30 налокітників та 19 наколінників.\nЧастина бійців «Світязя» залишаються на Волині і продовжуватимуть тренування.\nДо слова, кількома днями раніше на схід вирушив ще один зведений загін волинських міліціонерів, який складається з оперів та працівників УБОЗу.\nвася Показати IP 14 Серпня 2014 17:12\nМайдан до вася Показати IP 14 Серпня 2014 17:27\nвася таке як ти у бійців під нігтями.Хоча ти своє уже віджив, а може і не жив.\nСтепан Бандера до вася Показати IP 14 Серпня 2014 18:22\nточно Вася, тепер твої продажні друзяки мусять повіситися, бо бандерівці вас на паски поріжуть і будуть поганяти путінівців зробленими з ваших шкір нагайками аж до самої москви.\nАнонім до вася Показати IP 14 Серпня 2014 22:03\nЛучянин Показати IP 14 Серпня 2014 17:22\n))) ідуть бої диванних військ\nВікторія Показати IP 14 Серпня 2014 19:14\nСлава бійцям батальйону "Світязь"!Добровольці - це найкращі українські воїни. Повертайтеся з перемогою!!!\nгiсть Показати IP 14 Серпня 2014 21:08\nНОНА Показати IP 14 Серпня 2014 22:29\nНехай Господь вбереже всіх хлопців, нехай швидше повертаються живими додому.


Зміни без зміни? – Грінченко-інформ\nВ преамбулі додати фразу «та підтверджуючи європейську ідентичність Українського народу і незворотність європейського та євроатлантичного курсу України».\nЄвропейська ідентичність – це, можливо, і приємно, але до справи не прикладеш. Її існування і в чому вона полягає – ці питання радше для диспуту, ніж для Конституції.\nА що таке європейський та євроатлантичний курс України? Курс на наближення, на застосування стандартів, на повноправне членство в якихось європейських і євроатлантичних організаціях? Можливо. А можливо й ні. Хто ж знає?\nА в яких організаціях? В деяких європейський і євроатлантичних організаціях, як Рада Європи і ОБСЄ, ми вже є членами. Чи, може, це ЄС і НАТО? То чому не написати «незворотність курсу на здобуття повноправного членства в ЄС і НАТО»?\nА що, коли незабаром в Європі виникне якась оборонна організація, яку пропонує Макрон, де не буде США, але буде стратегічний партнер Росія? То нам теж у цю європейську організацію?\nЦе про повноваження Верховної Ради. Досі у частині зовнішньої політики було лише визначення її засад. Тепер пропонується додати «реалізації стратегічного курсу держави на набуття повноправного членства України в Європейському Союзі та в Організації Північноатлантичного договору».\nАле відразу ж виникає питання: а звідки це береться? Що визначило стратегічність цього курсу? Ми ж пригадуємо, що в преамбулі таких дефініцій немає. Немає і в інших статтях Конституції констатації, що курс на повноправне членство в ЄС і НАТО є стратегічним. Про це йдеться в кількох державних документах, але їхня юридична сила нижча за Конституцію.\nТе саме з пропозиціями 3 і 4 стосовно повноважень Президента і Кабінету міністрів. Один гарантує, а інші реалізують курсу на повноправне членство, який невідомо звідки взявся.\nЗагалом пропозиції 2, 3 і 4 насправді є дуже декларативними. Наприклад, за всю історію повноважень визначати засади зовнішньої політики Верховна Рада скористалась ними двічі. Всі президенти мають гарантувати дотримання Конституції і прав людини, але ми знаємо, який вигляд це має на практиці. Та й з Кабміном все теж нелегко. Тому таке декларування в Конституції геть не означає, що це саме так і відбуватиметься.\nХоча президентська рать накинулась на ідею (погодимося, пустопорожню) Тимошенко зафіксувати все це в якомусь меморандумі, а не в Конституції, пропозиції Президента по суті мало чим відрізняються. Хоча, можливо, їх суть і була в тому, щоб когось спровокувати.\nМоже, це йдеться про іноземні держави – члени НАТО? Проте якщо ми збираємось в НАТО і нам воно потрібно для боротьби з Росією, то, можливо, нам якраз і необхідно передбачити якийсь особливий спрощений порядок надання згоди на розміщення баз чи перебування військових підрозділів НАТО на своїй території?\nЯк нема і тіні натяку на зобов’язання, які Україна нестиме в разі набуття членства в ЄС і НАТО, нічого не сказано про можливість делегування частини національних повноважень органам ЄС і НАТО. Можливо, тому, що автори поправок розуміють туманність перспектив набуття членства в цих організаціях?\nПрезидент вдруге намагається внести зміни до Конституції. Прогрес полягає в тому, що якщо перша спроба (пов’язана з реалізацією так званих Мінських домовленостей) була справді шкідливою, то друга – як у нас в дитинстві говорили: «Оболонская вода – нет ни пользы, ни вреда».


Порошенку обиратимуть запобіжний захід у день повернення в Україну – ДБР - Діло\n12 січня 2022, 21:06\tЖиття\nПро це повідомилая пресслужба Державного бюро розслідувань.\nПізніше, як передає “Інтерфакс-Україна”, один із адвокатів п’ятого президента Ігор Головань заявив, що захист вимагає призначити на 17 січня засідання суду щодо обрання Порошенку запобіжного заходу. Він зазначив, що під час розгляду подібних подань слідчий суддя зобов’язаний заздалегідь повідомити народного депутата про засідання. При цьому адвокат стверджує, що Порошенко готовий добровільно прийти до суду і вимагає від судді призначити засідання.\n“Ми заявляємо, що жодних підстав для примусового доправлення Петра Порошенка до суду або його затримання відповідно до закону не існує, тому що він перебував у поїздці за кордоном України, й відразу після прибуття в Україну він готовий добровільно прийти до суду, і більше того – не тільки готовий, а й вимагає від слідчого судді призначити засідання”, – зазначив Головань.\nНагадаємо, 20 грудня Петру Порошенку оголосили підозру в державній зраді за трьома статтями Кримінального кодексу: щодо фінансування тероризму, державної зради та сприяння діяльності терористичної організації.\nУ разі доведення провини політику загрожує до 15 років ув’язнення з можливою конфіскацією майна.\nТеги:держзрада, запобжний захід, повернення, Порошенко


У Кременчуці з oка жінки витягли 12-сантиметрового пapaзита – INTERMARIUM\nYou are here: Home / Здоров'я / У Кременчуці з oка жінки витягли 12-сантиметрового пapaзита\nУ Кременчуці з oка жінки витягли 12-сантиметрового пapaзита\nУ понеділок, 2 липня, в офтальмологічному відділенні Кременчуцької міської лікарні № 1 лікарі видaлили з oка пацієнтки паpaзита довжиною 12 сантиметрів. Скільки часу гeльмінт провів в її тiлі, невідомо, пишуть “Факти”.\n– Ми встановили, що пацієнтка була хвора диpoфіляpioзом, – розповіла головний епідеміолог Кременчука Лариса Коровіна. – Це пapaзитарне захворювання, яке реєструється у нас в місті один-два рази на рік. Незважаючи на те що випадки захвоpювання дирофіляріоз поодинокі, захворіти їм може практично кожен. Процес заpaження відбувається наступним чином: тварини (найчастіше бродячі собаки, але іноді і домашні, які не проходять aнтигeльмінтну обробку) є нocіями паpaзитів. Комарі, кусають собак, переносять цю личинку людині, у якого гeльмінт починає розвиватися під шкіpою. Іноді ці пapaзити невеликі – 2-3 сантиметри, але буває, що досягають п’ятнадцяти сантиметрів в довжину.\nЛюдина не завжди може визначити, що вона зapaзилася. Це залежить від того, де в її тiлі локалізований паpaзит. Якщо, наприклад, в районі гoмілки або стeгна, то це складніше. Тільки коли гeльмінт починає рухатися під шкipою, людина може його відчути. Або якщо пapaзит «скрутиться клубочком», і на шкіpі у людини через це здується горбок. Але коли паpaзит оселяється в чутливій зоні (як в даному випадку, в оці жінки), він приносить людині набагато більше занепокоєння. Наша пацієнтка звернулася до офтaльмoлогів зі скapгами на свербіж шкіри обличчя, почервоніння ока, відчутне ущільнення спочатку в районі повіки а потім в куточку ока (куди переповз гeльмiнт).\nНаші фахівці відразу запiдозрили диpoфіляpiоз та запитали жінку, чи не кусали її останнім часом комaрі. З’ясувавши, що жінка живе в сільській місцевості, де дійсно багато комарів, вони відправили її на аналізи. Діагноз підтвердився, пацієнтку поклали в лікарню, і хірурги успішно видалили з її очі пapaзита значного розміру – 12 сантиметрів.\nЧитайте також: У приватному дитячому таборі масово отpyїлися діти: одна дитина у кoмі\nНі в якому разі не можна самому намагатися витягти гeльмінтa. Не тільки тому, що пацієнт може себе серйозно поpaнити або занести iнфeкцію, а й тому, що йому навряд чи вдасться витягнути гeльмінта правильно, щоб під шкірою не залишилося його частинок. Адже якщо це станеться, хвороба прогресуватиме і далі. Я настійно рекомендую не займатися самолікуванням, а в разі подібних симптомів якомога швидше звернутися до лікаря. А ще краще – не допустити такого захворювання. Спосіб на сьогоднішній день один: виїжджаючи на природу, на дачу або до водойми, де передбачається наявність комарів, завжди беріть з собою репеленти: спреї, креми, бальзами. Завжди простіше запобігти захворюванню, ніж потім його лікувати.


У Huawei з’явилася однокристальна система Kirin 990A – Український телекомунікаційний портал У Huawei з’явилася однокристальна система Kirin 990A – Український телекомунікаційний портал\nКомпанія Huawei анонсувала свої останні розробки для електромобілів. У їх числі – мультимедійно-розважальна система під управлінням HarmonyOS і спирається в своїй роботі на великі сенсорні екрани. Як виявилося, в основі апаратної платформи цієї системи лежить однокристальна платформа Kirin 990A – з продуктивністю 3,5 TOPS і підтримкою 5G.\nKirin 990A – досить цікава SoC, так як вона сильно відрізняється від Kirin 990 для смартфонів. Так, до складу її центрального процесора входять 4 ядра Arm Cortex-A55 і 4 ядра власної розробки – Tarzan V120 Lite. Ядра Tarzan розроблені для застосування в серверних CPU на архітектурі Arm. Також в складі платформи графічний процесор Arm Mali-G76 і співпроцесори прискорення ІІ: два Ascend DaVinci D110 Tiny і один Ascend DavinCi D100 Lite.\nHuawei не розкриває техпроцес, за яким здійснюється Kirin 990A, але для автомобіля габарити SoC, при її адекватному охолодженні, не мають принципового значення. Так що цю платформу компанія може виробляти за старими техпроцесами в обхід американських санкцій у місцевих контрактних виробників. Джерело


Сергій Лавриненко: Скоро зустрінемося з дніпрянам в УПЛ (+відео)\nСК Дніпро-1 > НОВИНИ > Сергій Лавриненко: Скоро зустрінемося з дніпрянам в УПЛ (+відео)\nГоловний тренер петровського «Інгульця» Сергій Лавриненко поділився власними враженнями від спарингу проти СК «Дніпро-1»:\n— В цьому матчі перед нашою командою ніяких тактичних завдань не ставилося, тому що головне завдання в матчі було подивитися на функціональну готовність хлопців. І той об’єм роботи важкий, який ми провели на учбово-тренувальному зборі , ми повинні були подивитися наскільки футболісти можуть терпіти і грати під навантаженнями. Сьогоднішній матч у нас на зборі – перший і єдиний. Ми цим матчем завершували збір, і вже завтра хлопці отримають два вихідних, після чого ми зберемося на другий збір. Щодо самого матчу, до було добре бачити, що обидві команди були втомленими, але пристрасті були, і завжди в матчах між нашими командами у гравців очі горять, так що на цьому етапі ми повинні бути задоволеними і функціональним станом хлопців,і бажанням, і результат більш-менш був закономірним.\n— Однозначно, перед нами стоїть завдання підвищитися у класі, і це завдання було поставлено одразу з моменту організації клубу. Ще коли ми грали в аматорському чемпіонаті наш президент бачив клуб в УПЛ. Але не все так просто. Думаю, що дніпряни у минулому сезоні відчули, що таке Перша ліга, а у цьому році дивізіон буде ще більш рівний. Не хочеться образити такі команди, як «Зірка», або «Суми», але таких команд у наступному сезоні вже не буде. Прохідних матчів в чемпіонаті тепер точно не буде. Кожна команда у Першій лізі зможе піднести сюрприз, і тим цікавіше буде чемпіонат. На цей час регламент залишився той же, тобто переможець отримає пряму путівку в УПЛ, а друга та третя команда гратимуть перехідни матчі, і тут шансі у багатьох команд рівні.\n— Ви розумієте,що у Дніпрі за вас будуть кулаки тримати?\n— І ми за СК «Дніпро-1» також будемо вболівати. У нас дуже хороші відношення, ми намагаємося їх постійно підтримувати, тому вам вдачі в Прем’єр-лізі, ми будемо за вас переживати, і чекайте на нас — скоро там зустрінемося в УПЛ.


% Мед активно використовується в косметології при виготовленні масок для обличчя. Користь меду для шкіри обумовлена вмістом у ньому маси корисних речовин: глюкози, фруктози, різноманітних вітамінів і мікроелементів, а також фітогормонів.\n% Статті за темою «Медові маски для обличчя» %\n% Медові маски для шкіри обличчя %\n% Медові маски в домашніх умовах %\n% Медові маски для всіх типів шкіри %\n% Маски для обличчя з меду %\nНайпростіша медова маска являє собою нанесений на очищену шкіру обличчя і шиї тонкий шар меду. Змивати маску можна через 10-15 хвилин. Така маска очистить і тонізує шкіру будь-якого типу. Щоб надати цій масці додаткові зволожуючі властивості, змішайте мед з такою ж кількістю натурального яблучного соку. Щоб отримати маску з меду з легким відбілюючим ефектом, замініть яблучний сік 10-15 краплями лимонного соку.\nЯкщо змішати 1 ч. Ложку меду, 1 ч. Ложку соку лимона і 1 ч. Ложку вівсяної муки, вийде хороша очищаюча маска для обличчя. Її потрібно змити через 20 хвилин, при цьому трохи помассировав шкіру. Міститься в масці вівсяне борошно буде м'яко скрабіровать і очищати шкіру від відмерлих частинок, лимонний сік освітлювати пори, а мед живити шкіру і робити її пружною. Особливо корисно робити цю маску власницям жирної нечистої шкіри і тьмяного кольору обличчя.\nЩоб поліпшити стан жирної шкіри з розширеними порами, також можна приготувати наступну медову маску. Ретельно розітріть 1 ст. ложку сиру, 1 ч. ложку меду і 1 курячий жовток. Нанесіть маску на обличчя на 15-20 хвилин, потім змийте її теплою водою. Така маска з меду звужує пори, добре тонізує шкіру і трохи її відбілює.\nОсобливо корисний мед для обличчя при сухій, млявою і в'ялою шкірі. Для такої шкіри можна приготувати маску, що володіє високими поживними і зволожуючими властивостями. Змішайте 1 ст. ложку меду, 1 яєчний жовток і 1 ст. ложку будь-якого косметичного масла, рекомендованого для догляду за сухою шкірою (масло зародків пшениці, масло макадамії, кунжутну олію або масло авокадо). Замість косметичного масла можна використовувати звичайне оливкове масло, тільки воно має бути хорошої якості.\nОживити суху шкіру також можна за допомогою маски, що складається з 1 ч. Ложки меду і 1 ч. Ложки вершків. Вершки можна замінити сметаною. Якщо дозволяє сезон, в таку маску з меду корисно додати 2-3 розім'ятих ягід полуниці. На суху шкіру медові маски краще наносити на 25-30 хвилин.\nТеги: особа, мед, маска, користь\n% Влітку шкіра обличчя потребує не меншою турботі, ніж взимку. Але якщо в холодну пору року область навколо очей потребує інтенсивного харчування, то в спеку, щоб зберегти еластичність і свіжість і відстрочити поява «гусячих лапок», повіки слід регулярно тонізувати і зволожувати.\n% Статті за темою «Догляд за шкірою навколо очей влітку» %\n% Догляд за шкірою носа, століттями і шкірою навколо очей %\n% Як правильно доглядати за шкірою навколо очей після 30 років %\n% Догляд за шкірою навколо очей: як уникнути зморшок %\n% Мабуть, не варто бездумно довіряти рекламі і купувати дорогі крему для шкіри навколо очей, не розібравшись з їх властивостями і складом. В принципі, косметологи допускають, що турбота про шкіру навколо очей в літній час може обмежитися лише використанням класичного зволожуючого крему, призначеного для всього обличчя. Однак і тут варто проявити обережність - денний крем, що містить у своєму складі ланолін (шерсть жир), для ніжної шкіри в області очей категорично протипоказаний, оскільки цей компонент здатний викликати алергічні реакції у вигляді опухлости і почервоніння.%\nВлітку, коли шкіра схильна до впливу інтенсивних УФ-променів, область навколо очей потребує посиленого зволоження. Якщо це крем, що не втирайте його, а м'якими рухами вбивайте засіб у віки. Намагайтеся не розтягувати ніжну шкіру, також стежте за тим, щоб косметичний засіб не потрапило в очі.\nДо речі, влітку можна і зовсім обійтися без крему. Намочіть спеціальним зволожувачем або освіжаючим тоніком ватні тампони і накладіть їх на повіки. Втім, можна використовувати підручні засоби. Наприклад, зробіть маску з картоплі та чаю. Натріть сиру картоплю, додайте нежирні вершки і нанесіть на нижні повіки, на верхні покладіть іспітие чайні пакетики зеленого чаю. Через 15 хвилин змийте маску теплою водою. Картоплю можна замінити подрібненою петрушкою. А якщо змішати в рівних пропорціях мед, борошно і яєчний білок, то ви швидко тонізуєте і підтягнете шкіру навколо очей.\nНе нехтуйте і масажем століття. З невеликою кількістю крему пройдіться подушечками пальців по масажних лініях - від внутрішнього куточка очей до зовнішнього і назад.\nЗбираючись на пляж, не забудьте захопити сонцезахисні окуляри, щоб уберегти від яскравого сонця не тільки очі, але і від ультрафіолету - ніжні повіки.\nДля підтримки здоров'я і краси обличчя і органів зору у вашому раціоні повинні бути присутніми продукти, багаті основними вітамінами, особливо містять А, С, Е і D.\nТеги: очей, шкіра, обличчя, літо, догляд, зволоження\n% Дарина Панкратова, автор JustLady. % % %\n% Ідеальна шкіра - це щедрий подарунок природи. Кожна дівчина мріє про те, щоб нею володіти. Якщо дотримуватися певних правил по догляду за шкірою, можна втілити це бажання в життя. Догляд за шкірою, безумовно, зажадає від вас часу і уваги, зате шкіра потім буде радувати свіжістю і красою.\n% Статті за темою «Як зробити шкіру обличчя ідеальною» %\n% Основа під макіяж: як зробити шкіру ідеальною %\nЗробити шкіру обличчя ідеальною ви зможете, якщо будете приділяти достатньо часу процедурам краси. Всі процедури по догляду за шкірою можна здійснювати в домашніх умовах. Сучасний вибір косметики також надає великі можливості для самостійного догляду за собою.\nПотрібно враховувати головне правило: завжди змивати макіяж перед сном. Якщо залишати туш на віях на ніч, в один прекрасний день вони почнуть випадати сильніше. Так само і шкіра: вона повинна дихати вночі.\nВізьміть за правило вмиватися на ніч, використовуючи м'яке молочко або гель для особи, рівень PH якого близький до нейтрального. Якщо шкіра надто суха або чутлива, краще уникати використання води з-під крана. У такому випадку, краще вмиватися дистильованою водою.\nЗдорова шкіра очищається сама, але регулярне використання скрабів сприяє отшелушиванию відмерлих клітин. Підберіть для себе скраб, який містить поліетиленові гранули замість меленої шкаралупи та інших грубих абразивів. Якщо шкіра чутлива, підберіть скраб, який підходить для щоденного використання. М'який скраб або гоммаж можна використовувати частіше, ніж звичайний скраб. Масажуйте особа скрабом або гоммаж дбайливо, не намагайтеся втирати його.\nВрахуйте, що в разі наявності запалень на шкірі не рекомендується використовувати скраб. Акне спочатку потрібно вилікувати, щоб не розносити інфекцію по всьому обличчю.\nШкіра потребує регулярного зволоження і живлення. За годину до сну наносите на обличчя зволожуючий або вітамінізований крем. Робіть це м'якими і рухами. Якщо вдень ваша шкіра демонструє ознаки зневоднення (тьмяність, лущення, дрібні зморшки), використовуйте денний крем. Також необхідний рівень зволоженості шкіри можна підтримувати, час від часу обприскуючи обличчя термальною водою з балончика.\nЩоб глибоко очистити пори, раз чи два на тиждень використовуйте маски. Жирну шкіру добре очищають маски-плівки. Суха шкіра потребує більш дбайливому очищенні - підберіть для себе кремообразную маску з глиною або торфом. Після використання маски ретельно вмивайтеся і протріть шкіру тонізуючим лосьйоном. Це удосконалює шкіру, візуально зменшуючи пори.\nКрім очищення, зволоження і живлення шкіри, на її тонус також впливає харчування і режим дня. Їжте більше овочів і фруктів, пийте більше чистої води. А регулярні прогулянки додадуть вашому обличчю легкий здоровий рум'янець.\nТеги: шкіра, обличчя, пора, ніч, догляд, скраб, процедура


Після смерті Гандзюк справу нападу на неї з кислотою перекваліфікували на «умисне вбивство» — Високий Замок\nПісля смерті Гандзюк справу нападу на неї з кислотою перекваліфікували на «умисне вбивство»\nПісля смерті херсонської активістки, радниці мера Херсона Катерини Гандзюк кримінальне провадження щодо нападу на неї з кислотою, що сталося наприкінці липня, перекваліфікували на закінчене умисне вбивство.\nПро це повідомив речник Нацполіції Ярослав Тракало, передає УНН.\n«Перекваліфікували на закінчений злочин „умисне вбивство“, скоєне групою осіб з корисливих мотивів з особливою жорстокістю на замовлення», — вказав Тракало.\nНагадаємо, 4 листопада активісти заявили про смерть облитої наприкінці липня кислотою радниці мера Херсона Катерини Гандзюк. Інформацію про це підтвердили нардеп Олена Сотник та юрист Масі Найєм. Як повідомило джерело у правоохоронних органах, за попередніми даними, причиною смерті став тромб.\nНапад на Гандзюк стався 31 липня: жінку облили невідомою речовиною у Херсоні. Гандзюк зазнала хімічних опіків понад 30% тіла. Гандзюк перенесла 11 операцій. Вона перебувала в реанімації у Києві.\nКатерина Гандзюк напад смерть лікарня поліція розслідування


Милом по господарству | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\nМилом по господарству\n1 Жовтня, 2011 Дмитро Панок, Ірина ОЛІЙНИК Суспільство 6019\n“Вдарила” наша газета, щоб з'ясувати, чи вартий шматок старого-доброго “господарського” уваги сучасних домогосподарок\nВуха, лапи, хвіст...\nЩе за радянських часів народився міф, що господарське мило «варять» з відловлених безпритульних собак і кішок. Але виявляється, це не так. По-перше, їх сало і жир не зовсім того складу та якості, які потрібні для миловаріння, а по-друге, кількість жиру у них мінімальна, що робить процес виготовлення мила збитковим. Навіть під час Великої Вітчизняної війни, коли країна відчувала дефіцит буквально у всьому, мила з чотириногих братів наших менших ніхто не варив. До речі, звинувачення гітлерівського режиму в людоїдстві, яке прозвучала на Нюрнберзькому процесі, нібито фашисти з убитих у концтаборах людей «варили мило», пізніше також не знайшло підтвердження.\nГосподарське мило виготовляється з натуральних тваринних і рослинних жирів з додаванням синтетичних жирозамінників. В основі виробництва лежить реакція омилення, під час якої відбувається гідроліз складних ефірів жирних кислот з лугами. Господарське мило відрізняє підвищений вміст жирних кислот - до 72%, що забезпечує достатню миючу здатність. А відсутність штучних добавок робить таке мило гіпоалергенним. Хоча, про останнє трохи нижче...\nМи вирішили перевірити пральні властивості господарського мила. Для цього ми обрали чотири види господарського мила. Єдине, що їх відрізняло, це ціна та колір. Три шматочки мила були з відбілюючим ефектом, а одне - звичайне темного кольору та доволі неприємним запахом, знайомим ще з дитинства. На усіх мильних брусках було зазначено, що вони господарські і призначені для прання речей.\nЗокрема, найдешевшим серед господарських у нас було звичайне, так зване “радянське”, темного кольору із викарбуваним написом на бруску 72% (середня ціна 2,25 гривні). З'ясувати, хто виробник цього мила, виявилося нелегко. На самому бруску нічого не було написано, тому довелося вірити словам продавчині, що воно “вінницьке”. Решту мильних брусків купували, користуючись порадою домогосподарок нашої редакції та тим, що давно було на слуху, а саме: турецьке “Дуру” вартістю 3 , 06 гривні за штуку; харківське “Друг” за 3,25 гривні та донецьке “Максима” (3,66 гривні). Між іншим, останні три мильні бруски, на відміну від вінницького, були загорнуті у індивідуальну упаковку та приємно пахнули, що свідчить про наявність у складі спеціальної косметичної віддушки. Крім цього виробники зайвий раз не забули вказати, що їх продукт не містить хлору та має у своєму складі спеціальні речовини, що придає речам сяючу білизну, зокрема, оптичний відбілювач. По суті, це барвники, які осідають на поверхні тканини, і створюють візуальний ефект чистої білизни. Вони залишаються на тканині після прання.\nНаступним етапом нашого споживчого експерименту було забруднення тканин. Для нього взяли абсолютно ідентичні шматки бавовняної тканини та поставили декілька плям: гірчиці, майонезу, хрону, кави та губної помади. А ще вимастили шматки тканини мазутом. Потім наші піддослідні матеріали замочили у теплій воді та добряче потерли милом і залишили на годинку відмокати.\nПотім взялися прати плями. Терли сильно, довго та постійно, знов і знов обробляючи плями милом. Знову залишили наші бавовняні матеріали помокнути у мильному розчині. Лише через дві години почали полоскати. Скажемо одразу: абсолютно непомітними усі плями на тканинах не стали. До речі, найкраще зі своїм завданням із виведенням плям впорався шматок звичайного темного “вінницького” господарського мила. Проте, сказати «найкраще» – не означає, що воно знищило усі плями. Деякі залишилися. Проте, стали фактично непомітними, ніж після прання тим самим «Дуру». Між іншим, останній відмінно впорався з плямою від кави. З плямою від мазуту впоралися усі мильні бруски. Та й обіцяна білизна у шматочків тканини з'явилася. Саме останнє, на наш погляд, і було основною перевага сучасного господарського мила над а-ля “радянським”. Та й запах від “темного” був відповідний...\nКраще, ніж синтетика\n“Справжнє господарське мило нешкідливе, оскільки до його складу входять тільки натуральні речовини, - каже дерматокосметолог Наталя Маринчук. - Хоча варто пам'ятати, що нині багато виробників почали додавати до господарського мила і відбілювачі, і барвники, і віддушки... А це вже хімія. Якщо ж говорити про користь, то варто віддавати перевагу саме звичайному, коричневому, милу без добавок. І його користь, перш за все в його універсальності. Таке мило чудово відпирає бруд, оскільки воно гарно піниться як у гарячій, так і в холодній воді. А ще воно гіпоалергенне, тому ним можна прати навіть речі новонароджених дітей. Це до речі, найбезпечніший засіб для прання одягу в людей, які страждають на алергію та дерматити, бо сентетичні пральні порошки погано змиваються з тканини і можуть їх провокувати. Ним навіть можна мити посуд: воно не лише не завдасть шкоди шкірі рук, як інші засоби, а й добре змиє жир і не залишить шкідливих речовин на ваших тарілках. Та найбільша користь господарського мила в його бактерицидних властивостях. Як антисептик раніше його часто використовується в лікарнях для миття підлог, навіть лікували молочницю у жінок, мили з милом ніздрі під час епідемії грипу. Зрозуміло, що нині, для цього використовують сучасніші засоби. Як екстрену допомогу, господарське мило можна використовувати для боротьби з прищами. Звісно, якщо у вас акне, то спосіб лікування має підбирати дерматолог. Але якщо один прищик вискочив перед важливою подією, можна спробувати такий спосіб: увечері запалене місце змастити ледь змоченим милом і на ранок запалення як рукою зніме”.\nМожна періодично мити якісним господарським милом волосся, якщо з'являється лупа. Але після миття треба його споліскувати підкисленою водою. А ще господарське мило прийде на виручку, коли ви обпеклися. Наприклад, “схопилися” за гарячу сковороду чи праску. Треба гарненько намилити постраждале місце і не змивати, щоб ввібралося. І все, біль пройде, почервоніння спаде.\nА ще за допомогою господарського мила можна захистити зубну щітку від розмноження бактерій. Після того, як почистите зуби - намильте зубну щітку милом і залиште. Тільки не забудьте його змити перед наступним використанням.\nмило експеримент споживач поради господарське мило антисептик\nЯк ми вибрали й підірвали кавун: відеоексперимент\nВ «Хмельницькобленерго» пояснили, що буде з переплатою на рахунках споживачів\nУ Волочиську повідомили про замінування вокзалу (ОНОВЛЕНО) 1476\nНа роботу попутками: чому хмельничани не дочекались деяких маршруток 1470\nЧерез Хмельницький пролягатиме новий залізничний маршрут 1265\nНа Хмельниччині повідомили про замінування автовокзалу та приміщення суду (ОНОВЛЕНО) 901\nХмельницькі патрульні розшукують водія, який на «ВАЗ» врізався в паркан та втік 765\nУ Хмельницькому юнак потрапив під колеса легковика (ОНОВЛЕНО) 608\nКерівництво Держгеокадастру області відсторонили від роботи 604\nУ Хмельницькому на декількох вулицях відключать світло 510\nНоворічно-різдвяні свята у Кам’янці-Подільському: що запланували 351\nУ Старокостянтинові автомобіль влетів у дерево 327\nКого шукають роботодавці Хмельниччини: ТОП -10 вакансій 8407\nУ Хмельницькому потяг збив 38-річного чоловіка 7770\nНа посаду головного лікаря Хмельницької обласної лікарні визначили переможця 7574\nНа Хмельниччині під потяг потрапила людина 7422\nУ Хмельницькому на «зебрі» перекинувся автомобіль (ФОТО) 6856\nТОП-5 найсмачніших пісних салатів 6264\nНа Хмельниччині пропонують закрити три дитячих санаторії 1 6166\nХмельниччина матиме ще одного нардепа у Верховній Раді 4894\nУ Хмельницькому на пішохідному переході збили жінку 4576\nТоп-модель по-українськи: дівчина з Хмельниччини покинула проєкт 4126\nНа Сході загинув 24-річний боєць з Хмельниччини 30048\nНа Хмельниччині під колесами трактора загинула 6-річна дитина (ОНОВЛЕНО) 25345\nЧерез невчасну діагностику в Хмельницькому фіксують зростання невиліковних стадій раку 19464\nНова ціна на газ у листопаді: скільки будемо платити 18581\nНа Хмельниччині скасовують госпітальні округи 18146\nПоділ Хмельниччини на громади: як може виглядати область за оновленим перспективним планом 16982\nМіст-привид, зіньківські ковбаси: «Ле маршрутка» проїхала Хмельниччиною 16700\nХто і до кого: Хмельницька ОДА оприлюднила оновлений план поділу краю на громади (ОНОВЛЕНО) 16482\nНа Хмельниччині у ДТП потрапив рейсовий автобус 16170\n«Ліга сміху»: під час виступу хмельничан із залу почали виходити люди 15651\nНаступні три дні в мікрорайон Гречани не їздитимуть тролейбуси 83\nПрогноз погоди на 11 грудня: чого очікувати жителям області 160\nФутбол. Екснаставник львівських «Карпат» очолив волочиський «Агробізнес» 254\nНа Хмельниччині вночі згорів легковик 164


Перевезення АБЗ - Fitter\nFitter / АБЗ / Перевезення\nПеревезення АБЗ для подальшого монтажу на новій ділянці це складний процес с залученням великої кількості вантажної техніки яка відбувається за участі кваліфікованих працівників. Для збереження деталей заводу у цілісності та недопущенню нещасних випадків, перевезення на новий об’єкт має бути чітко спланованим, а час який витрачається на транспортування має бути мінімальнім. Для швидкого перевезення та відновлення випуску суміші, наша компанія використовує надійну техніку та залучає лише висококваліфікованих працівників з багаторічним досвідом.\nПepeвeзeння мoбільниx та cтaціoнapниx зaвoдів відpізняєтьcя. Moбільні уcтaнoвки пpиcтocoвaні дo чacтиx пepeміщeнь. Beликa чacтинa їx oблaднaння змoнтoвaнa нa aвтoмoбільнoму шacі (їx нe тpeбa poзбиpaти і вaнтaжити в тpaнcпopт). Cтaціoнapні зaвoди пoтpeбують дeмoнтaжі роботи. Bcе oблaднaння тpaнcпopтуєтьcя в вaнтaжівкax.


Зубна паста Dixi Total Комплексна | Watsons\nЗубна паста Dixi Total Комплексна\n32.5 UAH /wtcua/kosmetika-po-doglyadu/zasobi-gigiyeni-rotovoyi-porozhnini/zubni-pasti/zubna-pasta-dixi-total-kompleksna/p/BP_1238004\nКомплексна зубна паста Dixi «Total» зміцнює зуби і захищає від нальоту та карієсу. Призначена для відновлення емалі та зниження чутливості зубів, насичує кальцієм чутливі зони на початкових стадіях карієсу. Натуральні ферменти розщеплюють наліт, сприяючі збереженню свіжості дихання. Паста Dixi «Total» підходить для щоденного використання. Велика економічна упаковка призначена для всієї родини. Має приємний освіжаючий аромат. Країна виробник: Україна.\nНевелику кількість зубної пасти нанести на зубну щітку, чистити зуби протягом 1,5-3 хвилин, потім ретельно прополоскати ротову порожнину. Безпечна при випадковому проковтуванні.\nСклад: вода, карбонат натрію, лаурил саркозинат натрію, ефірна олія ялівцю, алюмосилікат магнію, екстракт листя подорожника, ксантанова камідь,олія м’яти перцевої, бікарбонат натрію, фторид натрію, карбонат натрію, сахарінат натрію, бензоат натрію, запашка.\nЯк не дивно для дешевої пасти чистить добре..без хім ароматів, що важливо для алергиків!!! Для такого об'єму приємна ціна! єдиний мінус- рідкувата, коли стоїть вверх ногами трохи протікає в кришку, але якщо 3 за ціною 2. то які тут нарікання! рекомендую\nосвіжає подих, дарує відчуття чистоти.\nРадує, що велика упаковка - вистачить надовго для великої родини. Але якщо дорослі діти - зовсім малечі не давал б) А так - да!\nБольшой тюбик, удобный в применении, содержание кальция, без красителей, приятный вкус и аромат, хорошая цена!\nХороша паста для всієї родини. Добре чистить та захищає зуби.


Директор КП «Аеропорт «Черкаси»: "Мріємо про встановлення світлосигнального обладнання..." » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\nМіська влада Черкас зацікавлена у тому, щоб розвивався аеропорт. Як інформують у міськраді, на цьому наголосив перший заступник міського голови Черкас Сергій Тищенко під час зустрічі із директором КП «Аеропорт «Черкаси» Іваном Далібожаком.\nСергій Тищенко та Іван Далібожак обговорили перспективи розвитку летовища та важливість наявності функціонуючого аеропорту для обласного центру. Зокрема, перспективними були б польоти по Україні (до Львова, Ужгорода, Івано-Франківська тощо) і чартерні рейси до інших країн. Також «Аеропорт «Черкаси» міг би приймати літаки із хасидами, які з’їжджаються до Умані на святкування Рош-Га-Шана, «розвантаживши» київські летовища.\n«За час мого перебування на посаді мені вдалося погасити існуючі заборгованості по зарплаті і перед пенсійним фондом, вберегти колектив, зробити ремонт покрівлі аеровокзалу, відремонтувати техніку. Ми втрималися на плаву і працюємо. Зараз проходимо сертифікацію і мріємо про встановлення світлосигнального обладнання», - розповів директор аеропорту.\nЗа його словами, підприємство завжди відчувало підтримку міської влади Черкас. Приміром, завдяки пільзі по сплаті за землю, яку надало місто Черкаси, аеропорт економить до 4 млн грн. на рік.


В Україні зменшилася кількість захворювань домашніх свиней на АЧС — КУРКУЛЬ\nВ Україні зменшилася кількість захворювань домашніх свиней на АЧС\n25 липня 2018 70 0\nНаразі в Україні спостерігається тенденція до збільшення кількості виявлення випадків АЧС у дикій фауні та зменшення таких випадків серед свійських свиней. Про це повідомив голова Держпродспоживслужби Володимир Лапа.\nНа його думку, наразі важливо продовжувати роботу з локалізації даної проблеми з поширенням АЧС в дикій фауні та скорочення кількості випадків серед домашніх свиней.\nЗа даними Держпродспоживслужби, за перше півріччя 2018 р. було зафіксовано 42 випадки АЧС серед домашніх тварин, що на 28 випадків менше, ніж за аналогічний період минулого року; 29 — серед диких тварин, що на 22 випадки більше, ніж за аналогічний період минулого року; 7 — інфіковані об'єкти.


Ірина Білик розповіла, як пережила розлучення - Korrespondent.net\nТекст: Надтока Світлана, 7 вересня 2021, 17:28\nВиконавиця зізналася, що їй вдається вчасно завершити стосунки, коли ще можна залишитися друзями.\nУкраїнська співачка Ірина Білик дала відверте інтерв'ю програмі Світське життя на телеканалі 1+1, в якому відповіла на питання про стосунки з колишнім чоловіком, російським режисером Асланом Ахмадовим.\nЗа словами виконавиці, вона нормально спілкується з екс-чоловіком.\n"Це в мене вже четверте чи п'яте розлучення, я не рахую. Я просто завжди на тому етапі розлучаюся, коли ми залишаємося друзями і не встигли дуже сильно посваритися", - заявила Ірина.\nТакож зірка додала, що Аслан місяць тому приїжджав у Київ оформляти розлучення та зняв для неї новий кліп у дуеті з молодим співаком.\nНагадаємо, про розлучення Білик і Ахмадова стало відомо наприкінці квітня. Тоді Ірина зізналася, що ініціатором розлучення стала вона, адже чоловік з РФ довгий час не приїжджав до неї і їхнього п'ятирічного сина Тебріза.\nТЕГИ: звезды шоу-бизнеса, развод, видео, певица, Ирина Билык