Історія 2012-02-28 13:22 Подобєд Павло\nОфіційна історія Херсону поділяється на “священних корів”, “неоднозначні теми” та “скелетів у шафі”. Наприклад, Катєріна ІІ — це “священна корова”. До тієї ж категорії відноситься її коханець Грігорій Потьомкін. Тут все тільки у солодкаво-пурпурових тонах: укази, імператорська велич, благодійництво, щедрість, розмах великодержавних задумів. Якщо у когось постають питання про жорстокість російської самодержиці німецького походження, зруйнування Запорізької Січі, ліквідацію залишок автономії Лівоборежної України, остаточне закріпачення українських селян, розпусні сюжети особистого життя Катєріни — то тут виринають “скелети у шафі”. Ну як можна говорити про всі ці речі, якщо у Катерининському соборі у Херсоні стоїть “крісло Катєріни”? Ну, це ж не “комільфо”\nКрісло російської імператриці Катєріни ІІ\nу Свято-Катерининському соборі УПЦ МП у Херсоні\nДивовижним чином херсонські чиновники поєднуть великодержавний російський шовінізм із радянським інтернаціоналізмом. Поруч із Катєріною та Потьомкіним на херсонській “дошці пошани” висить Лєнін, Дзержинський, Фрунзе та увесь комсклад Червоної армії. Це цілий священний колгосп! Усі інші історичні теми та персоналії, які мали “наглість” з'явитись у той зоряний час (ідеться про період революції та громадянської війни 1917-1921) — це “неоднозначні теми”. От був собі, для прикладу, такий штабс-капітан російської імператорської армії Тимофій Шкарупа — повний кавалер медалей та орденів Святого Георгія. Унікальний випадок в історії Херсонщини. Ну, просто мрія херсонського “великодержавного історика” Сергія Дяченка. І на тобі! Цей уродженець Чаплинки підтримав УНР і присягнув на державному синьо-жовтому прапорі. Все пропало! Людина втрачена для історії рідного краю. Якби дали останній орден посмерто у 1917 році, то, можливо, сподобився б честі мати власний гіпсовий бюст у школі № 51 ім. князя Потьомкіна.\nУрочистості з нагоди Дня міста.\nХерсон, Потьомкінський сквер. 2011 рік.\nКоли на зорі української незалежності херсонські краєзнавці тільки почали досліджувати участь херсонців у боротьбі за незалежність (праці Дементія Білого, Олени Марущак, Миколи Оленовського) — то херсонців-державників обзивали “білими воронами” та винятком із правила. Ну, мовляв, Володимир Кедровський (херсонець, який очолював Державну інспекцію армії УНР)був один такий.\nЗгодом архіви стали доступними для широкого кола зацікавлених. Виринули імена спочатку видатних херсонців-військовиків, а згодом — десятки імен пересічних козаків і старшин, які віддали своє життя за незалежність УНР. Відтепер потрібно було змінювати тактику. Версія про “двох петлюрівських зрадників на всю область” вже не підходить. Однак є старий спосіб — назвати ці випадки “неоднозначною темою”. Надзвичайно продуктивний метод...\nЗабуті жертви червоного терору\nНеодноразовийвступ більшовиків до Херсона у 1917-1919 роках супроводжувався масштабним терором і сприяв суттєвому розширенню площ міських кладовищ і заповненню покинутих підвалів горами трупів. Честь і гордість нашої історії — червоні добре почистили Херсон від його мешканців. І мова йде не про розстріли у ЧК зразка 1937 року (яких також було чимало в Херсоні), а про поведінку більшовиків у самому місті під час “переможної ходи революції”. Страчували без огляду на класову приналежність і майновий стан.\nВулиця Соборна (тепер — вул. Лєніна) з видом на Успенський собор,\nде у 1918-1919 роках відспівували жертв більшовиків.\nСеред десятків зарубаних, постріляних і зґвалтованих було чимало звичайних херсонських міщан. У 1919 році Успенський собор перетворився на справжній “некрополь жертв більшовиків”. У той час священики ще не боялись червоних і відспівували нещасних просто у храмі та ховали вбитих на міському кладовищі. Згодом радянська влада пригадала духовенству всі його контрреволюційні злочини. Церкву перетворили на спортзал, у вівтарі облаштували туалет, а вулицю Соборну, якою несли труни із вбитими хесронцями, назвали вулицею Лєніна. Ну хіба не ідилія?\nПаради-маскарадина 9 травня\n9 травня — ще одна “священна корова” історичної політики місцевої влади у Херсоні. Будь-які дискусії про Червону армію — суворе табу (“скелет у шафі”). “Неоднозначні теми” про цей період навіть не можна зачіпати (мова йде про участь херсонців у лавах УПА). Можна влаштувати парад-маскарад на 9 травня із переодяганням школярів у піонерів і проїхатись на ретромобілях по Перекопській вулиці. Обов'язково треба поставити мікрофон, щоб міг виступити голова облдержадміністрації та мер міста і розповісти про свою любов до пенсіонерів (так як більшість ветеранів-фронтовиків уже спочили у Бозі).\nСьогодні керівники міста й області воліють ставити пам'ятники ”посмішці", відкривати "Катериненські карети" і водночас з пафосом та ностальгією відзначати пам'ятні дати червоного календаря — одним словом робити все, аби досягнути “забронзування” імперсько-радянських символів минулого та нівелювати національний наратив української історії.\nПіонери у жовтих краватках і синіх пілотках під час святкування 9 травня 2011 року у\nімперія імперські символи Катерина ІІ УНР


«Почну писати, якщо почую голос зверху» - Новини - АртВертеп - Найбільший on-line центр сучасної культури України\nАвтори / Віктор Морозов / «Почну писати, якщо почую голос зверху»\nВіктор Морозов – не лише винятковий музикант, композитор, перекладач і львоволюб, а й співрозмовник.\nПро, здавалося б, буденні і звичні речі він розповідає з натхненням, якому б позаздрив будь-який поет. Він не соромиться свого минулого, уміє сміятися над собою і не зловживає жартами над іншими. А ще Віктор Морозов вміє жити на повну й не повчає цьому інших, а просто показує приклад. Про музику і літературу, містику і життєві знаки, дітей та онуків у нього розпитала кореспондент «ВЗ».\n- Свій перший гурт ви створили ще у 1971 році. За цей час ваше сприйняття музики змінилося?\n- Тоді був зовсім молодим юнаком, і моє сприйняття було доволі обмежене. Мало чув, мало знав, певною мірою наслідував, захоплювався переважно рок-музикою. З того часу мої вподобання розширилися, почав слухати складнішу і цікавішу музику - джаз, класику... Пробував себе у багатьох жанрах: рок-музика, етнічна, бардівська, ретро, нью-ейдж... Мені важко вибрати щось одне. За натурою я – людина, яка любить багато всього різного. Одне й те саме мені швидко набридає. Коли втомлює займатися музикою, переходжу на переклади.\n- Свої ранні записи переслуховуєте?\n- Спеціально ні. Усе, що зробив, – пройдений етап. Для мене не існує такого поняття, як ностальгія за минулим, юністю, тим, що колись робив. Це вже не я. Це була інша людина, хоч і мала те саме ім’я і прізвище. Живу сьогоднішнім або завтрашнім днем, але ніколи не вчорашнім.\n- З часу початку вашої музичної творчості і дотепер музичний простір змінився. Як почуваєтесь у ньому зараз?\n- Залежно від того, що мати на увазі, говорячи про музичний простір. Якщо так званий шоу-бізнес, то не беру у ньому участі. Ті музиканти, які живуть за шоу-бізнесовими законами реклами та піару, переважно не виконують ту музику, яка їм подобається. Коли чую, з яким презирством вони говорять про те, що роблять, мені не хочеться цим займатися. Випускаю диск, а хто його слухатиме, хто купуватиме – мене хвилює найменше.\n- Фінансовий зиск з вашої творчості вас не надто цікавить... Як вирішуєте грошові проблеми?\n- Задовольняюся тим, що є, і не прагну більшого. Й переважно так трапляється, що того, що отримую, достатньо для того, щоб нормально себе почувати і забезпечувати. Якби прагнув багатства і мучився питанням грошей, мені було б значно складніше, бо переживав би, що не заробив стільки, скільки хотів, чи що десь заплатили менше, ніж сподівався. А мені байдуже.\n- Які у вас стосунки зі сценою, публічними виступами? Ви не справляєте враження людини, яка узалежнена від сцени і кайфує від неї...\n- Ви майже відкрили мою таємницю (Сміється. – О. З.). Найцікавіше мені було не на сцені виступати, а у вузькому колі однодумців. Найяскравіші спогади юності – 70-ті роки, Львів, ми збираємося у Миколи Рябчука (тепер відомого політолога, есеїста), художники показують свої роботи, я співаю пісні, хтось читає вірші... П’ємо недороге вино, ведемо розмови... Оці виступи найдорожчі і найцікавіші для мене. Пізніше, коли вже була група «Арніка», виходив на сцену і бачив людей, які чужі мені за духом. Їм усе було байдуже, невідомо, як вони потрапили на концерт... Неприємно було виступати. Потім звик, змирився і зрозумів, що іноді зовнішність оманлива, що люди, які сидять з мертвими обличчями, глибоко всередині можуть емоційно переживати.\n- У 1988 році ви були одним із співзасновників театру-студії-кабаре «Не журись!», що став знаменитим завдяки яскравій політичній сатирі. Вам не здається, що зараз було б актуально відродити щось подібне?\n- Наприкінці 80-х – на початку 90-х років був спалах «нежуриської» діяльності. Пісні самі виривалися, легко писалися, сприймалися людьми. Спочатку, коли ми співали, бачили, як деякі люди просто втягують голову у плечі – бояться. А ми сміхом допомагали їм звільнитися. А коли люди позбулися страху, і сатиричні викриття почали з’являтися чи не у кожній газеті, ці пісні перестали сприйматися. Це була проблема багатьох бардів того часу, сатира стала нікому непотрібна. Зараз такий час, що цей страх може знову з’явитися, і тоді у нас з’являться політично-сатиричні пісні.\n- Чи існує таке поняття, як громадянська відповідальність митця? Чи має він право заховатися у власну мушлю і ніяк не коментувати те, що відбувається у його країні? Чи його життя – це його життя і баста?\n- Найбільша відповідальність будь-якого справжнього митця – писати, творити те, для чого він призначений. Головне – не брехати самому собі. Якщо штучно виконуватимеш свій обов’язок перед батьківщиною – добра з того не буде. Але якщо це справді з тебе виривається, то ти не маєш права мовчати, мусиш говорити.\n- Одна із діяльностей, яку ви вважаєте «вашою», – перекладацтво. Щоправда, займаєтеся цим ви доволі нетрадиційно. Перекладаєте твір, паралельно читаючи його вперше...\n- Коли не знаю, чим закінчиться історія, мене це інтригує, захоплює, стимулює і читати, і перекладати. Ця методика, яку придумав напіввипадково, відповідає моєму темпераменту ледачої особи, яка, якщо вже прочитала книжку, то їй буде нудно її перекладати (Сміється. – О. З.). Звісно, коли дочитую, доводиться вносити деякі правки у текст, бо деякі нюанси починаєш розуміти по-іншому. Але мені щастить вгадувати, і рідко коли доводиться кардинально правити текст. Це придалося у роботі над «Гаррі Поттером», бо усім перекладачам доводилося працювати у такому режимі. Перекладаючи першу книгу, ніхто не знав, чим закінчиться сьома, бо її ще не існувало. Існує цілий клуб перекладачів «Гаррі Поттера», та скільки ми не пробували зв’язатися з Джоанною Роулінг, вона ніяк на нас не реагувала, мовчала, як риба...\n- А у письменництві свої сили спробувати не хотіли?\n- Ще коли був студентом університету, пробував. Мабуть тому, що коло моїх друзів складали прекрасні поети і письменники, такі як покійний Грицько Чубай, Олег Лишега, з яким ми жили в одній кімнаті, і багато інших. Вони писали, і я пробував. Писав багато всього, аж поки не загубив усі свої твори. Усі рукописи носив з собою у великій течці, одного разу десь перепив і заснув на лавочці у парку. Спросоння їх там забув, а потім вже не зміг знайти. Тоді подумав, що це знак. Так і має бути. Рукописи, звичайно, не горять (сподіваюся, і мої твори не згоріли), але тоді задумався, чи вони аж так потрібні. Мабуть, ні. Люди, з якими спілкувався, писали набагато краще, ніж я. Мені треба було робити те, що у мене виходить краще. І я зосередився на музиці. А писати почну хоч завтра, але якщо почую голос зверху, що маю це зробити. Поки що нічого не чути, а силоміць витискати текст із себе не буду.\n- Ви схильні містифікувати?\n- Схильний. Не зустрічав жодного митця, який цього б не робив. Але містика занадто небезпечна річ, щоб про неї легковажно говорити.\n- До ясновидців, ворожок зверталися?\n- Було таке. Та й у кого цього не було? Так сталося, що ми з дружиною хотіли мати дітей, але у нас щось не виходило, і ніхто не міг сказати, у чому причина. І от в одній із львівських кав’ярень дівчина представилася віщункою і сказала мені: не журися, мовляв, «усе в порядку, у тебе буде дві донечки». Минуло кілька років, і у мене народилися двійнята...\n- Ваші найменші донечки молодші за ваших онуків. За цей час у вас змінилося розуміння батьківства, виховання?\n- Безсумнівно. Є така закономірність: діди тепліше і з більшим зацікавленням та любов’ю ставляться до своїх онуків, ніж до дітей. У мене ж подвійна ситуація. Я вже у такому віці, що своїх найменших донечок сприймаю так, як міг би їх сприймати дід. Коли був молодим юнаком, ще й гоноровим музикантом, то своїй старшій і середульшій дитині не приділяв стільки уваги, скільки було потрібно. Був постійно на гастролях і по молодості років ставився до батьківства легковажно. Чим старша людина, тим більше розуміє, які цінності справжні у житті, наскільки цікаво спостерігати за дітьми, наскільки важливо бути поруч із ними... Тепер маю те, що багато молодих татів втрачає і проґавлює. Зрозумів, що хочу відчути тепло від власних дітей. А чим більше ти даєш зараз, тим більше отримаєш від них потім небайдужості і розуміння. Я - досить м’яка людина, і до дітей рідко буваю суворим. Але коли буваю, це справляє на них неймовірне враження.\n- А як діти, дружина сприймають вашу творчість?\n- Старші діти хвалять, а найменшим ще ніяких своїх перекладів не читав, може, за рік-два почитаю. А от дружина часом критикує. Особливо дісталося першим перекладам. Вона народилася у Канаді і досконало володіє англійською, тому могла бути професійним критиком. А я критики не люблю. Завжди обурююся, але потім погоджуюся.\n- Ви постійно в мандрах. А відчуття дому, куди вам необхідно повертатися, у вас є?\n- Львів, вулиця Руська. У мене величезна потреба повертатися сюди, виходити на балкон, дивитися на львівське небо, ратушу, простір. Коли довше двох-трьох місяців тут не буваю, у мене починається депресія. Коли дружина працювала у Києві, було простіше - міг щотижня сюди приїжджати. Зараз вона у Вашингтоні, тому все набагато важче. Але поки що справляюся.\n- А ваші діти?\n- Нам пощастило, що дітям передалася наша з дружиною циганська кров. Якщо довший час сидимо на одному місці, донечки починають хнюпитися.\nВіктор Морозов – український співак, композитор, перекладач. Народився 15 червня 1950 р. у м. Кременці. Навчався у Львівському університеті, на останньому курсі був виключений за публікацію в самвидавному альманасі «Скриня». На початку 70-х років XX століття створив одну з перших в Україні «біґ-бітових» груп «Quo vadis», засновник однієї з перших українських рок-груп «Арніка» (1972), мистецький керівник театру-кабаре «Не журись!» (1988), лауреат першої «Червоної рути» (1989). Автор чисельних альбомів, зокрема, «Треба встати і вийти» (2000), «Тільку ві Львові» (2002), «Афродизіяки» (2003), «Армія Світла» (2008). Перекладає з португальської та англійської мов. Зокрема переклав ряд книжок Пауло Коельо та всього «Гаррі Поттера» Джоан Роулінг. Одружений. Дружина – Мотря, канадійка українського походження. У цьому шлюбі має двох маленьких донечок Квітославу і Зоряну. Від попереднього шлюбу має дві доньки – Інну та Мар’яну (Мар’яна Садовська - співачка і акторка, яка мешкає у Кельні). Має два онуки і дві онучки.


Очей не відірвати: пляжні фото цієї моделі полоскотали нерви користувачів мережі - ЗНАЙ ЮА\nОчей не відірвати: пляжні фото цієї моделі полоскотали нерви користувачів мережі\nЇї краса не поміщається в купальник\n15 квітня 2018, 17:08\nФотомодель з бразильським і австралійським корінням Крістіна Мендоза користується великою популярністю у виробників купальників і нижньої білизни. Її знімки привертають увагу, адже від форм дівчини очей не відірвати. Нову фотосесію Крістіна провела на пляжі і знімки на піску вийшли по-справжньому гарячими.\nКрістіна Мендоза заробила популярність завдяки своїй сторінці в Instagram. Дівчина регулярно публікує свої відверті фото в бікіні. Сторінка Крістіна сподобалася модному американському журналу «GQ».\nКрасуню запросили знятися в пробній зйомці для журналу. Фотосесія пройшла успішно. Незабаром бажаючих попрацювати з Крістіною додалося. Крім чудових фотосесій, дівчина випускає свою лінію сексуальних купальників.\nРаніше портал "Знай.uа" розповідав про ніжну фотосесію моделі і актриси Кейт Аптон. Дівчина стала обличчям італійського бренду Yamamay і знялася для його весняної колекції. Модель позувала практично без макіяжу в кремовому комплекті з ніжним квітковим принтом. Вона чуттєво і трохи неуважно дивиться в камеру, демонструючи свої ідеальні форми і плоский животик. Світлі локони спадають чарівним каскадом.\nМи також писали, що фанатам показали найгарячіші фото нової солістки ВІА Гри. Після заяви про вихід Міші Романової з української поп-групи ВІА Гра, шанувальникам сексуального тріо представили нову учасницю. Нею стала 26-річна красуня Ольга Меганская. Фанатам показали найгарячіші фото нової співачки.\nВідомо, що Ольга родом із російського Ярославля. Музикою займається практично з колиски і у визначений термін закінчила музичну школу. Зараз дівчина навчається на третьому курсі естрадного відділення Ленінградського коледжу культури і мистецтв. Також Меганська прихильниця здорового способу життя. Вона не вживає м'яса і не носить натурального хутра. Тому, дивіться, хто буде радувати зір і слух наступні мінімум п'ять років у складі самого сексуального українського колективу.


Банк Пінчука оцінили в 2 мільярди | Українська правда\nБанк Пінчука оцінили в 2 мільярди\nСереда, 20 червня 2007, 18:20\nЦіна продажу контрольного пакету акцій Укрсоцбанку (Київ), за оцінками опитаних агентством "Інтерфакс-Україна" експертів, може скласти не менш $2 млрд.\n"Я думаю, що ціна може бути більш $2 млрд", - сказав директор "Драгон Капітал" (Київ) Дмитро Тарабакін.\nПри цьому він відзначив, що збільшення ціни контрольного пакета акцій банку різко скоротила список потенційних покупців.\nУ цілому, за оцінкою Тарабакіна, до кінця поточного року може відбутися, як мінімум, три-п'ять угод із продажу контрольних пакетів акцій українських банків.\nГлава "Конкорд Капітал" (Київ) Ігор Мазепа також прогнозує вартість Укрсоцбанку в сумі не менш $2 млрд.\n"Ринок оцінює вартість Укрсоцбанку в $1,5-2 млрд. Я думаю, що близько цифри $2 млрд може відбутися угода", - сказав він агентству.\nЯк повідомлялося, італійський Banca Intesa у лютому 2006 року підписав договір про купівлю 85,42% акцій Укрсоцбанку, а у вересні-2006 заявив про те, що угода передбачає придбання 88,55% акцій Укрсоцбанку. 31 березня 2007 року минув термін угоди від 14 лютого 2006 року про придбання італійським Banca Intesa 88,55% акцій Укрсоцбанку.\nГлава Intesa Sanpaolo Коррадо Пассера заявив, що угода на $1,3 млрд (EUR960 млн) по придбанню Укрсоцбанку не відбулася в зв'язку з відсутністю дозволу Національного банку України.\nГрупа "Інтерпайп", що є уповноваженим представником продавців банку, у квітні повідомила, що Merrill Lynch залишиться консультантом із продажу Укрсоцбанку.\nЗа інформацією прес-служби групи "Інтерпайп", власники Укрсоцбанка як і раніше мають намір продати контрольний пакет акцій банку стратегічному інвесторові.\nУкрсоцбанк заснований у 1990 році. За даними банку, на 1 квітня 2007 року його найбільшим акціонером було ЗАТ "Ферротрейд Інтернешнл" (86,15%).\nЗа даними банку, його чисті активи в січні-травні 2007 року виросли на 27,8% - до 22,409 млрд грн, чистий прибуток за п'ять місяців 2007 року склав 118 млн грн, тоді як за відповідний період минулого року - 104,963 млн грн.\nЗгідно даним Нацбанку України, до 1 квітня 2007 року за розміром активів (20,218 млрд грн) Укрсоцбанк займав 4-е місце серед 173 банків, що діяли в країні.


Фотомистецтво Львова » Кумовья - нашли лучшее\nГлавная » Советы » Дом и семья » Фотомистецтво Львова\nФотомистецтво Львова - один з найбільш чудових видів мистецтва в світі сучасності. Фотографи початківці вважають, що знайомство з фотомистецтвом Львова є досить простим завданням. Але насправді, щоб навчитися і стати дійсно професіоналом своєї справи, необхідно чимало попрацювати. Щоб досягти вершини професіоналізму в сфері фотографії, потрібно пройти довгий шлях навчання і отримати безліч навичок. Експерти в галузі фотомистецтва Львова навчилися передавати всю красу і чистоту місцевих пейзажів, весільних свят та ін.\nФотомистецтво Львова має дуже багато тонкощів і нюансів. Фотографія - малювання світлом. Отже, фотограф повинен уміти знаходити потрібні і цікаві композиції, освітлення та ін. Від навичок і умінь фотографа, залежить якість і чіткість фото.\nНа сьогоднішній день, сучасний світ без фото уявити просто неможливо. Фотограф намагається передати в своїх роботах певний сенс, тому що для когось фото є дуже цінним моментом, дбайливо зберігаючим довгу історію всього життя.\nСучасне фотомистецтво Львова - цікавий спосіб спілкування, завдяки якому Ви знайомитеся з масою людей і поглянете на себе з нової сторони. Фотомистецтво Львова - це окрема історія, так як мальовничість міста і маса пам'яток тут на першому місці. Кожний, хто дивиться на фото, ніби опиняєтеся в певній обстановці, яка там відображається. Дуже цікаво відображається фотомистецтво Львова на певних пам’ятках міста. Наприклад, такими пам'ятками Львова є: палац Потоцький, Лівий Берег, Площа Ринок, Львівська ратуша, палац Корнякта, будинок вчених і т.д. Насправді, фотомистецтво Львова відображається на фото в кожнім куточку містечка.\nЩоб ознайомитися з фотомистецтвом міста і познайомитися з неймовірною красою Львова вам необхідно особисто приїхати. Відвідавши Львів, побувавши в мальовничих місцях, ви зможете сповна відчути всі емоції фотографій на собі. Також, Львів познайомить вас з тонкощами мистецтва фото і допоможе вам опанувати нові навички в цій сфері.\nЗ розвитком технологій, соціальних мереж та інтернету, професійні фотографи стали досить популярними та затребувані. Жодне свято не відбувається без їхньої участі. Фотографи на весілля у Львові користуються найбільшою популярністю. Хто як не вони, зможуть зберегти найпрекрасніші, найважливіші, найемоційніші і найтепліші моменти вашого весільного дня!


Кіберкавуни, мітингувальники проти Зеленського, Шмигаль закликав витрачати долари у казино – головне за день - ЗНАЙ ЮА\nНемає смартфона — немає вітамінів: українців нагодують киберарбузами, Херсонщина входить в нову еру\nВ Україні гаряче літо, сезон винограду, динь і кавунів тільки починається. Карантинні обмеження дозволяють громадянам ходити на ринок за покупками, а для того, щоб все було якісно, виробники та фермери вивчають нові особливості.\nТак, з'явилася інформація, що українці в 2020 році зможуть знайти в продажу кавуни з QR-кодом, який познайомить покупця з особливостями Херсонського краю, власне так званої "батьківщиною соковитих кавунів". Про це стало відомо завдяки новій публікації пабліка Instagram "news_kiev".\nОбурення мітингувальників накрило Зеленського на Одещині\nЯк відомо, з суботи, 4 липня, президент України Володимир Зеленський відправився в дводенну робочу поїздку в Одеську область. На даний момент український лідер прибув до південного для того, щоб взяти участь у відкритті стадіону в загальноосвітній школі №1. Про це повідомляється на офіційній сторінці Офісу президента в соціальній мережі Facebook.\nТак, початок даного заходу було заявлено на 11:30, однак Володимир Зеленський запізнився приблизно на 20 хвилин. Зустрічали главу держави не тільки співробітники ЗМІ та діти, яких запустили на стадіон перед приїздом українського лідера, але і мітингувальники.\nШмигаль закликав українців йти в казино і витрачати долари\nПрем'єр-міністр України Денис Шмигаль заявив, що багаті українці, які міняють долари, можуть йти в казино, щоб там програти гроші, які потім будуть розподілені на бідні верстви населення.\nВарто помітити, що не так давно Верховна Рада прийняла в першому читанні законопроект про держрегулювання грального бізнесу, який в державі був заборонений протягом десятиліть - від 2009 року, коли нардепи підтримали відповідний закон.\nА вже під час шоу голова партії і фракції ВО "Батьківщина" Юлія Тимошенко звернулася до Шмыгалю і заявила, що цей закон спрямований на руйнування українців і посилення "ігровий мафії".\nГройсман занудьгував без влади і розповів, звідки "тягнуть" гроші на дороги\nКолишній Прем'єр-міністр України Володимир Гройсан заявив, що влада почала брати гроші з фонду, який призначений для боротьби з коронавірусом, і вкладати їх у дороги.\nПро таке він заявив під час ефіру програми "Шустер LIVE".\n"Ми говоримо про багато речей, про повінь, про великих випробуваннях… По-перше, хочу сказати, що коронавірус нікуди не подівся і сьогодні забирати гроші з фонду щодо коронавіруса на дороги – це дуже небезпечно і необережно", - сказав він.\nВ Україні "повстав" розвідний міст, фахівці ніяк не можуть приборкати\nУ Миколаєві стався небезпечний інцидент з розвідним мостом, який самовільно почав підйом секції. Фахівці спробували залагодити ситуацію, але міст продовжує підніматися. Рух по мосту було припинено.\nІнцидент стався близько 5 години ранку в п'ятницю 3 липня. Незважаючи на те, що міст побудували, він все одно мимоволі починає підніматися. В даний час разводная частина мосту піднялася на висоту більше трьох метрів і продовжує повільно підніматися.\nТеги: Володимир Зеленський Шустер Одеса кавун мітинг Володимир Гройсман Денис Шмигаль


У Дрогобичі судитимуть юнака, який грабував літніх жінок - ZAXID.NET\nУ Дрогобичі судитимуть юнака, який грабував літніх жінок\nСуспільство — Ольга Гринько, 16 березня 2017 0\n20-річний працівник львівської СТО викрав Maserati 71-річного клієнта ZAXID.NET\nНа Львівщині судитимуть учня ліцею, який причетний як мінімум до двох пограбувань літніх жінок. Про це повідомила прес-служба Головного управління поліції у Львівській області.\nЯк з'ясували працівники Дрогобицького відділу під час досудового розслідування, 20 січня юнак пограбував 51-річну жительку Миколаївського району. 19-річний учень ліцею повалив жінку на землю і вирвав у неї з рук сумочку. Із картки потерпілої, яка була в сумці, нападник зняв 1600 грн. Також він украв гроші та мобільний телефон. Загальна сума збитків – близько 9,5 тис. грн.\nЩе одне пограбування юнак вчинив 23 січня. У 67-річної жительки Дрогобицького району він відібрав сумочку з грошима, документами та особистими речима. Сума збитків – майже 5700 грн.\nПрацівники Дрогобицького відділу поліції відкрили кримінальні провадження. Розслідування за цими фактами завершено, обвинувальний акт скеровано у суд. За вчинені злочини юнакові загрожує позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.


Бліц-Інфо - В Івано-Франківську пройде смолоскипна хода пам'яті героїв Крут\nЗбір учасників відбудеться 29 січня о 17:00. Про це під час оперативної наради повідомив директор Департаменту молодіжної політики та спорту Віталій Матешко, пише Бліц-Інфо.\nКолона стартує о 18:00 від Вічевого Майдану до Меморіального скверу. Там відбудеться панахида за загиблими героями України, виступи активістів та покладання квітів.\nЗа словами Матешко, всі учасники мають дотримуватись правил карантину: мати захисні маски, сертифікати про вакцинацію або ПЛР-тести.


Рівненська ялинка - одна з найвищих в Україні | ВСЕ - сайт чесних новин\nРівненська ялинка - одна з найвищих в Україні\nОпубліковано vse.rv.ua Срд, 24/12/2014 - 17:32 Головна ялинка Рівного Нового року 2015 може вважатися одним із найвищих новорічних дерев України. Серед найвищих лісових красунь наша ялинка посіла 8 місце за висотою. Якби можна було об'єктивно оцінювати красу, то вона могла б бути і однією з найкрасивіших, повідомляє Vsemisto.info.\n1 Харків – висота 36 метрів.\n2 Дніпропетровськ – заввишки 29 метрів, штучна, за рахунок однієї з комерційних структур міста.\n3 Вінниця – 28 м, складена із близько 300 ялинок різного розміру.\n3 Хмельницький – висота 28 метрів, вартість 22 тисячі гривень.\n4 Херсон – 27-метрова штучна ялинка, яка була придбана міськрадою ще кілька років тому.\n5 Рівне - вік ялинки – 60 років, висота сягає 25 метрів.\n5 Київ – вперше за час незалежності це не штучна, а жива ялина. Вона важить 12 тонн, висота 24 м, вік 82 роки, встановлена на Софійській площі.\n6 Суми – новорічне дерево складається з 430 менших ялинок, висота – 23 м, а конструкція, на якій воно встановлене, обертається.\n6 Івано-Франківськ – висота 23м, вартість – 11 760 гривень.\n7 Луганськ – висота 22 м, встановлена в Сєверодонецьку.\n7 Запоріжжя – висота 22 м. Каркас і минулорічні штучні гілки.\n8 Чернівці – висота 20 метрів, прикрашатимуть місцеві дизайнери.\n8 Одеса – висота ялинки з верхівкою становить 20 метрів, ширина – 9 метрів.\n8 Полтава – висота 20 м. Стара штучна ялина.\n8 Кіровоград – Висота 20 м.\n8 Луцьк – висота 20 м, жива ялинка, що росте в центрі міста. Цікаво, що в місті прикрасили 3 ялинки поряд.\n9 Тернопіль – штучна, придбали ще 4 роки тому, висота 19 м.\n10 Чернігів – висота 18 метрів, стара штучна ялинка.\n10 Житомир – 18-метрова штучна ялинка, придбана ще у 2008-му році (цікаво, що в Коростені встановили 23 метрову ялинку).\n10 Миколаїв – висота 18 метрів.\nНе висока, однак дуже красив ялинка у культурній столиці – Львові (висота 17, вартість 4152 грн.).\nВ Ужгороді ялинка висотою 15 метрів, вона одна з найстаріших, які встановлені на головних площах країни. Вік – 60 років.\nА в Черкасах ялинку склали аж із 173 маленьких ялин, висотою до 1,5 м. Вийшло красиве дерево заввишки 15 м.\nЧерез бойові дії на Донбасі, головна ялинка регіону встановлена у Краматорську, висота 14 м.\nОкупаційна влада Криму спромоглась встановити в Сімферополі тільки 10 метрову ялинку, яку прикрасили в «кращих радянських традиціях».\nКлючові слова: ялинка рейтинг Додати новий коментар\n3,14здец, ну теперь то я\nОпубліковано Гость Срд, 24/12/2014 - 21:37 IP 5.248.89.129\n3,14здец, ну теперь то я засну спокойно.\nНа Міжнародний кінофестиваль у Рівному приїдуть режисери з усього світу У Рівному пробігли «Сильні духом - 2016» УНДІР Віталій Олександрович ЗАЙЧУК Олександр Дмитрович Гороскоп на сьогодні


Біткоїни та чоловіки: чому брак жінок у світі криптовалюти насторожує? - BBC Україна\nУ застереженнях щодо біткоїну немає нічого нового: вже кілька фінансових інституцій та відомих інвесторів публічно озвучували суворий прогноз про падіння ринку криптовалюти.\nКапіталізація всіх криптовалют станом на 3 січня склала понад 700 млрд доларів США, що значно більше, ніж вартість Microsoft, Google або Amazon.\nПричини такого песимізму різні: від браку регулювання віртуальних валютних ринків до стрибків у їхній вартості, що спостерігається в останні місяці. Наприклад, у випадку з біткоїном таке зростання сягнуло понад 1000% у 2017 році. Для багатьох аналітиків це є ознакою спекуляції.\nОднак, найновіший аргумент базується на дечому більшому, ніж просто економічна теорія. Йдеться про гендерну нерівність.\nНизка досліджень підтвердили гіпотезу про те, що на ринку віртуальних валют домінують чоловіки.\nНаприклад, дослідження Google Analytics показує, що в такому інвестуванні беруть участь менше 3,5% жінок. За деякими оцінками, біткоїн приніс у 2017 році інвесторам 85 млрд доларів США, з них лише 5 млрд - жінкам.\nДехто вважає, що жінкам-інвесторам не вистачає можливостей, інші - вбачають у цьому тривожну ознаку.\nДеякі дослідження показують, що економічні "мильні бульбашки" - цикл, що характеризується швидким зростанням ціни на активи, які потім різко зменшуються, - виникають під впливом діяльності молодих трейдерів-чоловіків та інвесторів-чоловіків.\nЦя теорія базується на біологічному поясненні: чоловіки під впливом тестостерону завдяки успішним інвестиціям схильні більше ризикувати, що, своєю чергою, спричиняє "цінову бульбашку".\nОдин із прихильників такого підходу - нейробіолог Кембриджського університету та екс-трейдер з Волл-стріт Джон Коатес. Він бачить докази цього в "бульбашці доткомів" наприкінці 1990-х рр., коли спостерігалось стрімке зростання фондових ринків за рахунок інвестицій в інтернет-компанії.\nВ інтерв'ю журналу "Форбс" він пригадує, що коли працював трейдером, то помітив в певний час "сповнену ейфорії, ненормальну та занадто ризиковану поведінку" чоловіків-трейдерів. В той же час, каже він, жінки-трейдери демонстрували відносну стійкість до ейфорії, яка на той час охопила більшість їхніх колег-чоловіків.\nЗа останніми оцінками, участь жінок в індустрії фінансових послуг США обмежена: у 2015 році вони обіймали лише 9,4% з близько 7,7 тис. посад в інвестиційних фондах країни.\nЩе гірша ситуація з керівними посадами: жінки становлять лише 2,1% на чолі компаній, які входять до переліку S&P 500 - списку з 500 великих компаній з капіталізацією не менше 6,1 млрд доларів США.\nНа думку експертів, чоловіки гірше оцінюють ризики, саме тому важливо залучити до цього бізнесу якомога більше жінок.\n"Інакше, групове мислення може взяти гору, а потім наслідки, які можна передбачити і які, власне, і прогнозуються зараз, будуть коментуватися з позиції - "Але як же це можна було передбачити?" - розповіла ВВС експерт з криптовалют у University College London Анджела Волч.\nТакі небезпеки експерти вбачають і в ситуації з біткоїнами. Один із них, Дункан Стюарт, директор із досліджень компанії Deloitte у Канаді, написав у Linkedin повідомлення, де висловлював стривоженість такою гендерною прогалиною.\nМинулого листопада на сайті Bitcoin.com з'явилася стаття, автори якої аналізували таку невідповідність та пов'язали це з історичною тенденцією домінування чоловіків у сфері технологій.\nАле чи є жінки, які хочуть бути до цього залучені? Докази на цьому ринку показують, що так. Журнал Fortune повідомив, що за перші 10 місяців 2017 року чотири з 30 найбільших пропозицій первинного розміщення монет (ICO - форма залучення інвестицій в нові технологичні проекти та стартапи у вигляді емісії та продажу інвесторам нових криптовалют) було подані співзасновницями жіночої статі. І дві з цих пропозицій були найбільшими з існуючих на сьогодні.\n"У криптоекономіці є багато різних ролей - від розробки програмного забезпечення до маркетингу. Важливо, щоби представництво жінок зростало в усіх цих сферах, а не лише у царині підприємниць, які виходять на ICO. Тоді в усіх куточках криптосвіту буде представлено більше різних думок та позицій", - вважає Анджела Волч.\nМуфтій Єгипту підтримав заборону на біткоїни


Звернення Путіна через коронавируса обвалило курс рубля – Новости\nЗвернення Путіна через коронавируса обвалило курс рубля\nПісля звернення президента Росії Володимира Путіна до росіян з приводу епідемії коронавируса в РФ курс рубля в середу, 25 березня, впав нижче 79 руб ./$.\nНа Московській біржі долар станом на 17.00 за київським часом торгується по 79,20 руб ./$. При цьому в середу російська валюта зміцнювалася і навіть дійшла до позначки 76,99 руб ./$. Для порівняння – в кінці грудня 2019 року долар коштував 61 руб ./$.\nЩо “страшного” сказав Путін\nВартість рубля продовжує падати. Важливо розуміти, що російська валюта обвалилася не просто так. Путін, спробувавши заспокоїти росіян і розповісти, що буде робити уряд для порятунку економіки РФ в умовах падіння цін на нафту і кризи від коронавируса, викликав паніку на фінансовому ринку. Що ж він запропонував?\nДругий сигнал про податки на виведені з РФ за кордон дивіденди почули інвестори. І це на тлі того, що і так за попередній тиждень з Росії вони вивели $ 1,4 млрд – це історичний рекорд відтоку коштів з РФ за кордон.


Черкаси: кредитна історія | Обозреватель\nЧеркаси: кредитна історія\n26 февраля 2013, 19:44 165\nНещодавно в Черкасах були розбиті дороги, відсутня гаряча вода, проблеми з підключенням тепла взимку... Все змінила розроблена муніципальною владою нова стратегія розвитку міста, націлена на вирішення місцевих проблем за рахунок позик. Завдяки цьому Черкаси змогли запустити низку проектів із модернізації, а також розпочати втілення ряду фантастичних, як для України, ідей.\nЗміни розпочалися 2005 року. Тоді місто випустило перші облігації. В такий спосіб тодішня муніципальна влада спробувала знайти кошти на ремонт мережі водопостачання. Придбали чотири насоси й частотні перетворювачі. "Оновлення" дозволило корегувати тиск води у трубах в залежності від споживання в певний період доби. Згодом такі ж системи встановили і на каналізаційних мережах, пише "День".\n"Заміна труб, насосів і встановлення частотних перетворювачів обійшлося приблизно в 10 мільйонів доларів. Це нам дозволило заощадити на 50—60% споживання електроенергії й у 60 разів зменшити кількість проривів на водомережах", — розповідає "Дню" мер Черкас Сергій Одарич, сидячи у своєму просторому кабінеті. Ремонт виконано в аскетичному стилі, без особливої вишуканості й без гламуру, притаманного сучасним чиновникам. На стінах висить символіка міста й велике фотозображення центрального бульвару Шевченка, зроблене з космосу. Протягом розмови мер встигає віддати кілька розпоряджень, користуючись своїм функціональним смартфоном. Посаду мера Одарич обійняв 2006 року, тож проектів із модернізації міста він втілив за власною ініціативою, але деякі перепали йому у спадок. Замість того, щоб їх закинути і починати все з нуля, новий мер вирішив довести початі справи до кінця.\nНайбільшою проблемою комунальної сфери Черкас залишається теплопостачання. Зі слів Сергія Одарича, застарілі комунікації породжують непомірно великі витрати. Але для кардинальних змін у міста не вистачало коштів. Тож влада вирішила взяти кредит у Європейського банку реконструкції та розвитку(ЄБРР) на суму 11,2 мільйона євро. Це було вперше в українській історії, коли кредит взятий під гарантії муніципальної влади, а не уряду.\nНа кінець 2012 року було замінено 40% тепломереж на ізольовані труби. Завдяки цьому втрати тепла до кінцевого споживача зменшилися до 8,5%, тоді як у середньому по країні ця цифра складає 30 — 35%.\nКрім того, у підвалах 103 житлових будинків до літа 2013 року буде переобладнано 109 індивідуальних теплових пунктів. Ці автоматичні установки — німецького виробництва, значно менші за радянські теплопункти — розміром із системний блок комп’ютера. Теплопункт здатен нагрівати батареї та гарячу воду для кількох під’їздів хрущовки. Завдяки цій установці, а також заміні вікон на пластикові й утепленню будинків жителі можуть заощадити від 15% енергії.\nВ апараті Черкас припускають, що залучення кредиту від ЄБРР допоможе стримувати різкий зріст тарифу на тепло для населення. Крім того, це допоможе економити бюджетним установам, послуги яких оплачує бюджет міста. Одарич прогнозує, що у зв’язку із підвищенням цін на газ — тарифи пропорційно зростатимуть, але завдяки економії — вони для населення будуть не відчутними.\nОднією із напрямків модернізації системи теплопостачання міста є перехід на альтернативні джерела енергії. Так за кошти ЄБРР у одному з мікрорайонів міста був встановлений біокотел, котрий працює на залишках деревини. "В перспективі ми взагалі не хотіли б залежати від газу. Це дорого", — підкреслює мер.\nОСББ ЗАОЩАДЖУЮТЬ 20%\nІнноваційними теплопунктами поки що обладнані лише будинки комунальної власності. В інших оселях теплопункти, за планами влади, мають бути реконструйовані коштом мешканців. Цьому має посприяти давня ініціатива мера з переведення всіх багатоповерхівок у власність до об’єднань співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ). Нині на 1400 багатоквартирних будинків працює всього 129 ОСББ. Ще 120 будинків знаходяться у власності утворених за радянських часів житлово-будівельних кооперативів(ЖБК).\n"Ми були першим містом, яке почало передавати об’єднанням громадян у приватну власність землю, на якій знаходиться будинок", — розповідає Сергій Одарич. За його словами, така організація управління будинком допомагає місту економити. "Перш за все, квартплата нижча на 20% від плати звичайному ЖЕКу. Бо ОСББ і ЖБК (згідно із законом "Про ЖКГ". — Ред.) не платять податок на додану вартість. Окрім того, мешканці вправі самі вибирати послуги, за які платять", — пояснив міський голова Черкас.\nВін зазначає, що об’єднання громадян мають стати початком для реформування управління державою, зокрема через розширення повноважень самоврядування. "На сьогодні майже 99% управління сконцентровано на найвищих трьох рівнях влади. Від місцевої влади забрали право контролю за тим, що й де будується", — підкреслює Одарич. На його думку, містом має управляти громада — люди, які більшу частину життя проводять у своєму населеному пункті, а тому зацікавлені в його розвитку. У Черкасах вже діють осередки, де мешканці міста на безоплатній основі роблять різні вдалі проекти на мікрорайонах, де проживають. Зокрема, вони висаджують клумби, облаштовують дитячі майданчики, проводять культурні заходи. Муніципалітет допомагає фінансово.\nСМІТТЯ ВИВОЗЯТЬ ТРИ КОМПАНІЇ\nОсобливим у Черкасах є контроль за чистотою міста. Окрім багатоповерхівок, контейнери для збору сміття є і біля кожного приватного будинку. Два роки тому міська влада закупила одинадцять тисяч сміттєвих контейнерів вітчизняного виробництва за 6,4 мільйона гривень. Контейнери виготовлено з первинного пластику, який витримує низьку температуру. Їх люди тримають у дворах і вивозять на вулицю лише раз на тиждень удень приїзду сміттєвозу. За вивіз сміття у місті відповідає три компанії: одна комунальна і дві приватні.\nОдарич розповідає, що коли два року тому компанія "Грінко" в один день припинила обслуговування містян, то інші три компанії відразу підстрахували, й ніхто з жителів міста не відчув кризового моменту. Мер каже, що поки не вводить практику роздільного сміттєвивезення, бо все одно все вивозиться на один полігон. "Нині розглядаємо плани з будівництва сміттєпереробного заводу, але для України це наразі нереальна перспектива, й будівництво таких підприємств доти, поки тариф на утилізацію сміття не збільшиться у вісім-десять разів. Це приблизно 50 гривень на місяць. Я переконаний, що невелика сума для українів", — розповідає Одарич.\nФункції прибирання вулиць у місті також було віддано кільком приватним підприємствам. За словами мера, після такого кроку виявилося, що послуги комунального підприємства коштуватиме на 10% дорожче.\nГРОМАДСЬКИЙ ТРАНСПОРТ МАЄ БУТИ ШТУЧНОЮ МОНОПОЛІЄЮ\nІншим пріоритетом черкаської влади є транспортна інфраструктура. Передусім — це прагнення відремонтувати дороги, які ще донедавна були в жахливому стані. "Торік ми ввели в дію новий асфальтовий завод і провели реконструкцію майже 30 кілометрів основних доріг, витративши на це 120 мільйонів гривень", — підкреслив Одарич. За його словами, при таких темпах повну реконструкцію доріг у місті можна закінчити за 20 років. "Якраз до того часу потрібно буде вже реконструювати дороги, які ми прокладали зараз", — зауважує мер, зазначаючи, що в нинішніх фінансових умовах наростити темп реконструкції доріг поки що не вийде.\nАле головний чином реформа транспорту має зачепити громадський транспорт. "Громадський транспорт має бути штучною монополією, бо його функція — не заробляти гроші, а створювати комфортні умови для життя людей. Якщо ви живете на околиці, то навіть опівночі ви повинні мати можливість дістатися до свого місця проживання. Тому автобус чи тролейбус мають їхати в найвіддаленіший куточок міста, навіть із одним пасажиром", — переконаний Одарич.\nВін зазначає, що міста призначені для людей, а не для автотранспорту, "як це сталося в нашій країні через непродуману будівельну політику в радянські часи, а потім непродуману й часом корупційну політику — в незалежні".\nЯк приклад, мер звертає нашу увагу на фотографію з космосу центрального шестикілометрового бульвару Шевченка, що розміщена на стіні його кабінету. "Одномоментно я нарахував 82 маршрутки. Це — кожен третій автомобіль на дорозі, й усього два тролейбуси", — підкреслює мер. Тому, на його думку, найкраща схема — це перехід на місткий громадський транспорт, яким буде управляти одна компанія, що перебуває в спільній комунально-приватній власності. "Це у свою чергу дасть змогу реально рахувати пасажиропотік і дотувати цю галузь на зрозумілу всім суму", — додає Одарич.\nТакож у центрі встановлюються новітні скляні зупинки з сучасним дизайном, схожі на ті, що перед Євро-2012 встановлювали в Києві. На кожній буде карта й розклад руху громадського транспорту. Скоро такі будуть по всьому місту.\nОсобливу увагу мер приділяє й популяризації велоруху, який зараз у тренді всіх розвинених міст. "Коли я працював директором на місцевому деревообробному заводі, я зі своєї ініціативи облаштував криту стоянку для двоколісного транспорту. Вже за місяць мені її довелося збільшити втричі", — розповідає Одарич. На найближчу весну в планах Черкаської міської влади — створити велодоріжки на основних дорогах міста, а також зобов’язати різноманітні підприємства та державні установи облаштувати біля своїх будівель велопарковки.\n"Фішкою" черкаської влади стала велика присутність і відкритість у всесвітній мережі Інтернет. Одарич був одним із перших українських політиків, який завів блог на соціальній платформі Livejournal. Пізніше він поширив присутність на інших соціальних мережах. На обороті його візитівки зображений QR-код. Якщо його сфотографувати на сучасний телефон, то спеціальна программа направить вас на сторінку мера у Фейсбуці. Там Одарич пише про новини міста й активно обговорює їх із користувачами соціальної мережі.\nТа й портал черкаської влади є прикладом справжнього представництва міського муніципалітету в Інтернеті. Тут можна дізнатися міські новини, відшукати рішення міськради й виконкому, форми різних документів. На сайті можна переглянути в прямому ефірі прес-конференції міського голови, засідання виконавчого комітету, сесії міської ради, щоденні ранкові наради, засідання депутатських фракцій тощо. Крім того, тут можна знайти пряму трансляцію із Центру надання адміністративних послуг (ЦНАП). Цей заклад є ще однією родзинкою черкасців. Саме тут, у просторому приміщенні, яке місту подарували японські власники колишньої тютюнової фабрики, жителі Черкас можуть отримати муніципальні адміністративні послуги, оформити документи у спеціалістів єдиного дозвільного центру, державних реєстраторів і державних реєстраторів землі.\nЩоб уникнути очікувань та непорозумінь, спеціальний термінал видає номерок до черги до потрібного спеціаліста. Керівник закладу Любов Полішкевич розповідає: десь 25 працівників досить для того, щоб відвідувачі чекали не довше ніж три-п’ять хвилин. У цьому ж приміщенні є кілька банкоматів, пункт обміну валют, дитячий майданчик та комп’ютер з підключеним принтером та Інтернетом, де можна заповнити і роздрукувати форми різноманітних документів. Сама ж територія колишньої фабрики досить велика, і вже скоро міська влада має на меті перевезти на її територію всі органи муніципальної влади. А старе приміщення мерії здати в оренду комерційним структурам, наприклад для облаштування готелю чи офісного центру.\nЛІКВІДУВАЛИ СЛУЖБОВИЙ ТРАНСПОРТ\nУ Черкасах економлять на всьому. Жоден заступник міського голови не має службового авто, а їздить власним. Причому із бюджету грошей на бензин також не відшкодовують. "Ми ліквідували службовий транспорт ще 2007 року. Лише на автомобілях апарату управління в перший же рік зекономили 270 тисяч гривень", — розповідає Одарич. У його найближчих планах — зробити вулицю Хрещатик пішохідною у вихідні й святкові дні, як у Києві, розпочати будівництво соціального житла за абсолютно новою схемою, яка реально відрізнятиметься від "загальмованих" урядових програм, а також покращувати інфраструктуру...\nПРИКЛАД ДЛЯ НАСЛІДУВАННЯ, ЧИ НЬЮ-ВАСЮКИ\n"Постійні райдужні заяви Одарича, які нагадують проект "Нових Васюків", тільки дратують черкаську еліту. З того, що обіцяв Одарич, наразі виконано хіба якихось декілька відсотків", — зазначає екс-керівник КП "Черкаситеплокомуненерго"(2011—2012) Павло Карась. За його словами, обіцянкам мера і тому, що він розповідає, "уже давно ніхто не вірить".\n"Починаючи від автобану Київ — Черкаси — Дніпропетровськ і закінчуючи заміною всіх вікон пластиковими... Черкаси — міжнародний центр виставкової діяльності. Відновлення Черкаського вантажного аеропорту і здійснення вантажних перевезень із Китаю до Європи через Черкаси. Міжнародні шахові турніри та виділення 300 тисяч гривень на закупку шахових дошок. Виділення 17 мільйонів гривень на реконструкцію вулиці Хрещатик, хоч ніхто не бачив проекту, навіть Одарич. Проект у нього ще в голові, а гроші вже виділені. І таких непослідовних речей забагато", — каже Карась. Він стверджує, що мерові подобається бути на слуху. "Одарич перетворився з міського голови на шоумена. Він доводить Києву що він — кращий мер України, розказуючи про новий асфальт, теплові пункти і перехід на ОСББ, хоч відсоток таких об’єднань — один із найнижчих в Україні", — зауважує Карась. Екс-чиновник вважає, що причиною проблеми є неправильно дібрана команда. "При цьому часто хвалиться проектами, які є не його досягненнями. Він віддав місто під управління людям, які відверто грабують це місто, при цьому сам втратив важелі управління містом. А в цей час сам Одарич розказує про світле "нью-васюківське" майбутнє Черкас. І цим лише підсилює відразу черкащан до нього", — каже Карась.\nУ свою чергу, голова Черкаської обласної організації Всеукраїнської громадської організації "Громадянська мережа "ОПОРА" Микола Макуха вважає, що не все так погано. "Завжди є люди, котрі користуються симпатією та котрих не люблять. Місто — це складний механізм, до управління яким треба підходити дуже скрупульозно і фахово. Я бачу, що розвиток є. Хоча турбує низка проблем. Маємо багато заяв міської влади про різні проекти, які досі не виконані. Але на це є об’єктивні причини. Ми пережили велику кризу в країні. Зараз ми переживаємо велику кризу в держбюджеті, коли казна глибоко влазить у кишені місцевих бюджетів. Попри це, в місті було втілено ряд важливих проектів, таких як ЦНАП, реконструкція доріг, тепло- і водомереж, які можна ставити за приклад іншим українським обласним центрам. Окрім того, в місті покращилися умови для відпочинку: відремонтовані парки, сквери та набережна, з’явилося багато нових культурних заходів", — наголосив Макуха.\nВіталій Селик, "День"


CM launcher для Андроїд - скачати безкоштовно\nПрограма CM launcher для Андроїд. Скачати безкоштовно додаток CM launcher на Андроїд телефон або планшет.\nCM Launcher 1.15.1 (CM launcher)\nДля того, щоб скачати CM launcher на Андроїд безкоштовно, ми рекомендуємо вибрати вашу модель мобільного пристрою, і наша система підбере для вас відповідні файли даної Android програми. Скачати CM launcher на телефон або планшет дуже зручно: виберіть необхідний apk файл і натисніть кнопку "Скачати"!\nОпис програми CM launcher (CM Launcher 1.15.1):\nСкачати додаток CM launcher (CM Launcher 1.15.1) безкоштовно\nСкачати CM launcher - apk на телефон або планшет.\nВи можете скачати програму CM launcher для Андроїд безкоштовно прямо на цій сторінці. Якщо вам не вистачало цього додатка на своєму мобільному пристрої, то просто натисніть на кнопку "Скачати", щоб встановити apk цього незамінного помічника на ваш планшет або телефон. Також на Mob.org.ua ви знайдете велику кількість програм інших категорій: офісні, розважальні, фото-відео редактори та інші. І, звичайно, залишається незмінний принцип - скачати CM Launcher 1.15.1 на Android можна без реєстрації і смс!


Обирай символ Карпат!\nВсеукраїнський еко-проект "Разом за природу" оголошує про старт національного голосування за тварину - символ Карпат. У списку претендентів на почесне звання – 10 мешканців карпатських лісів. Переможець стане головним героєм мультфільмів, навчальних матеріалів для дітей та мешканцем Моршинського парку скульптур!\nМета голосування – популяризувати рідкісні і зникаючі види тварин та привернути увагу до необхідності відновлення екосистеми мальовничих карпатських лісів.\n"У рамках проекту "Разом за природу" ми створили парк скульптур – Пейзажну алею у Моршині. Наступного року алею прикрасить скульптура обраного українцями символу Карпат, — говорить представник організаторів проекту Марина Соловйова. — Усі матимуть змогу зробити пам'ятне фото з народним обранцем. Окрім того, у планах запуск серії освітніх матеріалів, у яких символ Карпат буде пояснювати дітям, як піклуватися про ліс, розповідати історії про всіх мешканців гір та навчати відповідальному ставленню до природи".\nГолосування триває до 31 січня 2018 року.\n"До списку потрапили рідкісні звірі: ведмідь, рись, саламандра плямиста, кіт лісовий, зубр, – говорить Тетяна Карпюк, координаторка з екоосвіти Всесвітнього фонду природи в Україні (WWF). – Наприклад, ведмедів на території українських Карпат залишилося близько 300. Саламандра, рись, зубр і кіт лісовий – види, які занесені до Червоної книги України. До унікальних і рідкісних ми додали тварин, що трапляються частіше: їжака, вовка, борсука та вивірку – їх або їхні оселі може побачити будь-який турист, що мандрує Карпатами. Проте вони дуже важливі для екосистеми: вовки – санітари лісу, борсуки –архітектори, що "будують" домівки для інших тварин, вивірки висаджують ліс – вони заготовляють запаси на зиму, заривають у землю горіхи та жолуді, які проростають наступного року. Та наш перелік був би неповним без унікальної амфібії – тритона карпатського, який є ендемічним видом – мешкає виключно в Карпатах".\nЧому може стати символом Карпат?\nВ Україні рисей залишилося менше 400 особин. Вид занесений до Червоної книги України та до Червоного списку Міжнародного союзу охорони природи (МСОП). Рисі ведуть нічний спосіб життя, мають чутливий слух та гострий зір. Спритність і вміння маскуватися роблять рись неперевершеним мисливцем. Проте на неї теж полюють ― хутро рисі є цінним трофеєм. Саме тому вид майже зник, хоча колись рисі жили по всій Європі.\nДовжина тіла ― 75-130 см; вага ― 18-32 кг.\nМісце проживання: мішані ліси\nРаціон харчування: зайці, невеликі гризуни та птахи ― куріпки чи тетеруки.\nТривалість життя у природі: 15-20 років\nВид занесений до Червоної книги України та до Червоного списку Міжнародного союзу охорони природи (МСОП). Назва саламандра походить з арабської мови і означає "живе у вогні". Її яскрава зовнішність часто приваблює хижаків, проте заподіяти шкоди вони не можуть: саламандра вкривається отруйним слизом, щойно відчуває небезпеку. На полюванні її зброя ― язик, який у кілька разів довший за тіло. Саламандра дуже вимоглива до чистоти, живе тільки в екологічно чистих ділянках лісу.\nДовжина тіла – 15-25 см; вага – 40-50 г.\nМісце проживання: букові та смерекові ліси Карпат.\nРаціон харчування: слимаки, молюски, дощові черв'яки, павуки, багатоніжки, гусінь, метелики, жуки.\nТривалість життя у природі: 15 років.\nВ Україні залишилося до 250 ведмедів, вид занесений до Червоної книги України та до Червоного списку Міжнародного союзу охорони природи. Ведмідь найбільший із європейських хижаків. За осінь і зиму худне майже вдвічі. У холодний період року залягає у сплячку на 5-6 місяців. Хоч ведмідь і вважається хижаком, проте полює вкрай рідко, харчується здебільшого рослинною їжею.\nДовжина тіла ― 1,2-2 м; вага ― 200-250 кг.\nМісце проживання: старі ліси з болотами та водоймами, гірськими луками.\nРаціон харчування: ягоди, гриби, риба, мед. Іноді полює на велику здобич — лосів, кабанів, оленів.\nТривалість життя у природі: 20-30 років.\nВид занесений до Червоної книги України та до Червоного списку Міжнародного союзу охорони природи. Існує тільки у Карпатах і більше ніде у світі. Має надзвичайну здатність до регенерації тіла, може відновлювати лапи, хвіст і навіть кришталик ока. З настанням холодів впадає у сплячку на 6-7 місяців. Стає нерухомим після того, як температура повітря знижується до 0 оС.\nДовжина тіла ― 8-10 см; вага ― 70-80 г.\nМісце проживання: водойми широколистяних, ялиново-смерекових лісів Карпат.\nРаціон харчування: личинки комах різних видів, мурашки, жуки.\nТривалість життя у природі: до 10 років.\nВид занесений до Червоного списку Міжнародного союзу охорони природи. Їжаки бігають зі швидкістю 3-5 км/год та добре плавають. Мають гострий нюх і слух. Щоб добре перенести зимову сплячку, восени запасаються жиром. Під час зимового сну "вмикають" режим економії енергії. Навіть дихає ледь-ледь – робить один вдих на хвилину.\nДовжина тіла ― до 35 см; вага ― до 1 кг.\nМісце проживання: на узліссях листяних лісів, берегах каналів, у степових ярах, балках і лісосмугах.\nРаціон харчування: комахи, гусіннь, слимаки, дощові черв'яки. Може полювати на ящірок, вужів, мишей.\nТривалість життя: 2-5 років\nЗанесений до Червоного списку Міжнародного союзу охорони природи. Вовк робить величезну послугу сільському господарству, поїдаючи гризунів. Він - один з найшвидших і найвитриваліших хижаків. Може розвивати швидкість до 60 км/год, а стометрову відстань перед нападом на здобич долає за 4,5 секунди.\nДовжина тіла ― 135-170 см; вага ― 45-60 кг.\nМісце проживання: ліси, луки та степи.\nРаціон харчування: козулі, лосі, сарни, дикі свині, зайці, дикі кролі, гризуни.\nВид занесений до Червоного списку Міжнародного союзу охорони природи. Борсуки виконують важливу роль у формуванні екосистеми лісу. У їх норах влаштовують собі помешкання багато тварин, наприклад, лисиці, лісові коти. Житло борсука - це система ходів, де передбачено все: виходи назовні, камери для гнізд і навіть вбиральні. Одна і та ж нора служить житлом борсукам не один рік.\nДовжина тіла ― 62-100 см; вага ― 7-18 кг.\nМісце проживання: ліси різних типів та степи.\nРаціон харчування: комахи, дощові черв'яки, фрукти, кореневища.\nТривалість життя у природі: 5-6 років.\nВид занесений до Червоної книги України як "зниклий у природі", а також до Червоного списку Міжнародного союзу охорони природи. Зубри чудово плавають, перестрибують високі перепони, а у пошуках їжі стадо зубрів може за добу пройти до 12 км. Дитинчата зубрів народжуються з вагою 19-25 кг. І вже за кілька годин після народження можуть ходити.\nДовжина тіла – понад 3 метри; вага ― до 1 т.\nМісце проживання: мішані ліси з відкритими галявинами, луками та болотами.\nРаціон харчування: кора і гілки листяних дерев (дуба, граба, ясена), мохи та лишайники, трави, пагони дерев.\nВивірки, заготовляючи запаси на зиму, заривають у землю горіхи та жолуді, які проростають наступного року. Тому їх називають садівниками лісу. Більшу частину доби вивірка проводить на деревах. Перестрибуючи з одного дерева на інше, може долати відстань до 7 метрів. При сильних морозах впадає в напівсонний стан.\nДовжина тіла ― 20-32 см; вага ― до 600 г.\nМісце проживання: гірські та передгірні хвойні ліси Карпат.\nРаціон харчування: шишки, гриби, жолуді, лісові горіхи, ягоди, кореневища. Іноді ласують равликами, гусінню і навіть яйцями пташок.\nТривалість життя у природі: 3-4 роки.\nВид занесений до Червоної книги України та до Червоного списку Міжнародного союзу охорони природи. Дуже спритний, в погоні за здобиччю легко перестрибує з дерева на дерево. Часто влаштовує собі домівку у дуплах дерев або норах борсуків чи лисиць. Полює переважно в присмерковий та нічний час.\nДовжина тіла ― 90 см; вага ― 8-12 кг.\nМісце проживання: дубові, дубово-грабові, букові ліси.\nРаціон харчування: дрібні гризуни, зайці, птахи, іноді рептилії.\nТривалість життя у природі: 8-10 років.


Непримиренне ставлення до бездуховності в оповіданнях Антона Чехова | Шкільні твори\nHome ⇒ 📁Шкільні твори ⇒ Непримиренне ставлення до бездуховності в оповіданнях Антона Чехова\nВідомий російський письменник Антон Павлович Чехов написав багато оповідань. Та я хочу розповісти про “маленьку трилогію” – це три оповідання А. Чехова, які написані в 1898 році: “Людина в футлярі”, “Агрус”, “Про кохання”. Вони пов’язані між собою загальною ідеєю, сюжетом, персонажами. Головний герой оповідання “Людина в футлярі” вчитель Вєліков смішний своїм страхом перед життям, намаганням заховати в футлярі і себе, і свої речі: “Він носив темні окуляри, фуфайку, вуха затуляв ватою і, коли сідав на повозку,\nто наказував піднімати верх”. Думку свою він теж ховав. Хворобливий страх Бєлікова отруює також суспільну атмосферу і стає активною силою. Він завжди повторює: “Як би чого не сталося”.\nВін ниє, ходить по вчительських квартирах, сидить там не одну годину. Це називалося у нього “підтримувати добрі стосунки з товаришами”. У країні, де владарюють поліцейське шпигунство, донос, судова розправа, де переслідуються жива думка, добре почуття, одного виду Бєлікова було досить, щоб залякати людей. Бєліков помер від страху перед життям, і ховати його було “великим задоволенням”, як вважає оповідач цієї історії – вчитель\nБуркін. Хоча життя після поховання залишилось таким, як і було, – “не забороненим циркулярно, але і не дозволеним цілком”. Оповідання все ж не залишає почуття безнадії. Тут є і сили, ворожі бєліковщині. Це і вчитель-демократ Коваленко, і Буркін, і старий ветеринар Іван Іванович Чимша-Гімалайський. Іван Іванович – герой оповідання “Агрус” – розповідає про іншого футлярного чоловіка, свого брата Миколу Івановича, який мріяв більше за все на світі мати свою ділянку землі і їсти “не купленньїй, а свой собственньїй крьіжовник”. Це був дрібний чиновник. Колись він одружився заради грошей і своєю скнарістю загнав у могилу дружину.\nПід старість, наскладавши грошей, купив маєток, вирощував свій агрус і насолоджувався ним. Він роз’ївся, вважав себе “благодетелем мужиков”, бо лікував їх від усіх хвороб касторкою і содою, в день свого народження ставив їм піввідра горілки, і вони п’яні кричали “ура”, кланяючись “барину” в ноги. Іван Іванович розповідає про брата з посміхом, гнівом і тугою. Він каже: “Человеку нужно не три аршина земли, не усадьба, а весь земной шар, вся природа, где на просторе он мог бьі проявить все свойства и особенности своего свободного духа”. Про розбите щастя, про те, як загинула “тихая, грустная любовь”, та й усе життя милого, інтелігентного чоловіка, говорив Чехов в оповіданні “Про кохання”. Герой твору – поміщик Альохін, людина непогана і розумна – опустився, погрязнув у дріб’язкових господарських клопотах. Він вчинив благородно: присвятив себе турботам про маєток, щоб розплатитися з боргами батька. Та хазяйські турботи стають ще одним варіантом футляру. Замкнуте життя героя в колі сільськогосподарської комерції втрачає сенс. Він духовно гине сам і мимохіть губить життя чарівної жінки – Анни Олексіївни.\nВони кохають одне одного ніжно, вірно, вони ніби створені одне для одного. Анна Олексіївна заміжня, але її чоловік, людина добродушна і все ж обмежена, настроєна реакційно, – чужа їй людина. Однак Альохіну нікуди – не в побутовому, а в моральному розумінні – покликати з собою кохану жінку. “Куда бьі я мог увести ее? Другое дело, если бьі у меня бьіла красивая, интересная жизнь, рассуждает он, – если бы я боролся за освобождение родини или бьіл знаменитим ученим, артистом, художником, а то ведь из одной будничной обстановки пришлось би увлечь ее в другую такую же ИЛИ еще более будничную”. Мені здається, що в світі Бєлікових нема простору для людських прагнень і поривань.\nЧитач робить висновок, який звучить в словах Івана Івановича: “Видеть и слушать, как лгут… и тебя же назьівают дураком за то, что тьі терпишь ату ложь; сносить обиди, унижения, не сметь открмто заявить, что ти на стороне честних и свободних людей…” Трилогія Чехова кличе нас до діяльного, духовно багатого життя, вчить, що треба жити інакше, ніж ці герої.\n“Чайка” – п’єса про мистецтво, про боротьбу з консервативністю, про відповідальність таланту перед вимогами життя. Проблема життєвої мети та творчого успіху в п’єсі найяскравіше розкривається через образ головної героїні – Ніни Зарєчної. Ми нічого не знаємо, як розгорталася сумна історія життя цієї жінки, її стосунків з Тригоріним, народження, а потім смерті дитини. Але в тому, що з нею сталося, є і її провина. Ніна мала мрію – грати на сцені. Цьому були підпорядковані всі її думки і дії. Можливо, раніше вона підсвідомо пов’язувала здійснення мрії з молодим драматургом Костянтином Треплєвим. І що ж?\nВистава, в якій Ніна мала роль, зазнала провалу. Але молода акторка не захищала ані п’єси, ані автора. По суті вона зрадила. Коли її попросили прочитати монолог, вона, “знизавши плечима”, відповіла: “Це так нецікаво!” Що приваблювало Ніну в мистецтві? Тільки слава. Не важливо, стане вона письменницею чи артисткою… Аби піднестися над натовпом. І Тригоріна Ніна покохала тому, що він видався їй якимось неземним, майже божеством. Для неї він був втіленням мрій про славу і популярність. Не про служіння мистецтву думала героїня, а про те, що воно може дати їй. Але минули два роки. Молода жінка змінилася, змінилися інші герої. Ніна усвідомила, що зробила не тільки з власним життям, а й життям Костянтина Треплєва. У розпачі вона каже йому: “Навіщо ви кажете, що цілували землю, по якій я ходила! Мене треба убити”.\nПригадаймо, як Ніна звернулася до Костянтина із словами: “мене тягне до озера, як чайку… Моє серце повне вами”. А коли він підстрелив чайку і поклав її до ніг Ніни, вона вже не розуміє його, не розуміє, до чого тут чайка. Ніна трохи лукавить, бо сама порівнювала себе з чайкою. Просто вона розлюбила Костянтина, він її більше не цікавить. Здається, що образ чайки постійно незримо присутній в розмовах дійових осіб п’єси. Пташину в бесіді з Ніною згадує Тригорін, який у свою книжечку записує “сюжет для невеликого оповідання”. “Чайка” – так не випадково підписувала Ніна свої листи до Треплєва. В останній розмові вона вже не погоджується з цим визначенням. Ніна згадує давню п’єсу Треплєва, в якій колись грала. Лише тепер вона спромоглася оцінити ті дуже емоційні слова. Наприкінці твору вона, звертаючись до Треплєва, згадує: “Пам’ятаєте, ви підстрелили чайку? Випадково прийшла людина, побачила і знічев’я занапастила”. Для Тригоріна – то тільки сюжет для невеличкого оповідання.\nА Ніна не хоче відчувати себе загубленою. Тепер, коли вона думає про своє покликання, не відчуває страху перед життям. Письменник Треплєв так і не зміг досягти тієї внутрішньої свободи, якої досягла Ніна. “Я все ще ношуся в хаосі мрій і образів, не знаючи, для чого і кому це потрібно”, – каже він. У цих словах звучить трагедія митця. Назва п’єси Чехова “Чайка” стосується не тільки Ніни, її сумної історії. Значення символу ширше. Чайка – це свобода, прагнення до вільного польоту, це любов і водночас символ загубленого життя.\nПопередній Попередній запис: Твір-роздум: “Красою душу напої…” (роздум про роль природи в житті людини за творчістю Г. Гейне та А. Міцкевича )\nНаступний Наступний запис: Мати та материнство у творчості Т. Шевченка


У новому бюджеті будуть дві ціни на газ - портал новин LB.ua\nГоловна — Економіка — Держава — 19 жовтня 2012, 14:11\nРосійське та українське паливо оцінять окремо.\nУ державний бюджет на 2013 рік закладуть дві ціни на газ - окремо для імпортного російського палива та газу власного видобутку.\n"Ми завершуємо формування остаточного варіанта держбюджету на наступний рік. Остаточно доповісти про ціну на газ і російського походження, і на газ власного видобутку можна буде найближчим часом", - цитує міністра "Укрінформ".\nЗа попередніми оцінками, у бюджеті 2013 року уряд заклав вартість газу для України на рівні $428 за тисячу кубометрів. Вартість газу в бюджеті 2012 року становила $416.\nРосія нам висуває умови: давайте приєднуйтеся до Митного союзу, і завтра у вас газ буде по 160 доларів — Микола Азаров, прем'єр-міністр України\nНагадаємо, що з жовтня ціна на російський газ зросла до $432. Приблизно такою, за словами заступника міністра енергетики та вугільної промисловості Володимира Макухи, вона залишиться і на початку наступного року.\n2012 року НАК "Нафтогаз" планує закупити в Росії 27 млрд кубометрів газу, 2013-го - 24,5 млрд.\nТемы: газ, бюджет, Юрій Бойко


Аріна Білоцерківська: Як тільки прилетіла – одразу на майданчик, ще нікого навіть не знала - Федерація баскетболу України\nАріна Білоцерківська, яка минулої суботи допомогла БК «Франківськ» здолати опір «Козачки-КПУ», уже у неділю зіграла у складі польського «Островія» і уже у першій грі за свою нову команду стала найкращим асистентом відзначившись 6 результативними передачами. Свій блискавичний перехід гравчиня прокоментувала так:\n«Це баскетбол, усе сталося дуже швидко, буквально один дзвінок і я вирушила. Наш тренер, звісно знав про усе одразу і погодився. Умови запропонували дуже хороші та й ігрового часу обіцяють багато. Контракт щоправда лише до 31 березня, поки шансів на те щоб команда вийде у плей-оф дуже мало, але побачимо.\nЗвісно, я б хотіла завершити сезон із «Франківськом», де мене також усе влаштовувало, але вікно переходів мабуть буде закрите. На першу гру потрапила одразу після прильоту до Польщі, ще зовсім нікого не знала, і грати було дуже важкувато, ще й мікротравму руки отримала, у грі з «Козачкою».\nДивіться: Україна проти Легіону: промо-відео зіркового вікенду в Запоріжжі\nДодамо, що БК «Франківськ» підсилився Міріам Уро-Ніле, яка минулого тижня приєдналася до команди Юрія Процюка. У дебютній грі за прикарпатський клуб гравчиня збірної України відзначилася ефектним дабл-даблом 16 очок + 16 підбирань.


У річці Рось зашкалює рівень кишкової палички | Про Головне\nУ річці Рось зашкалює рівень кишкової палички\nЗа складом кишкової палички вода в Росі більше нагадує каналізаційні стоки, а не річку.\nПро це у фейсбуці повідомила директорка радіо «На хвилі Корсуня» Галина Добровольська, інформує “Прочерк“.\n«Кишкова паличка в Росі зашкалює!!! За результатами свіжого дослідження води в районі корсунського водозабору, наданого начальником Водоканалу, показник більше 240000. Каналізаційні стоки, а не річка!!! Допоможіть розібратися з джерелами ТАКОГО забруднення, Олександр Позняков (начальник управління Державного екологічного нагляду (контролю) в Черкаській області), Микола Березовий (голова Корсунь-Шевченківської РДА), Роман Боднар (голова Черкаської ОДА). Бо поки що у водогоні воду доводять ще до чинних нормативів. А що буде далі, коли не вплинути, не схопити за… тих, хто гидить у Рось?.. Перевищення за даними на 9 червня – у 48 разів для населених пунктів, у 24 – для водозабору… Не надто втішає. Отож, купатися зась!».\nПро стосунки з центральною владою Анатолій Бондаренко розповів в ефірі центрального телеканалу (відео)


У Рівному заступник міністра говорить про реформу юстиції | ВСЕ - сайт чесних новин\nУ Рівному заступник міністра говорить про реформу юстиції\nОпубліковано vse.rv.ua Срд, 29/07/2015 - 11:55 Сьогодні на Рівненщині з робочим візитом перебуває перший заступник Міністра юстиції України Гія Гецадзе. Він зустрічається з представниками влади, громадськістю та керівниками територіальних органів юстиції Рівненської області. Мова йде, зокрема про реформування органів юстиції. Гія Гецадзе говорить, що більшість повноважень будуть передані у регіони, а місцева юстиція зможе навіть клопотати про позбавлення ліцензії несумлінних нотаріусів. Окрім того, створять дві виконавчі служби - приватну та державну, і кожен зможе сам обирати, чиїми послугами скористатися. - Не існує ідеального закону, але у наших моделях судів ми повинні мінімізувати людський фактор, - зазначає Гія Гецадзе. - Окрім того, посадовцям з юстиції будуть суттєво збільшені заробітні плати. Коли людина прийде за довідкою, ніхто не буде брати хабар. Створять багато точок обслуговування. Будуть помилки, але ми їх не боїмося. Нам потрібні експерти.\nПід час прес-конференції посадовець запропонував рівненській активістці-адвокату працювати у місцевій юстиції та долучитися до децентралізації управління. Жінка одразу відмовилася.\nКлючові слова: Гія Гецадзе Юстиція 395 переглядів\nНа Міжнародний кінофестиваль у Рівному приїдуть режисери з усього світу У Рівному пробігли «Сильні духом - 2016» ЄВТУШОК Сергій Миколайович ГРЕЩУК Андрій Васильович Гороскоп на сьогодні


Are You Looking For Furnished Apart... by mydream realty 274 views\nEpc assignment 3 oral presentation by Lillian June 173 views\nClinical Case 6 by Venkata Subba Reddy 1191 views\nDiary industry by Crossprof.com 373 views\nFree zones by Crossprof.com 452 views\nЗвіт директора Шепетівської ЗОШ І-ІІІ ст. №3 за підсумками роботи у 2014-2015 н.р.\n1. 1 ЗВІТ ДИРЕКТОРАЗВІТ ДИРЕКТОРА ШЕПЕТІВСЬКОЇ ЗОШ І-ІІІ ст. №3ШЕПЕТІВСЬКОЇ ЗОШ І-ІІІ ст. №3 БАНКОВОЇ Л.О.БАНКОВОЇ Л.О. ПРО УПРАВЛІНСЬКУПРО УПРАВЛІНСЬКУ ДІЯЛЬНІСТЬ У 2014-2015 Н.Р.ДІЯЛЬНІСТЬ У 2014-2015 Н.Р.\n2. 2 Банкова Лідія Олександрівна –Банкова Лідія Олександрівна – директор Шепетівськоїдиректор Шепетівської ЗОШ І-ІІІ ст. №3ЗОШ І-ІІІ ст. №3 Хмельницької областіХмельницької області Спеціаліст вищої категорії,Спеціаліст вищої категорії, учитель-методист.учитель-методист. Педагогічний стаж – 33 роки,Педагогічний стаж – 33 роки, Стаж управлінської роботи –Стаж управлінської роботи – 25 років.25 років. На посаді директора – 14 років.На посаді директора – 14 років. Депутат міської радиДепутат міської ради 2-х скликань.2-х скликань.\n3. 3 Нормативна базаНормативна база • Конституція України (№ 254-К/96-Вр); • Закони України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», «Про охорону праці», «Про охорону дитинства» та ін.; • Положення про загальноосвітній навчальний заклад; • Типове положення про атестацію педагогічних працівників; Методичні рекомендації департаменту освіти і науки Хмельницької облдержадміністрації; • Статут школи; • Концепція розвитку школи; • Колективний договір; • Програма «Вчитель» • Комплексна міська програма навчання, виховання, підтримки та розвитку обдарованих учнів "Творча обдарованість" на 2010-2015 рр. м.Шепетівка • Концепція громадянського виховання; • Комплекс шкільних програм.\n4. 4 «Затверджую» Начальник управління освіти виконавчого комітету Шепетівської міської ради Обговорено та затверджено на засіданні Ради школи 30.08.2010 р. (протокол №1/1 від 30.08.2010 р.) Затверджено на педагогічній раді (протокол №1/1 від 30.08.2010 р.) КОНЦЕПЦІЯКОНЦЕПЦІЯ Шепетівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №3Шепетівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №3 на 2010-20на 2010-202020 рокироки ПРОГРАМА РОЗВИТКУПРОГРАМА РОЗВИТКУ Шепетівської загальноосвітньоїШепетівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №3школи І-ІІІ ст. №3 Хмельницької областіХмельницької області\n5. 5 Символіка школиСимволіка школи ГІМНГІМН ШКОЛИШКОЛИ Слова В.М.ЮськоваСлова В.М.Юськова Музика Л.І.ПолуденкоМузика Л.І.Полуденко Рідна школа – наш другий дімРідна школа – наш другий дім Нам навчатись й творити в німНам навчатись й творити в нім Школа в нас технологічна,Школа в нас технологічна, Щоб в житті були практичні.Щоб в житті були практичні. Приспів:Приспів: Ми – нове покоління, нова генераціяМи – нове покоління, нова генерація Станем в майбутньому гордістю націїСтанем в майбутньому гордістю нації Ти відкрила широку дорогуТи відкрила широку дорогу В науковий, цікавий світ.В науковий, цікавий світ. Де і радощі, і тривоги,Де і радощі, і тривоги, І де мрії високий політ.І де мрії високий політ. Приспів:Приспів: Ми – нове покоління, нова генераціяМи – нове покоління, нова генерація Станем в майбутньому гордістю націїСтанем в майбутньому гордістю нації ПРАПОР ШКОЛИПРАПОР ШКОЛИ\n6. 6 ЕМБЛЕМА ШКОЛИЕМБЛЕМА ШКОЛИ ПРАПОРИПРАПОРИ КЛАСІВКЛАСІВ\n7. 7 ЩОДЕННИКЩОДЕННИК САЙТ ШКОЛИСАЙТ ШКОЛИ ШКІЛЬНИЙШКІЛЬНИЙ МУЗЕЙМУЗЕЙ\n8. 8 Кадрове забезпеченняКадрове забезпечення • спеціаліст вищої категорії – 17,спеціаліст вищої категорії – 17, • спеціаліст першої категорії – 8,спеціаліст першої категорії – 8, • спеціаліст другої категорії – 5,спеціаліст другої категорії – 5, • спеціаліст – 3.спеціаліст – 3. Мають педагогічні звання:Мають педагогічні звання: • «старший учитель» – 9 ,«старший учитель» – 9 , • «учитель-методист» – 2 педагоги.«учитель-методист» – 2 педагоги.\n9. 9 ЗНО-2015ЗНО-2015 • Претенденти на нагородженняПретенденти на нагородження медалями – 100%медалями – 100% • Високий та достатній рівень – 50%Високий та достатній рівень – 50% • Середній рівень – 40%Середній рівень – 40% • Початковий рівень – 10%Початковий рівень – 10%\n10. 10 Особистісно-орієнтоване навчання\n13. 13 Методичний аудитМетодичний аудит\n14. 14 Методичний аудитМетодичний аудит\n15. 15 З досвіду роботи педагогів школи\n16. 16 Наші успіхиНаші успіхи\n17. Вчитель року-2015 17\n23. 23 Школа – територія здоров’я\n25. Для організованого початку 2015-2016 навчального року планується: • поточний ремонт всіх приміщеньпоточний ремонт всіх приміщень школи;школи; • Заміна дверей у бібліотеці, кабінетіЗаміна дверей у бібліотеці, кабінеті образотворчого мистецтва, кабінетуобразотворчого мистецтва, кабінету «Захист Вітчизни»;«Захист Вітчизни»; • капітальний ремонт даху.капітальний ремонт даху.\n26. 26 МОЇ МРІЇМОЇ МРІЇ • Щоб школа стала кращою, і дітиЩоб школа стала кращою, і діти прагнули до неї;прагнули до неї; • Завжди знаходити ключ доЗавжди знаходити ключ до розврозв’’язання шкільних проблем;язання шкільних проблем; • Щоб завжди була можливістьЩоб завжди була можливість для “польоту думки”;для “польоту думки”; • Щоб школа фінансуваласяЩоб школа фінансувалася на належному рівні.на належному рівні.


Саратовського авіа-бешкетника звинуватили в спробі викрадення літака - Redcat\nДодому Події Саратовського авіа-бешкетника звинуватили в спробі викрадення літака\nСлідчий комітет Росії пред’явив йому звинувачення в спробі викрадення авіалайнера.\nВідзначимо, що Сергій Кабалов в даний час оголошений у федеральний розшук, так як його місцезнаходження не відомо. За однією з версій він вже знаходиться в Росії, з іншого – продовжує відпочинок в Єгипті.\nНагадаємо, що 11 січня 2013 року пасажир в стані алкогольного сп’яніння влаштував дебош на борту лайнера А-320 російської авіакомпанії ” Когалимавіа (працює під брендом TUI), що летів з Москви на єгипетський курорт Хургада.\nПід час конфлікту Кабалов курив у салоні, а після прохання припинити таку поведінку напав на стюарда, зламав ніс пасажиру і намагався вломитися в кабіну екіпажу. Загалом, вів себе нахабно і на наполегливі прохання екіпажу припинити таке потворне поведінка не реагував.\nПопередня статтяАніматор, який намагався вбити дитину з Росії, засуджений на 11,5 років\nНаступна статтяТуроператор «Анекс-Тур» оцінив життя малюка в 600 000 рублів


Я благаю - відпусти. Топ-10 трансферів на вихід чемпіонату України | 19-27\nЯ благаю - відпусти. Топ-10 трансферів на вихід чемпіонату України\nДинамо Київ 2 Березня, 18:23 891\nРейтинг вихідних трансферів чемпіонату України від UA-Футбол.\nЧаси розквіту чемпіонату України минули. Настав період затишшя. Точніше, завмирання. Навіть гранди Ліги Парі-Матч не дозволяють собі здійснювати гучні придбання, не говорячи вже про більш скромні клуби. Та неспроможність заманювати якісних легіонерів – це лише одна сторона медалі. Інша – то спроможність втримувати в своєму складі уже наявних футболістів.\nЦя зима стала переломною для багатьох клубів та окремих футболістів. «Шахтар» втратив свою найбільшу зірку, «Зоря» загубила двох лідерів, «Дніпро» змушений був віддати ще двох футболістів, які кували успіх останніх років. Десять найгучніших трансферів на вихід українського чемпіонату – в рейтингу імені UA-Футболу.\n1. Алекс Тейшейра, 26 років. «Шахтар» –-> «Цсянзу Санті» (Китай). Трансфер. 50 мільйонів євро\nНасправді, сага з переходом Алекса Тейшейри тягнулась не надто довго. Ще влітку майже не було конкретних розмов про можливий відхід бразильця, і лише взимку історія набула конкретних рис. Інформаційний простір вибухнув звісткою про те, що Алексом цікавиться «Ліверпуль». Далі, протягом місяця, чи не щодня з'являлася інформація щодо ходу перемовин, позиції сторін, а також фінансової складової. І коли, здавалося, питання вирішилось на користь того, що Тейшейра залишається у «Шахтарі» до літа, в гру вступили багатенькі китайці. 50 мільйонів – і найяскравіша зірка «Шахтаря» відправилася підкорювати серця китайських вболівальників.\nЦей трансфер став можливий через бажання самого Тейшейри. А «гірники», власне, сильно й не протестували, адже рекордна як для України сума відступних компенсувала будь-які незручності.\n2. Євген Селезньов, 30 років. «Дніпро» –-> «Кубань» (Росія). Трансфер. Безкоштовно\n«Сент-Етьєн», «Галатасарай», «Спортінг»?.. Ні, краснодарська «Кубань». Вболівальники «Дніпра» готувалися до того, що зі своїм улюбленцем і найкращим бомбардиром команди доведеться розпрощатися. Але навряд чи розраховували на те, що відправиться Селезньов не до представника західної Європи, а до розташування аутсайдера чемпіонату Росії.\nІсторія з цим трансфером розвивалася дуже динамічно. Агент футболіста опрацював варіант з «Кубанню», Селезньов вирішив деталі переходу з власником «Дніпра», приміряв футболку «Кубані», а вже через пару днів дебютував за краснодарців. Мирон Маркевич при цьому був лише поставлений перед фактом.\nЦей перехід спричинив чималий резонанс у вболівальницьких колах. З улюбленця Селезньов для багатьох перетворився на вигнанця, але відповідь у Євгена одна: «Це моє життя».\n3. Денис Бойко, 27 років. «Дніпро» –-> «Бешикташ» (Туреччина). Трансфер. 3,5 мільйонів євро\n»Професіонали в керівництві, тренерському штабі, команді «Бешикташа» повністю віддають собі звіт в тому, що новачкові необхідний час на адаптацію, притирання до нового колективу, нових вимог тренерського штабу, час на вивчення елементарних слів, необхідних для підказок захисникам», - виправдовує футбольний агент, організатор переїзду Бойка до Туреччини, непотрапляння Дениса до основи «Бешикташа». Але трохи інші відомості доносяться до нас з турецької преси. Основний у «Бешикташі», як неодноразово вже зазначав у розмові з журналістами тренер «орлів» Шенол Гюнеш, ветеран Толга Зенгін. Бойка тренер теж цінує, але не поспішає рубати з плеча. І адаптація тут ні до чого.\nГюнеш – людина з твердим характером, про що свідчить хоча б його суперечка з президентом клубу щодо трансферу до китайського клубу захисника Ерсана Гюлюма. Тож даремно сподіватися на те, що Гюнеш прогнеться під тиском, спричиненим пресою через непотрапляння Бойка до основи «Бешикташа». Що б там не говорив Вадим Шаблій, перед очима факти: Бойко зіграв один матч за місяць, та й то в Кубку, та й то невдало.\n4. Артем Кравець, 26 років. «Динамо» –-> «Штутгарт» (Німеччина). Оренда. 500 тисяч євро\n»До мене прийшов Кравець і сказав, що йому надійшла пропозиція з Німеччини, а він хотів би частіше грати напередодні Євро-2016. Пізніше німецький клуб вийшов вже на нас, і я прямо сказав Артемові, що якщо конкуренції за місце в складі «Динамо» він надає перевагу конкуренції в «Штутгарті», я готовий його відпустити. Хоча цей вибір, як ви розумієте, і складний. Тут, слід розуміти, зійшлося бажання гравця, моя згода і думка головного тренера. Останнє було найважливішим: якби Ребров заперечував, Кравець не пішов би від нас при всьому бажанні. Але Сергій Станіславович розумів, що, швидше за все, не зможе дати йому стільки часу, щоб Артем опинився в найкращих кондиціях перед чемпіонатом Європи», - керівництво «Динамо» благородно вчинило по відношенню до свого футболіста.\nАле чи благородно – по відношенню до команди? Були три рівноцінні нападники в обоймі - залишився один. Мораєс випав через травму, новачок Яковенко, який теоретично також здатен зіграти на вістрі атаки, не готовий, тож на місяць «Динамо» залишилося лише з Теодорчиком. Саме тому, мабуть, Сергій Ребров й довірив вчора місце в основі молодому Роману Яремчуку. Але побачене навряд чи задовольнило тренера… Особливо, коли з Німеччини доносяться звістки про вдалу гру Кравця.\n5. Руслан Малиновський, 22 роки. «Шахтар» –-> «Генк» (Бельгія). Оренда\n«Зоря» не мала жодних важелів впливу в ситуації з Русланом Малиновським. Якби півзахисник збірної України не переїхав до Бельгії, то був би заявлений зараз за «Шахтар». Генеральний директор клубу відверто зізнався, що, наступи ясність з Тейшейрою трохи раніше, Малиновського повернули б до команди Мірчі Луческу. Влітку, власне, все й стане на свої місця.\nДля Юрія Вернидуба втрата Малиновського не стала ударом. Тренер звик працювати в умовах, коли його найкращих підопічних кожного трансферного вікна висмикують більш статусні клуби. А Малиновському, судячи з його останніх матчів за луганську команду, дійсно потрібне було перезавантаження і зміна обстановки.\n6. Андрій Пилявський, 27 років. «Зоря» –-> «Рубін» (Росія). Трансфер\nПерехід до «Зорі» став поворотним моментом у кар’єрі Андрія Пилявського. Зі складу луганської команди центральний захисник почав стабільно викликатися до лав національної збірної України, а також привернув до себе увагу грандів вітчизняного футболу. Та в той час, коли «Динамо» та «Шахтар» лише прощупували ґрунт, «Рубін» вийшов на футболіста з конкретною пропозицією.\nЧемпіонат Росії здався Пилявському кроком вперед, тож з відповіддю казанцям українець не зволікав. «Зоря» втратила чергового лідера, чемпіонат України – добротного футболіста, але життя на тому не закінчується.\n7. Юнес Беланда, 25 років. «Динамо» –-> «Шальке» (Німеччина). Оренда з правом викупу. 2 мільйона євро\nЮнес Беланда – висококласний футболіст, але лише тоді, коли бажає викладатися на полі. Починав у «Динамо» екс-лідер французького «Монпельє» дуже й дуже непогано, але в подальшому з кожним днем бажання Юнеса сумлінно відпрацьовувати свій контракт зменшувалося. Тож трансфер на вихід був необхідною мірою для обох сторін.\n«Динамо» вдало прилаштувало марокканця, отримавши за його піврічну оренду два мільйона євро, а Беланда отримав новий стимул. За короткий час перебування в «Шальке» Юнес зумів здобути авторитет партнерів та повагу вболівальників. Продовжить в тому ж дусі - значить, напрацює на повноцінний контракт з «кнаппенами».\n8. Санжар Турсунов, 29 років. «Ворскла» –-> «Умм-Салаль» (Катар). Трансфер\nВід «Умм-Салалю» Санжару Турсунову надійшла пропозиція, від якої він не зміг відмовитися. У «Ворсклі» узбек мав стабільне місце в основному складі, повагу партнерів і перспективи виступу у єврокубках. Але цих факторів виявилося недостатньо для того, аби встояти перед спокусою катарськими грошима.\nТа Василь Сачко в паніку не впадає. Знайшов себе у «Ворсклі» Младен Бартуловіч, повернувся до Полтави Павло Ребенок, тож втрата Турсунова болісною стати не повинна.\n9. Флорентін Матей, 22 роки. «Волинь» –-> «Рієка» (Хорватія). Трансфер\nСвого часу Флорентін Матей міг опинитися у «Дніпрі», але з відмовою пройти перегляд румун перекреслив свої перспективи потрапляння до дніпропетровської команди. Надходили звістки щодо зацікавленості в послугах Матея «Шахтаря», але з площини чуток ці звістки так і не вийшли. Тож Флорентін, якого «Волинь» уже не могла втримати у своєму складі ніякими методами, працевлаштувався у Хорватії. З врахуванням віку Матея - йому лише 22 - а також вміння хорватських клубів продавати до статусних європейських клубів своїх вихованців, «Рієка» може стати для Флорентіна трампліном у світ великого футболу.\n10. Владислав Кулач, 22 роки. «Шахтар» –-> «Ескішехірспор» (Туреччина). Оренда\nНавіть революція у складі «Шахтаря» не відкриває перед Владиславом Кулачем перспектив потрапляння до основної обойми «гірників». Після орендних відряджень до «Іллічівця», «Металурга» (З) та «Сталі», Владислав відправився закордон. «Ескишехірспор» – не гранд турецького футболу, але досвід виступу в закордонному чемпіонаті може стати для молодого гравця плацдармом для підкорення нових вершин.\nПрезидент «Реала»: «Ми втратили 8 мільярдів, а Чеферін підвищує собі зарплату. Футбол вмирає»\nЧетверо динамовцев и неожиданный швед. Кого на Евро-2020 снабдила кадрами УПЛ\nСК «Днепр-1» пригласил полузащитника «Динамо»\nЯрмоленко стал главной трансферной целью новоизбранного президента «Галатасарая»\n«Я, як капітан команди, скажу все прямо в очі»: Пятов озвучив свою версію слабкого виступу України у групі Євро\nПалкин: «38 миллионов евро на трансферы? «Шахтер» хочет заявить о себе в Европе»\nЯрмоленко потрапив до символічної команди групового етапу Євро-2020\n«Как в «Динамо» ему скажут...». В «Ворскле» рассказали о возможном возвращении Цитаишвили\nАртем Франков - об уходе Клейтона: «Была без радости любовь, разлука будет без печали»\nАртем Шабанов: «Луческу дивитиметься, хто буде потрібен йому в команді. Це все буде видно на першому зборі»\nТрое динамовцев тренируются с «Черноморцем»


Давай танцюй! 2019 - ексклюзивне інтерв'ю з режисером фільму Олександром Березанем | СЬОГОДНІ\nРежисер фільму "Давай, танцюй!": "Якщо я горю ідеєю, я збираю таку команду, яка тільки роздмухає цей вогонь"\nРежисер першого українського танцювального екшену поділився секретами створення якісного кіно\n19 березня, 08:50\n19 березня пройде прем'єра нового українського фільму "Давай, танцюй!". Варто відзначити, що це перший український танцювальний молодіжний екшен, зйомки якого почалися в 2015 році, робота над музикою ще раніше, а прем'єра у всіх кінотеатрах країни відбудеться вже 21 березня 2019 року. Режисер першого українського танцювального екшену Олександр Березань поділився секретами створення якісного українського кіно.\n- Пане Олександре, як прийшла ідея зняти саме стрілялки?\n- Я люблю екшн, це мій жанр. Плюс, це елемент творчості – кожна людина по своєму бачить. Плюс, щодо драматургії, я намагався загнати нашого героя в таку драматичну ситуацію, з якої йому складно буде вибиратися. І це дуже сприяло створенню екшн-сцен.\n- Все задумане вдалося реалізувати на майданчику? Не було сцен, написаних на папері, що не вийшло здійснити команді?\n- Я намагаюся не працювати з вогнегасниками! Якщо я горю ідеєю, я збираю таку команду, яка тільки розпалить цей вогонь, і реалізує все придумане в найкращому образі. Я працюю з постановником трюків Дмитром Рудим вже не перший проект. Діма – яскрава протилежність цій людині-вогнегаснику. Я пропоную ідею, а він її ще до-придумує. І виходить дуже здорово.\n- Чи були ще гравці Вашої команди, які робили екстра-зусилля для досягнення результату?\n- Кожен робив свій внесок. Але дуже складна і небезпечна робота дісталася в тому числі оператору Микиті Кузьменку. Було кілька сцен, коли я дійсно за нього переживав. Наприклад, сцену з пробіжкою головного героя на рухомій фурі оператор теж знімав на цій же фурі, що рухається. Ще була одна сцена, яку оператор знімав з даху атріум висотою близько 20 метрів, з якої можна було легко впасти.\n- З чим стикалися вперше?\n- Та практично з усім! Наприклад, декорація клубу, в якому знімалися танцювальні сцени! Такого ще не робили в Україні! Величезний клуб, побудований в стилістиці апокаліпсису. Він єдиний і неповторний у своєму роді. Я розумів, що ми будемо знімати кругові панорами на 360 градусів, тому в клубі завжди знімали відразу всі сторони. Масовка постійно перебувала на майданчику в повному складі – мінімум 200 людей! Це було непросто!\n- Були складнощі в зйомці танців?\n- Були свої відкриття! Ми навіть побудували спеціальне пристосування для подібних зйомок! Назвали його таблетка. Танцівник заходив на неї і на величезній швидкості камера рухалася навколо цієї таблетки, за рахунок чого ми з оператором Микитою Кузьменком отримали шикарні кадри танців! Це була наша особиста розробка з оператором.\n- Як вдалося об'єднати два жанри: танцювальний фільм та стрілялки?\n- Гармонійно. Ми деякі сцени бійок навіть вирішили за допомогою танцю. Це вийшло реалізувати завдяки тому, що постановник трюків Діма Рудий за плечима мав танцювальне минуле. Він відчував, як це зробити, і у нас вийшло.\n- В одному з епізодів знімався навіть крокодил! Де Ви його знайшли, і як проходив його знімальний день?\n- Це був непростий епізод. Ми знайшли крокодила в одному з приватних міні-зоопарків Києва. Але в день зйомки його ніяк не могли зловити і привезти на майданчик. Слава Богу, привезли. Це була найшвидша зйомка з тваринами в моєму житті. Ми зняли крокодила за годину з моменту приїзду на майданчик. З урахуванням транспортування.\nила в одном из частных мини-зоопарков Киева. Но в день съемки его никак не могли словить и привезти на площадку. Слава Богу, привезли. Это была самая быстрая съемка с животными в моей жизни. Мы сняли крокодила за час с момента приезда на площадку. С учетом транспортировки.\n- У чому полягала складність?\n- Крокодил від переїзду і стресу відмовився рухатися в кадрі. А в самій сцені мені потрібно було, щоб він рухався і відкривав пащу. Ми його підгодовували і він все відіграв. Але крокодила не можна було пускати в воду – тому що він там знаходить великі сили і потім складно зловити. А в кінці зйомки він таки стрибнув у воду. Це було екстремально і смішно одночасно. Складно по-своєму все. Якісне кіно в принципі знімати складно. Але, повірте, результат вартий того.\nНагадаємо, в українських кінотеатрах з 21 березня можна буде подивитися п'ять нових прем'єр: український танцювальний фільм, комедію, драматичний трилер, голлівудський блокбастер і німецький сімейний фільм.\nРуйнівна битва монстрів: з'явився трейлер блокбастера "Ґодзілла 2" В Индии снимут ремейк культового фильма "Форрест Гамп" Страстная любовь и поиски себя в новом украинском молодежном фильме "Сквот32"\nпрем'єра фільм Давай танцуй\nПожежа в Соборі Паризької Богоматері: хто пожертвує гроші на реконструкцію\nКінь, собаки і меблі: що відсудила Ембер Херд у Джонні Деппа\nІрина Горова відверто розповіла про стосунки з Потапом\nГороскоп на сьогодні: Скорпіонам варто скористатися порадою друга, а Дівам – більше фантазувати\nТОП-5 кращих бюджетних смартфонів весни\n16 квітня: яке сьогодні свято, прикмети і чого не можна робити\nКуди поїхати на великодні вихідні в Україні: кращі тури\nГороскоп на сьогодні: Ракам важливо проявити терпіння, а Дівам – поберегти сили\nПочти близнецы: 7 звездных пар, в которых муж и жена похожи