Вконтакте надала можливість імпортувати записи з Twitter - Korrespondent.net\nВконтакте надала можливість імпортувати записи з Twitter\n17 травня 2011, 15:21\nСоціальна мережа Вконтакте надала своїм користувачам можливість імпортувати на свою сторінку записи з сервісу мікроблогів Twitter, повідомляють РИА Новости.\nВідтепер записи з Twitter зможуть з'являтися на стіні користувача - у спеціальному розділі на його сторінці в соціальній мережі, призначеному для розміщення публічних повідомлень. Раніше Вконтакте налагодила експорт повідомлень з соцмережі в аккаунт на Twitter.\nКористувачі ВКонтакте також зможуть скористатися системою так званих хештегів Twitter - спеціальних міток, за допомогою яких автори об'єднують повідомлення по одній темі. Щоб використовувати хештег, необхідно написати слово чи словосполучення на латиниці, поставивши перед ним символ # (решітка).\nПісля публікації поста при натисканні на хештег користувач зможе побачити всі повідомлення зі стін, а також коментарі до них, у яких вживалося це слово. За словами керівника прес-служби Вконтакте Владислава Циплухіна, система хештегів дозволить зробити пошук інформації по цікавій темі на сторінках соціальної мережі простішим. "Ми також розглядаємо можливість створювати хештеги російською мовою і ввести спеціальний розділ, в якому будуть публікуватися найпопулярніші теми (тренди). Проте чи буде цей розділ запущений, поки точно не можу сказати", - пояснив Циплухін.\nВін додав, що, можливо, тренди замінять запущений в листопаді 2010 року, але нещодавно закритий через реорганізацію сайту рейтинг постів користувачів у мікроблогах.\nСоціальна мережа Вконтакте - найбільша в рунеті, у ній зареєстровані понад 96 мільйонів користувачів.\nНагадаємо, на початку квітня популярний сервіс блогів LiveJournal інтегрувався з соціальною мережею Вконтакте.


Ось найбільш і найменш надійні автомобілі за даними журналу Consumer Reports - Autounited\nДодому Авто новини Ось найбільш і найменш надійні автомобілі за даними журналу Consumer Reports\nТоп надійних і Топ ненадійних машин: рейтинг 2019 року.\nНезважаючи на те, що багато покупців віддають перевагу новітнім технологіям при купівлі нового автомобіля, надійність повинна залишатися ключовим фактором завжди. Але який автомобіль купити?\nНасправді зробити вибір за одним тільки рейтингами надійності неможливо, та й неправильно. Для цього як мінімум потрібно вивчити користувальницькі відгуки про володіння машиною, думку майстрів, а також порівняти витрати на володіння авто зі своїми доходами. Але тим не менше ми все-таки рекомендуємо прислухатися до думки різних рейтингів надійності, які щорічно публікують автожурналом, агентства і компанії.\nНаприклад, нещодавно журнал Consumer Reports опублікував свій новий рейтинг надійності та якості 2019 року, який показав які автомобілі стоять брати, а які краще обходити стороною.\nОтже, ось рейтинг надійних автомобілів, заснований на відгуках власників нових автомобілів, а також не особистих тестах нових машин журналом Consumer Reports:\nАвтомобілі 2019 року, яких не варто бояться\nЯк зазвичай, Toyota займає кілька місць у рейтингу CS. Правда це стало можливим тільки моделлю Prius. Раніше включений в список мінівен Sienna вибув з рейтингу, так як його змістила Kia Sedona. Також під впали в рейтингу автомобілі Mazda CX-5 і Mazda 6. Тим не менш входження в підсумковий рейтинг Consumer Reports означає багато чого. Ці автомобілі, як і раніше, більш надійні, ніж велика частина автомобілів, що вивчаються фахівцями Consumer Reports.\nСправжній сенсацією для автовиробників став Lincoln Continental, який потрапив у рейтинг на друге місце. Це великий сюрприз, особливо з урахуванням того, що ці автомобілі ніхто не купує навіть у США (за даними GoodCarBadCar компанія Lincoln продала в США в 2018 році менше 9000 моделей Continental.\nТепер про поганих новинах: якщо ви використовуєте дані про надійність звітів споживачів, щоб визначити, яких автомобілів слід уникати, то не Порадимо зв’язуватися з автомобілями, які виробляє компанія General Motors. І ось чому:\nАвтомобілі 2019 року, яких не варто купувати\nПоловина цього списку самих ненадійних машин за версією Consumer Reports автомобілі автоконцерну General Motors (більшість Cadillac).\nJaguar і Alfa-Romeo ймовірно, не здивують занадто багатьох споживачів, так як про їх ненадійності вже давно складають легенди. А ось потрапляння Volkswagen Atlas до списку неблагонадійних машин дивує. Цей популярний у багатьох країнах світу автомобіль, потрапивши в десятку ненадійних автомобілів по версії CS, може потерпіти в цьому році уповільнення продажів. Вся справа в тому, що до рейтингу Consumer Reports прислухаються у багатьох країнах світу, так як він реально заснований на відгуках автовласників.\nПравда варто звернути увагу, що потрапляння в антирейтинг того чи іншого автомобіля ще не означає, що ця машина підведе вас прямо по серед пустельного шосе.\nВся справа в тому, що у рейтинг також потрапляють відгуки про автомобілі, які не тільки набувають у власність, але оформлюються в оренду. А як ставляться водії до орендних авто ми знаємо.\nТак, звичайно, в будь-якому разі потрапляння в рейтинг ненадійних автомобілів засноване не на порожньому місці.\nТим не менш ви повинні розуміти, що всі рейтинги не відображають повну і реальну картину того чи іншого автомобілю. Так що приймати рішення про покупки автомобіля необхідно тільки при комплексному виважене рішення.\nЩоб побачити повну інформацію про кожному звіті завітайте на офіційний сайт Consumer Reports.\nпопередня статтяНайкрасивіші дівчата-моделі бренду напоїв «Monster»: тут є на кого подивитися\nнаступна статтяЧому сучасні назви систем на автомобілях плутають водіїв?\nА роки летять … 25 старих сімейних фото, що переносять назад...


Кукурудзяні пластівці в меню гурмана: від десертів до м'ясних страв - Zolote Zerno\nЯк ми зазвичай використовуємо кукурудзяні пластівці? Заливаємо їх молоком або йогуртом та їмо. Іноді любимо похрумтіти цими смаколиками просто так, без додавання будь-яких інгредієнтів. Але рано чи пізно одноманітність набридає. А продукт все ж таки улюблений і корисний. Та й приготування особливого не вимагає. Що ж робити?\nПрийшов час відкрити для себе нові варіанти страв з кукурудзяними пластівцями! Йдемо від простого до складного.\nХочете урізноманітнити свій сніданок? Зробіть десерт парфе в красивому широкому келиху.\nПерший шар — пластівці з улюбленим йогуртом.\nДругий — кукурудзяні кульки з какао або шматочки чи навіть стружка шоколаду.\nТретій — шматочки вашого улюбленого фрукта, наприклад, банана, ківі, полуниці.\nЗверху все заливаєте знову йогуртом. Такий десерт смачний, корисний і красиво виглядає.\nПолюбляєте оладки? Додайте до них кукурудзяні пластівці! Рецепт — простіше не буває! Печете оладки, намазуєте їх улюбленим варенням, зверху посипати пластівцями. Якщо пластівці занадто великі — подрібнюєте в ступці або блендері. Можна зробити млинці в кілька шарів, використовуючи декілька видів варення та кукурудзяних хрустиків з різними смаками.\nКукурудзяні пластівці можна додавати до морозива. Солодкий десерт з хрусткою присипкою напевно сподобається багатьом. Відмінний варіант — кульки з солоною карамеллю. Таке незвичайне поєднання смаків зараз в тренді, подібні кульки використовують у багатьох кафе і ресторанах для прикрашання морозива та інших солодких десертів.\nЦікавий варіант для пікніка або вечірки — зефір в кукурудзяних пластівцях. Вам знадобляться шпажки та дві миски. Наколюєте зефір на шпажку, занурюєте його спочатку в миску з розтопленим шоколадом, а потім — в миску з пластівцями. Хрустка солодка смакота готова!\nДеякі використовують кукурудзяні пластівці як панірування при запіканні м’яса. Також вони підійдуть, якщо ви хочете зробити сирні палички або кульки. Тепер знадобляться 3 миски. У першій — борошно з сіллю, перцем і спеціями за смаком, в другій — збиті яйця, в третій — подрібнені в крихту пластівці. Для створення сирних паличок або кульок можна використовувати моцарелу або сулугуні. Обвалюєте паличку або кульку в борошні, потім — в яйці, а після — в кукурудзяній крихті. Струшуєте зайве і знову занурюєте спочатку в яйце, а потім — в пластівці. Викладаєте заготовки на деко і випікаєте в духовцы 5-7 хвилин при 200 градусах. Відмінна закуска до пива і не тільки готова!\nГотується м’ясна або овочева запіканка — використовуйте кукурудзяні пластівці для верхнього шару. В цьому випадку краще вибрати пластівці без смакових добавок і навіть неглазуровані, щоб додати страві хрусту, але не перебити її смак.\nВідмінним варіантом для вечері або сніданку буде сирна запіканка з кукурудзяними пластівцями і ягодами. Вам знадобляться:\n50 г ягід (журавлина, смородина, чорниця і т. ін.);\nТож почнемо. Змішуємо і подрібнюємо в блендері сир, цедру цитруса і яйце. Додаємо до отриманої маси цукор і розм’якшене масло. Тепер акуратно вмішуємо кукурудзяні пластівці та ягоди. Один нюанс: ягоди краще брати з щільною шкіркою, щоб вони зберегли свою форму при випіканні. Форму для запікання застилаємо пергаментом і викладаємо в неї отриману суміш. Ставимо в розігріту духовку і при температурі 180-200 градусів випікаємо приблизно 30-40 хвилин. Запіканку можна їсти і гарячою, і холодною.\nПриємного вам апетиту і нових кулінарних вражень!


Традиційні систематичні групи » Українські реферати\nТрадиційні систематичні групи\nНижче наводяться короткі характеристики груп, які традиційно вважалися рослинами і до цих пір часто (але помилково) що відносяться до цього царства, незважаючи на зміни в офіційній класифікації.\nЗелені водорості. Ця група (3700 видів) представлена в основному дрібними водними формами - одноклітинними, багатоклітинними або колоніальними. У багатьох видів хлоропласти представлені дрібними дисковидні тільцями, як і у судинних рослин; в інших випадках вони великі, нечисленні (іноді один на клітину) і виглядають під мікроскопом складними, нерідко дуже красивими структурами. Деякі одноклітинні види схожі на евглену (Euglena), але мають не один, а два джгутики. Вони у великій кількості містяться в планктоні. Нерухомі види часто утворюють зелений наліт на стінах, стовпах та стовбурах дерев. Колонії бувають у формі пластин, порожнистих сфер, простих або гіллястих ниток. Багато хто з них наближаються до багатоклітинних організмів: у них строго певна структура, зв'язки між клітинами постійні, і одні клітини диференціюються з інших. Найбільша зелена водорість - що мешкає в море Ulva (морський салат). Її світло-зелені листоподібні пластини прикріплюються до каменів в приливно-відливної зоні. Деякі види містять не тільки хлорофіл, але й інші пігменти; так, іноді спостерігається в горах феномен «червоного снігу» пов'язаний з масовим розмноженням мікроскопічною зеленої водорості, яка містить червоний пігмент.\nСпособи розмноження зелених водоростей різні. Багато видів утворюють свободноплавающіе клітини (зооспори), які після расселітельного періоду розвиваються в вегетативне слоевище. Більшість видів формує також статеві клітини (гамети), причому іноді спостерігається регулярне чергування спорових і статевого поколінь, особи яких можуть зовні не відрізнятися один від одного. У деяких видів зливаються гамети морфологічно однакові (ізогамія), але у більшості вони діляться на жіночі і чоловічі, як у рослин і тварин. Навіть при зовнішньому подібність гамет між ними часто існують фізіологічні відмінності, так що злиття можливо тільки між гамети двох статевих типів. Певний крок вперед представляє диференціація гамет на більш великі і більш дрібні (гетерогамія). В одних видів і чоловічі і жіночі гамети виділяються у воду, де вільно плавають до випадкової зустрічі і злиття. В інших випадках рухома тільки чоловіче гамета, а жіноча оточена особливою оболонкою, через яку проникає сперматозоїд (оогамія). У ряду видів гамети взагалі не утворюються, а при статевому процесі вміст однієї вегетативної клітини перетікає в іншу за що формується в ході цього процесу трубці (кон'югація).\nхарові (Лучице). Це багатоклітинні прямостоячі водні організми, що складаються з центрального стрижня ( «стебла») з вузлами, від яких відходять колотівками бічних виростів. Судинної системи у харових немає, але клітини їх неоднакові: деякі витягнуті, багатоядерні, інші дрібні, одноядерні. Зростання верхівковий, як у рослин. Процес розмноження включає злиття неоднакових гамет, які утворюються, на відміну від гамет всіх інших водоростей, всередині особливих багатоклітинних структур. Ця ознака - головна відмінність харових від зелених водоростей, з якими вони пов'язані багатьма особливостями і навіть проміжними формами. Недавні дослідження ДНК дозволяють з великою підставою припускати, що харові - предки наземних рослин. У деяких з них виявлені такі ж особливості мітотичного клітинного ділення і будови джгутиків, як і в деяких наземних рослин, хоча інші ближче в цьому відношенні до зелених водоростей.\nБурі водорості. Це багатоклітинні, головним чином морські організми. Часто їх можна зустріти прикріпленими до каменів в приливно-відливної зоні щодо холодних морів. Деякі види мелковетвістие, багато - великі, шкірясті на дотик, зовні розділені на частини, що нагадують стебла та листя. Саме такі великі водорості, які відносяться до групи ламінарієвих, у ряді країн збирають і використовують як добриво або як джерело йоду, який вони поглинають з морської води; багато видів використовуються в їжу, особливо на Далекому Сході. Деякі бурі водорості відриваються від субстрату і вільно плавають; по назвою одного з таких пологів - саргассума - названо Саргасове море. У багатьох видів клітини оточені слизовим чохлом. У великих видів іноді спостерігається чергування поколінь, що нагадує даний процес у папоротей. При цьому покоління, представлене великими слоевище, утворює свободноплавающіе спори; з них розвиваються схожі на крихітні рослинки, практично непомітні організми - статеве покоління, що виробляє гамети; в результаті злиття гамет знову виростає велика водорість першого типу. Широко поширений рід Fucus розмножується тільки гамети, причому на клітинному рівні його життєвий цикл дуже близький до типовим для квіткових рослин і вищих тварин: його гаплоїдний (з одинарним набором хромосом) фаза зведена до мінімуму. Деякі ламінарієвих утворюють стеблевідную частину завдовжки більше 30 м, переходить у листоподібні структури з повітряними бульбашками, які підтримують їх у товщі води. У всіх бурих водоростей є, крім хлорофілу, ще й особливий бурий пігмент. Результати дослідження нуклеотидних послідовностей ДНК наводять на думку, що бурі водорості близькі до жовто-зеленим, що входять до тип Chrysophyta. Якщо ці дані знайдуть остаточне підтвердження, бурі водорості можна буде розглядати, за аналогією з жовто-зеленими, як один з класів цього типу.\nЧервоні водорості (багрянкі). До цього типу відносяться 2500 видів багатоклітинних, переважно морських форм середнього розміру, особливо рясні в тропіках, де вони часто ростуть на великих глибинах. Деякі види мешкають в прісних водах і в сирій грунті. Багато багрянкі утворюють тонковетвістие витончені «Кущики», інші мають вигляд тонких пластин з звивистими краями. Пігменти, маскуючі зелений колір хлорофілу, надають слоевище різне забарвлення - від блідо-рожевого до коричневого, синюватою і майже чорною. Ймовірно, ці пігменти сприяють фотосинтезу, поглинаючи той слабкий світло, яке проникає на великі глибини.\nКлітини багрянок оточені слизовим чохлом. У деяких видів вони диференційовані на подовжені центральні і фотосинтезуючі зовнішні. Центральні клітини функціонально порівнянні з провідними елементами рослин; деякі червоні водорості, подібно судинних рослин, мають верхівковий ріст. І суперечки і гамети (хоча чоловічі і виділяються у воду) позбавлені джгутиків і здатні лише пасивно дрейфувати. Відомо кілька типів життєвих циклів багрянок, причому деякі з них дуже складні. У процесі розмноження чоловічих гамет прикріплюється до волосовидний виросту жіночого, в якому утворюється отвір. Ядро чоловічої клітини переходить в основу жіночої і зливається там з жіночим ядром. У випадку відносно простого життєвого циклу з зиготи утворюються спори, що дають початок новому статевому поколінню. Більш складні цикли включають чергування поколінь. При цьому ядро зиготи може мігрувати в іншу клітину, навколо якої поступово формується особливого роду оболонка. Потім утворюються нитки, що несуть суперечки. Ці суперечки відокремлюються і дають початок поколінню, розмножуватися не статевим шляхом, а суперечками іншого типу ( «вегетативними»); з цих суперечка розвиваються статеві особи, і цикл повторюється. При такому чергуванні поколінь особи, що розрізняються за способом розмноження, можуть бути зовні однаковими, але частіше бувають настільки різними, що два покоління одного виду іноді описувалися як самостійні таксони.\nБагрянкі широко використовуються людиною. З деяких їх видів отримують вуглевод агар, на якому вирощують мікроорганізми в лабораторіях. Складні вуглеводи, що видобуваються з інших видів, що застосовуються як згущувачі в харчовій промисловості (наприклад, при виробництві морозива) і в косметиці. Багато багрянкі вважаються в Японії делікатесом.\nЗолотисті водорості. Цей тип ділиться на три класи - діатомові (Bacillariophyceae), власне золотисті (Chrysophyceae) і жовто-зелені (Xanthophyceae) водорості. Деякі фахівці схильні вважати два останні класу самостійними типами - Bacillariophyta і Xanthophyta.\nВласне золотисті і діатомові водорості (діатомеї), очевидно, ближче один до одного, ніж до жовто-зелених водоростей, а останні, схоже, пов'язані родинними зв'язками з бурими; як зазначалося вище, бурі водорості можуть бути згодом визнані одним з класів типу Chrysophyta.\nБагато біологи відзначали, що деякі водні гриби (Oomycota і Hyphochytridiomycota) своїм вегетативним міцелієм і репродуктивними структурами нагадують жовто-зелені водорості порядку вошеріевих (Vaucheriales). Крім того, основним компонентом їх клітинної стінки, як у водоростей, є целюлоза, а не хітин. На близькість названих груп вказують також результати аналізу ДНК і рибосомного РНК (pРНК). Відзначимо, що у всіх інших грибів (за винятком слизовики, яких, втім, зараз грибами вже не вважають і відносять до царства протистов) клітинна стінка складається в основному з хітину. Присутність складного вуглеводу хітину замість целюлози - ознака, що зближає «справжні» гриби з тваринами; на тісні родинні зв'язки цих двох царств вказує та порівняльний аналіз pРНК.\nМоховидні. Це дрібні рослини без провідних тканин; багато хто з них мають просто влаштованими «стеблами» і «листям» (строго кажучи, так можна називати органи тільки судинних видів). Представники класу листостеблових, або просто мохів (Musci), ростуть у самих різних умовах середовища (їх 14 000 видів). Стебло у них прямостоячий або стелиться, а лісторасположеніе спіральне. Печеночнікі (клас Hepaticae, 8500 видів) відрізняються від мохів сплощеним тілом, у якого чітко помітні верхня і нижня сторони. Вони можуть виглядати як лопатеві пластини без ознак листя або як облистнені пагони. Зустрічаються печеночнікі переважно в сирих місцях.\nМохи, хоча і рідко досягають більш 10 см у висоту, широко поширені в природі. Багато їх види здатні витримувати екстремальні температури і висихання. Багатий видами рід Sphagnum особливо характерний для торф'яних боліт. У його листках є порожнини, накопичують воду, у зв'язку з чим ці рослини використовують як вологопоглинаючий матеріал. Відмерлі їх залишки - основний компонент торфу. Слід зазначити, що слово «мох» входить до неофіційні назви деяких рослин, до цього відділу не відносяться; так, «оленячий мох» -- це лишайник, «ірландський мох» - червона водорість, «Луїзіанської мох» -- Квітковий вид. Мохами в просторіччі часто називають і різні покритонасінні рослини, розводяться в акваріумах.\nПеченочнікі більшою мірою залежать від вологи. У облистяний форм (порядок Jungermaniales) статеві екземпляри зовні схожі на листостеблових мохи, однак спорові покоління влаштовано простіше і більше непоказно на вигляд. Представники порядку Marchantiales виглядають як притиснуті до субстрату плоскі пластини з нерівним краєм, хоча внутрішню будову їх буває досить складним. Антоцеротовие (порядок Anthocerotales) відрізняються від інших печеночніков способом формування своїх статевих органів (Антеридій і Архегоній), будовою і типом росту спорових покоління, а також присутністю в клітинах одного-єдиного хлоропласта. Деякі вважають, що таких особливостей достатньо для виділення цих рослин в особливий клас Моховидних, а ряд ботаніків схильний розглядати листостеблових мохи і печеночнікі як самостійні відділи. Проте дослідження хлоропластной ДНК показують, що всі Моховидні, хоча і розрізняються порядком розташування в ній генів, об'єднані між собою родинними зв'язками. Це дуже своєрідна група, не пов'язана будь-якими перехідними формами з іншими відділами рослин.\nПсілотовідние. До цього відділу належать всього два сучасні роду рідко зустрічаються тропічних рослин з прямостоячими гілкуюються стеблами, які відходять від горизонтальної підземної частини, схожою на кореневище. Проте справжніх коренів у псілотовідних немає. У стеблі знаходиться провідна система, що складається з ксілеми і флоеми: за ксілеме рухається вода з розчиненими в ній солями, а флоема служить для транспорту органічних поживних речовин. Ці тканини властиві й всім іншим судинним рослинам. Однак у псілотовідних ні флоема, ні ксілема не заходять в їх листоподібні придатки, від чого ці придатки і не вважаються справжніми листям. Утворені на гілочках спори проростають у циліндричне зелене освіта, що нагадує підземний стебло батьківської рослини, але що містить в кращому випадку зачатки судинних тканин. Цей «заросток» утворює гамети, в Архегоній гамети зливаються, і з зиготи знову розвивається прямостоячі спорові покоління.\nПсілотовідние дуже важливі для розуміння еволюції рослин. Деякі ботаніки вважають, що вони були першими судинними рослинами. Однак, судячи з результатів аналізу хлоропластной ДНК, вони близькі до папоротям і є їх вельми спеціалізованої групою. Ті ж дані говорять про те, що найбільш примітивними серед нинішніх судинних рослин є Плауноподібні, які до того ж тісніше інших груп зв'язані на молекулярному рівні з несосудістимі Моховидними.\nПлауноподібні. Це судинні рослини з прямостоячими (у більшості видів) або пагонами стеблами, вкритими дрібними листочками. Багато видів утворюють спори в шишковидної структурах - стробілах. Плауни звичними у північних лісах, але широко представлені і в тропіках. У полушніка, або Шильников (рід Isoetes) довгі вузькі листи відходять від укоріненого в мулі укороченого стебла. Вся рослина часто повністю заглиблені в дрібну воду. Спори у нього утворюються в порожнинах у підстави листя. Плауноподібні схожі з папороттю по життєвому циклу, але відрізняються від них, по-перше, дрібними розмірами листя, в якому, втім, містяться проводять тканини (жилка), а по-друге, присутністю у чоловічої гамети (сперматозоїда) всього двох джгутиків (у папоротніковідних їх багато). Останній ознака зближує їх з мохами і печеночнікамі. У багатьох видів спороносні листя формуються тільки на кінцях спеціалізованих пагонів, відрізняються від вегетативних листя і зібрані в довгі вузькі стробіли. З суперечка розвиваються утворюють гамети рослини - заросткі, зазвичай представляють собою компактні підземні структури. У роду Selaginella, розповсюдженого головним чином у тропіках, суперечки розрізняються за розміром і дають заросткі двох типів - чоловічі та жіночі. Виявлено багато близьких до Плауноподібні копалин форм. Деякі з них були великими деревами з дихотомічний розгалуженими стовбурами, покритими лускоподібний листочками; кілька таких видів розмножувалися справжніми насінням.\nХвощеподібні. Це майже вимерла група, представлена в сучасній флорі єдиним родом хвощ (Equisetum). Його прямостоячі стебла відходять від підземних кореневищ; на тих і інших через певні інтервали видно чітко виражені вузли. На кореневище від вузлів відходять корені, а на надземному стеблі - розетки лускоподібний листя і у багатьох видів - колотівками бічних гілочок. Ці гілочки з'являються не з пазух листя, як у всіх інших судинних рослин, а безпосередньо під ними. Стебла зі складною системою судинних тканин зелені, фотосинтезуючі. Вони просякнуті кремнеземом і раніше використовувалися як наждак. Спори утворюються на верхівці стебла в компактних стробілах; у деяких видів для цього розвивається особливий спороносні стебло, позбавлений хлорофілу. Спори проростають у статеві заросткі, дивно схожі на заросткі папороті. Деякі з копалин форм цієї групи представляли собою дерева, стебло яких зростав у товщину, як у сучасних дерев'янистих видів. Аналіз хлоропластной ДНК показує, що Хвощеподібні - самостійна, хоча й близька до папоротям, лінія еволюції.\nПапоротніковідние. Це судинні рослини зазвичай з великими листям (вайямі), розділеними у більшості видів на безліч дрібних сегментів. Стебло папоротей, поширених в зоні помірного клімату, короткий, часто підземний, створюючий знизу коріння, а зверху - на зростаючому кінці - розетку листя. Багато тропічні папороті - деревоподібні з високими стовбурами і пишними кронами. У товщинуїх стовбури не ростуть і зберігають циліндричну форму. Відомо 9000 сучасних видів. Більшість їх приурочено до вологої тінистих місцепроживання, але деякі пристосувалися до життя на відкритих скелях або у воді. Життєвий цикл такий же, як у всіх спорових судинних рослин. Папоротніковідние діляться на дві групи - еуспорангіатние і лептоспорангіатние, що розрізняються перш за все будовою спорангіев, тобто спороутворюючих структур. Групи спорангіев називаються Сорус - як правило, це характерні опуклі штрихи або цяточки на нижньому боці листків. У еуспорангіатних видів, близьких до багатьом викопних форм і представлених у сучасній флорі гроздовнікамі, ужовнікамі і деякими тропічними пологами, спорангій розвивається з декількох клітин, його стінка складається з декількох клітинних шарів, а всередині нього утворюється невизначено багато суперечка. У більш молодий групи лептоспорангіатних папоротей (більшість сучасних видів) спорангій формується з однієї клітини, при дозріванні стінка його одношарова, а число суперечка в ньому відносно невелика і цілком визначену - від 16 до 64 в залежно від таксону. Деякі лептоспорангіатние види - свободноплавающіе; вони не схожі зовні на інші папороті і утворюють спори двох типів.\nСаговніковідние. Саговники зовні нагадують деревоподібні види попереднього відділу, але розмножуються насінням. Можливо, до цієї ж групи відносяться вимерлі «насінні папороті »(Pteridospermales), навряд чи близькі до справжніх папоротям, і деякі інші копалини таксони. У сучасній флорі саговників мало, однак у минулому вони були дуже широко поширеною групою рослин. Стебло у них, як правило, короткий, циліндричний (іноді ледь піднімається над землею) з розеткою схожих на вайі великих, перистих листя на вершині (один з таксонів, поки не виявили його насіння, відносили до папоротям). Органи розмноження - аналоги тичинок і плодолистиків покритонасінних. «Тичинки» лускоподібний, зібрані в чоловічі шишки. «Плодолистиків», які виробляють сім'ябруньки, у одних видів листоподібні і утворюють пухку розетку, в інших - щіткоподібні, зібрані в жіночу шишку. Пилок переноситься з тичинок на сім'ябруньки, де формуються Архегоній з яйцеклітинами. Жгутикові сперматозоїди, які розвиваються в пилкових зернах, за що виростають із цих зерен пилкових трубок просуваються до яйцеклітинам і заповнюють їх. Після цього сім'ябруньки поступово перетворюються на насіння з зародком всередині. Якщо розглядати клітини, що утворюють гамети, як залишки самостійного організму, то можна говорити про зміну спорових і статевого поколінь. Дійсно, ці клітини гаплоїдні, тоді як судинне рослина в цілому диплоїдно. Крім того, злиття гамет відбувається в Архегоній, як у гаплоїдного покоління папороті. Головна відмінність цієї групи (як і всіх наступних) від папороті полягає в тому, що чоловічі гамети пливуть до жіночим не за навколишнього заросток воді, а по пилкових трубок, що йде від пилкових зерен до яйцеклітин.\nВимерлі насінні папороті зовні нагадували сучасні великі папороті, але за краях листя у них формувалися насіння. У другий викопної групи саговніковідних - беннеттітових (Bennettitales) тичинки були зібрані в пухку колотівками, оточену листоподібних виростамі; в цілому така структура дуже була схожа на квітку.\nГінкговідние. По своєму життєвому циклу і наявності многожгутікових сперматозоїдів рід гінкго (Ginkgo) близький до саговник, однак у багатьох деталях це дерево настільки своєрідно, що його поміщають в самостійний відділ. Гінкго століттями розводять у Китаї. У дикорослому стані він невідомий. Листки невеликі, вееровідние. Сім'ябруньки розвиваються окремо на черешках і шишок НЕ утворюють. Відомі близькі до гінкго копалини рослини.\nГнетовідние. Це невелика група, що об'єднує три сучасних роду з неясними еволюційними зв'язками. Більшість видів гнетума (рід Gnetum) - тропічні ліани, що зовні нагадують квіткові рослини. Хвойників (Ephedra) - пустельні чагарники з лускоподібний листям. Дуже своєрідна вельвічія (Welwitschia), виростає в південноафриканських пустелях: її стебло майже повністю занурений в пісок і від нього відходять два величезних смуговидних листа, що ростуть своїм підставою протягом всього життя рослини. Життєвий цикл цих пологів приблизно такий же, як у саговників, проте їх шишки за будовою більш складні і наближаються до квіток. Освіта жіночих гамет в сім'ябруньки теж відбувається приблизно як у покритонасінних: у деяких видів Архегоній взагалі не формуються. Аналіз ДНК показує, що гнетовідние - «штучна» група, об'єднує форми, схожість яких - результат не близького споріднення, а тривалої паралельної еволюції.\nХвойні. Це дерева та чагарники головним чином з дрібними жорсткими листям (у багатьох пологах вони представлені голками, тобто хвоєю), зазвичай зберігаються на рослині не один рік. Пилок і насіння утворюються в шишках або похідних від них структурах. Хвойні ліси займають величезні простори в холодних областях і високогір'ях. До цієї групи відносяться найбільші на планеті рослини. Пагони їх дерев'янисті, безперервно ростуть у висоту і товщину, з високо розвинутою системою проводять тканин. Життєвий цикл приблизно такий же, як у саговників, але шишки влаштовані складніше, а «статеве покоління» - простіше. У насінин формуються Архегоній, а спермії (безжгутіковие сперматозоїди) потрапляють до них по пилкової трубці. У міру розвитку насіння змінюються й жіночі шишки. Іноді їх луски злипаються один з одним, а потім дерев'яніють і знову розходяться. Таким чином, насіння на деякий час ізолюються від зовнішньої середовища, хоча і залишаються «голими» на поверхні луски. Жіночі шишки ялівцю стають соковитими, перетворюючись на свого роду «ягоду», схожу на справжній плід. Найбільш спеціалізований рід тис (Taxus), у якого взагалі немає жіночих шишок: їх замінює кільце м'ясистої тканини - прісемяннік (кровелька, аріллус); розростаючись навколо насіння, він утворює ягодоподобную структуру, відкриту в верхній частині. У багатьох видів хвойних зрідка формуються аномальні шишки, дають як пилок, так і насіння.\nПокритонасінні. До квітковим, що називаються також покритонасінних, відноситься більше половини відомих видів рослин - приблизно 200 000. Розміри і форма її надзвичайно різноманітні: крихітна свободноплавающая ряска, гігантські евкаліпти і баобаби, кактуси і латаття, фіалки та соняшники, орхідеї і магнолії, омела і Луїзіанської мох. Деякі види позбавлені хлорофілу і живляться мертвою органікою (сапрофіти) або іншими рослинами (паразити). Перші покритонасінні були, швидше за все, деревами, однак майже в усіх еволюційних лініях цього відділу з'явилися трав'янисті види, до яких відносяться найбільш високоорганізовані його представники. У багатьох квіткових рослин власне квіти майже непомітні, наприклад у дубів, верб, злаків, осок.\nКвітка - Це репродуктивна структура, в загальних рисах відповідна розетки спороносні листя папороті або шишки хвойних. Його основні частини - тичинки і плодолистки. Яскраво забарвлений оцвітиною, який у більшості людей і асоціюється зі словом «квітка», може бути відсутнім. Характерна ознака всіх покритонасінних - формування сім'ябруньок в особливому вмістилище, утвореному одним або кількома плодолистиків, - т.з. маточку. У міру розвитку сім'ябруньок в насіння навколишнє їх частина маточки (зав'язь) перетворюється в плід -- біб, коробочку, ягоду, тиквіну і т.п. Як і саговник, гінкго, гнетовідним і хвойним, для розвитку квітковим необхідно запилення, але у них пилок потрапляє не на саму сім'ябруньки (вона знаходиться усередині зав'язі), а на особливу верхівкову частина маточки, звану рильцем, в результаті чого виростає з пилкового зерна трубка, по якій рухаються до яйцеклітини спермії, набагато довше, ніж у представників перерахованих вище відділів. Жіноча гаплоїдної «рослина», дає єдину гамет, складається всього з декількох клітин ( «зародковий мішок ») і Архегоній не формує.\nСаме покритонасінні - найважливіші для людини рослини, а таксономія їх уже давно поглиблено вивчається. Більшість перших схем класифікації включало майже одні тільки квіткові види. Зазвичай їх ділять на два класи - дводольні (Dicotyledoneae), з двома сім'ядолях, і однодольних (Monocotyledoneae) - з одній. Хоча ці назви стосуються тільки однієї особливості рослин - числа зародкових листя в насіння, ці класи відрізняються один від одного і багатьма іншими ознаками, зокрема характерним числом частин квітки, анатомією стебел і коріння, жилкуванням листя і розвитком тканин, що забезпечують зростання стебла в товщину. Кожен клас об'єднує безліч порядків, які складаються з одного або декількох сімейств. Нижче наведені деякі з найбільш великих і добре знайомих усім порядків покритонасінних.\nКлас дводольні (Dicotyledoneae)\nПорядок Магнолієві (Magnoliales). Включає в себе, мабуть, самі примітивні квіткові рослини. Квіти їх великі з численними тичинками і плодолистиків. Приклади - магнолія, тюльпанне дерево.\nПорядок лаврові (Laurales). Ароматичні дерева та чагарники, що дають прянощі (лавр благородний, коричник), лікарські речовини (сассафрас), ефірні масла (камфорне дерево) і їстівні плоди (авокадо), а також службовці декоративними рослинами (калікант флоридський).\nПорядок Перцева (Piperales). В основному трави, ліани і маленькі дерева. Відомий вигляд -- перець чорний.\nПорядок жовтців (Ranunculales). Велика група, що об'єднує в основному трави, але що включає також декілька видів кущів та дерев. Приклади - жовтець, водозбір, жівокость, барбарис.\nПорядок макові (Papaverales). До цієї групи відноситься багато отруйних і галюциногенних видів, наприклад вовча стопа канадська і мак снодійний, а також деякі декоративні рослини, зокрема діцентри клобучковая і чудова.\nПорядок Гвоздикові (Caryophyllales). Неоднорідна група; для більшості складових її видів характерно розташування сім'ябруньок на центральному стовпчику всередині зав'язі. Приклади - гвоздика, портулак.\nПорядок гречані (Polygonales). Крім завжди відносяться до цього таксони гречки, горця, щавлю та ревеню, в нього входять ще дві групи рослин, які раніше вважалися самостійними порядками: це марево (Chenopodiales), до яких відносяться шпинат, буряк і щириця, і кактусові (Cactales), до яких належать опунція, цереус і т.п.\nПорядок букові (Fagales). Представлений різними видами дерев, найчастіше домінуючими в лісах. Тичинки і маточки у них розвиваються окремо один від друга - в дрібних одностатевих зеленуватих квітках. Чоловічі квіти завжди зібрані в сережки. Приклади - бук, дуб, береза, ліщина.\nПорядок кропив'яні (Urticales). Неоднорідна група трав і дерев. Квітки звичайно дрібні, різностатеві або двостатеві. Приклади - кропива, ільм, шовковиця, хлібне дерево, інжир.\nПорядок камнеломковие (Saxifragales). Власне ломикамені і різні сукуленти -- толстянка, очиток, а в деяких системах класифікації також агрус і смородина.\nПорядок рожеві (Rosales). Велика і економічно важлива група рослин. Тичинок звичайно безліч, плодолистиків один чи теж багато, а частин оцвітини, як правило, п'ять. Найбільші сімейства - власне рожеві і бобові. Приклади - шипшина (троянда), малина, полуниця, вишня, мигдаль, яблуня, горох, квасоля, акація, люцерна, конюшина.\nПорядок геранієве (Geraniales). У рослин цієї групи різних частин квітки (наприклад, пелюсток, чашолистки) зазвичай по п'ять чи за десять. Добре відомі пологи - герань, кислиця, пеларгонія.\nПорядок Молочайні (Euphorbiales). У цих рослин квітки часто зредуковані до єдиною тичинки або одного маточки і зібрані в щільні суцвіття, іноді оточені прицветниками, схожими на пелюстки. Багато видів містять молочний сік - латекс, нерідко отруйний. Приклади - каучуконос гевея, рицина, маніок (джерело крупи тапіока), пуансетія, а також різні декоративні та бур'янисті види роду молочай (Euphorbia).\nПорядок селеровому (Apiales). Для рослин цієї групи характерні дрібні квітки, зібрані в суцвіття парасольки, звідки її колишня назва - зонтичні (Umbellales). Багато дикорослі види, наприклад болиголов крапчастий і віх отруйний (цикута), дуже токсичні. До їстівним культивуються видів відносяться селера, петрушка, морква, пастернак, аніс, кріп, кмин, фенхель і женьшень.\nПорядок каперсовие (Capparales). Ця група добре відома своїми їстівними видами, серед яких багато використовуються як приправи. Приклади - каперси, гірчиця, капуста кочення, брокколі, хрін і т.п.\nПорядок мальвові, або просвірніковие (Malvales). Включає трави та чагарники, для яких характерне поєднання тичинок в колонку, навколишнє маточка, утворений з багатьох зрощених плодолистиків. Приклади - просвірнік (мальва), гібіскус, шток-троянда, бавовник.\nПорядок вересові (Ericales). Велика, розповсюджена по всьому світу група рослин, головним чином з одревесневающим стеблами і красивими квітками. Це і південноафриканські дерева роду Еріка, і напівчагарники північних торф'яних боліт. Рододендрони та азалії, журавлина і лохина, вереск і брусниця, грушанка і под'ельнік - все це вересові.\nПорядок пасльонові (Solanales). Трави і чагарники, у яких п'ять пелюстків зрослися в воронку або трубку. Група об'єднує багато їстівних, лікарських та отруйних рослин. Приклади - паслін, картопля, баклажан, овочевий перець, тютюн, беладона (красавка), петунія, в'юнок, батат.\nПорядок Ранникові (Scrophulariales). Головним чином трави з двосторонньо, а не радіально симетричними квітками, пелюстки яких зрослися і утворюють верхню і нижню лопаті віночка. Тичинок звичайно два-чотири. Приклади - левиний зів, наперстянка, пухирчатка, сенполія ( «узамбарская фіалка»), катальпа.\nПорядок Ясноткові, чи Губоцвіті (Lamiales). В основному трави з супротивними листям. Багато видів містять ароматичні олії. По будові квіток у загальному схожі на представників Ранникові, але зав'язь маточки четирехгнездная і містить чотири сім'ябруньки. Приклади - м'ята, материнка, розмарин, лаванда, шавлія, чебрець.\nПорядок маренових (Rubiales). Включає головним чином чагарники і ліани, переважно тропічні. Приклади - хінне дерево, кавове дерево. Мабуть, близький до маренових кизил.\nПорядок Астрові, або складноцвітні (Asterales). До цієї групи відноситься найбільше ймовірно, ок. 20 000 видів і поширену від приполярних областей до тропіків. Дрібні квітки, які можуть бути двох або трьох типів, зібрані в щільні, зазвичай плоскі суцвіття, самі по собі схожі на одиночні квіти. Приклади - соняшник, астра, золота різка, маргаритка, жоржини (Далія), кульбаба, цикорій, латук, артишок, амброзія, будяк, полин.\nКлас однодольні (monocotyledoneae)\nПорядок Лілійні (Liliales). В основному трави з трьома або шістьма тичинками, плодолистиків і частинами оцвітини. Багато видів утворюють цибулини та інші підземні запасаючих структури. Приклади - лілія, гіацинт, тюльпан, цибуля, спаржа, алое, агава, нарцис, ірис (касатік), гладіолус (шпажнік), крокус (шафран).\nПорядок орхідні (Orchidales). Включає в себе всього одна, але дуже велике (ймовірно, ок. 15 000 видів) однойменне сімейство. В основному тропічні рослини, але багато видів звичайні на болотах, луках і в лісах північних областей. Квіти, різних елементів яких в принципі по три, мабуть, найбільш складні по будові: їх частини утворюють унікальні у відділі покритонасінних структури. Багато видів дивно красиві. Приклади - каттлея, ваніль, венерин черевичок, зозулинець.\nПорядок арековие, або пальми (Arecales). Дерева, іноді карликові, з циліндричними стовбурами, не ростуть в товщину і зазвичай досягають максимального діаметра вже безпосередньо під верхівковою ниркою. Стовбур зазвичай не гілкується і лише на вершині увінчаний розеткою великих, як правило розсічених листя. Численні квітки (різних їх частин - по три) утворюються в масивних кистях. Приклади - кокосова, фінікова, королівська пальми.\nПорядок аронніковие (Arales). Головним чином тропічні рослини з дрібними квітками, зібраними в початки, які часто оточені великим яскраво пофарбованим листом -- покривалом. Приклади - кала (белокрильнік), аронника, монстера, філодендрон, таро (харчова культура в ряді тропічних країн).\nПорядок бромелієві (Bromeliales). В основному тропічна група, куди входить безліч трав'янистих епіфітів (аерофітов), тобто непаразітіческіх видів, поселяються на гілках і стовбурах інших рослин і навіть на телефонних дротах. Приклади -- Луїзіанської мох (тілландсія), бромелии, ананас.\nПорядок імбирні (Zingiberales). Тропічні рослини зі складно влаштованими двосторонньо симетричними квітками. Приклади - Равена Мадагаскарська ( «дерево мандрівників »), банан, імбир, канна.\nПорядок мятлікові, або злаки (Poales). Ймовірно, за кількістю примірників (але не видів) -- це найбільш численні рослини на планеті. В основному трави, поширені по всьому світу. Квіти дрібні, зеленуваті, зібрані по кілька штук в т.зв. колоски, які у свою чергу утворюють або пухкі волоті, або щільні колосся. Плоди (зернівки) злаків - основна рослинна їжа людини, а їхні стебла і листя - хороший корм для худоби. Дерев'янисті злаки з групи бамбуків забезпечують будівельним матеріалом і волокном багатьох жителів Азії; мають меншу економічну цінність види сімейства осокових характерні для сирих місць. Приклади - пшениця, рис, ячмінь, овес, кукурудза, просо, бамбук, папірус.\nДля підготовки даної роботи були використані матеріали енциклопедії «Кругосвет»


Новини Одеси: у школах вирішили вакцинувати вчителів — Ексклюзив ТСН — tsn.ua\nВ Одесі педагогів щеплювати від коронавірусу почали просто у школі\n10 вересня 16:41\nНаразі охочих не дуже багато.\nВ Одесі щеплювати від COVID-19 почали просто у школі. У місті щепилася лише половина педагогів, і цього буде замало, якщо Одеса потрапить до "жовтої" зони.\nВакцинація в Україні: за добу від коронавірусу зробили рекордну кількість щеплень\nТак, у спортивному ліцеї "Олімпієць" вже почалася вакцинація працівників шкіл. Тут щепитися прийшли 70 людей.\nЩе понад сотня педагогів сьогодні вакцинується у 13-й школі.\n"Дехто вакцинується добровільно, а хтось намагається знайти собі якісь медичні відведення, але в Україні поки добровільна вакцинація", - каже Ірина Ткаченко, сімейна лікарка.\nВиїзні вакцинації організовуватимуть, щойно у школі збереться достатня кількість охочих отримати щеплення. Така кампанія дасть свої результати, сподіваються освітяни. Якщо минулого тижня в місті отримали вакцину лише 48% педагогів, то наразі їх вже 57%, і ця цифра буде збільшуватися.\n"Звичайно, цього досить замало для того, щоб усі заклади освіти працювали в разі таких вимог постанови, але у нас достатньо велика кількість сьогодні тих закладів, які наближаються до тієї цифри, коли вже школа чи садочок зможе повноцінно працювати. Якщо їх було 17 минулого тижня, то вже зараз ми маємо 36 закладів", - зазначила Олена Буйневич, директорка департаменту освіти.\nТака ситуація в місті, в області гірша — є школи, де жоден вчитель ще не отримав щеплення. Одещина вже другий тиждень в трійці лідерів за темпами виявлення захворілих на ковід, тож у будь-який момент може потрапити до "жовтої" зони.\nНовини України: в Одесі вчителів вирішили щеплювати просто у школах\nРаніше повідомлялося, що від понеділка, 13 вересня, в Україні можуть ввести "жовтий" рівень епіднебезпеки, а у регіонах, де найгірші показники з коронавірусу, карантин можуть посилити ще більше.


«Розпил» бюджету на сотні тисяч: директор «ЕкоВіну» став фігурантом розслідування : 24:04:2018 - vn.20minut.ua\nПетро Гриневич, очільник «ЕкоВіну». Фото з сайту підприємства\nВінницька поліція проводить досудове розслідування, фігурантом якого виступає директор комунального підприємства «Ековін» Петро Гриневич.\nСлідчі вважають, що він та інший підприємець організували схему розкрадання бюджетних грошей.\nРозслідування проводиться ще з кінця листопада 2017 року. У судовому реєстрі ми знайшли кілька ухвал, у яких написані обставини злочину.\nСлідчі пишуть, що 12 жовтня 2017-го відбувся тендер на закупівлю бензину, який оголосив «ЕкоВін». В аукціоні перемогла фірма «Нафтогруппа-2005», бо запропонувала найнижчу ціну.\n31 жовтня директори компаній уклали договір про закупівлю бензину та дизельного палива на чотири мільйони гривень. Постачальник мав продати 3000 літрів бензину А-95 по ціні 23,70 грн/літр, 35000 літрів бензину А-92 по ціні 22,08 грн/літр, 161000 літрів дизпалива по ціні 19,62 грн/літр.\nДалі, як вважає слідство, директор «ЕкоВін» Петро Гриневич та директор «Нафтогруппа-2005» (керівником підприємства значиться Сергій Соя) розпилювали бюджетні гроші. І ось яким чином.\nПісля укладення основного договору директори підписали ще дві угоди, у яких збільшили вартість бензину. Збільшили так, що загальна вартість зросла майже на 633 тисячі гривень.\nРозслідування проводиться за частиною 3 статті 191 Кримінального Кодексу України («Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем»). Санкція цієї частини передбачає покарання у вигляді обмеження волі на термін до п'яти років або позбавленням волі до восьми років.\nСтав директором під час розслідування\nНа сайті громадської організації «Філософія Серця» з’явилася інформація про цю ситуацію. Зокрема, зазначається, що додаткові угоди часто використовують як корупційний інструмент.\n«Ми живемо в такий час, коли спланувати закупівлю на рік і врахувати можливі коливання ціни дуже складно. Тому в законі «Про публічні закупівлі» передбачена можливість враховувати фактор інфляції та піднімати ціну, але ж законом передбачений простий і логічний алгоритм, як це зробити. Взяти довідку, в якій зазначене коливання ціни і на відсоток коливання (до 10%) підвищити ціну, підписавши додаткову угоду.\nНа практиці ж відбуваються зовсім інші речі і ця закупівля є цьому яскраве підтвердження. Продавцем береться довідка про ціну (яка не доводить коливання!) на момент отримання довідки, причому на роздрібну ціну. Ціна підвищується на максимальні 10%. Додаткові угоди про підвищення ціни укладаються через кілька днів. І вуаля – "в результаті безпідставного завищення вартості предмета закупівлі, вчиненого групою осіб, заподіяно збитки місцевому бюджету в особливо великих розмірах"», — пишуть громадські активісти.\nТакож вони звернули увагу на те, що коли розслідування тільки починалося, то Петро Гриневич був виконуючим обов’язки директора. Але у січні 2018-го його зробили директором підприємства.\n«У Вінниці за кримінальне провадження підвищують на посаді?», — риторично запитують активісти.\nМи спробували взяти коментар у Петра Гриневича про ситуацію, яка склалася. Зателефонували за його робочим номером, вказаним на сайті підприємства. Журналіста переключили на чиновника.\n— Поки розслідування ще продовжується, я хочу утриматися від будь-яких коментарів з цього приводу, — сказав Гриневич. Повторив цю фразу коли ми уточнили питання і попросили розповісти, чому ціни на пальне були підвищені.\nЗгідно інформації сервісу «Рrozorro», «Нафтогруппа-2005» часто перемагає на тендерах. Так, у них купляли паливо, зокрема, Іллінецький державний аграрний коледж, іллінецьке підприємство «Добробут», Вінницьке комунальне підприємство «Аварійно-диспетчерська служба», Іллінецьке лісове господарство… Але найбільші замовлення робив «Ековін».\nСхоже, що схема «розпилу» працює вже давно між підприємствами. Ось, наприклад, 21 вересня 2017-го «Ековін» уклав договір з «Нафтогруппа-2005» спочатку на 3 мільйони 360 тисяч гривень, але після п’яти додаткових угод вартість зросла на кілька сотень тисяч гривень.\nВже під час проведення розслідування поліцією, 27 грудня 2017, ті ж самі учасники знову укладають договір, спочатку на три з половиною мільйони гривень, а після додаткових угод вартість стала більшою за 4,5 мільйони гривень.\n2 березня 2018-го ті ж учасники уклали ще угоду, вже на 4,2 мільйони. Додаткових угод поки що не з'явилося.\nпосадовий злочин корупція Злочини\nу нас воруют деньги на предприятиях? Пилят бюджет по карманам?) О БОЖЕ МОЙ! КТО БЫ МОГ ПОДУМАТЬ?\nвидимо кому нужно не отсыпали деньжат, зажали, теперь будут фигурантами в следствии\nВінницьке підприємство "Ековін", є якесь засекречене, з п'яти міських телефоні можна дозвонитись тільки по двом. В бухгалтерії є три бухгалтери, які невідомо чим займаються, розмовляти по телефону НЕ вміють, хамлять і кидають слухавку. Є там і свій сайт, який НЕ оновлювався ще з часів минулого керівника.


День вишиванки в Дністрівському НВК\n» Новини » День вишиванки в Дністрівському НВК\n20 травня 2021 року Україна відзначала День вишиванки. Учні Дністрівського НВК приєднались до цього свята присвяченого українській культурі і традиціям. Школа замайоріла від розмаїття вишиванок, різних кольорів, візерунків, форматів.\nВперше День вишиванки запропонувала відзначати одна зі студенток факультету історії Чернівецького національного університету у 2006 році. Її надихнув знайомий, який постійно носив вишиванку. Того року у вишиванки вдяглися кілька студентів та викладачів Чернівецького університету, тепер це свято набуло міжнародних масштабів. Цьогоріч цьому прекрасному святу – вже 15 років.\nНаша учні приєднались до цього свята присвяченого українській культурі і традиціям. Школа замайоріла від розмаїття вишиванок, різних кольорів, візерунків, форматів. Учні та вчителі приєдналися до фотофлешмобу «Одягни вишиванку!».


Сьома смерть від коронавірусу. В лікарні на Житомирщині помер 55-річний чоловік - Новини Житомира\nУКР | РУС Сьогодні: Вторник, 14 Июля 2020 17:07:10\nЖитомир » Новини » Суспільство » 2020 » Апрель » 23 » 11:26:50 оновлено: 11:42:50\n23 Апреля 2020, 11:42:50 681 Коментарі 0 Читать на русском\n23 квітня на Житомирщині зафіксовано сьомий летальний випадок від коронавірусної інфекції. Від цього захворювання помер 55-річний житель області з Малина. Це першиий летальний випадок в Малинському районі.\nЗа словами начальника управління охорони здоров’я ОЛА Миколи Суслика, чоловік захворів ще 10 квітня, 13 звернувся до лікарів і цього ж дня був госпіталізований. 15 квітня ПЛР-дослідження підтвердили діагноз – виявили коронавірус в організмі.\nПацієнт мав супутні патології, і весь час був на стаціонарному лікуванні. 23 квітня зранку його стан різко погіршився. Лікарі намагалися зробити все, аби врятувати життя, але хвороба виявилась сильнішою.\nНагадаємо, що перший летальний випадок від COVID-19 зареєстрований на Житомирщині в Радомишлі 13 березня, ще три летальні випадки пізніше сталися у Бердичеві, і 19 та 20 квітня померли двоє жителів Черняхівського району. Таким чином в області зафіксовано вже 7 летальних випадків від цього захворювання.\nКак сообщал «Журнал Житомира», станом на ранок, 23 квітня, на Житомирщині вже підтверджено 304 випадки COVID-19.\nТэги: коронавірус, смерть, Житомирська область\nАктуальні новини Житомира сьогодні в стрічці новин на Журналі Житомир інфо: події в Житомирі, кримінальні новини Житомира, аварії, ДТП, курйози та інші події Житомирщини. Новости Житомира сегодня. Суспільство. Сьома смерть від коронавірусу. В лікарні на Житомирщині помер 55-річний чоловік - 23 Апреля 2020


Учбово-методичний центр культури Буковини — Презентація Українського центру етнопедагогіки в УМЦКБ\nПрисутні мали змогу почути розповідь про семінар-тренінг з етнопедагогіки, його ідею, перебіг та результати на сьогодні. У рамках заходу відбулася презентація посібника «Етнопедагогіка» та пізнавальних програм Національного музею історії України спільно з Українським центром етнопедагогіки. Усі охочі взяли участь у дискусії на тему «Розвивальний і арт-терапевтичний ресурс етнопедагогіки у сьогоденні».\nУ листопаді в Чернігові відбувся перший Всеукраїнський семінар-тренінг з етнопедагогіки, який профінансувало Міністерство молоді і спорту за сприяння Чернігівської ОДА.\nУ ньому взяли участь вихователі, вчителі початкової школи, методисти, психологи, музейні педагоги, керівники дитячих творчих студій, а також етнологи, фольклористи, громадські діячі та фахівці з інтерактивних технологій навчання. Понад 50 осіб з 18 областей України упродовж 5 днів поглиблювали знання про українську етнокультуру, практикувалися в різновидах народного мистецтва, співали автентичних пісень і танцювали традиційні танці. Наприкінці вони підготували і презентували три групові проекти - як по-сучасному динамічно знайомити дітей з різдвяними святами. Кожен учасник отримав сертифікат і методичний посібник "Етнопедагогіка".


Курс валют на 26 марта 2018 года (26.03.2018)\n26 Березня 2018, 09:10\nНа понеділок, 26 березня, Національний банк України встановив офіційні курси іноземних валют. Дані про них опубліковані на сайті регулятора.\nВчора, 25 березня, діяли позначки, встановлені Нацбанком ще в п’ятницю, 23 березня.\nДолар США у відношенні до гривні виріс на 1 копійку . Його вартість складає 26,26 грн за 1 долар.\nЄвропейська валюта також піднялася в ціні і зупинилася на позначці 32,42 грн за 1 євро. Різниця з минулим банківським днем складає 9 копійок.\nА ось російський рубль у відношенні до гривні майже не змінився і знецінився всього на 1 копійку. Сьогодні його вартість складає 0,45 грн.\nТочний курс НБУ станом на 26 березня 2018 року:\n100 доларів США – 2626,5478 гривні (+1,1829);\n100 євро – 3242,7359 гривні (+9,3365);\n10 російських рублів – 4,5993 гривні (-0,0196).\nНа міжбанківських торгах цінність долару залишається такою ж, як і вчора: купівля – 26,60 грн (що на 2 копійки дорожче у порівнянні з минулим банківським днем), продаж – 26,80 грн.\nЄвро там сьогодні купують за 32,39 грн на 10 копійок дорожче і продають за 32,41 грн – на 7 копійок дорожче.\nВартість російського рубля на міжбанку майже не зазнала змін.\nНа валютному аукціоні, так званому «чорному» ринку, 1 долар можна буде придати за 26,22 грн, а купити за 26,27 грн. Такі дані є середніми і означають, що від останнього банківського дня гривня знецінилась на 28 копійок.\nУ місцевих міняйлів євро буде коштувати 32,40 грн при його покупці та 32,50 при його продажі. Ще вчора зранку його ціна була на 2 копійки вищою.\nРубль і тут залишається найстійкішою валютою до гривні і вартує 0,46 грн за одиницю.\nКупити європейську валюту в банках буде на 30 копійок дешевше, а продати – на 12 копійок дорожче, ніж на чорному ринку\nЩо стосується курсу дорогоцінних металів, тут також залишаються діяти старі тарифи, встановлені 23 березня (за 1 тр. унцію):\nЗолото – 352574.64 грн\nСрібло – 4341.68 грн\nПлатина – 249522.04 грн\nПаладій – 258452.30 грн\nЗа офіційними показниками Нацбанку, золото та срібло виросли в ціні у порівнянні з серединою минулого тижня, а паладій та платина, навпаки, впали.\nНагадаємо, 23 березня стало відомо, що президент Сполучених Штатів Дональд Трамп підписав Консолідований закон, в якому передбачена велика фінансова допомога Україні.\nВідповідно вище зазначеного закону, Пентагон повинен отримати $200 млн. Дана сума є на $50 млн більше асигнування 2017 року. Ці кошти в подальшому будуть направлені на фінансування військово-технічної допомоги Україні, зокрема, надання військової техніки та спорядження, підготовку військовослужбовців, логістичне забезпечення.\nОкрім того, законом передбачається виділення 420,7 млн доларів через Держдепартамент. Сумарно допомога для України від уряду США складає 620,7 млн доларів.\nТеги: 26 березня / 26 марта / валюта / долар / доллар / Евро / євро / рубль


Типи політичної влади\nТема: Типи політичної влади\n* Перевалов В. Д. Політологія. Підручник для вузів. - М., 2001 .- Глава 4.\n* Гаджієв К. С. Введення в політичну науку - М., 1997. - Глава 3.\n* Лобанов К.Н. Політологія. - Бєлгород, 2000. - Лекції 5,6.\n* Бутенко А. П. Від тоталітаризму до демократії: загальне і специфічне / / Соц.-политий. журнал. - 1996 .- № 1.\n* Кашніков Б. Н. Демократія як можлива доля Росії / / Заг. науки і сучасність. - 1996. - № 2.\nКлямкін І. М., Лапкін В. В., Пантін В. І. Між авторитаризмом і демократією / / Поліс.-1995 .- № 2.\nМодель демократії в Росії. Круглий стіл / / Поліс. - 2003. - № 3.\nСарторі Дж. Вертикальна демократія / / Поліс. - 2003. - № 2.\nУрнов М. К. Звільняючись від авторитаризму / / Поліс. - 2004 .- № 1.\nСистемою влади, діаметрально протилежної авторитарної та тоталітарної, є демократія.\nТрадиційно демократія розглядається як система народовладдя. Один з найвідоміших американських президентів Авраам Лінкольн назвав демократію такою системою, при якій влада здійснюється не тільки від імені народу, але і самим народом. Але відразу виникає питання: а чи може народ-соціальний конгломерат з мільйонів індивідуумів, кожен зі своїми інтересами, пристрастями, звичками-дійсно керувати суспільством?\nІдея народовладдя може бути втілена тільки на рівні невеликих територіальних спільнот - комун, муніципалітетів, общин, громадяни яких вирішують всі основні питання загальним голосуванням. Таку демократію називають безпосередньою. Для того щоб визначити, де побудувати школу або проводити дорогу, не потрібно особливих політичних знань і навичок. Однак для управління державою вже однією життєвої мудрості недостатньо, потрібно 'професіоналізм, та й досить накладно з кожного питання проводити загальне голосування. Тому на рівні великих соціальних спільнот і держав єдино можливою системою демократичної влади може бути представницька демократія, коли владу від імені народу здійснюється виборними або призначеними управлінцями-професіоналами. Не випадково, що і Арістотель, і Цицерон вважали ідеальним державним устроєм симбіоз аристократії і демократії, коли державну владу під контролем народу і від його імені представляють «найкращі» і найбільш гідні керівники.\nБудь-яка демократична система влади стикається з двома основними проблемами.\nПо-перше, як забезпечити прихід до влади найбільш компетентних і здібних керівників. Можна згадати, що Платон головним пророком демократії вважав те, що при цьому типі влади державою правлять не найдостойніші, а ті, хто вміє подобатися юрбі, давати їй будь-які обіцянки.\nПо-друге, як уникнути узурпації влади з боку «народних обранців». В історії можна знайти чимало прикладів, коли демократично обрані політичні лідери незабаром встановлювали в державі жорстку диктатуру і режим особистої влади. Так, демократична Веймарська республіка в Німеччині перетворилася в тоталітарну фашистську диктатуру в результаті перемоги гітлерівської партії на виборах до Рейхстагу. Тому на відміну від авторитаризму, де система влади, як правило, підлаштовується під політичного лідера, в демократії політичні лідери самі обов'язково повинні підлаштовуватися під існуючу систему. Якщо в авторитарних системах особистість верховного правителя як би стоїть над владою і законом, то в демократичних вона цілком підпорядкована їм.\nДемократична влада не може виникнути сама по собі, вона завжди втілюється в цілій системі правових механізмів, покликаних, з одного боку, забезпечити ефективне керівництво суспільством, а з іншого - максимально обмежити можливість сваволі та волюнтаризму політичних лідерів. Від того, наскільки успішно поєднуються ці два протилежні начала, залежить ефективність і стійкість демократичного правління.\nЗвертаючись до досвіду двох найстаріших демократії-Великобританії і США, можна виділити, п'ять основних принципів організації державної влади, реалізація яких на протязі вже більше двохсот років забезпечує стабільність і процвітання цих держав. Сьогодні ці принципи стали надбанням практично всіх розвинених держав світу, включаючи ті, які ніколи раніше не мали демократичних традицій (наприклад, Іспанія чи Японія).\n1. У демократичному суспільстві сувереном влади є народ, від імені якого виступає і діє держава. При цьому держава має всю повноту влади необхідною для його нормального функціонування, захисту свободи і прав громадян.\nЛегітимність влади, законослухняність громадян забезпечується, насамперед, наявністю у значної частини громадян власності, що надає їм високу соціальну стійкість. Тому громадяни, в першу чергу, стурбовані збереженням свого статку, що робить їх лояльними до влади, що захищає інтереси середнього класу. На екстремістські і революційні дії йдуть тільки ті соціальні верстви, яким «нема чого втрачати, крім своїх ланцюгів», а таких в розвинених суспільствах залишилося меншість.\nДалі, легітимність гарантується формальним і неформальним участю громадян у діяльності органів влади як на місцевому, так і на державному рівні.\nЛегітимності є наявність ефективної судово-правової системи, що забезпечує захист інтересів держави і 'використання методів адміністративного примусу до порушників соціального порядку.\n2. Для запобігання узурпації і зловживання владою здійснюється поділ її основні функції - виконавчої, законодавчої та судової. Відсутність монополії на владу однієї особи або політичного інституту - головний організаційний принцип демократичної системи.\nВперше публічно ідею поділу влади обгрунтував Джон Локк. Однак найбільш повно вона була розроблена в трактаті Іммануїла Канта «Метафізика вдач». Кант справедливо зауважує, що ніколи ще не було такого володарює, який відмовився б від можливості тлумачити закон собі на користь. Тому закон повинен стояти вище володарює, а його влада повинна бути розділена на законодавчу, виконавчу і судову. Кожна з них має право на автономію у рамках своєї компетенції. Законодавча влада належить парламенту, виконавча-уряду, судова - народу, який через своїх представників (присяжних) вирішує долю обвинуваченого або тяжбу позивача. Перед судової (владою усі рівні - як простий громадянин, так і державний інститут.\nНайбільш повно принцип поділу влади був здійснений у політичній системі США. Згідно з Конституцією дві палати конгресу контролюють і стримують один одного, а разом-президента, який, у свою чергу, володіє правом вето на рішення законодавців. Верховний суд США має прерогативу припиняти і опротестовувати рішення конгресу і президента.\nТаким чином, ні один політичний інститут не має можливості зосередити всю повноту влади в своїх руках. Всі вони перебувають під взаємним контролем під контролем з боку виборців і незалежної преси.\n3. У демократичній державі політична влада не поширюється на так звані невідчужувані права особи, що охороняють свободу і особисті права людини. «Конгрес не повинен видавати законів, що встановлюють будь-яку релігію або забороняють її вільне сповідання, що обмежують свободу слова чи друку» - сказано в Декларації прав людини і громадянина 1789 р . Ніхто не може позбавлятися життя, свободи і майна без законного судового розгляду, ніяка приватна власність не повинна відбиратися для суспільного користування без справедливої винагороди, йдеться в Конституції США. Невідчужувані права виступають своєрідним політичним і соціальним гарантом захисту інтересів особи від свавілля влади. Чим більш розвинені і забезпечені права особистості, тим більш демократично суспільство, і навпаки. Однак при цьому існує відома залежність між рівнем соціально-економічного розвитку суспільства і рівнем політичної свободи особистості. Ніде й нікому «свобод», що гарантують реальні права особистості, не вдавалося вводити «зверху» одним або кількома політичними актами. Потрібні багато років для їх затвердження в повсякденній свідомості, для формування демократичної культури громадян. Наприклад, в США було потрібно десятиліття, перш ніж представники негритянського населення, юридично отримали виборчі права 1870 р . змогли реально і повністю брати участь у політичному процесі.\nПриродно, що свобода і права особи не можуть бути безмежними. Їх обмеження пов'язані з необхідністю ефективного функціонування механізмів політичної влади та інститутів держави. Мабуть, найбільш повно визначення політичної свободи і її кордонів дано у згаданій вище французької Декларації прав людини і громадянина ( 1789 р .): «Свобода полягає в можливості робити все, що не завдає шкоди іншому: таким чином, здійснення природних прав кожної людини обмежено лише тими межами, які забезпечують іншим членам суспільства користування тими ж правами» (17, ст.4).\nСучасна інтерпретація невідчужуваних прав особистості виходить з наявності в них змісту двох сторін - соціально-економічної та політичної.\nСоціально-економічна сторона включає в себе визнання права кожної людини на власність, на реалізацію особистої ініціативи і підприємливості, на працю, житло, відпочинок, на навчання, на охорону здоров'я і на соціальний захист тим його членам, хто не здатний сам себе забезпечити. Політична сторона включає в себе декілька компонентів:\nа) гарантованість від довільного сорому влади та неправочинних арештів. Ніхто не повинен бути обмежений в своїх правах або засуджений інакше як за рішенням суду влади. Сама судова влада повинна бути демократичною і належати народові, який через своїх представників (суд присяжних) вирішує долю людини;\nб) свободу совісті-право сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, право дотримуватися будь-яких ідеологічних поглядів і доктрин, крім тих, що проповідують насильство;\nв) свободу зборів, політичних дискусій і демонстрацій. Тобто право громадян публічно висловлювати свої політичні погляди, виступати з протестами проти неправомірних дій влади чи полемізувати з політичними противниками, не посягаючи на насильницьке повалення конституційного ладу;\nг) право вільного пересування всередині країни і поза нею.\n4. Гарантії свобод і прав людини забезпечуються ще одним основоположним принципом демократії - політичним плюралізмом і реальною багатопартійністю.\nПолітичний плюралізм передбачає можливість громадян об'єднуватися в будь-які політичні асоціації, партії або руху на основі їх інтересів, брати активну участь у легальній політичній діяльності. Політичний плюралізм, інстітуірованний у вигляді багатопартійної системи, служить перешкодою для монополізації влади з боку якоїсь однієї партії чи соціальної групи, не дозволяє їй встановити тотальний контроль над суспільством. Не випадково, що всі демократичні системи влади є багатопартійними. Причому не тільки за формою, а головним чином по реальній політичній практиці. Справа в тому, що формальна наявність декількох партій не говорить ще ні про що. У ряді країн Східної Європи в їх «соціалістичному» минулому існувало кілька партій. Однак реальна влада належала тільки однієї-комуністичної (соціалістичної, робочої). Решта були придатком, камуфляжем однопартійності.\nРеальна багатопартійність - це, перш за все, юридична рівноправність всіх політичних партій і рухів. Хоча при цьому і чисельність, і фінансові можливості, і, відповідно, політичний вплив партій може бути різним.\nНаявність декількох партій чи рухів, легальної політичної боротьби змушує їх контролювати і стримувати один одного, пильно стежити, щоб жодна з них не отримала правових переваг і не спробувала узурпувати владу.\n5. І, нарешті, п'ятий принцип, що забезпечує функціонування демократичної влади. Це-свобода друку. Поряд з поділом влади і багатопартійністю вільна і незалежна від держави друк виступає гарантом демократичної системи.\nСвобода преси, під якою розуміється фінансова і цензурна незалежність засобів масової інформації від державних інститутів, забезпечує постійний контроль над владою з боку суспільства. Вона забирає у правителів їх головна зброя-таємницю, під покровом якої влада може творити будь беззаконня. Політична цензура, обмеження свободи слова негайно створюють прецедент для порушення законів з боку державної бюрократії для нехтування свобод і прав громадян. Але в той же час відсутність політичної цензури зовсім не означає, що у держави не повинно бути секретів. Вони є в будь-якому суспільстві. Але в демократії всі державні секрети суворо регламентовані законом і вельми обмежені.\nПриродно, що крім переваг демократична система має і цілий ряд істотних недоліків.\nГоловний із них - недостатньо висока оперативність і необхідність управління суспільством. Інститути влади, приймаючи ті чи інші рішення, змушені багато часу витрачати на демократичну «процедуру» - проведення законодавчих актів через парламент, їх узгодження, затвердження і т. д. Необхідно також постійно звіряти прийняті політичні рішення з громадською думкою, з реакцією виборців. Тому демократична система влади може ефективно функціонувати лише у суспільствах з усталеною економікою, в умовах стабільного соціального та політичного розвитку.\nДругим недоліком демократичної системи є утрудненість боротьби зі злочинністю. Існує навіть теорія, що чим нижче рівень насильства з боку держави по відношенню до громадян суспільства, тим він вищий з боку громадян по відношенню один до одного. Дійсно, авторитарні й тоталітарні системи, беручи на озброєння злочинні методи і широкомасштабне насильство, можуть істотно знизити рівень злочинності (можна згадати боротьбу Муссоліні з мафією в Італії фактично мафіозними методами). Але при цьому неодмінно будуть понівечені долі мільйонів ні в чому не винних людей.\nУ демократії можна знайти чимало інших недоліків, але слід погодитися з У. Черчіллем, який сказав, що незважаючи на це, всі інші системи влади набагато гірше.\nКрайній, збоченій, більш гіпотетичної формою демократії виступає анархія. Хоча, точніше, анархію не можна назвати системою влади, оскільки тут принципи демократизму доводяться до крайньої міри. Проголошується повна незалежність особистості від всіх типів економічної, соціальної та політичної влади. Абстрактно розуміється свобода оголошується найвищим символом і принципом життєдіяльності суспільства. Хоча зрозуміло, без системи влади високоорганізоване суспільство існувати не може. Відсутність державної влади неминуче породить іншу, більш страшну і жорстоку владу - владу натовпу - охлократію. (За термінології Платона-влада, при якій стадні інстинкти руйнування і емоції будуть тяжіти над розумом людей).\nІдеологи анархізму П. Прудон, М. Бакунін, П. Кропоткін представляли анархію як систему самоврядних громад, провідних фактично натуральне господарство. Але така система просто неможлива в умовах індустріального суспільства. Всі спроби замінити політичну владу системою самоврядування на основі моральних цінностей неминуче закінчувалися крахом. Тут доречно навести слова Т. Гоббса, який зауважив, що деяким людям властиво скаржитися на обмеження та незручності, заподіяні їм владою при тій чи іншій формі правління, однак при цьому вони не беруть до уваги те, що ці сорому чи чутливі в порівнянні з тим розгнузданим станом безвладдя, коли люди не підкоряються законам і не визнають над собою ніякої примусової влади, що утримує їх від грабежу і помсти.\nКрім уже розглянутих соціальних типів влади політологи виділяють так звані перехідні типи - авторитарно-демократичний і демократично-авторитарний. Подібні типи виникають при еволюції системи влади від авторитаризму до демократії або навпаки-від демократії до авторитаризму. Як і всяке перехідний стан, дані соціальні типи не можуть існувати тривалий час, в кінці кінців в суспільстві стверджується або демократія, або авторитаризм.\nПерехідні типи влади виникають, по-перше, в тих випадках, коли в результаті надзвичайних обставин-воєн, стихійних лих, криз - виконавча влада отримує додаткові прерогативи, а функції законодавчої влади тимчасово обмежуються. Можуть обмежуватися права і свободи громадян. Як відомо, всі ці обмеження обумовлені в конституціях і законах про надзвичайний (військовому) положенні. Після подолання кризи, відновлюється діяльність демократичних інститутів в повному обсязі. При цьому важливо, щоб надзвичайний або військовий стан існувало суворо обмежений термін. Оскільки можна навести чимало прикладів, коли закон про надзвичайний стан діяв протягом багатьох років, а іноді десятиліть, як це було в Південній Кореї, Чилі чи Бразилії.\nПо-друге, перехідні типи влади виникають в процесі просування суспільства від авторитаризму чи тоталітаризму до демократії. Зрозуміло, що демократична форма влади не може виникнути відразу відразу. Тому в суспільстві певний період може існувати якийсь авторитарно-демократичний симбіоз: існують демократичні інститути, виборча система, проте вся або, точніше майже вся реальна влада перебуває в руках політичного лідера. Однак поступово, в міру накопичення політичного досвіду, стабілізація соціально-економічної обстановки, демократичні інститути отримують реальну владу, відбувається її поділ за законодавчим, виконавчим і судовим функціям, і в суспільстві тим самим стверджується повноправна демократична система.\nВисновок: Назва перехідних типів влади «авторитарно-демократичний» або ж «демократично-авторитарний» формально залежить від конкретного співвідношення демократії чи авторитаризму в тому чи іншому суспільстві. Хоча, звичайно ж, точно певну градацію встановити дуже складно. Тому поділ цих двох типів є досить умовним і багато в чому суб'єктивним.\n2. Поняття політичного режиму.\nЗ вищезазначеного випливає, що соціальний тип влади характеризує основні організаційні принципи політичного устрою суспільства. Проте в рамках того або іншого типу влади можуть застосовуватися найрізноманітніші засоби і методи для досягнення політичних цілей держави. Для їх узагальненої характеристики використовується поняття «політичний режим». Наприклад, в нашій країні і при Й. Сталіна, і при Л. Брежнєва влада була тоталітарною або авторитарної.\nПроте методи її здійснення за їхнього правління були різними, тобто розрізнялися політичні режими.\nПолітичний режим - це категорія політичної науки, в узагальненому вигляді характеризує ступінь, форми н методи державного примусу в суспільстві.\nПолітичні режими розрізняються між собою за ступенем та формами державного насильства по відношенню до громадян, з одного боку, і за способами легітимації-з іншого.\nУ самому узагальненому вигляді існують два основних типи політичних режимів - диктаторський і ліберальний. Проте кожен з них може виявлятися в декількох різних видах: жорстко-диктаторський, військово-диктаторський, фашистсько-диктаторський, диктаторської-ліберальний, ліберально-плюралістичний, ліберально-радикальний і т. д.\nДиктаторський режим. Диктатура - спосіб здійснення державної влади шляхом постійної загрози або безпосереднього застосування збройного насильства в надзвичайних умовах розвитку суспільства.\nВідмінними рисами диктаторського режиму є, по-перше, застосування збройної сили для підтримки соціального порядку або для встановлення нового соціального порядку, по-друге, підміна або вже усунення легальних інститутів влади в державі та створення на їх місці нових органів політичного керівництва, заснованих на крайніх формах політичного примусу.\nЛегітимність влади у всіх диктаторських режимах досягається за допомогою застосування збройної сили і постійною загрозою політичних репресій. Почуття страху й інстинкт виживання змушує людей дотримуватися приписів диктаторської влади. Диктаторський режим може існувати лише в авторитарних або тоталітарних системах влади. Перемога диктатури в умовах демократії означає негайне перевлаштування влади на авторитарних засадах.\nОднією із закономірностей політичного розвитку є еволюція диктаторського режиму в напрямку лібералізації.\nЛіберальний режим - спосіб здійснення державної влади, що базується на визнанні прав і свобод громадян та відсутності прямого збройного насильства.\nПерехід від диктатури до ліберального режиму називають лібералізацією. Цей процес характеризується зниженням рівня державного примусу, деяким розширенням політичних свобод. Однак лібералізацію не можна ототожнювати з демократією. Лібералізація може відбуватися і в тоталітарній системі, як це було, наприклад, під час хрущовської «відлиги» або еволюції франкістського режиму в Іспанії. Однак при цьому сутнісні принципи системи влади залишалися незмінними.\nДемократичного типу влади притаманний ліберально-плюралістичний режим. Даний режим грунтується на оптимальній децентралізації методів політичного управління, на принципах політичного змагання і компромісу. Ліберально-плюралістичний режим визнає право кожної людини дотримуватися будь-яких поглядів і проповідувати їх, йому властиве повагу до інакомислення.\nПолітична практика при цьому режимі здійснюється в результаті постійного змагання, конкурентної боротьби різних соціальних і політичних сил, жодна з яких не може володіти монопольним правом на владу чи ідеологію. У той же час при ліберально - плюралістичному режимі державна влада зберігає сильні репресивні функції щодо захисту прав і свобод кожного індивіда і державності.\nГоловною умовою встановлення такого режиму є наявність розвинутої ринкової економіки, що діє на засадах так званого економічного лібералізму. Згідно з основним соціологічним законом політичний лібералізм вимагає економічного лібералізму, і навпаки. Тобто надбудовні і базисні процеси повинні розвиватися в суспільстві адекватно.\nВисновок: Саме тому нашій країні буде потрібно багато років, спрямовані на створення сучасної ринкової економіки, перш ніж ми зможемо затвердити політичний лібералізм і розвинену демократичну систему влади.\nТаким чином, можна зробити висновок, що демократична влада не може виникнути сама по собі, вона завжди втілюється в цілій системі правових механізмів, покликаних, з одного боку, забезпечити ефективне керівництво суспільством, а з іншого - максимально обмежити можливість сваволі та волюнтаризму політичних лідерів. Від того, наскільки успішно поєднуються ці два протилежні начала, залежить ефективність і стійкість демократичного правління.\n* Бутенко А. П. Від тоталітаризму до демократії: загальне і специфічне / / Соц.-политий. журнал. - 1996. - № 1.\nГубін В. Д. Російська культура і феномен насильства / / Питання філософії. - 2005. - № 5.\n* Налімов В. В. Влада і протистояння їй / / Поліс. - 2002. - № 3.\n* Циганов О. П. Політичний режим / / Соц.-политий. журнал. -1996 .- № 1.


18 квітня 2018р, Новини. Департамент охорони здоров’я, Прес-служба ОДА\nТакож вона зазначила, що минулоріч за кошти обласного бюджету для закладів охорони здоров’я області придбали 280 персональних комп’ютерів. Відтак, кожна амбулаторія сімейної медицини має принаймні одне робоче місце з програмним забезпеченням, з яким вже можна працювати, формуючи реєстр пацієнтів, насамперед жіночого населення.\n«На Львівщині активно триває процес впровадження реформи. Наші заклади первинної медичної допомоги перетворюються на некомерційні комунальні підприємства», - додала Ірина Микичак.\nНагадаємо, що 17 квітня Львівська обласна рада ухвалила рішення про перетворення 14 комунальних закладів охорони здоров’я Львівської обласної ради в комунальні некомерційні підприємства з метою покращення якості й доступності медичного обслуговування населення, підвищення ефективності використання бюджетних коштів і кадрового потенціалу.\nНа Львівщині триває підписання декларацій із лікарями первинної медичної ланки. Відтак, як розповіла сьогодні, 15 серпня, під час наради голови Львівської облдержадміністрації Олега Синютки з головами райдержадміністрацій та міськими головами міст обласного значення директор департаменту охорони здоров’я Ірина Микичак вже 122 медичні заклади, які працюють на території області, зареєструвались у системі eHealth. Декларації із лікарями уклали вже 1 077 847 мешканців Львівщини, що становить 42,9 % від кількості населення. Також у системі eHealth зареєструвались 1500 лікарів. Найактивніше процес укладення декларацій відбувається у Моршині, Червонограді, Бориславі, Трускавці. А також Старосамбірському та Миколаївському районах. Нагадаємо, що для укладення декларації із обраним лікарем необхідно обрати заклад та лікаря, з яким хотіли б підписати Декларацію, взявши особисті документи, звернутись до закладу, вказати прізвище обраного лікаря та надати документи для введення даних в електронну форму декларації, в тому числі – номер мобільного телефону та документи, назвати код, який прийшов в смс-повідомленні, перевірити свої дані у роздрукованих примірниках Декларації та підписати їх, забрати свій примірник декларації.\nСтаном на сьогодні 31/ 2 % мешканців Львівщини уклали декларації з лікарями. Як повідомляють у департаменті охорони здоров'я Львівської ОДА, до системи підключені практично усі заклади первинної медичної допомоги в області, 806175 декларацій вже підписали з медиками. Найактивніше процес укладення декларацій відбувається у Моршині, Бориславі, Червонограді, Трускавці, а також Дрогобицькому, Яворівському, Старосамбірському, Сколівському та Городоцькому районах. Нагадаємо, три комунальні підприємства області вже підписали угоди з Національною службою здоров’я, це Гніздичівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини, Моршинська міська лікарня, Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червонограда.\nСтаном на сьогодні 30 % мешканців Львівщини уклали декларації з лікарями. Як повідомляють у департаменті охорони здоров'я Львівської ОДА, до системи підключені практично усі заклади первинної медичної допомоги в області, 763376 декларацій вже підписали з медиками. Найактивніше процес укладення декларацій відбувається у Моршині, Бориславі, Червонограді, Трускавці, а також Дрогобицькому, Яворівському, Старосамбірському, Сколівському та Городоцькому районах. Нагадаємо, три комунальні підприємства області вже підписали угоди з Національною службою здоров’я, це Гніздичівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини, Моршинська міська лікарня, Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червонограда.\neHealth: 26 % мешканців Львівщини уклали декларації з лікарями\nСтаном на сьогодні 26 % мешканців Львівщини уклали декларації з лікарями. Як повідомляють у департаменті охорони здоров'я Львівської ОДА, до системи підключені практично усі заклади первинної медичної допомоги в області, 674820 декларацій вже підписали з медиками. Найактивніше процес укладення декларацій відбувається у Моршині, Бориславі, Червонограді, Трускавці, а також Дрогобицькому, Яворівському, Старосамбірському, Сколівському та Городоцькому районах. Директор департаменту охорони здоров’я Львівської ОДА Ірина Микичак наголосила, що на Львівщині вже три заклади підписали угоди з Національною службою здоров'я України і з 1 липня зможуть почати роботу з новим механізмом фінансування первинної медичної допомоги. “Три комунальні підприємства області вже підписали угоди з Національною службою здоров’я, це Гніздичівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини, Моршинська міська лікарня, Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червонограда. На підході ще кілька амбулаторій. Для нас важливо, що центральні лікарні вже є в процесі перетворення на комунальні некомерційні підприємства. Ці заклади первинної допомоги почнуть працювати за новими правилами. Сімейні лікарі, терапевти і педіатри мають чіткий перелік послуг, які вони надаватимуть, а держава оплачуватиме ці послуги відповідно до угоди”, - зазначила Ірина Микичак. Зазначимо, на меті eHealth – переведення усіх документів та процесів взаємодії у сфері охорони здоров’я з паперового формату в електронний, при цьому створюючи єдині реєстри закладів, лікарів, пацієнтів, ліків тощо.\nСтаном на сьогодні 17,1 % мешканців Львівщини уклали декларації з лікарями. Про це повідомила сьогодні директор департаменту охорони здоров'я Львівської ОДА Ірина Микичак. До системи підключені практично усі заклади первинної медичної допомоги в області. Найактивніше процес укладення декларацій відбувається у Моршині, Бориславі, Червонограді, Трускавці, а також Дрогобицькому, Яворівському, Старосамбірському, Сколівському та Городоцькому районах. Зазначимо, на меті eHealth – переведення усіх документів та процесів взаємодії у сфері охорони здоров’я з паперового формату в електронний, при цьому створюючи єдині реєстри закладів, лікарів, пацієнтів, ліків тощо.\nВажливим елементом переходу на нову модель надання первинної медичної допомоги є підключення закладів до системи «Електронного здоров'я» (eHealth). Відтак сьогодні у Львівській області до цієї системи вже підключили 184 заклади охорони здоров'я первинного рівня. Як інформують у департаменті охорони здоров’я Львівської ОДА у Бродівському, Городоцькому, Жовківському, Перемишлянському, Пустомитівському, Сколівському, та Стрийському районах до системи підключені усі заклади первинної медичної допомоги. Також завершують процес підключення у Дрогобицькому, Самбірському та Миколаївському районах. Разом з тим у Турківському, Радехівському, Золочівському, Буському та Яворівському районах підключено від одного до трьох закладів. Серед міст повністю підключені - Львів, Борислав, Дрогобич, Моршин та Трускавець. В інших містах цей процес ще не завершили. Найактивніше до системи eHealth залучаються лікарі у Сколівському, Самбірському, Городоцькому та Стрийському районах, а також у містах Львові, Бориславі, Моршині та Трускавці. Не менш важливою складовою реформування медичної галузі є залучення населення до процесу укладання декларацій із сімейними лікарями. Відтак найактивніше процес декларування відбувається у Бориславі, Моршині та Трускавці.


🏢 Охорона бізнес об'єктів в Києві - охорона організацій | Patriot\nОхорона бізнесу – пріоритетний напрямок діяльності агентства «Патріот». Ми надаємо послуги по забезпеченню безпеки бізнес-об'єктів в Києві і області, гарантуючи надійний захист майна та людей від будь-яких загроз.\nЯк здійснюється охорона бізнес-об'єктів\nЗахист об’єктів бізнесу від можливих загроз будується на реалізації комплексу заходів:\nстворення патрулів для регулярного обходу території, що охороняється та прилеглої території;\nконтроль пересування транспортних засобів на території, що охороняється;\nустановка систем відеоспостереження для забезпечення візуального контролю об’єкта та прилеглої території.\nОснова безпеки об’єктів малого бізнесу – технічні засобів захисту: від системи управління доступом до комплексу пристроїв сигналізації, який включає датчики, сигнальні пристрої і інші пристрої. Ми переконані, що тільки найсучасніші технологічні рішення здатні забезпечити високий рівень безпеки бізнес-об’єктів.\nПлан розміщення пристроїв охоронної сигналізації, які ми встановлюємо для охорони об’єктів бізнесу, завжди розробляється індивідуально для конкретного об’єкта. Це дозволяє домогтися коректної роботи пристроїв сигналізації та забезпечити максимальний рівень безпеки об’єкта. Включення сигналізації активує звуковий сигнал, що сповіщає про загрозу. У більшості випадків цього достатньо, щоб відлякати зловмисників. Кожен раз, коли спрацьовує сигналізація, інформація про це відправляється на центральний пульт охорони в офіс «Патріот», звідки передається групі швидкого реагування, готової прибути на місце протягом 5-10 хвилин.\nЩо входить в охорону бізнесу\nЗабезпечення професійної охорони об’єктів бізнесу вимагає створення системи безпеки, яка буде компромісом між потенційними загрозами і фінансовими можливостями компанії. При розробці системи охорони для конкретного бізнес-об’єкта ми враховуємо всі типи загроз:\nзагальні, що випливають з кримінологічної ситуації в районі роботи компанії, наприклад, Києва та області;\nспецифічні, пов’язані з особливостями об’єкта і виду діяльності компанії;\nвнутрішні, що виникають з недоліків конструкції будівлі і пов’язані з людським фактором.\nМетодика побудови системи безпеки включає кілька етапів:\nВиявлення загроз і розробка методів їх усунення.\nВибір систем сигналізації та відеоспостереження з урахуванням характеристик об’єкта.\nУстановка датчиків руху і систем контролю доступу для обмеження доступу на об’єкт сторонніх осіб.\nПідключення сигналізації до централізованого пульту охорони в офісі агентства «Патріот» для виклику групи швидкого реагування.\nПри необхідності ми встановлюємо на об’єкті додаткове обладнання: датчики задимлення і затоплення, протипожежну сигналізацію та інші пристрої, щоб забезпечити максимальну безпеку об’єкта.\nОхоронне підприємство «Патріот» пропонує послуги по забезпеченню безпеки комерційних об’єктів всіх типів:\nбанків і банкоматів;\nЦіна послуги для кожного типу об’єкта розраховується окремо з урахуванням його площі і розмірів прилеглої території, наявності огорожі та систем охорони, а також інших факторів. Замовити охорону для бізнесу від компанії «Патріот» можна по телефону або через форму зворотного зв’язку на сайті.