Торгівля залізом у Катеринославі завжди була справою прибутковою. Одним із перших, із 1850-х років, нею почав займатися купець третьої гільдії Мартин Алексєєнко. В 1840-і роки він разом із сім’єю переїхав з Новомосковська до Катеринослава і відкрив тут, у самому центрі міста на проспекті, магазин залізної торгівлі. Кошти від торгівлі він вкладав у земельні ділянки та нерухомість. Слово патріарха купецтва було законом для місцевого товариства, тому воно обрало його спочатку гласним до міської думи (1854 р.), а потім запропонувало і посаду міського голови. Проте торгівля важливіше – вирішив Мартин Олексійович.\nУ родині Алексєєнків було двоє синів. Старший Іван продовжив справу батька. Другому ж синові, Михайлові, неабиякі здібності та гроші дали можливість легко і швидко досягти вчених ступенів і державних посад.\nКупець першої гільдії та його дружина\nІван Мартинович домігся в торговій справі величезних успіхів, ставши купцем першої гільдії та одним із найзаможніших людей Катеринослава. У пам’ять про батьків він побудував богадільню для старих жінок на 30 місць по вул. Короткій 22 (в радянський час – Чичеріна, в 2016 р. перейменована на Надії Алексєєнко) і утримував її власним коштом.\nІван Мартинович мав 10 будинків, із яких 7 розташовувались у самому центрі міста, в Старогостинному ряду на проспекті, й від вул. Троїцької (в радянський час – Червона, в 2016 р. повернута історична назва) до вул. Первозванівської (тепер вул. Короленка). Тут працювали його магазини оптової та роздрібної торгівлі залізом. Мешкав Іван Мартинович у будинку на вулиці Каретній (тепер Челюскінців). 1891 року він облаштував перший у місті приватний телефон – між житлом і магазином.\nЯк людину шановану, в 1893 році його вперше обрали гласним міської думи, а потім обирали ще чотири рази. Засідання він відвідував ретельно, виступав рідко, та вже коли говорив, до слів його прислухалися. Своїх дітей у Івана Мартиновича та його дружини Надії Іванівни не було, тому немало грошей подружжя жертвувало на розвиток і утримання навчальних закладів: Маріїнської жіночої гімназії, комерційного училища та товариства опікування жіночої освітою.\nУ червні 1910 р., після тяжкої тривалої хвороби Іван Алексєєнко помер. На похоронах було присутнє все катеринославське купецтво, домовину несли найпочесніші його представники. Поховали Івана Мартиновича в огорожі Троїцької церкви, старостою якої він був протягом багатьох років.\nПо смерті Івана Алексєєнка припинилася діяльність «Железной фирми М.А. Алексеенко», а весь залишок товару придбав купець А. Коган. Через рік Надія Іванівна пожертвувала місту ділянку на розі Пушкінського проспекту та Короткої вулиці, а також 82 500 рублів на спорудження тут дитячої лікарні й амбулаторії та 570 000 рублів капіталу, відсотки від якого мали забезпечувати утримання цих закладів і жіночої богадільні. 1912 року лікарня й амбулаторія були побудовані та освячені. Вони мали ім’я І.М. Алексєєнка (сьогодні це міська дитяча лікарня імені професора М.Ф. Руднєва).\nУ залі міської думи та в лікарні виставили портрети Надії Іванівни та Івана Мартиновича. За рішенням міської думи вулицю Коротку перейменували на Надєждінську (тепер Надії Алексєєнко), а Каретну – на Алексєєвську (тепер Челюскінців).\n20 листопада 1911 року імператор Микола ІІ на клопотання міської думи зволив надати вдові купця Алексєєнка Надії Іванівні звання Почесної громадянки міста Катеринослава за пожертвування місту ділянки землі та 652 500 рублів на благодійні справи. Капітал Н.І. Алексєєнко був найбільшим із заповіданих місту.\nВчений-фінансист, ректор Харківського університету\nНародився Михайло 1848 року. В Катеринославі минули його дитинство та юність. У п’ять років він втратив матір, яку дуже любив. Троїцький храм став першою школою його релігійного виховання: немовлям сюди його приносила мати, у підлітковому віці він приходив сюди зі своєю мачухою, яка замінила йому рідну матір. Під впливом цих жінок склалось і зміцніло релігійне почуття, що не залишало його протягом усього життя. Коли Михайло Алексєєнко відвідував Катеринослав, його часто можна було зустріти тут, у Троїцькій церкві, де він скромно стояв серед інших богомольців. Тут же зростали і міцніли інші високі почуття Михайла – правдолюбство, любов до людини та людства.\nУ 1874 році його на власне прохання відрядили за кордон для вивчення фінансової та кредитної справи, а також методики викладання в університетах Німеччини, Австрії та Франції. Результатом відрядження стала праця «Действующее законодательство о прямых налогах», яка в 1879 році з дуже доброю рецензією була представлена як докторська дисертація. М. Алексєєнко був професором, деканом юридичного факультету, а з 1890 р. – ректором Харківського університету. Три його дисертації, курс лекцій з фінансового права, монографії про теорію податків були визнані серйозним внеском у фінансову літературу того часу.\nЗ 1899 р. Михайло Мартинович – піклувальник Казанського, а потім і Харківського навчальних округів. Ця бюрократична посада не задовольнила його. Як вчений-фінансист, він прагнув реалізувати свої дослідження на практиці. І скоро така нагода випала.\nДепутат Державної Думи, перший парламентський бюджетник\nГромадська діяльність М.М. Алексєєнка в Катеринославі відбувалась, головним чином, у земстві. З 1878 р. він був гласним Катеринославського повітового земства, де швидко висунувся, і його обрали губернським гласним. До його голосу тут уважно прислухалися, завжди рахуючись із його думкою. Гласні, для підсилення своїх позицій, часто посилались на слова Алексєєнка: – От і Михайло Мартинович тієї ж думки.\nУ 1906 р. та на початку 1907 року Михайло Алексєєнко балотувався до 1-ї та 2-ї Державної думи від партії «Союз 17 октября», відділення якої було в Катеринославі, але не був обраним. Зате великою була радість його політичних однодумців, коли в 1907 році переважним числом голосів його обрали депутатом від Катеринославської губернії до 3-ї Державної думи. Ця радість посилилась отриманою у Катеринославі, слідом за відкриттям Думи, новиною про обрання його головою бюджетної комісії.\n– Та це ж Алексєєнко. Він незамінний у Думі.\nПеред виборами ніхто не сумнівався, що він стане депутатом. Про це говорили з повною впевненістю.\n– Ну, Михайла Мартиновича, звичайно, оберуть.\nІ ці передбачення цілком виправдались. Катеринославці пишалися своїм обранцем і казали задоволенно:\n– Це ми дали Думі М.М. Алексєєнка…\n– Безперечно, голова бюджетної комісії.\nПромови Алексєєнка приваблювали тих, хто цікавився внутрішнім змістом депутатської роботи. Особливо пам’ятним став виступ Алексєєнка по закінченні повноважень Державної думи 3-го скликання, коли поважний депутат виступив із великою доповіддю за темою: «Пятилетие бюджета в 3-й Государственной думе».\nСвою блискучу доповідь він закінчив такою фразою:\n«Дуже часто повторюється вислів французького міністра минулого століття: дайте мені добру політику, і я дам вам добрі фінанси. Російські платники державних податків можуть, звертаючись до представників уряду, сказати: вам дали добрі фінанси, дайте ж нам добру політику».\nЙого величезні знання в фінансовій та політико-економічній галузях, звичний для нього метод наукових пошуків і разом із тим великий практичний розум, його вміння оберігати престиж народного представництва і ставити виконавчу владу в становище відповідача – зробили його незамінним головою бюджетної комісії. Представники відомств йшли до цієї комісії для надання необхідних пояснень не без хвилювання – ніби на іспит.\nІ знову Катеринослав\nНа сторінках місцевої преси неодноразово розміщувалися бесіди з Алексєєнком, друкувалися статті, що належали його перу, його виступи. «Екатеринославский юбилейный листок», який видавався в дні підготовки до святкування 100-річного ювілею Катеринослава в 1887 р., навів промову професора Харківського університету М.М. Алексєєнка на урочистому обіді:\n«Все змовкло в галасливих залах, коли встав цей достойний представник науки і з вуст його віщих вилилися такі слова: «Дозвольте мені, уродженцеві міста, який отримав у ньому початкову та середню освіту і зберігає дорогі зв’язки з рідними місцями, приєднатися до тосту, виголошеного О.М. Полем за процвітання міста. Мимоволі згадується високий вислів: не хлібом єдиним житиме людина. Переслідування самих поточних щоденних інтересів не може наповнити життя. Є інтереси громадські, в ім’я яких людина, хоч на час, відривається від щоденного буття, вивищується над ним і творить міцне. Школа для напрацювання громадянських почуттів, для переймання людей громадськими інтересами – громадянське самоврядування, на якому тримається добробут цілої дорогої вітчизни. Громадське врядування – глашатай суспільної думки, виразник громадянських почуттів. У сфері громадської діяльності й створюються міцні пам’ятки, якими можуть пишатися майбутні покоління, які становлять набуток історії та знаменні ознаки добробуту міста. Я проголошую тост за розвиток громадянських почуттів, органом яких є міське громадське самоврядування». Грім оплесків вітав закінчення промови, і десятки келихів потяглися цокнутися з келихом оратора».\n– Та ж це – Алексєєнко. З ним і в урядових сферах будуть серйозно рахуватися.\nЗаслуги ці полягали в наступному:\n1. У 1910 році справив вирішальний вплив на пожертвування місту понад 700 000 рублів на облаштування та утримання дитячої лікарні на 50 ліжок і богадільні на 30 душ зі спадку, що залишився після смерті брата його, гласного думи І.М. Алексєєнка.\n2. Сприяв прийняттю рішення про необхідність створення залізниці Мерефо-Херсон, яка мала величезне економічне значення для міста.\n3. Сприяв найшвидшому та сприятливому вирішенню питання про обмін землі з Тюремним відомством і перенесенню в’язниці та арештантських рот за межу міста.\n4. Брав дієву участь у розгляді всіх питань, пов’язаних із розвитком міста, сприяв правильній організації наукової частини при влаштуванні Гірничого інституту та заснуванні землемірного училища.\n– Намагаюся ще попрацювати, – говорив він навесні 1916 року, приїхавши до Петрограду. – Мене особливо втомлює це сидіння на одному місці багато годин підряд і напружена увага.\nУже тоді він переніс перший удар і мав зовсім хворобливий вигляд. – Ви мене не пізнаєте? – з вимученою усмішкою питав він, сам усвідомлюючи переміну, що відбувалася в ньому.\nПоховали М.М. Алексєєнка 26 лютого на міському цвинтарі (тепер – територія стадіону «Дніпро-Арена», колишнього «Металурга»). Траурна процесія розтяглася від церкви до цвинтаря – за домовиною йшли, крім родичів покійного, представники всіх цивільних установ, земських і міських закладів. Останнє слово сказав міський голова І.В. Способний:\nАлексєєнко Іван Мартинович // Катеринослав-Дніпропетровськ-225: Видатні особистості та обличчя міста.– Дніпропетровськ: ІMA-прес, 2001.– С. 24.\nАлексєєнко Михайло Мартинович 5 (17) жовтня 1847 р. – 18 лютого (3 березня) 1917 р. // Катеринослав-Дніпропетровськ-225: Видатні особистості та обличчя міс-та.– 2-ге вид.– Дніпропетровськ: ІMA-прес.– 2001.– С. 15.\nЛазебник В. Ми дали вам хороші фінанси, ви дайте нам хорошу політику - Михайло Мартинович та Надія Іванівна Алексєєнко // Золоті імена в історії міста. Почесні громадяни Катеринослава: біобібліограф. видання.– Дніпропетровськ: ДОУНБ, 2009.– С. 52–57.\nЛазебник В. Родина Алексєєнків в історії міста Катеринослава // Січеславщина: краєзнавчий альманах / ред. Г.К. Швидько.– Дніпропетровськ: ДОУНБ, 2010.– Вип. 5.– С. 77–87.\nСтаростін В. Алексеєнковська дитяча лікарня // Столиця степового краю. Дніпропетровськ: Нариси з історії міста.– Дніпропетровськ: Дніпрокнига, 2004.– С. 252–256.\nЧабан М. Михайло Алексєєнко // Птахи з гнізда Придніпров'я.– Дніпропетровськ: Дніпрокнига, 2005.– С. 215–221.\nЧабан М. Почесний громадянин Катеринослава: [про М. Алексєєнка] // Моє Придніпров'я: Календар пам'ятних дат Дніпропетровської області на 2012 рік: у 2-х ч. / упоряд. І. Голуб.– Дніпропетровськ: ДОУНБ, 2011.– Ч. 2: II півріччя.– С. 84–86.


На Волині вирощуватимуть зерно для Ірану - НОВИНИ СІЛЬСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА УКРАЇНИ ТА СВІТУ\nНа Волині вирощуватимуть зерно для Ірану\n05.10.2018 05.10.2018 елеватор, інвестиції\nШаабан Амін Асадаллах директор іранської компанії NEGIN FOULAND MARGOON планує інвестувати кошти в будівництво елеватора в Волинській області, пише “Агро-Центр”.\nПро це він сказав в ході зустрічі з головою ОДА Олександром Савченком.\n“В Ірані несприятливі природні умови для вирощування кукурудзи та інших культур. Тому держава пропонує нам їхати, вирощувати в інших державах і імпортувати назад – без податків. Ми б хотіли обговорити інвестиції у вигляді будівництва елеватора в вас. Варто розуміти, що хліб для іранців – основна їжа”,\n– поділився Шаабан Амін Асадаллах.\nЯк розповів Шаабан Амін Асадаллах, закупівлю зерна в Ірані раніше забезпечувало держава. Але через курс іноземної валюти Іран не може достатньо забезпечити людей зерном. Окрім цього він планує особисто приїхати на Волинь і ще захопити з собою друга інвестора.\n“Я знаю, що якщо принести в Україну інвестицій більш ніж на $ 100 тис. Можна отримати вільне проживання”,\n– заявив Шаабан Амін Асадаллах.\nСтаном на липень 2018 року в Україні діяв понад 1100 елеваторів, загальна потужність одночасного зберігання яких становить понад 46 млн тонн.\n← Небезпечний шкідник: українські фермери втрачають до 30% врожаю горіхів\nРобота-садівника створили в Китаї (відео) →


Назва Перелік питань, що виносяться на іспит\n1. Предмет, завдання та основні розділи токсикологічної хімії, її зв'язок з токсикологією та іншими медико-біологічними, фармацевтичними, фундаментальними дисциплінами.\n2. Основні етапи розвитку токсикологічної хімії.\n3. Особливості хіміко-токсикологічного аналізу. Загальний та цілеспрямований хіміко-токсикологічний аналіз.\n4. Галузі використання методів хіміко-токсикологічного аналізу.\n5. Порядок проведення та документація судово-токсикологічних (хіміко-токсикологічних) експертиз.\n6. Організація спеціалізованої допомоги при гострих отруєннях.\n7. Визначення понять "отруєння" і "отрута". Класифікація отруєнь і отрут.\n8. Токсикокінетика. Шляхи проникнення отрут в організм, транспортні механізми всмоктування у зв'язку з їх фізичними і хімічними властивостями.\n9. Вплив природи, концентрації та шляхів всмоктування отрути на динаміку росту її концентрації в крові і розподілу в органах.\n10.Метаболізм отрут (перша і друга фази). Летальний синтез.\n11. Залежність метаболізму отрут від видової, вікової, статевої чутливості, присутності інших ксенобіотиків та інших факторів.\n12. Основні токсикокінетичні константи та їх використання для інтерпретації\nрезультатів хіміко-токсикологічного аналізу.\n13 .Гниття біологічного матеріалу та основні реакції вторинного метаболізму. 14.Вплив процесів метаболізму на результати хіміко-токсикологічного дослідження.\n15. Об'єкти хіміко-токсикологічного дослідження, їх характеристика, способи консервування.\n16. Правила відбору, направлення, прийому об'єктів на судово-хімічну експертизу. Порядок зберігання проб.\n17. Особливості аналізу окремих об'єктів у залежності від їх природи, стану, хімічних властивостей отруйних речовин.\n18.Методи детоксикації організму при гострих отруєннях.\n19. Особливості судово-хімічної експертизи трупа у випадку смерті після\nпроведення реанімаційних заходів та інтенсивної терапії. 20.Загальні принципи інтерпретації результатів судово-хімічних досліджень.\n21. Наркоманія і медикаментозна залежність.\n22. Загальна характеристика методів, які використовуються для виявлення та кількісного визначення отрут у хіміко-токсикологічному аналізі (хімічні, фізико-хімічні, біохімічні, фармакологічні методи), їх порівняльна оцінка (чутливість, специфічність).\n23.Основні вимоги до методів хіміко-токсикологічного аналізу.\n24. Застосування хроматографічних методів у хіміко-токсикологічному аналізі (ТШХ, ГРХ).\n25. Попередні випробування біологічного матеріалу та їх значення для складання плану хіміко-токсикологічного дослідження.\n26. ТШХ-скринінг витяжок з біологічного матеріалу.\n27. Методи абсорбційної спектроскопії у видимій, УФ- та ІЧ-областях спектру та їх використання в хіміко-токсикологічному аналізі.\n28. Використання екстракційно-фотометричних методів у хіміко-токсикологічному аналізі.\n29. Мікрокристалоскопія та її використання у хіміко-токсикологічному аналізі.\n30. Кольорові реакції та їх застосування у хіміко-токсикологічному аналізі.\n31. Фармакологічні проби та їх значення для хіміко-токсикологічного аналізу.\n32. Застосування ензимних методів у хіміко-токсикологічному аналізі.\n33. Класифікація отрут у токсикологічній хімії.\n34.Методи ізолювання "летких" отрут з біологічних об'єктів (дистиляція з водяною парою і сухоповітряна відгонка). Теоретичне обґрунтування методів.\n35. Підготовка біологічного матеріалу до дистиляції з водяною парою. Вибір методів та умов дистиляції в залежності від об'єкту та фізико-хімічних властивостей досліджуваної отрути.\n36. Методи очищення і концентрування "летких" отрут у дистилятах.\n37. Хімічні методи дослідження "летких" отрут у дистилятах, їх чутливість та специфічність.\n38. Застосування ГРХ для аналізу "летких" отрут. Типи детекторів, які використовуються а аналізі "летких" отрут методом ГРХ.\n39. Застосування ГРХ для аналізу спиртів. Значення відносного коефіцієнту етанолу в сечі і крові для діагностики алкогольної коми.\n40. Групова та індивідуальна ідентифікація "летких" отрут методом ГРХ.\n41. Принципова схема дослідження біологічних об'єктів на "леткі" отрути при загальному та цілеспрямованому аналізі за допомогою комбінації методів.\n42. Окремі представники групи "летких" отрут: синильна кислота, аліфатичні одноатомні спирти (С1-С3), етиленгліколь, алкілгалогеніди (хлороформ, хлоралгідрат, 1,2-дихлоретан, чотирьоххлористий вуглець); формальдегід, ацетальдегід, фенол, крезоли, ацетон, оцтова кислота. Знати відповіді на запитання згідно зі схемою вивчення груп і окремих сполук у токсикологічній хімії.\n43.Окремі представники групи речовин, які ізолюються полярними розчинниками: похідні саліцилової кислоти, барбітурової кислоти (барбітал, фенобарбітал, бензонал, барбаміл, етамінал натрію. Алкалоїди: пурину (кофеїн, теофілін, теобромін); індолу (стрихнін, бруцин, резерпін); піридину (нікотин, анабазин, пахікарпін); тропану (атропін, скополамін, кокаїн); хіноліну (хінін, хінідін); фенантренізохіноліну (морфін, кодеїн), алкалоїди опію та синтетичні аналоги і замінники морфіну (папаверин, наркотин, нарцеїн, етилморфін, героїн, промедол); ациклічні алкалоїди (ефедрин). Синтетичні лікарські речовини основного характеру: похідні піразолону (анальгін, антипірин), похідні 4-амінобензойної кислоти (новокаїн, ново-каїнамід), похідні гідразиду ізонікотинової кислоти (ізоніазид, фтивазид), похідні фенотіазину (аміназин, дипразин, етмозин, левомепромазин, тіоридазин), похідні 1,4-бенздіазепіну (хлордіазепоксид, діазепам, оксазепам, мезапам, феназепам, нітразепам, клоназепам), похідні імідазолу (клофе-лін). Загальна характеристика деяких інших груп речовин, які мають значний інтерес у хіміко-токсикологічному відношенні: антихолінестеразні речовини, проти судомні речовини. Знати відповіді на запитання згідно зі схемою вивчення груп і окремих сполук у токсикологічній хімії.\n44. Сучасні загальні та особисті методи ізолювання полярними розчинниками (підкисленим спиртом, підкисленою водою, В.П.Крамаренка, Валова, В. І.Попової). Вплив різних факторів на ефективність ізолювання досліджуваних речовин на різних стадіях цього процесу.\n45.Методи очищення витяжок з біологічного матеріалу від супутніх домішок. Вибір методу залежно від стану, виду об'єкта дослідження та способу ізолювання отрути з біологічного матеріалу.\n46.Способи концентрування отруйних речовин у витяжках з біологічного матеріалу.\n47.Хімічні (кольорові, осадові) реакції та фізико-хімічні методи (ТШХ, ГРХ, ВЕРХ, спектрофотометрія у видимій, УФ- та ІЧ-областях спектра, мікро-кристалоскопія, флюориметрія, хромато-масспектрометрія) дослідження речовин, які ізолюються полярними розчинниками. Фармакологічні проби. (Порівняльна характеристика методів).\n48. Методи виділення, виявлення та кількісного визначення отруйних речовин (лікарські отрути) з біологічних рідин при діагностиці гострих отруєнь.\n49. Застосування імуноферментного методу для діагностики гострих отруєнь опіатами (гетерогенний імуноферментний метод).\n50. Роль ТШХ-скринінгу в діагностиці гострих отруєнь "лікарськими" отрутами.\n51. Значення результатів кількісного визначення "лікарських" отрут у біологічних рідинах для оцінки тяжкості стану потерпілого і вибору методів терапії.\n52. Пестициди. Визначення, застосування, класифікація.\n53. Негативні сторони використання пестицидів для людини і навколишнього середовища. Проблема залишкових кількостей пестицидів. Способи профілактики отруєнь пестицидами.\n54. Окремі представники пестицидів. Похідні фосфорних кислот: хлорофос, дихлофос, карбофос, метафос. Похідні хлорорганічних сполук: гексахлоретан, гептахлор. Похідні карбамінової кислоти - карбарид. Піретроїди:\nперметрин, декаметрин, циперметрин. Ртутьорганічні пестициди: етилме-ркурхлорид, етилмеркурфосфат. Знати відповіді на запитання згідно зі схемою вивчення груп і окремих сполук у токсикологічній хімії.\n55. Методи ізолювання ФОС з органів трупа, біологічних рідин і продуктів харчування. Вибір розчинника для ізолювання в залежності від стану, природи об'єкту і отрути. Методи очищення витяжок.\n56.Хімічні, ензимні і хроматографічні (ГРХ, ТШХ) методи аналізу ФОС. Роль ензимного і хроматографічних методів у діагностиці гострих і хронічних отруєнь ФОС. Оцінка результатів аналізу.\n57.Методи виділення етилмеркурхлориду і етилмеркурфосфату з біологічних об'єктів. Методи їх виявлення та визначення за нативними речовинами та за ртуттю (II). Оцінка результатів аналізу.\n58.Група речовин, які ізолюються з біологічного матеріалу методом мінералізації ("металеві" отрути), сполуки барію, свинцю, марганцю, хрому, срібла, міді, вісмуту, цинку, миш'яку, талію і ртуті. Знати відповіді на запитання згідно зі схемою вивчення груп і окремих сполук у токсикологічній хімії.\n59. Характеристика загальних І особистих методів мінералізації, які використовуються при аналізі біологічного матеріалу на. "металеві" отрути. Вибір методу мінералізації залежно від характеру отрути.\n60. Методи денітрації мінералізату.\n61. Дробний метод аналізу "металевих" отрут, його теоретичне обґрунтування та схема за О.М.Криловою.\n62. Характеристика реагентів, які використовуються у дробному методі аналізу для маскування іонів, виділення, виявлення та кількісного визначення "металевих" отрут.\n63 .Результати кількісного визначення "металевих" отрут та їх значення для судово-хімічної оцінки результатів дослідження.\n64. Відмінність у дослідженні біологічного матеріалу при аналізі на неорганічні та ртутьорганічні сполуки.\n65. Група речовин, які ізолюються з біологічного матеріалу шляхом настоювання з водою. Неорганічні кислоти: азотна, сірчана хлористоводнева. Солі азотної і азотистої кислот (нітрати, нітрити). Їдкі луги; гідроксиди натрію, калію, кальцію, амонію. Особливості ізолювання і поділу. Виявлення та кількісне визначення. Оцінка результатів аналізу.\n66. Група речовин, які визначаються безпосередньо в біологічному матеріалі або потребують особливих методів ізолювання. Оксид вуглецю (II), фториди, бром, йод, органічні сполуки фтору (фреони).\n67. Визначення карбоксигемоглобіну в крові хімічними, спектроскопічними та спектрофотометричними методами. Оцінка результатів аналізу.\n68. Особливості ізолювання з біологічного матеріалу, виявлення та визначення сполук фтору, брому, йоду.\n69. Особливості та завдання лабораторного експрес-аналізу гострих отруєнь.\n70. Головні напрямки лабораторного експрес-аналізу біологічних рідин. Хіміко-токсикологічний аналіз в діагностиці гострих отруєнь.\n71. Організація спеціалізованої допомоги при гострих отруєннях.\n72. Класифікація отруєнь та вплив різних факторів на розвиток отруєнь.\n73. Характеристика та правила відбору біологічних рідин для лабораторного експрес-аналізу гострих отруєнь.\n74. Природні методи детоксикації організму при гострих отруєннях,\n75. Методи штучної детоксикації організму при гострих отруєннях.\n76. Антидотна терапія.\n77. Характеристика методів виявлення та визначення в хіміко-токсикологічному аналізі біологічних рідин.\n78. Використання кольорових реакцій у лабораторному експрес-аналізі біологічних рідин.\n79. Застосування осадових реакцій у лабораторному експрес-аналізі гострих отруєнь.\n80. Застосування хроматографічних методів у лабораторному експрес-аналізі біологічних рідин.\n81. Використання ТШХ-скринінгу у лабораторному експрес-аналізі гострих отруєнь.\n82. Методи абсорбційної спектроскопії у видимій та УФ-областях спектру та їх використання у експрес-аналізі біологічних рідин.\n83. Використання екстракційно-фотометричних методів в лабораторному експрес-аналізі гострих інтоксикацій.\n84. Застосування ГРХ для аналізу отрут. Типи детекторів, які використовуються в аналізі отрут методом ГРХ.\n85. Застосування ВЕРХ в експрес-аналізі наркотичних та сильнодіючих речовин.\n86. Класифікація імунохімічних методів аналізу.\n87. Застосування імуноферментного методу для діагностики гострих отруєнь опіатами (гетерогенний імуноферментний метод).\n88. Принципова схема дослідження біологічних рідин при лабораторному експрес-аналізі за допомогою комбінації методів.\n89. Кількісні методи визначення лікарських отрут в біологічних рідинах та їх роль в оцінці стану хворого при гострих отруєннях.\n90. Медичні, правові та соціальні аспекти наркоманії та токсикоманії.\n91. Класифікація наркотичних та одурманюючих речовин. 92.3агальна схема скринінгу наркотичних та одурманюючих речовин.\n93. Способи профілактики отруєнь наркотичними та одурманюючими речовинами.\n94. Роль ензимного і хроматографічних методів у діагностиці гострих отруєнь ФОС. Оцінка результатів аналізу.\n95. Гострі отруєння монооксидом вуглецю. Фактори впливу на розвиток отруєння.\n96. Виявлення карбоксигемоглобіну в крові хімічними та спектроскопічними методами.\n97. Кількісне визначення карбоксигемоглобіну в крові спектрофотометричним\n98. Вплив ендогенних речовин та продуктів метаболізму екзогенних сполук на результати аналітичних тестів.\nЗавідувач кафедри фармацевтичної хімії та фармакогнозії,\nПерелік питань, які виносяться на іспит з курсу\nПоняття, мета встановлення та принципи формування державних соціальних стандартів, державних соціальних гарантій\nПерелік тем, що виносяться на державний іспит з дисципліни «операційні системи»\nПерелік тем, що виносяться на іспит з французької мови для студентів ІІ курсу, спеціальність “Фармація бакалавр ”


Кирило Шевченко: Ми не просто державний банк, а стратегічно важливі для безпеки держави - Хмельницкая область | Международный информационный портал http://moyagazeta.com Моя газета (Хмельницкий)\n30.11.2018 11:09 Текст: Т+ T-\n1.\tВперше державний банк увійшов до п’ятірки найстійкіших банків України. Причому всі «сусіди» - ведучі банки Європи. Укргазбанк має прибуток у 538 млн грн за 10 місяців цього року і входить у четвірку найбільших банків за розміром активів. Вас влаштовують такі показники?\nЯ радий, що нам вдалося досягти високих результатів і вдається достойно конкурувати з українськими «дочками» найавторитетніших європейських банків. Особливо з огляду на нещодавнє минуле. Ще у 2015-му році за активами Укргазбанк був на 17-му місті з часткою ринку менше 2%. Зараз ми на 4-му місці з часткою ринку близько 6%. І у 2015-му ми були єдиним банком, який спрацював у прибуток – починали рік зі збитку у 2,8 млрд грн, а наприкінці року отримали прибуток у понад 250 млн грн. Вже у 2016-му, коли була затверджена стратегія Green Banking, Укргазбанк вийшов на лідируючи позиції. З початку 2018 року приріст нашого «зеленого» портфелю становить вже більше 7,8 млрд грн. І ми продовжуємо активно розвиватися за заданим вектором і докладаємо максимум зусиль аби посилювати свої позиції. Виходячи з цього, без сумніву, Укргазбанк має дійсно хороші результати.\n2.\tПрактично 100% капіталу Укргазбанку належать державі. Як це впливає на роботу банку? І які, на Ваш погляд, кроки з боку держави повинні бути першочерговими, аби не допустити чергової кризи?\nУкргазбанк не просто державний банк, а з 2015 року входить до переліку об’єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Три роки поспіль, з 2015 року, Укргазбанк не потребував докапіталізації, тобто грошей у держави ми не брали. Однак, без сумніву, те, що Укргазбанк належить державі – це додаткова гарантія для українців. Держава ніколи не залишить напризволяще своїх громадян. Тому за вклади в Укргазбанку, за його операційну та фінансову надійність кожен наш клієнт може бути спокійний.\nЩо стосується внутрішньої політики, то, як тільки починаються активні політичні події у країні, першою завжди страждає банківська система. Звичайно, криза 2008 року відрізняється від кризи 2014 року, а та, у свою чергу, - від викликів 2018-го, але зараз ми все ж реагуємо набагато краще. Основне – це уникнути паніки серед населення.\nТакож багато що залежить і від регулятора – Національного банку. Наскільки оперативно він реагує на зовнішні виклики, наскільки грамотно взаємодіє з банками. І, варто відзначити, що керівництво НБУ – на висоті. Днями я брав участь у його робочій зустрічі з очільниками найбільших 40 банків країни, що була присвячена зокрема підготовці банківського сектору до роботи у найбільш екстремальних умовах.\nТак от, Національний банк не бачить ризиків для безперебійної роботи банківського сектору навіть у разі запровадження воєнного стану. Ліквідність банківського сектору становить близько 75 млрд грн, золотовалютні резерви України становили 16,7 мрд дол. США і є достатніми для виконання зобов’язань України та поточних операцій Уряду і Національного банку. Відтак, регулятор не має підстав для запровадження адміністративних заходів на грошово-кредитному та валютному ринках. Крім того, всі банки України на сьогодні демонструють достатню адекватність капіталу, відповідність чинним нормативам й здатні підтримувати стабільність фінансової системи держави на високому рівні.\n3.\tДо речі, днями Верховна Рада прийняла рішення про введення воєнного стану у 10 областях України терміном на 30 днів. Як це вплине на роботу банківської системи у цілому та роботу Укргазбанку, зокрема?\nЯк і наш регулятор, абсолютно не вбачаю жодних причин для хвилювання: введення воєнного стану жодним чином не вплине на роботу банківської системи: жодних обмежень на зняття готівки та на валютному ринку не вводиться, підкріплення готівкою банкоматів здійснюється у звичайному режимі, а власне НБУ за крайньої потреби готовий підтримати банки ліквідністю.\nУ той же час, Укргазбанк, як стабільна та надійна банківська установа, що належить державі, продовжує свою роботу у штатному режимі. Своєчасно і в повному обсязі ми виконуємо і будемо виконувати надалі свої зобов’язання перед клієнтами, забезпечуватимемо безперебійне проведення платежів, інкасацій, поповнення банкоматних і термінальних мереж. У штатному режимі будемо здійснювати видачу коштів, виконання платежів і переказів юридичних та фізичних осіб. Не будуть застосовуватися жодні обмеження стосовно рахунків клієнтів Укргазбанку чи режиму роботи всієї нашої мережі відділень не залежно розташовані вони у зоні дії воєнного стану чи ні.\nТе саме одразу можу сказати і стосовно депозитів наших клієнтів – оскільки вони розміщені у державному Укргазбанку, надійність збереження вкладів та відсотків за ним гарантовані. Кожен вкладник отримає всі свої відсотки за вкладом своєчасно та у повному обсязі відповідно до умов укладеного договору.\n4.\tА як щодо кредитування?\nЯк і з будь-яким іншим напрямом роботи. Кредитні заявки надаються та розглядаються у встановленому порядку. Якщо ж у когось є кредит в Укргазбанку і він обслуговується у відділенні, де зараз введено воєнний стан, то і тут не відбудеться жодних змін звичного порядку. Ані умови, ані форми обслуговування такого кредиту переглянуті не будуть і, як і раніше, здійснюватимуться відповідно до умов підписаного кредитного договору. Погашення чергового платежу кредиту та відсотків буде здійснюватись відповідно до умов кредитного договору.\nТе саме стосується і усіх банківських операцій у дистанційних каналах, по зняттю готівки, транзакцій по картам чи розрахункам в торгівельній мережі – вони доступні без будь-яких обмежень.\nОпубликовано : 30.11.2018 11:09 на главную


В МВС України прокоментували дзвінок пранкерів до МВС Грузії від імені Авакова\nВ МВС України прокоментували дзвінок пранкерів до МВС Грузії від імені Авакова\n13 Серпень 2017 17:23 4448\nКиїв: В Міністерстві внутрішніх справ України не реагуватимуть на те, що пранкери з РФ подзвонили від імені глави українського МВС Арсена Авакова до його грузинського колеги Георгія Мгебрішвілі. Про це в коментарі Front News International заявив директор департаменту комунікації МВС України Артем Шевченко.\n«Ми реагувати ніяк не будемо. І що, якщо подзвонили якісь пранкери, чому ми це маємо коментувати?», - сказав Шевченко.\nВідомий російський пранкер Лексус (Олексій Столяров) подзвонив голові МВС Грузії Георгію Мгебрішвілі від імені міністра внутрішніх справ України Арсена Авакова, який начебто запропонував видати третього президента Грузії Михеіла Саакашвілі, але у грузинському МВС відмовилися від такої пропозиції.\nУ середу 26 липня, народний депутат Ігор Мосійчук повідомив, що Саакашвілі позбавили громадянства України. Пізніше питання про позбавлення громадянства екс-президента Грузії підтвердили в посольстві Грузії в Україні та міграційній службі. Зазначається, що причиною позбавлення стало надання самим Саакашвілі недостовірної інформації при отриманні громадянства України. В Адміністрації президента України також Front News International підтвердили підписання Петром Порошенком указу про позбавлення громадянства і зазначили, що таке рішення було ухвалене саме зараз, тому що грузинська сторона надала необхідні документи.\nЗа словами екс-заступника генерального прокурора України Давида Сакварелідзе, Саакашвілі також заборонили і в'їзд до країни. Однак, СБУ поки офіційно не підтвердила заборону в'їзду Саакашвілі. Проте, в прикордонній службі України прокоментували, що в жодному разі не пропустять Саакашвілі в Україну, якщо він спробує прибути в країну за українським паспортом, який втратив чинність з втратою громадянства.\nУ п'ятницю, 5 серпня, третій президент Грузії Міхеіл Саакашвілі прибув до Польщі. Через три дні польські ЗМІ повідомили, що Саакашвілі покинув їхню країну. Вже 8 серпня, Міхеіл Саакашвілі приїхав до Литви. Вже 10 серпня Саакашвілі прилетів до Угорщини.


Як досягти успіху у віртуальному світі: велика стратегія для цифрової епохи – think twice UA\nЛистопад 2, 2016 Листопад 2, 2016 TTUA\nОпубліковано англійською: https://www.foreignaffairs.com/articles/world/2016-10-04/how-succeed-networked-world\nАвтор: Анна-Марія Слотер, президент аналітичного центру New America Foundation, професор Прінстонського університету, в Державному департаменті часів Хіларі Клінтон займала посаду директора з планування політик.\nПереклад: think twice UA\nЕксперти в галузі зовнішньої політики давно навчилися бачити світ у вигляді шахівниці, аналізуючи рішення великих держав і чекаючи реакції на дії конкуруючих держав в постійній грі стратегічних переваг. У 19 столітті британські державні діячі відкрито підтримали цю метафору, називаючи їх боротьбу з Росією в Центральній Азії “великою грою”. Сьогодні телешоу “Гра престолів” пропонує особливо криваву і нестримну версію геополітики у вигляді постійної конкуренції між ворогуючими королівствами.\nА тепер уявіть стандартну мапу світу, де показано кордони та столиці 190-та країн світу. Вона виглядає як шахівниця.\nПісля цього згадайте мапу світу в нічний час зі спалахами світла міст та темними закутками. Ці коридори світла розділяють дороги, машини, будинки та офіси; вони відмережують павутиння людських відносин, де сім’ї , працівники та мандрівники зібралися разом. Ось це все має вигляд павутиння. Це мапа не розділення, не поділу, не проведення кордонів суверенної влади, але об’єднання.\nПобачити міжнародну систему як павутиння – це побачити світ не держав, а мереж. Це світ тероризму, наркотиків, зброї та торгівлі людьми; зміни клімату та скорочення біорізноманіття; водних воєн і відсутності продовольчої безпеки; корупції, відмиванні грошей та ухилянні від сплати податків; пандемічних хвороб, які переносяться по повітрю, морю і землі. Коротше кажучи, це світ більшості з найбільш актуальних на сьогодні глобальних загроз.\nВ цьому світі проблеми і загрози виникають, тому що люди дуже пов’язані між собою, мало пов’язані або пов’язані неправильно з неправильними людьми або речами. “Ісламська держава”, або ІДІЛ, може мотивувати так званих «самотніх вовків» до вбивства своїх колег. Смертельний вірус може поширитися по всьому світу за тиждень. Між тим, він принесе за собою позбавлення мільйонів молодих людей можливості гідної освіти, роботи і повноцінного життя під вогнем насильства.\nНезважаючи на цю нову реальність, більшість політиків рефлекторно діють як гравці в шахи, діючи так, ніби вони живуть в 17-ому столітті, коли Вестфальський мир заклав основу суверенних і рівноправних держав. Вони розуміють реальність мережевих загроз, але й існує нестача розуміння цих загроз у світових акторів. Настав час для розробки цих стратегій та поєднання управління державою з управлінням мереж – мистецтвом проектування, побудови та управління мережами. США, зі свого боку, потребують великої стратегії, яка б поєднала американські інтереси та цінності, як у власній мережі, так і на шаховниці світової політики.\nНаступний президент США повинен перейняти велику стратегію побудови і підтримки відкритого міжнародного порядку, що тримається на трьох китах: відкрите суспільство, відкритий уряд і відкрита міжнародна система. Істотні лінії розлому цифрової епохи існують не між капіталізмом і комунізмом або демократією і автократією, але між відкритим і закритим. Алек Росс, експерт з технологій та колишній радник держсекретаря Хіларі Клінтон, вибудовує країни за принципом “відкритої та закритої осі”. Як він стверджує, “суспільства, які підтримують відкритість, прийдуть до успіху швидше.”\nВідкритість включає в собі характерну структуру мереж. Вони відкриті в об’єднуючому сенсі: мережі краще управляють багатьма елементами, ніж декількома, та добувають силу з цієї кооперації. Вони відкриті в прозорому сенсі: вони не дають можливості контролювати інформацію, як наприклад , в липні 2016 року спроба державного перевороту в Туреччині зазнала поразки завдяки здатності Президента Туреччини Реджепа Таїпа Ердогана та його прихильників використовувати FaceTime, Facebook Live і Twitter, щоб обійти військове захоплення телевізійних мереж. І вони відкриті в автономному сенсі: на відміну від регульованого підпорядкування ієрархій правилам, мережі сприяють самоорганізації.\nОднак це не єдиний вид мереж. У своїй книзі «Сьоме відчуття» Джошуа Рамо стверджує, що настав “новий вік постійної зв’язку”, але він аналізує відкритість цих мереж як небезпечну для США. Він формулює велику стратегію “жорсткого контролю доступу”, засновану на владі дозволу або заборони доступу до закритої мережі, яку він називає “gatelands” (вулиці з норвежської). Відповідно до цього підходу, Сполучені Штати повинні будувати фізичні і віртуальні “спільноти для управління всім- від торгівлі до цифрової інформації у наукових дослідженнях”. Жорсткий контроль доступу – це стратегія зв’язку, але він вимагає розподілу, замінюючи фізичні бар’єри 20-ого століття цифровими 21-ого.\nІсторичні дебати про сутність зовнішньої політики США, продовжуються, таким чином, і в цифрову епоху. З одного боку знаходяться прихильники реалізму Ніксона і Кіссінджера, які бачать захист загальнолюдських цінностей, як рецепт для шкідливих іноземних перепон. З іншого боку, – прихильники стилю Вільсона і Рузвельта (як Франкліна, так й Елеонори) – ліберального інтернаціоналізму, який прокламує здорову повагу до влади, але розглядає загальнолюдські цінності як частину національної американської ідентичності, і як джерело влади.\nВідкритий порядок приходить прямо з ліберального інтернаціоналізму, але вже оновленого для цифрової епохи. Він поєднує міжнародну політику і світову мережу, аналізуючи держави як потужних окремих суб’єктів, груп, підприємств та установ як акторів в їх власному праві. Ця схема підтверджується ідеєю Сполучених Штатів зміцнити глибокі міжнародні зв’язки, засновані на загальних цінностях, що походять з універсальних прав людини.\nГоловним пріоритетом будь-якої великої стратегії США є захист американського народу і його союзників. Неможливо, однак, гарантувати безпеку в епоху постійних зв’язків. Обіцянка безпеки є непереборною спокусою для хакерів, загарбницьких орд ХХІ століття. Ну й звичайно поодиноких терористів. Диктаторський режим, у порівнянні з демократією, може краще зупинити такі напади, але це має ціну громадянських свобод.\nКраще тоді обрати відкритість і прагнути до стійкості і самостійності. Люди повинні чекати від уряду розвитку мережі спостереження та захисту цивільних прав громадян. (Відповідно, більша частина роботи захисту цивільних прав у цьому столітті призведе до просування цифрових прав). І люди повинні визнати, що їх уряди не можуть гарантувати абсолютну безпеку. За небезпеку сплачується ціна свободи і демократії. Це ціна, яку варто заплатити.\nУ цьому світі, як Джульєтта Кайєм, колишній помічник держсекретаря у Міністерстві національної безпеки, зазначає в своїй книзі «Матір безпеки», громадяни можуть і повинні робити набагато більше, щоб забезпечити свою безпеку. “Не уряд”, – пише вона, “повинен гарантувати повну безпеки, тому що жоден уряд не може це забезпечити”. Роль уряду полягає в тому, щоб “інвестувати у створення більш сталої нації”, яка включає в собі інструктаж і розширення прав і можливостей громадськості, але скоріше як партнера, ніж захисника. Уряд також отримує вигоди від такого підходу. Стівен Флінн, експерт з питань стійкості, вказав всі способи, як американці можуть отримати додаткову інформацію від уряду, і якоюсь мірою допомогти зупинити або хоча б пом’якшити лихо.\nФлінн задає собі питання, що б сталося, якби влада США дала прес-конференцію в серпні 2001, проінформувавши населення про загрозу з боку “Аль-Каїди” і ризик викрадачів літаків, що можуть підірвати літак або використати один, як ракету? Багато хто назвав би такий крок поширенням паніки. Але деякі пасажири літаків, які вразили свої цілі в Нью-Йорку і Вашингтоні, запідозрили би, що викрадачі брехали, коли вони сказали, що повертаються в аеропорт. Можливо, деякі би прийняли заходи, як це зробили пасажири рейсу 93, що вилетів пізніше: вони знали, що інші літаки вже врізалися у Всесвітній торговий центр і Пентагон.\nСуттєва різниця між відкритістю і закритістю цифрової епохи\nСамостійність, необхідна для забезпечення безпеки, залежить від здатності до самоорганізації та вживання заходів. Такий загальносоціальний підхід вимагає обмеження влади, як державної, так і приватної. Надмірне зосередження влади в державних, приватних, або навіть цивільних руках може викликати зловживання. Рамо стверджує, що мережева природа «переможець отримує все» означає, що поточна монопольна система залишається актуальною. Дев’ять з дванадцяти найбільш популярних мобільних додатків, пов’язані з американськими компаніями, такими як Apple, Google і Microsoft. Facebook, WhatsApp і YouTube мають більше мільярда користувачів.\nАле напруга демократичного республіканізму, яка йде від Президента Томаса Джефферсона до судді Верховного Суду Луїс Брандейса – знову з’являється в американській політиці, кидаючи виклик складній концентрації економічної влади на тій підставі, що конкуренція – це добре для її ж добробуту, неважливо, які би благі наміри чи вигідними монополії могли бути. В демократичній системі дані про людей належать народу. В даний час споживач відмовляється від своїх прав на ці дані в обмін на чудові безкоштовні товари і послуги, що надають великі технологічні компанії. Однак, у кінцевому рахунку, люди будуть наполягати на отриманні частини цінності своїх даних.\nМенші, більш розрізнені суб’єкти мають багато переваг. З плином часу Apple і Microsoft прийшли до висновку, що ключем до конкурентного успіху буде перехід від домінування однієї системи до забезпечення сумісності різних систем. На сьогодні, через гостре суперництво багатьох стартапів усі вони прагнуть бути купленими одним з великих гравців. Ті стартапи навпаки, мають стати частиною середніх і великих компаній самостійно, створивши більше конкуренції і робочих місць на своєму шляху.\nСполучені Штати та інші держави поступово знайдуть золоту середину мережевої потужності: не дуже сконцентрованої і не надто очевидної. Як це не парадоксально, зміцнення азіатських і європейських конкурентів в індустріях, де переважать американці, сприятиме довгостроковим інтересам США, як свого часу зробив Маршалл, навіть якщо це означає перебудову економіки колишніх ворогів. Краще мати здорову конкуренцію в одній мережі Інтернет, ніж, наприклад, у численних національних павутиннях, що б стало сучасною версією автаркії.\nСполучені Штати були засновані в вигляді уряду обмежених повноважень; підозра в концентрації приватної влади періодично з’являлася протягом творення її історії. В кінцевому рахунку розмір території стає гнітючим, навіть для великих акторів. Будівлі і імперії дійсно розпалися під власною вагою. Крім того, власники нових технологій не можуть оволодіти політичною силою, навіть, якщо вони кидають виклик нинішній гнилій політичній системі США. Вашингтон і Силіконова долина, праве і ліве, популісти і прихильники елітаризму — всі вони повинні знайти спосіб створення нового соціального і політичного договору, який поєднує нові технології з принципами обмежених повноважень.\nМіжнародний порядок у 1945 році був заснований за принципом “вбудованого лібералізму”, який означає, що незахищеність відкритих грошей і торгівлі була пом’якшена внутрішнім захистом мереж. Аналогічно, відкритість міжнародного порядку XXI століття повинно ґрунтуватися на надійності і самодостатності товариств, в яких громадяни можуть активно брати участь в їх захисті і процвітанні. Перша частина реформ – це відкриті товариства; друга – відкриті уряди.\nУРЯДИ І УПРАВЛІННЯ\nУ 2011 році президент США Барак Обама запустив партнерську програму “Відкритого уряду” з сімома іншими країнами: Бразилією, Індонезією, Мексикою, Норвегією, Філіппінами, Південною Африкою та Сполученим Королівством Велика Британія. До 2016 року група зросла до 70 країн. Всі учасники повинні підписати декларацію Відкритого Уряду, сукупності принципів, які вони зобов’язуються реалізувати в рамках національного плану дій. Досі учасники здійснили понад 2250 конкретних зобов’язань.\nТрьома основними принципами декларації є прозорість, громадська участь і підзвітність. Прозорість означає підвищення доступності інформації про діяльність органів влади та їх діяльність має бути відкритою для якомога більшої кількості людей, що призведе до стандартів відкритих даних. Це не означає скасування секретності всіх обговорень уряду, крок, який би швидко привів державу (або будь-яку іншу організацію) в глухий кут, але це значить зробити інформацію про те, що уряд знає і робить, видимою і зрозумілою.\nДругий принцип, громадська участь, виходить з прозорості: ті, хто підписали декларацію, зобов’язуються “створити і використовувати канали для отримання зворотнього зв’язку суспільства» у політиці та “поглибити участь громадськості в розробці, моніторингу та оцінці діяльності уряду”. Приведення цього зобов’язання в дію потребує регулювання, навіть технологічної революції. Замість застарілих “повідомлення і коментар” процедур, в яких законодавці і регулятори консультуються умисне кілька місяців або років про текст пропонованих правил, приймаючи пропозиції від зацікавлених сторін, а потім в кінцевому рахунку роблячи те, що дозволять політичні сили – уряди повинні перейти до методів, які сповіщають всіх зацікавлених громадян в режимі реального часу. У багатьох країнах законодавчі органи та урядові установи почали публікувати законопроекти на відкриті платформи, такі як Github, що також дозволить громадськості внести свій внесок в процес перегляду і контролю законопроектів.\nТретім основним принципом декларації є підзвітність, охарактеризована в значній мірі, як професійна чесність. Країни-учасниці зобов’язуються мати надійні антикорупційні механізми та практики; прозорі державні фінанси та державні закупівельні процеси; програми по зміцненню правопорядку. На практиці, уряди повинні мати законний правовий механізм, який вимагає розкриття інформації про доходи і майно всіх вищих урядових чиновників, і ввести набір стримуючих чинників хабарництва.\nРазом ці принципи передбачають набагато більш горизонтальні відносини між урядом і народом, ніж традиційні вертикальні відносини і демократій, і автократій. Експеримент відкритого уряду в даний час у всьому світі представляється як модель уряду з народом, а не лише для народу. Результатом є дуже тісні відносини між чиновниками та громадянами, які пропонують шаблон світу, де державні та мережеві актори можуть співіснувати в міжнародній системі.\nПишучи про “пов’язаність” 20 років тому, британський письменник і політичний радник Джефф Мульган стверджував, що, адаптуючись до постійної взаємозалежності, уряди і суспільство повинні переглянути свою політику, організаційні структури і принципи моралі. Постійна зв’язаність поставить на перше місце «взаємність, ідею давати і брати”, а відкритість, довіра та прозорість лежать в основі “інших способів правління”. Уряди “закладуть основу передбачуваності, але залишать простір для людей, щоб організуватися в більш взаємодіючі структури”.\nМульган був пророчим: у багатьох моментах, проект відкритого уряду і подібні ініціативи спонукають до реалізації нового суспільного договору. Але люди не тільки організовують себе; вони також працююють безпосередньо з офіційними представниками уряду для кооперації з державними службами. Реалізація спільних проектів втілює в собі філософію самоврядування, яка дуже відрізняється від республіканської форми представницької демократії, яку представляли американські батьки-засновники. Замість давати собою керувати через своїх представників, громадяни можуть безпосередньо взаємодіяти з урядом, щоб вирішити суспільні проблеми.\nМережі громадян, які вже беруть участь у проектах, де використовують Інтернет, допомагають з кризовими комунікаціями у разі стихійних лих; вони допомагають проекту державного бюджету, законів і навіть Конституції. У майбутньому роль громадян у відкритому уряді стане основою міжнародної системи. Міністри закордонних справ, фінансів, юстиції, розвитку, навколишнього середовища, внутрішніх справ та інші, не кажучи вже про мерів—зайнявши більш важливу роль на світовій арені, вони принесуть з собою корпоративні і громадські мережі, до яких вони звикли залучатися у якості консультантів державних послуг.\nЕволюція відкритих урядів показує, яким чином загальні цінності породжують загальні структури, спираючись на величезний потенціал цифрової платформи. Нації, готові приєднатися до проекту відкритого уряду, опановують цінності і розвивають структури, які дозволять пов’язати їх товариства та економіки тісно разом. Стратегія побудови відкритого простору починається від спільності союзників і партнерів , які сплітаються воєдино за допомогою безлічі різних державних, корпоративних і суспільних відносин. Уявіть собі набір шкільних друзів на Facebook, які залишаються пов’язані один з одним і додають в це з’єднання своїх партнерів, ділових партнерів, батьків, дітей, друзів, волонтерів, колег-любителів спорту і різних хобі, які різняться, але сплітаються у тісному контакті через найбільш близьких членів спільноти.\nТаким чином, Сполучені Штати повинні підтримувати і поглиблювати відносини з її нинішніми союзниками, за умови, що вони готові дотримуватися принципів відкритого суспільства і відкритого уряду. Спілки, побудовані у США у другій половині ХХ століття, були не тільки оплотом проти Радянського Союзу; вони також були основою загальної прихильності цінностей, закріплених у Загальній декларації прав людини. Ні Сполучені Штати, ні їхні союзники повністю не слідували цим цінностям, але вони намагаються робити це відкрито, через вільну пресу та свободу слова, з готовністю відгукуються на вимоги громадян, навіть якщо ці вимоги включають зміну влади.\nСполучені Штати не повинні спокійно споглядати на Японію або Європу зі своїми закритими громадами фінансів, промисловості, сфери послуг, зв’язку, освіти, медицини та інших життєво важливих соціально-економічних операцій. Вашингтону, звичайно, слід визнати прагнення союзників до автономії і самозахисту, але США повинні спонукати до інтегрованості мереж і працювати, щоб переконатися, що сумісність їх роботи дозріває в суспільстві.\nБільш принциповим є те, що американським політикам слід задуматися в плані зміни політично-стратегічних альянсів у центри пов’язаності та можливостей. Багато з найбільш далекоглядних світових лідерів вже це зробили. Андерс Фог Расмуссен, генеральний секретар НАТО, пояснив ще в 2010 році, що організація прагне перетворитися в “мережу партнерств з безпеки і з центром для проведення консультацій з питань міжнародної безпеки”. Азії, що значно менше пов’язана у сфері безпеки і економіки, ніж Європа, Міністр оборони США Ештон Картер запропонував “принципову мережеву безпеку”, яка призначена поглибленню зв’язків між країнами на периферії веб – безпеки і має стати її основою.\nЗаключний етап будівництва відкритого суспільства – підтримка і розширення відкритої міжнародної системи. Вона повинна бути відкрита водночас для політичних діячів і мережевих акторів і перерозподіляти владні відносини між ними. Згідно теорії систем, рівень організації в замкнутій системі може тільки залишатися незмінним або зменшуватися. У відкритих системах, навпаки, рівень організації може збільшитися у відповідь на нові виклики і зміни. Це означає, що така система повинна бути в змозі перечекати коливання, пов’язані зі зміною владних відносин і включення в неї нових видів глобальних мереж.\nОднак, нинішня міжнародна система, є фіксованою та ієрархічною. Деякі держави є більш рівними, ніж інші. Постійні члени Ради Безпеки ООН, держави-засновниці Світового Банку і Міжнародного валютного фонду—ці країни, які правили світом в 1945 році, розробили міжнародний порядок для збереження миру і процвітання, і для захисту власних інтересів. Хоча вони мали набагато більш універсальне розуміння міжнародного порядку, ніж їх попередники, вони створили набір надзвичайно корисливих механізмів для світу, який тоді налічував лише 73 тоді визнаних суверенних держав, у тому числі імперій з великою кількістю колоній.\nНастав час для реформ. Організації, створені після Другої світової війни, залишаються важливими охоронцями законності та авторитету. Але вони повинні стати центрами більш швидкої і гнучкої системи, яка працює на рівні як і громадян, так і держави. Це означає остаточне рішення заміни повоєнних установ на новіших акторів. Це передбачає спрощення ієрархії між ООН та регіональними організаціями, так що останні можуть діяти більш самостійно або з попереднім, або наступним схваленням дій Ради Безпеки.\nПерегляд Статуту ООН відкриє скриню Пандори. Суттєві зміни в минулому вимагало катаклізмів, якої світ не міг собі дозволити. Але великі держави не будуть чекати вічно. Вони будуть просто створювати свої власні системи з регіональними установами і мережами безпеки. Якщо нинішній міжнародний порядок виявиться занадто несприятливим до змін, то він просто зруйнується. Як колись руйнація великих європейських герцогств: будівлі та церемонії залишаться, але влада перейде до інших рук.\nЗміна влади повинна була проходити між державами ХХ і ХХІ століття, включаючи молоді країни Африки та Азії і віддаючи свої голоси тим країнам, які існували тільки у вигляді колоній (або зовсім не існували) в 1945 році. Але як вчений Джессіка Метьюз написала в 1997 році, вона також повинна мати місце між державами, так і недержавними суб’єктами—людьми і організаціями, які себе позиціонують як мережеві актори. Діяльність поганих веб- акторів щоденно загрожує глобальній безпеці і добробуту; найкращою відповіддю є створення інтегрованої мережі хороших веб-акторів: корпоративних, цивільних та громадських.\nДеякі з існуючих мереж зв’язують лише урядових чиновників, і така система має бути реформованою. Ініціатива по забороні поширення, наприклад, дає право більш ніж 100 державам заборонити зброю масового знищення та пов’язаних з ним матеріалів. Оновлена версія постанови повинна зберегти її добровільний характер і правила прийняття рішень, але бути поєднана з якоюсь частиною ООН—зміна, яка би допомогла подолати критику Індії та інших країн щодо незаконності ініціативи. Багато інших нормативних, судових і законодавчих мереж повинні бути також офіційно закріплені в глобальних або регіональних установах. У зв’язку з цим, серед найбільш перспективних нових розробок – мережі мерів, чоловіків і жінок, які водночас мають право і можливість приймати рішення, які вплинуть на 54% населення світу.\nЯкщо вийти за рамки урядових чиновників, мережі міжнародних благодійних організацій вже мають тісні зв’язки з міжнародними організаціями. Управління Верховного комісара ООН у справах біженців працює з більш ніж 900 неурядовими організаціями ООН. ГАВІ (Глобальний альянс по вакцинації і імунізації) фінансується з боку промислово розвинених держав і допомагає країнам, що розвиваються отримати фінансування для програми імунізації. Благодійний фонд Блумберга надав кошти міжнародній мережі з питань зміни клімату, зокрема Глобальному пакту мерів з питань клімату та енергетики, яка з’єднує урядових і неурядових організацій у більш ніж 7100 містах по всьому світу в рамках боротьби з глобальним потеплінням.\nЦі приклади – це тільки початок. Серед неурядових організацій, які отримали очікуваний статус спостерігача на засіданні ООН, більше тисячі з них були закриті через державні перепони сучасної міжнародної системи. Політичні суб’єкти, як і раніше, суворо все контролюють. Саме мережі, які поєднають традиційні ієрархічні організації, повинні відкрити свою систему формалізованих процедур, щоб забезпечити більш гнучкі механізми серед своїх членів і забезпечити взаємодію з громадянами, корпоративними і громадськими мережами. Адже якщо Facebook—з 1,7 млрд осіб, має більше населення, ніж будь-яка країна в світі, то він може функціонувати, як мережа мереж, надаючи платформу для людей, яких мережа з’єднує спонтанно: тоді Інтернет зможе свідомо і стратегічно внести більший внесок, ніж групи часто слабких держав.\nЩоб побачити різницю між міжнародною системою ХХ і відкритою системою ХХІ століття, можна розглянути переговори по Транстихоокеанському партнерстві (ТТП) і Паризьку угоду зі зміни клімату. Переговори ТТП проводилися в приватному колі і залучили лише державних представників. Ця таємність породила недовіру серед громадян США і законодавцями і кинула елітарну тінь на ТТП, що призвело до різкої опозиції до його ратифікації. На паризьких переговорах, з іншого боку, були визнано, що ділові, наукові кола, громадянське суспільство – всі повинні зіграти свою роль у боротьбі зі зміною клімату. І тому переговори, хай і нечіткими і брудними вони були, залучили до проведення всіх: від лідерів корпорацій до активістів і мільярдерів- благодійників. Хоча в результаті угода не встановлює обов’язкові обмеження у відповідності з міжнародним правом, але вона буде робити набагато більше, ніж державоцентричні угоди, направлені на порятунок планети, оскільки держави будуть з’єднані різними суб’єктами її здійснення.\nЗ плином часу, дії міждержавних організацій ХХ століття можуть перерости в глобальні і регіональні платформи для різних типів асоціацій між політичними лідерами і мережевими акторами. ООН, МВФ, Світовий банк, Світова організація торгівлі, Європейський Союз, Організація американських держав, африканський союз, Асоціація держав Південно-Східної Азії, і інші організації можуть всі побудувати і, можливо, навіть перевершити свої початкові функції.\nЗАХИСТ ДЕРЖАВ І ГРОМАДЯН\nВелика стратегія США за цими напрямками буде сприяти просуванню американських інтересів шляхом створення відкритого світового порядку, створеного з відкритого суспільства, відкритого уряду і відкритої міжнародної системи. Мета – це світ, в якому як і американські громадяни, так і іноземці знаходяться в безпеці, добробуті, й наділені можливостями жити повноцінним і продуктивним життям. Це світ, в якому американці можуть захищати і просувати себе як американці, але й дотримуватися загальнолюдських цінностітей.\nЦей відкритий світовий порядок повинен бути закріплений в міжнародно-правововій площині, яка визнає і захищає держави та людей. Правовий порядок політичної гри визнає тільки суверенні держави, як агентів і суб’єктів міжнародного права з окремою і недоторканною сферою внутрішнього законодавства. Правовий порядок XXI століття повинен бути подвійний, визнаючи існування внутрішньої і міжнародної сфери дії і права, але бачачи межі між ними гнучкими.\nУ такому світі держави повинні бути гнучкі та подрібнені одночасно. Вони повинні продовжувати служити в якості головних діючих осіб, коли мова йде про боротьбу у міждержавній війні, поширення зброї, державний тероризм, злочинність, етнічні та релігійні конфлікти, прикордонні суперечки і багато інших питань. Але держави повинні також розглядатися в якості місця, де знаходяться мережеві суб’єкти, долаючи кордони, бо вони беруть участь у комерційних, цивільних, політичних і кримінальних справах, які впливають на міжнародний стан так само, як дії держави. Не можна сказати, яку форму в кінці отримає цей подвійний порядок. Досить дивно, але він народжується на наших очах—повільно, болісно, але невідворотно.\nВитоки цієї зміни лежать в правозахисному русі ХХ століття, починаючи з Гаазьких конвенцій 1899 і 1907 років, у яких викладені правила війни для солдатів і мирних жителів. Але саме права людини стали політично поляризованими під час Холодної війни, де Захід відстоював громадянські і політичні права; а Схід – економічні, соціальні і культурні; обидві сторони мали тенденцію ігнорувати порушення в їх державах з протилежного табору. Коли багато заморожених конфліктів вибухнули в 1990-ті роки, світ повернувся знову до нагальних питань про громадян, які жорстоко потерпають від власного уряду.\nПершим кроком став розвиток міжнародного кримінального права, починаючи від повоєнного Нюрнберзького процесу до швидко зростаючого зводу законів і судів, з приведенням до відповідальності окремих осіб. Потім прийшли зміни в закон про гуманітарну інтервенцію.\nУ 2000 році у відповідь на заклик Генерального секретаря ООН Кофі Аннана, уряд Канади зібрав групу видатних практиків зовнішньої політики та міжнародних юристів, щоб визначити, коли держави можуть і повинні вдатися до військових заходів для захисту людей, що знаходяться у сфері ризику в іншій державі. Міжнародна комісія з питань інтервенції та державного суверенітету прийшла до ідеї “обов’язок захищати “, пізніше скорочено до “R2P.” У своїй заключній доповіді комісія стверджувала, що держави, які підписали Статут ООН, прийняли певні «обов’язки членства». Зокрема, коли держава нехтує своїми обов’язками по захисту основних прав своїх громадян, інші держави несуть відповідальність за захист тих громадян, і, якщо необхідно, вдаються до військового втручання.\nУ 2005 році Генеральна Асамблея ООН прийняла пом’якшений варіант доктрини R2P. Кінцева резолюція оголошує, що “кожна держава зобов’язана захищати своє населення від геноциду, воєнних злочинів, етнічних чисток і злочинів проти людяності”. Якщо держави не в змозі зробити це, відповідальність переходить до міжнародного співтовариства, яке повинно використовувати мирні засоби для захисту населення, і, в разі необхідності вдатися до колективних дій через Раду Безпеки. З тих пір застосування доктрини виявилося досить суперечливим, особливо щодо санкціонованій ООН інтервенції в Лівії в 2011 році.\nКолеса міжнародного права крутяться повільно. Принцип суверенної рівності, закріплений Вестфальским миром, зайняв сотні років, щоб привести його в дію. Але ідея R2P зуміла реалізуватися надзвичайно швидко: Рада Безпеки ООН вже послалася на доктрину 50 разів за останнє десятиліття. Сьогодні, коли каденція адміністрації Обами наближається до свого кінця, R2P вийшло з моди, але це явище тимчасове. Важливо те, що 68 років після прийняття революційної Загальної декларації прав людини, відносини суверена до своїх підданих отримують ще один рівень міжнародного контролю. Міжнародне право визнає держав і громадян одночасно. Подвійний порядок формується, тому політичні лідери мають підлаштовуватися до мережевого світу.\nЛогіка такої зміни є безперечною. Навіть майстер з політичної гри Генрі Кіссінджер міг би погодитися. Він вказує, що світовий порядок після укладення Вестфальського миру, яким завершилася тридцятилітня війна, яка вбила, мабуть, третину населенння німецьких земель—був призначений, насамперед, для створення більш досконалої системи, яка буде захищати людей від “насильних депортацій, незаконного використання майна, війни, яка знищує мирне населення”. Крім того, було підтверджене “право кожної держави, що поставила свій підпис, обрати свою внутрішню структуру та релігійну орієнтацію” , “гарантується, що меншини можуть сповідувати свою віру і бути вільними від перспектив насильницького навернення”. Іншими словами, Вестфальський світовий порядок доручено суверенній рівності держав не як самоціль, а як засіб захисту суб’єктів держав—людей.\nЛюди мають бути на першому місці. У країнах, де їх інтереси не головні, рано чи пізно, вони скинуть свій уряд. Технологія, яка сприяє трансформації соціального і економічного порядку всередині країн—від ієрархії до мереж—дає людям більше енергії для дестабілізації політики, ніж коли-небудь раніше. Їх уряди також мають більше влади, ніж коли-небудь раніше, але межі і стіни, чи то фізичні або віртуальні, не зможуть у кінцевому рахунку втримати потужність об’єднаних громадян. Відкрите суспільство, відкритий уряд і відкрита міжнародна система – це ризикована система. Але це головна надія людства на використання енергії не тільки держави, але й бізнесу, вузів, громадських організацій та громадян для вирішення планетарних проблем, які зараз стосуються всіх.\nВідкритий Уряд США


DIR Academy: На Коломийщині школярі роблять трихвилинну гімнастику на 72 вправи (ВІДЕО)\n8 бер. 2016 р.\nНа Коломийщині школярі роблять трихвилинну гімнастику на 72 вправи (ВІДЕО)\nВпродовж трьох хвилин діти встигають зробити 72 вправи. Трихвилинна гімнастика перезавантажує мозок, оздоровлює хребет, надає енергії та піднімає гемоглобін, про це йдеться у сюжеті Факти на ІCTV, пише Фіртка.\nКолись такою фізкультурою життєві сили поповнювали бійці ОУН. У Радянському Союзі її називали виробничою гімнастикою, лише одиниці знають, що 100 років тому комплекс вправ створив син Івана Франка Петро. А фахівці воліли б, щоб ця руханка стала національною програмою оздоровлення і використовувалася в школах.\nУпродовж п’яти років Шепарівська ЗОШ на Коломийщині в районній спортивній спартакіаді займає перші місця. Адже, крім традиційних уроків фізкультури, учні щоп’ятниці збираються на шкільну годину здоров’я, де практикують Франкову руханку. Для цього навіть зміщують графік навчання. Сторіччя тому у Коломийській гімназії Франкову руханку викладали вісім років.\nВасиль Козак, президент фізкультурно-спортивного товариства ДІР Академія, розповідає, що займалися руханкою під патефон –національні гуцульські мелодії.\n“Руханкою займалося 86 тисяч осіб. В основному це була молодь. У сільських школах Українським педагогічним товариством, яким керував Петро Франко, був впроваджений спеціальний урок”, – зазначає Василь Козак.\nНа сьогодні у Коломийському районі Франкову руханку взяли на озброєння півсотні шкіл. Там вірять, що ефективна та невимушена система вправ може стати всеукраїнською системою оздоровлення.


На Сумщині вітали медиків + ФОТО | Голос Конотопа\nНа Сумщині вітали медиків + ФОТО\nСвято | 10:07, 15.06.2018\nНапередодні свого професійного свята приймали вітання медики Сумщини, яких в регіоні майже 26 тисяч. Урочисті заходи відбулися в обласному театрі драми та музичної комедії ім. М.Щепкіна.\nВітаючи медичну спільноту зі святом голова обласного депутатського корпусу Володимир Токар висловив щиру вдячність усім, хто стоїть на сторожі життя і здоров’я кожного мешканця нашого краю.\n«Не побоюся стверджувати, що саме професія медика – найнеобхідніша, найпотрібніша і найгуманніша. Тому що саме ви даєте життя, коли народжується дитина. Та й не існує громадян, які б не зверталися до вас за допомогою. Саме ви повертаєте людей до життя, виліковуєте від недуг. За це вам велика подяка», – сказав у своєму вітальному слові Володимир Токар.\nВін наголосив, що цьогоріч з обласного бюджету на охорону здоров’я заплановано виділити 943 млн. грн. Це на 200 тисяч грн. більше ніж у минулому році і найбільша стаття видатків обласного бюджету. За рахунок коштів обласної казни утримується більше 30 установ охорони здоров’я, серед яких і обласна клінічна лікарня, обласна дитяча лікарня.\nПривітав медиків і голова ОДА Микола Клочко.\nНачальник управління охорони здоров’я облдержадміністрації Сергій Бутенко долучився до вітань, подякував керівникам області, міст, районів, депутатам за фінансову допомогу для розвитку галузі охорони здоров’я і розповів про досягнення сфери медицини за останній рік.\n«Не так давно була прийнята обласним депутатським корпусом програма розвитку закладів охорони здоров’я третинного рівня, частину якої вже вдалося реалізувати. Окремі відділення обласної лікарні переведено у новозбудовані корпуси, вперше за 40 років ми перевели хворих з психічними розладами з неприйнятних приміщень у нормальний відремонтований корпус. Відповідно до програми був відкритий у Глухові міжрайонний центр медико-соціальної експертизи, нову будівлю отримав обласний центр медичної статистики і умови роботи його покращилися», – зазначив головний медик Сумщини.\nТакож поділився він і планами на майбутнє. Серед головних – придбати лінійний прискорювач, встановити ангіограф, побудувати хірургічний корпус обласної лікарні, закупити 27 медичних автомобілів. Сергій Бутенко подякував колегам за ентузіазм, професіоналізм і відзначив, що сумська медична родина – міцна, єдина і працює на результат.\nПід час виступів посадовців та після урочистої частини артисти театру подарували для людей у білих халатах прекрасні номери.


Енергоефективні ПВХ вікна DECCO 71 / 4sol-10-4-12-4i\nDECCO 71 / 4sol-10-4-12-4i\nПольська компанія DECCO SPÓŁKA AKCYJNA розробила систему DECCO 71, що відповідає всім сучасним вимогам по тепло та енергозбереженню. 6-ти камерна профільна система з класичним дизайном. Особливість даної системи, це глянцева поверхня і ідеальний білий колір. Наявність 6-ти камер значно покращують теплозахисні параметри профілю. Вікна з даного профілю - вигідні інвестиції в теплозахист будинку.\nПольська компанія DECCO SPÓŁKA AKCYJNA розробила систему DECCO 71, що відповідає всім сучасним вимогам по тепло та енергозбереженню. 6-ти камерна профільна система з класичним дизайном. Особливість даної системи, це глянцева поверхня і ідеальний білий колір. Наявність 6-ти камер значно покращують теплозахисні параметри профілю. Вікна з даного профілю - вигідні інвестиції в теплозахист будинку. Монтажна глибина - 70 мм. Підвищений опір теплопередачі - 0,75 м2 · °С / Вт. Максимальна товщина склопакета - 42 мм. Ущільнення - 2 контури суцільного ущільнення з погодостійкого EPDM-каучуку світло-сірого кольору. Широкий вибір додаткових профілів.\nРічне енергоспоживання після встановлення DECCO 71 / 4sol-10-4-12-4i


Сезон літа запам’ятовується як теплими днями, фруктами, виїздом на природу, так і достатком мошок, комарів і інших видів комах. Їх прокусив викликають неприємні відчуття, біль. На тілі видно множинні червоні плями, запалення і припухлість. Таким чином, спостерігається розвиток алергічної реакції на укуси. Особливо, до алергії схильні діти до 3 років. Для усунення неприємних ознак наносять мазі від укусів комах.\nЧим небезпечний укус комахи\nТе, що прийнято називати – укус комахи, насправді реакція організму на отруйний елемент, який впорскує в епітелій при проколі. Алергія спостерігається моментально з виникненням в місці Прокусу:\nзапалень прокушеної зони.\nПодібні симптоми вказують на боротьбу організму з отруйним елементом, не дозволяючи йому проникнути в кров’яне русло.\nІноді комарині укуси або інших комах проявляються важко. Укушена частина комах, запалюється на більш велику площу, свербіж сильний, що призводить до множинних розчухувань, і ускладнює ситуацію занесенням вірусу в організм. Набряклість в даному випадку не зникає протягом декількох діб.\nДосить гостра алергічна фаза здатна проявитися у вигляді:\nприскореного биття серця;\nВиняткові ситуації алергічного явища призводять до удушення потерпілого і зниження тиску. При ужаливании бджоли, оси іноді розвивається набряк мови, задухи, а реакція на шершень призводить до паралічу.\nМазі для полегшення наслідків\nНа ринку фармацевтики є великий вибір ліків, які борються з проколами паразитів. Засіб від укусів має різну стадію ефективності та впливу.\nМазь від укусів – часто ці препарати роблять на жировій основі, в ній невеликі частинки чинного елемента в повній мірі не поглинаються. Так як ліки від атаки паразитів не розчиняється у повній мірі, у засоби тривалий проміжок впливу на організм.\nКрему від проколів – у кремів в порівнянні з мазями кількість жиру менше, але їх виготовлення відбувається за тим же принципом. Від кремів залишаються жирні плями на одязі, як від застосування мазей.\nГелі – форма ліки, яка швидко впливає на укушенную частина тіла, адже в їх основі присутні розчинені елементи чинного компонента. Щоб виготовити гель від комах користуються не жирами, а водою, це дає можливість легше змити ліки з шкірного покриву, або відіпрати з одягу.\nПідібрати з кращих препаратів ефективний засіб, допоможе доктор, встановивши, чий прокол і як проходять ознаки після проколу.\nМазь при укусах комах виготовлена з трав і масел рослинного походження.\nЕкстракти – ромашка, подорожник, чистотіл, солодка.\nЕфірні масла – м’ята, базилік, лаванда.\nВплив Незуліна від нападу комах проявляється за рахунок протизапальної, антиалергічною, репаративної діяльності.\nАктивні речовини Незуліна діють у такий спосіб:\nзнімають свербіж, почервоніння, подразнення;\nпокращують захисні властивості шкірного покриву;\nактивізують відновлення клітин шкіри.\nУ мазі сильно виявлену затягує дію. Протипоказання до нанесення після проколів паразитів відсутні, за винятком індивідуальних особливостей.\nДаний бальзам після укусів комах здатний усунути патологічний перебіг, пом’якшити і охолодити область проколу. Він миттєво поглинається в епітелій. У ньому є діфенгідрамін гідрохлорид, купірує гістаміни.\nЗастосовують засіб від укусів комарів і інших паразитів в якості місцевої анестезії, виключаючи ознаки свербіння і набряку, відчуття жару в місці проколу. Цю антигистаминную мазь при атаці шкідників застосовують як дорослі, так і діти. Дітям рекомендують мазати препаратом з 2 років. Ліки наноситься на укушений ділянку, потім засіб від укусу комах для дітей, дорослих розтирається.\nЗастосовують бальзам не більш 4 разів протягом дня.\nУ препарату є обмеження в нанесенні.\nЧас виношування дитини, годування.\nДаний гель від укусів комах універсальний тим, що його завдають для зняття свербіння. Якщо кусає оса, бджола, то його користування не дозволить виключити розвиток набряклості, але при незначному реагуванні організму на отруйні речовини, гель здатний лікувати алергію.\nЗасіб після укусів оптимально для терапії проколів комарами, мошками, блохами, клопами. У цій ситуації знімається:\nЛіки можна мазати дітям від 1 місяця. Основне застереження – не рекомендують наносити препарат на великі площі, де на шкірі є подряпини, садна з синцями.\nФеністил гель від укусів\nЧим мазати укуси комарів, і інших паразитів? Відмінні ліки від комарів для дітей – Бепантен. Його випускають у формі крему, він біло-жовтого відтінку, має м’яку дію на укушені ділянки тіла.\nГоловне діюча речовина – декспантенол, який сприяє загоєнню, зволоженню, відновленню укушенной рани.\nПеревага мазі при укусах комах, що її призначають для лікування дітей до року.\nПерш ніж намазати рану потрібно очистити це місце, потім змастити тонким шаром. Ліки миттєво поглинається, знімаючи негативні ознаки. Це відбувається внаслідок його властивостей – усунення роздратування, зволожуючий ефект.\nЧим помазати укус комара? Лікар може прописати Елідел. У крему тривала дія, за рахунок чого він швидко і дієво усуває запалення, а також коли вкусила комаха, щоб рана не свербіла.\nМедики радять наносити мазь в разі сильної алергії.\nЧим мазати укуси комарів? Скористайтеся гелем совентол. У ліках є активний елемент баміпін лактат, здатний перешкоджати гістамінових рецепторів H1.\nГель засіб застосовуваним щоб лікувати:\nрани від різних паразитів;\nтермічні опіки, від сонячних променів, медуз.\nОбмежено використання совентол тим, хто страждає непереносимістю елемента пропіленгліколь. Коли жінка вагітна або годує грудьми, вона займається лікуванням прокусів паразитів лише після призначення ліків лікарем.\nЦе засіб від укусів комах вважається універсальним підручним ліками в разі різних хвороб шкіри. Мазь втамовує біль, заспокійливо діє на рану. У ліках присутні:\nоливкова, обліпихова, скипидарні масло;\nКоли кусають комахи, завдяки Рятувальнику йде свербіж, припухлість, роздратування. Важливо враховувати, що змащуючи рани препаратом, тільки усуватися ознаки, але якщо є алергія, то паралельно застосовуються антигістамінні ліки.\nЛіки від прокусів паразитів змащується товстим шаром, в разі необхідності рана прикривається пов’язкою з бинта. Дозволено застосовувати її дітям.\nЦя мазь використовується після укусів комарів, москітів, мошок, кліщів і гедзів. Препарат допомагає загоїти укушені рани, надає репеллентное вплив. При нанесенні мазі від сверблячки і роздратування стежать, щоб вона не потрапила на слизові.\nЛікувати препаратом укушені рани заборонено тим, хто має алергію на складові елементи.\nМазь від укусів комах – гомеопатичний засіб виготовлене з натьних продуктів. Його основна діюча речовина – трава арніка монтана, а в якості доповнення використовують вазелін.\nЗасіб надає потужний заспокійливий, протимікробну, спазмолітичну дію. Воно здатне також посилити захисні функції організму, збільшити стійкість до алергічної реакції і інших ускладнень після атаки комарів.\nУ мазі є протипоказання.\nЗ наявних препаратів дозволяють позбутися від комариного проколу – Левомеколь, що дозволяє хворому більше не свербіти. Комарині укуси виліковує Цинкова мазь, Пантенол, якщо свербить рана. Щоб не чесався прокол, також призначають:\nПерш ніж позбуватися від сверблячки після укусу комах, припухлості та інших симптомів, необхідно звернутися до лікаря. Після огляду рани він підкаже, чим мазати укуси комах, і підбере відповідний препарат. Адже самостійне нанесення кошти неприпустимо, коли розвивається серйозна алергія.\nЯкщо випадок серйозний і виникає сильний набряк, сильно свербить рана, на шкірі рясне висипання, збільшилася температура, тиск нестабільно, хворого нудить і морозить, можливо, з’явилися пухирі, то тоді потрібно негайне звернення до клініки. На основі ряду ознак буде виявлено характер патології і призначено лікування.\nМазь від укусів комах: вибір найефективнішого засобу. Ссылка на основную публикацию


Тарас Демко: Довіра — основна риса нашого часу | Бізнесобласть\nТи називаєш себе культурним менеджером. Що ти вкладаєш в це поняття і риси на твою думку є необхідними для культурного менеджера?\nПочну з того, що я себе ніколи не уявляв культурним менеджером, та й менеджером взагалі, але так склалося, що за результатами того, що ми з друзями-музикантами робимо, у підсумку вийшло саме так. Я вважаю, що музикантові варто займатися саме музикою, не бути продюсером, режисером, дизайнером, піарником, і т.д., а робити те, що йому чи їй первинно притаманно. Скрипаль має грати на скрипці, піаніст — на фортепіано; грати сольно чи концертувати із оркестрами, брати участь у різних мистецьких проектах, як виконавець, удосконалюватися. Натомість часто складається так, що музиканти самі себе продюсують, є, як то кажуть, селф-мейд. Це добре, але не всі так можуть. Якщо це робити постійно — розпорошуєшся на дрібниці.\nНаразі я маю змогу і бажання поєднувати різну діяльність. Може колись я буду робити щось інше. Кілька років тому, я раптово помітив, що коло моїх друзів поступово розширилось, і більшість із них були дотичні до Музики. Ми започаткували велику спільноту, котра відсотків на 90% складається з музикантів. Я маю надію, що колись це допоможе мені і у втіленні літературних планів: цей організаторський і комунікативний, мистецький досвід. Завдяки йому я спілкуюся із неймовірними людьми і маю змогу брати участь в цікавих проектах. Ініціативно Collegium Musicum творить і рухає кілька людей — це зокрема дириґент Іван Остапович, скрипаль Орест Смовж та інші. У Колеґіумі я також виступаю як ініціатор і автор культурних проектів, супроводжую їх від зародження ідеї до виготовлення пост-продукту, часом займаюсь виготовленням відео, публікацією аудіо та фотоматеріалів, доводиться забезпечувати зв’язки з пресою, громадськістю.\nПомітив, що для цього треба відкритість цікавість, вміти довіряти. На мою думку, довіра – основна риса нашого часу.\nУ процесі ти займаєшся дуже різною діяльністю. Чи почуваєшся ти при цьому Людиною епохи Відродження, що поєднує різні вміння, різні діяльності?\nЯ бачу зв’язок між часами. Зв’язок нашого часу, на мою думку, слабший із 18-19 ст., ніж приміром із раннім бароко. Це видно по тому, як ці часи шукали / шукають своє вираження, що в результаті виникає... Коли мені потрібно щось зробити, я буду вчитися, і намагатимуся опанувати ту чи іншу систему. Людина минулого теж мала опановувати багато професій. Коли наша ініціатива розростається, я в курсі нюансів кожної галузі. Ти знаєш, якого результату роботи очікувати, якщо сам колись таким займався.\nУ моїх планах було запитати про твої плани на наступний рік.\nУяви, що я читаю це через рік і нічого не зроблено (усміхається). Часом не варто говорити про конкретне. Бо плани це умовність певною мірою. Але в Collegium Musicum є плани. Ми хочемо зробити кілька одноденних фестивалів. Плануємо почати рік проектом, що буде звертається до музики Моцарта, це буде його ювілейний рік. Відбудеться кілька проектів з гостями з інших країн. Також ми запускаємо радіо, хочеться, щоб там було багато розмов з цікавими людьми. Кожна така розмова творить тебе. А особисто я би дуже хотів розвиватись як науковець і літератор. І мати на це час.\nПро Колеґіум у цьому місті уже не прийнято не знати. Ми з’являємось в медіях, про нас пишуть. Часом потрібно докласти зусиль, щоб те, що робиш було помітне. Ми робимо унікальні події. Свіжа музика, високий рівень виконавства. Може звичний для великих культурний центрів, але не так звичний тут. У Львові нема конкуренції в цьому плані. Львів — місто, якому професійно створюється легенда і міф. Речі і люди з легендами набагато цікавіші. Таку легенду потрібно створювати, зараз вона не зовсім на користь культури. Ми намагаємось запросити людей до творення простору, який мав би бути в кожному місті, що претендує на культурний осередок. Один із останніх таких проектів – Lviv Hindemith Fest. Цей фестиваль зібрав найкращих музикантів. Таких заходів є небагато. Але їх і не треба багато. Слухання подібної музики передбачає досвід, акт співтворчості. Фестиваль мав успіх, збирав людей. В результаті відчувається, що люди мають культурний голод.\nДосвід безумовно важливий. В червні Ігор Завгородній ділився дитячими історіями про батька, котрий вмикав музику Малєра. Що робити тим кому не вмикали Малєра і навіть не читали Кафки.\nВажливо мати всередині дитину. Щоб бути відкритим і цікавим до світу. Знаєш, мені теж не вмикали Малєра.\nЦікавість і допитливість викликає бажання саморозвитку. Я сам просто відчув потребу, але, думаю, це не всім потрібно одинаково, і нічого поганого в тому нема. Є люди обізнані в літературі, але не в музиці, рідше - навпаки. Це не тільки мої спостереження. Музика часто базується на літературі, особливо це видно в німецькій романтичній музиці. На одній із наших (Колегіуму)лекцій Данила Ільницького про Франка лектора запитали, що слухав Франко. Це спричинило жваве обговорення. З’ясувалося, що його музичні вподобання були не надто рафінованими, обмежувались переважно традиційною, народною музикою.\nМожливо це частково зумовлено тим, що зараз музика є доступнішою, ніж будь коли? Тобі не треба замовляти ноти, шукати того, хто зіграє…\nТой, хто живе пізніше, завжди в більш виграшній ситуації. Це стосується всіх від винахідників до літераторів. От наприклад моє зацікавлення літературою почалося з «Безплідної землі» Еліота. Це було майже випадково. Я зацікавився серединкою поеми потім почав перекладати, вникати в контексти, писав маґістерську про її інтертекстуальність, про вплив Данте на естетику Еліота. Кажуть, що твір складний. Я вірю, що він був складний в 60-х, але зараз він доступний, бо я, живучи зараз, маю змогу отримати дуже багато літератури, яка пояснить всі нюанси. Знаючи цього автора, хтось інший буде стояти вже на щабель вище. Припустімо, що такий талант (приміром, як в Еліта) ні в кого більше не проявиться, але авторові (який пише в наш час, вже скажімо після Еліота, ба навіть після постмодернізму) важливо знати, що було зроблено у мистецтві до нього.\nНа одній із недавніх лекцій Олександр Сушинський висловив думку, що нам має бути зрозуміліше мистецтво, яке твориться зараз, бо ми живемо в тих же контекстах, що й автор. Те, що ти вичитуєш в Еліота завдяки довідковій літературі, його сучасники мали б ловити на ходу. Хоч може Еліот не вдалий приклад в цьому плані.\nАвтор має бути впевнений, що адресат це зрозуміє, якщо таким є задум. Мені важко уявити настільки однорідні середовища, щоб символи трактувалися однозначно. Мистецтво в нас зараз є кулуарним… чи елітарним. Але часто відстороненість від мейнстриму не означає елітарність.\nУ ході нашої бесіди я зрозуміла, що бачу багато спільного в перекладі та організації подій. І те й те є спробою наблизити щось до нової аудиторії. Ти так не вважаєш?\nЗнаєш, я не роблю переклад, тільки аби знайомити і популяризувати твори, варті прочитання і часу на їх переклад. Ця ціль з’являється потім. В процесі мене цікавить особисте задоволення від перекладу, виклики, які стають переді мною, відточення власного пера. Це швидше егоїстичні цілі)) Думаю, мало хто перекладає поезію виключно, щоб знайомити.\nТобто з перекладом я хочу рухатись всередину, копати углиб, а з менеджерською діяльністю я навпаки бачу розвиток відцентровий. Тому я дуже радий, коли культурні середовища комунікують. Таку співпрацю можна побачити між фотографами і музикантами, дизайнерами і організаторами подій. Добре, коли співпраця мотивована взаємною зацікавленістю, поглядами в одному напрямку, коли люди об’єднані спільними цінностями.\nЄ така думка, що мистецтво почалося як магія. Сьогодні день Катерини. Колись у цей день дівчата ставили в воду зрізану гілочку вишні, і якщо вона до Різдва розквітала, то дівчина наступного року мала вийти заміж. Якби ти ставив гілочку сьогодні, то на який проект ти б загадував?\nА можна ставити кілька гілочок? (сміється) Але перше, що мені спало на думку – це наш радіопроект. Нещодавно виникла ідея зробити радіо СМ. У нас назбиралась досить багата і барвиста колекція записів, яку ми постійно оновлюємо і поповнюємо. Це і старі записи, і дуже відомі твори, записані нашими друзями, і твори сучасних композиторів. Музика і розмови про мистецтво. Хотілося щоб цей проект запрацював. Ця гілочка має розквітнути.


Незважаючи на безліч порад, які даються з цього приводу від «бувалих» людей, наркологів та просто любителів, випити багато і зовсім не сп’яніти неможливо. Якщо слідувати рекомендаціям, можна залишатися адекватним протягом застілля і уникнути на наступний день похмільного синдрому, але!\nКожен організм має свої індивідуальні особливості, і потрібно спиратися саме на них. У деяких випадках способи і препарати, які використовують, щоб не сп’яніти від алкоголю, можуть принести більше проблем, ніж похмільний синдром і тимчасова інтоксикація організму.\nКорисні поради – як уникнути згубних наслідків вживання алкоголю:\nПрискорює розщеплення алкоголю речовина, яка виробляється організмом – алкогольдегідрогеназа. Але вироблятися ця речовина починає тільки при надходженні в кров спиртного. Щоб запустити відтворення ферменту, необхідно за 2-4 години до заходу випити невелику дозу спиртного – чарку горілки або келих вина..;\nЩе одна порада, яка стосується попередньої підготовки до заходу за 2-3 дні ввести в раціон морепродукти, багаті йодом;\nЯк швидко не сп’яніти від алкоголю? Простимулювати печінку на посилену роботу заздалегідь, щоб вона швидко реагувала на токсини і звільняла від них організм. З цією метою використовують аллохол, сироп шипшини – 2 столові ложки за годину до застілля або препарат «Лів-52» – 1 таблетка на кожен кілограм ваги. Тільки слід мати на увазі – жовчогінні препарати можуть значно прискорити метаболічний процес у кишечнику і сп’яніти сильно не вийде, так як час застілля доведеться провести в іншому місці.\nДопомагають печінці впоратися з додатковим навантаженням такі медикаментозні засоби – на вибір:\nАцетилсаліцилова кислота. Вона дає поштовх до вироблення ферментів, які прискорюють переробку алкоголю;\nТаблетки «Нейровітана» або препарати, які містять групу вітамінів В, слід проковтнути двічі за 12 і 4 години до застілля. Сумарна лікарська доза – 140 – 200 г;\nЗа 1 годину до заходу випивають ферменти – мезим, панкреатин – або янтарну кислоту;\nЗа годину до того, як пора підняти келихи, потрібно прийняти «Глутаргін».\nНаступні поради допоможуть вирішити проблему, як випити багато алкоголю і не сп’яніти під час самого застілля.\nВідокремлюємо котлети від мух\nПрактично всім, хто колись пив спиртні напої, відомо, що змішувати багато сортів алкоголю не рекомендується. А ось які напої бажано вибирати – якщо вони запропоновані в широкому асортименті – знають лише трохи знайомі з фізіологією і виноробством.\nЧим прозоріше напій, тим легше впоратися з сп’янінням. У темних напоях більше додаткових компонентів – олії сивухи і сусла, якщо це вино.\nЯкщо вибір – коктейлі, перевагу треба віддавати тим, в які входять натуральні соки. З класичних напоїв – це «Викрутка», «Кривава Мері», «Мохіто».\nВчимося не тільки пити, але і їсти\nВживання спиртного завжди супроводжується закускою, і чомусь вважається, що чим вона жирніше, тим менше спирту всмоктується в організм. Це далеко не так. Завантажена печінка дійсно довго справляється з таким ансамблем, але потім все одно «сп’яніння» наздоганяє.\nЯкщо ж вибрати легкі закуски: салати з овочів, ягоди, фрукти – легкі види продуктів з підвищеним вмістом вітаміну С, то частина шкідливих компонентів за рахунок аскорбінки і клітковини встигне увійти в кишечнику у сполуки, які вже не увійдуть в повторну обробку, а покинуть організм природним шляхом.\nНейтралізує шкідливі токсини рідина – бажано запивати спиртне соком цитрусових, кумисом, чистою водою без газу або яблучним соком.\nАгар, який містить мармелад, холодець і юшка захищає стінки шлунка і уповільнює всмоктування алкоголю. Якщо немає фруктів, слід налягати на ці закуски.\nСпиртне починає вбиратися ще у роті – особливо активно його всмоктує під’язикова область. Не варто смакувати напої, якщо не хочеться швидко сп’яніти.\nЄ й інші «хитрощі», які допомагають нейтралізувати наслідки від випивки, яких необхідно дотримуватися, перебуваючи за столом зі спиртними напоями. Можна проковтнути кілька таблеток активованого вугілля або випити сире яйце.\nПобічний ефект – через 1,5-2 години необхідно буде залишити суспільство і усамітнитися для дефекації – якщо такої можливості немає, доведеться вибирати інші способи запобігання небажаних наслідків.\nНе варто постійно сидіти за столом. Чим більше руху, тим легше організму впоратися із знешкодженням токсинів. Є можливість потанцювати – відмінно, погуляти на вулиці – ще краще. Не варто відмовлятися від участі в активних конкурсах, вийти помилуватися заходом або зоряним небом.\nЗаходи після застілля\nВдалося зберегти стійкість до кінця заходу, чітко відповідати на питання і твердо стояти на ногах? Радіти рано.\nТреба допомогти власному організму відновитися і повернутися до звичайного ритму роботи.\nПовернувшись додому, треба відразу ж відкрити кватирку, щоб забезпечити приплив свіжого повітря.\nБажано випити побільше зеленого чаю – він має м’яку жовчогінну та сечогінну дію, допоможе організму звільнитися від шкідливих продуктів розпаду.\nПрийняти сорбенти – навряд чи знайдеться квартира, в якій відсутній «куточок для міркувань». Зелений чай і препарати швидко позбавлять організм не тільки від наслідків вживання спиртовмісних напоїв, але і від надлишків їжі.\nПеред сном варто випити медичні препарати, які містять вітамін B.\nНе можна лягати спати, якщо нудить і сильно паморочиться голова, особливо коли знаходишся на самоті. Є ризик захлинутися блювотними масами. У тому випадку, коли очі самі закриваються, треба влаштуватися так, щоб заснути сидячи.\nНі в якому разі не варто приймати седативні настоянки на спирту або заспокійливі препарати, типу «Эллениума», «Реланиума», «Феназепаму» і подібні. Наслідки можуть бути непередбачуваними і досить небезпечними.\nУ разі алергічної реакції обмежитися доведеться сорбентами – ефективні антигістамінні засоби з сильно вираженою дією з алкоголем не поєднуються.\nІ найголовніше – потрібно заздалегідь знати свою норму і не допускати її перевищення. Допустима доза чистого спирту – 170 мг на 70 кг ваги. Розраховувати індивідуальну дозу потрібно до застілля, в тверезому стані.\nЯкщо є можливість планувати захід, бажано, щоб до робочого дня залишалася хоча б доба на відновлення.\nСередню дозу алкоголю при хорошому самопочутті печінка може нейтралізувати не раніше, ніж через 12 годин.\nПотім організму потрібно відпочити і відновитися, щоб надалі рясні узливання не зробили негативний вплив на стан здоров’я.


Дорожній мотоцикл Forte FT250 CKA (R5) - гарантія - кредит - доставка\nГоловна » Інтернет-магазин » Мотоцикли » Мото техніка Forte » FT250 CKA (R5)\nFT250 CKA (R5)\n1350$ Під замовлення\nМодель: FT250 CKA\nТеги: дорожній, ФТ250, FT250, мотоцикл, мото, 250, street, Львів, R5, стріт, Forte, CKA, форте, цка\nДорожній мотоцикл Forte FT250 CKA (R5)\nСучасна модель мотоцикла класу Street обладнана двигуном з об'ємом: 249 см3, з потужністю 19 кінських сил. Чотирьох тактний, одно циліндровий мотор з балансувальним валом, дозволяє комфортно їздити на даній моделі мотоцикла зі швидкістю 100 км на годину при не високому споживанні пального.\nВ якості передньої підвіски застосовано телескопічну вилку, перевернутого типу. Задня підвіска: маятникова з одним моно амортизатором.\nСвоєчасне гальмування забезпечують дискові гальма з двох поршневим гідравлічним супортом як з переду так і позаду з вентиляцією.\nКолісні диски розмірністю в 17 дюймів укомплектовано шинами з дорожнім протектором та розміром: перід 100/80-17. задні 140/60-17\nВеликий паливний бак з сучасними формами здатен вмістити в собі: 12,5 літрів пального з октановим числом не менше А92. Максимальна вантажопідйомність: 150 кг, при конструктивній масі: 127 кілограм.\nДоступна ціна, при достойній якості виготовлення мотоцикла Форте 250 R5 сприяє вдалому прийнятті рішення придбати даний транспортний засіб та насолоджуватись поїздками на ньому. Мотосалон міста Львів MotoZavod - пропонує купити даний мотоцикл як в кредит так і за готівку, з офіційною гарантією та можливістю доставки по Львівській області та Україні. Пакет документів для реєстрації мотоцикла Forte FT250 CKA (R5) входить у ціну мотоцикла.