Москва, Кремль, Путін: У Росії запустили пропагандистське шоу про життя Путіна\nICTV / Ранок / Москва, Кремль, Путін: У Росії запустили пропагандистське шоу про життя Путіна / 08.09.2018 10:30\nДнями на телеканалі «Росія» запустили пропагандистське шоу «Москва, Кремль, Путін». Веде програму одіозний російський журналіст Володимир Соловйов, відомий своїми хвалебними фільмами про Путіна.\nЩотижневе годинне шоу розказує, наскільки важким і виснажливим є графік президента РФ, як сильно він любить спілкуватися з «простими людьми» і як він при цьому залишається у «чудовій формі».\nУ першому випуску глядачу показали не лише підкреслено мужнього Путіна на відпочинку, але й «доброго керівника». Він розмовляє з мешканцями Омська, зустрічається з юними талантами в Сочі, збирає гриби і ягоди в горах, зустрічається з шахтарями тощо. Скрізь його супроводжують журналісти державного телеканалу «Росія».\nТакож дивіться: Путін має щонайменше 5 двійників\nВитім, на думку автора програми Соловйова, «культом особистості Путіна» передача не займається.\n«Який культ особистості, коли ми розповідаємо про людину? Ми даємо великий обсяг об’єктивної інформації. Комусь вона подобається, комусь – ні », – пояснив ведучий.\nНове шоу з’явилося в ефірі після того, як соцопитування засвідчило падіння рівня довіри до Путіна серед громадян Росії на фоні суперечливих планів російського уряду щодо підвищення пенсійного віку.\nНагадаємо, раніше ми розповідали, що Путін підвищує пенсійний вік у Росії, щоб компенсувати грабунок країни\nТеги: Володимир Путін, Володимир Соловйов


Національний Корпус разом з Нацдружинами вже під будівлею парламенту: вимагаємо від Верховної Ради ухвалити зміни до Виборчого кодексу.\nНаціональний Корпус займає послідовну позицію у цьому питанні і вже не вперше пікетує Раду з вимогою змінити виборче законодавство. Ці зміни дадуть шанс потрапити до парламенту новим обличчям, а не лише старим «грошовим мішкам».\nНагадаємо, що Рада зібралась сьогодні на позачергове засідання, щоб розглянути зміни до Закону України "Про вибори народних депутатів України".\nЗакликаємо парламентарів проголосувати «ЗА» зниження прохідного бар'єру, відміну мажоритарної системи та запровадження відкритих списків.


ТЦ «Sky Mall» в Києві, адвокати 95-кварталу та до чого тут смерть дитини. Розслідування від редакції\nКияни давно звикли до ТЦ «Sky Mall», який з’явився понад 10 років тому відразу за Північним (Московським) мостом і став однією з найуспішніших локацій для шопінгу. Мало хто знає, що торговий центр весь цей час перебував в епіцентрі грандіозного скандалу.\nЙого будівництво свого часу почав естонський бізнесмен із сумнівною репутацією у себе на батьківщині Хіллар Тедер. Його звинувачували у прихованому фінансуванні місцевої Центристської партії в розрахунку на отримання вигідного для себе рішення від Талліннської міськадміністрації.\nПізніше він зізнався про це на суді та пішов на угоду зі слідством.\nЗа клопотанням прокуратури суд призначив йому штраф у розмірі 200 000 євро і закрив проти нього кримінальну справу. На оплату штрафу, як писали rus.err.ee, в суді бізнесменові дали півроку.\nХіллар Тедер відомий не тільки в Естонії та Україні. Він також веде свій бізнес в окупованому Криму, тож давно перебуває в полі зору СБУ, але намагається за всяку ціну заволодіти згаданим торговим центром у Києві.\nХоча ця нерухомість давно йому не належить. У 2015 році ТЦ “Sky Mall” забрали кредитори за борги. З того часу він належав банку “Південний”. У 2016 році його викупив бізнесмен Іван Фурсін.\nТепер Тедер, який втратив контроль над цією нерухомістю, загрожує судами і навіть розраховує на можливу компенсацію збитків з боку України.\nОсь тільки ні він, ні його адвокати не можуть пояснити, за що має заплатити Україна, якщо банк забрав торговий центр за несплату боргів.\nЙого колишній бізнес-партнер, український бізнесмен Андрій Адамовський, який інвестував у 2009 році в “заморожене” будівництво ТЦ “Sky Mall”, пропонував неодноразово спільно викупити у банка торговий центр, теж із подивом спостерігає за діями Тедера Хіллара.\n“Торговий центр забрали за борги банк і кредитори в 2015 році, а все, що стосується цього центру в подальшому — маніпуляції мого партнера — товариша Хіллара, який намагається якимось чином створити політичний і адміністративний тиск, щоб ТЦ “Sky Mall” йому передали за рішенням англійського суду.\nНасправді рішення суду в Лондоні не стосується торгового центру. Йдеться про нашу суперечку на Кіпрі. Ця суперечка стосується саме акцій кіпрської компанії та жодного стосунку до ТЦ “Sky Mall” не має”,\n— розповів Андрій Адамовський.\nСхоже, що Хіллар Тедер розраховує, що він зможе повернути торговий центр, задіявши адмінресурс.\nЗараз у бізнес-колах, українських судах і прокуратурі естонець не приховує, що має тісні зв’язки в Офісі Президента, а також в оточенні президента Естонії.\nНа Тедера почали працювати українські адвокати, які намагаються позбавити ТЦ права оренди землі шляхом банкрутства української компанії “Дніпровська пристань”, на яку оформлена земля.\nЯкщо точніше, то адвокатами в цій справі виступають Чорноус і Нижній з юридичної компанії Hilmont. Серед їхніх клієнтів, крім Тедера, є і “Квартал-95”.\n“Цілей декілька в цій дії. Для того щоб позбавити ТЦ оренди землі та не платити борги, “Дніпровську пристань” відправляють на банкрутство. Хіллар Тедер створює фіктивні борги перед естонськими підрядниками та, відшкодувавши 5 млн дол. ПДВ із бюджету, виводить гроші на дружню естонську компанію”, — розповів Адамовський — колишній партнер Тедера й інвестор будівництва ТЦ “Sky Mall”, який уже 10 років живе у постійних судових розглядах і відмивається від бруду, вилитого колишнім партнером у замовних сюжетах на ТБ і матеріалах у ЗМІ.\nАдамовському навіть приписали замовне вбивство депутата Київської облради В’ячеслава Соболєва, коли загинув трирічний син політика.\nПро те, що Тедер почав використовувати у своїх інтересах не тільки адвокатів “95 кварталу”, а й медіаресурси стало відомо, коли Єгор Фірсов відкрито написав у ФБ про запит естонського бізнесмена купити його в якості “голови, що говорить” для інформаційних “вкидань” проти Андрія Адамовського.\nПотім з’явився пост відомого блогера Сергія Іванова з перепостом Сергія Гришина — з величезним бюджетом і детальним медіапланом боротьби сторони Тедера з колишнім партнером і віджиму в нього активів.\nПро все по-черзі:\nСпочатку будівництвом ТРЦ займалася девелоперська компанія Arricano естонського бізнесмена Тедера. У 2009 році Тедер через брак коштів залучив до проекту партнера — Андрія Адамовського, який вклав у будівництво об’єкта 40 млн доларів (як ми вже писали), але згодом Адамовський вирішив вийти з цього бізнесу.\nМатеріальні та фінансові питання колишні партнери пішли вирішувати в суд. Крім банківських боргів, існувала ще заборгованість понад 100 млн доларів перед кіпрською компанією “Філгейт”.\nЗгідно зі своїми зобов’язаннями Тедер повинен був перевести кіпрський борг на загальну компанію та передати Андрію Адамовському 50 % + 1 в ній, але не зробив цього, затягнувши з рішенням на декілька років.\n“Я довіряв Хіллару та не використовував ніяких “ескроу”-механізмів для переоформлення боргових зобов’язань. Чекав, коли він це сам зробить. Усім зрозуміло, що вартість нерухомості “Sky Mall” точно набагато більша, ніж 100 млн дол. Тому ми пішли в суд. Він програв арбітраж у Лондоні та Високий суд у Лондоні, де йому було наказано переоформити борг. Що робить західний інвестор, отримавши рішення суду? Ви думаєте він слухняно його виконує? Я теж так думав, коли йшов до Лондонського арбітражу та вірив в англійське право”, — розповів Адамовський.\nЕстонський бізнесмен, який позиціонує себе в Україні як «європейського прогресивного інвестора» відмовився виконувати рішення лондонського суду та переписав свою частку в компанії «Філгейт» на інших людей.\nWho is Mr Хіллар Тедер?\nСвій капітал Тедер заробив у Росії. Два роки тому з’ясувалося, що фінансував ТРЦ “Район” на Троєщині (належить Тедеру) “Банк Санкт-Петербург”, і в Тедера через це був конфлікт з організацією С14.\nВін потрапляв у поле зору СБУ і до цього дня є власником торгового центру в окупованому Сімферополі та керує цією нерухомістю безпосередньо з України.\nУ СБУ з цього приводу на нього заведено кримінальну справу про фінансування тероризму.\nРаніше Тедер розвивав мережу гіпермаркетів “О’КЕЙ” в Україні, але все закінчилося банкрутством, у результаті якого понад 350 українських виробників і постачальників товарів досі не можуть повернути свої гроші.\nРаніше в Естонії Хіллар Тедер був визнаний винним у корупції.\n18 червня 2019 року Тедер постановою Харьюского повітового суду в місті Таллінн у справі 1-16-10503 був визнаний винним у даванні хабара меру Таллінна. Згідно з рішенням суду Тедер заплатив державі 200 тис. євро у вигляді покарання.\nСудова тяганина навколо ТЦ “Sky Mall” триває вже десяток років. Адвокати давно не рахують загальну кількість судових засідань і поданих апеляцій\nОднак Тедер не все ще бажає стати власником торгового центру та нарешті знищити свого партнера, який свого часу врятував проект і інвестував у “заморожене” будівництво.\nНа цей раз естонський бізнесмен підписує договір із юридичною компанією, якій зобов’язується заплатити 200 тис. доларів за юридичні послуги та 15 млн доларів, якщо ця фірма виграє суд і поверне йому нерухомість ТЦ “Sky Mall”.\nПаралельно у ЗМІ потрапило листування в анонімному телеграм-канал під назвою “АРМА Мистецтво красти”, де адвокат Черноуса обговорює арешт майна ТЦ “Sky Mall” і запевняє, що із ДБР він все “вирішить” в інтересах Тедера.\nЗ огляду на ці факти, Адамовський звернувся до правоохоронних органів. Зараз із цього приводу порушено кримінальну справу\nУкраїнський бізнесмен публічно все ще пропонує Тедеру укласти мирову угоду.\nЦе я роблю тільки тому, що втомився від бруду, яким він виливає моє ім’я, намагаючись зробити з мене рейдера”,\n— говорить Адамовський.\nСхоже, на цьому історія не закінчується. Тедер уникає спілкування із журналістами. Мабуть, є що приховувати. А ось як реагують в Офісі Президента України на таке активне згадування естонцем про них — поки не відомо. Вже дуже ця історія скидається на підписаний Каськівим колись договір на $ 1 млрд із лижним інструктором.\n09:54 36-й чемпіонат Європи з художньої гімнастики стартував сьогодні в Києві\n09:27 Об’їжджайте десятою дорогою. Де зараз найбільші затори


Суперечка: види, форми. Реферат – Освіта.UA\nСуперечка: види, форми. Реферат\nСуперечка, її види та форми. Суперечка заради істини. Суперечка заради переконання. Суперечка заради перемоги (еристична суперечка) 1. Суперечка заради суперечки. Внутрішня суперечка\n"Суперечка" - поняття багатозначне. Загальним для всіх цих значень є відсутність єдиної думки її учасників, наявність розходжень у їх поглядах, протиборство.\nСуперечка - будь-яке зіткнення несумісних думок, під час якого кожна сторона відстоює свою правоту.\nВ основі суперечки лежать об'єктивні протиріччя матеріального світу і неоднакові потреби та інтереси людей. Учасниками суперечки є пропонент, який висуває і обстоює думку-тезу, і опонент, який піддає сумніву чи заперечує тезу пропонента. Третім, колективним суб'єктом суперечки є аудиторія, хоча суперечка може відбуватися і за її відсутності.\nУ стані суперечки люди переслідують певну мету, тому розрізняють такі види суперечок:\nсуперечка заради істини;\nсуперечка заради переконання;\nсуперечка заради перемоги;\nсуперечка заради суперечки;\nСуперечка заради істини\nУчасники цієї суперечки можуть дотримуватися різних поглядів, проте їх об'єднує спільна мета - встановити й обґрунтувати істинність того чи іншого положення або системи думок. Вони керуються принципом "істина понад усе".\nУ суперечці заради істини до аргументів опонента ставляться з такою ж увагою, як і до власних, фактично ведеться спільна копітка праця по встановленню істинності відповідних положень. Вона може вестися лише між людьми, компетентними у відповідній галузі знань і зацікавленими у встановленні істини. За словами С. Поварніна, - це вища форма суперечки, найблагородніша і найпрекрасніша.\nСуперечка заради істини має тривалу історію. Яскравим виявом її можуть бути твори Платона. Невипадково, що суперечку заради істини називають діалектичною, розуміючи під "діалектикою" той смисл, якого їй надавав Платон, а саме: "мистецтво досягнення істини в бесіді". Яскравим прикладом такої бесіди-суперечки може бути твір Платона "Гіппій Більший". Всебічнішого підходу до аналізу проблеми прекрасного історія естетики, мабуть, не знає.\nПісля вступної бесіди, в якій Сократ виявив належну увагу й шану до відомого софіста Гіппія Більшого (а разом з тим і знамениту сократівську іронію), він нарешті звернувся до останнього з основним запитанням:\nСократ.... Нещодавно, коли я в якійсь розмові одне гудив як потворне, а друге хвалив як прекрасне, один чоловік загнав мене в безвихідь тим, що поставив мені, і досить зухвало, приблизно таке запитання: "Звідки тобі знати, Сократе, - сказав він, - що саме прекрасне і що потворне? Давай-но подивимось, чи можеш ти сказати, що таке прекрасне?"\nІ я, по своїй простоті, став вагатися і не міг відповісти йому як належить; а вертаючись після бесіди з ним, я гнівався на себе, лаяв себе і грозився, що відразу ж, як тільки зустрінуся з будь-ким із вас, мудреців, я розпитаю його, вивчусь, старанно запам'ятаю, а потім знову піду до того, хто мені поставив це запитання. Так ось тепер, кажу я, ти приходиш своєчасно і повинен навчити мене як належить, що ж це таке - прекрасне? Намагайся у своїй відповіді сказати мені це якомога точніше, щоб я, якщо мене звинуватять вдруге, знову не викликав сміх... Аби лише я переміг цього чоловіка! Проте коли б не заважати тобі, якщо я стану наслідувати його і суперечити на твої відповіді, - щоб ти якомога дбайливіше навчив мене...\nГ і п п і й. Ну що ж, супереч!\nСократ. Але давай, раз ти сам велиш, я стану, зовсім як той чоловік, ставити тобі запитання. Річ утім, що якби ти виголосив перед ним ту промову, про яку говориш - промову про прекрасні заняття, то він, вислухавши тебе, тільки-но ти закінчиш говорити, запитав би тебе передусім про саме прекрасне - така вже в нього звичка - і сказав би так: "Елідський гостю, чи не завдяки справедливості є справедливими справедливі люди?" Відповідай же, Гіппію, ніби він запитує тебе.\nГ і п п і й. Я відповім, що справедливості.\nСократ. Отже, справедливість щось собою становить?\nГіп п ій. Звичайно.\nСократ. А чи не мудрістю є мудрими мудреці, і чи не благом буває благим все благе?\nГ і п п і й. А як же інакше?\nСократ. І все це щось собою становить, адже не є ж це ніщо?\nГ і п п і й. Звичайно, це щось.\nСократ. Так чи не буде і все прекрасним завдяки прекрасному?\nГ і п п і й. Так, завдяки прекрасному.\nСократ. І це прекрасне є щось?\nГ і п п і й. Щось. Чим же йому й бути?\nСократ. Так дай мені відповідь, чужоземцю, - скаже він, - що ж таке це прекрасне?\nГ і п п і й. Отже, Сократе, той, хто ставить це запитання, хоче дізнатися, що прекрасне?\nСократ. Мені здається — ні; він хоче дізнатися, що таке прекрасне, Гіппію.\nГ і п п і й. А чим одне відрізняється від другого?\nСократ. По-твоєму, нічим?\nГ і п п і й. Зрозуміло, нічим не відрізняється.\nСократ. Ну що ж, мабуть, тобі видніше. Однак дивись, дорогий мій: адже він тебе запитує не про те, що прекрасне, а про те, що таке прекрасне.\nГ і п п і й.... Прекрасне — це прекрасна дівчина.\nСократ.... Той чоловік запитає мене приблизно так: "Ну, Сократе, відповідай мені: все те, що ти називаєш прекрасним, буде прекрасним, якщо існує прекрасне саме по собі?", Я ж скажу: "Якщо прекрасна дівчина - це прекрасне, тоді вона і є тим, завдяки чому прекрасне буде прекрасним?"\n"... Хороший же ти, Сократе! - скаже він. - Ну а хіба прекрасна кобилиця, яку навіть і Бог похвалив у своєму вислові, не є прекрасним?" Що ж ми на це скажемо, Гіппію? Хіба не те, що й кобилиця є прекрасне, — я маю на увазі прекрасну кобилицю? Як же нам наважитися заперечувати, що прекрасне є прекрасним?\nПппій. Ти правильно говориш, Сократе, бо правильно сказав про це Бог; адже кобилиці у нас бувають найпрекраснішими.\nСократ. "Нехай так, - скаже він, - ну а що таке прекрасна ліра? Хіба не прекрасне?" Чи скажемо ми, що це так, Гіппію?\nГ і пп ій. Так.\nСократ. Опісля цей чоловік скаже, я в цілому майже впевнений і роблю висновок із того, як він звичайно поводиться: "Дорогий мій, а що ж таке прекрасний горщик? Хіба не прекрасне?"\nГ і п п і й. Та що це за чоловік, Сократе? Як невиховано і нахабно вимовляти такі низькі слова в такій серйозній справі!\nСократ. Такий уже він чоловік, Гіппію, не витончений, а грубуватий, і ні про що інше не турбується, а тільки про істину. Але все-таки треба йому відповісти, і я заздалегідь заявляю: якщо горщик виліплений хорошим гончарем..., треба визнати, що він прекрасний. Як же можна назвати не прекрасним те, що прекрасне?\nГ і п п і й. Ніяк не можна, Сократе.\nСократ. "Так чи не є, - скаже він, - і прекрасний горщик - прекрасне? Відповідай!"\nГ і п п і й. Так воно, я думаю, і є, Сократе. Прекрасна і ця посудина, якщо добре зроблена, проте загалом все це не гідне вважатися прекрасним порівняно з кобилицею, дівчиною і всім іншим прекрасним.\nСократ. А якщо ми визнаємо це, той чоловік засміється і скаже: "Ти пам'ятаєш, Сократе, про що я тебе запитував?" "Пам'ятаю, - відповім я, - про те, що таке прекрасне саме по собі" "Тоді, - скаже він, - ти на запитання про прекрасне наводиш у відповідь щось таке, що, як ти сам говориш, прекрасне нітрохи не більше, ніж потворне"...\nТак діалог крок за кроком веде до взаєморозуміння. І хоча відповідь на запитання "що таке прекрасне?", яку дає Платон, нас і не влаштовує (навіть сучасні визначення прекрасного непереконливі), проте відмовити цьому геніальному майстру діалектики в майстерності побудови діалогу неможливо.\nЗдається, що не може бути й сумніву в тому, що суперечки заради істини потрібні, навіть необхідні. Проте історія свідчить про те, що таку думку поділяли далеко не всі. Інакше як пояснити той факт, що тих, хто присвячував своє життя пошукам істини, переслідували або й знищували: Сократа було засуджено до страти, Джордано Бруно спалено. Ще зовсім недавно переслідували вчених, які цікавилися проблемами генетики і кібернетики.\nДо того ж, щоб правильно оцінити суперечку заради істини, треба враховувати, що істина - не самоціль. Адже знання може бути використане не лише для прогресу, а й проти нього, проти людини і людства. Ця думка постійно хвилює вчених-гуманістів. "Не можна дозволити, — писав Ф. Жоліо-Кюрі, - щоб люди спрямовували на своє власне знищення ті сили природи, які вони зуміли відкрити і підкорити".\nСуперечка заради переконання\nРозпочинаючи суперечку цього типу, пропонент ставить за мету нав'язати свої переконання (або ідеї своєї політичної партії, релігійної чи іншої організації) іншим людям. При цьому його не хвилюють (чи мало хвилюють) проблема істини та права кожної людини мати свої погляди. Такі суперечки в нашу епоху лише зрідка мають приватний характер: пропонент, як правило, виконує роль пропагандиста ідей відповідних організацій. Є серед них ентузіасти, але більшість виконує цю "роботу" з певним інтересом.\nВивчаючи історію світових релігій та політичних партій, їх розколів та ревізій, поряд з об'єктивними чинниками неважко виявити й суб'єктивні. Вольові, ініціативні, амбіційні особи, прагнучи завоювати собі місце в історії людства, вдавалися до специфічних тлумачень релігійних і політичних учень, їх засад, принципів, догм. Результатом цієї діяльності є численні релігійні конфесії та секти, представники яких, як це не парадоксально, більше "воюють" зі своїми одновірцями, ніж з іновірцями.\nПодібне можна сказати й про стосунки політичних партій, які сповідують одне і те саме політичне вчення, але по-різному його інтерпретують. Згадаймо про ставлення керівництва КПРС до соціал-демократичних партій або проаналізуймо стосунки сучасної Прогресивної соціалістичної партії з Комуністичною та Соціалістичною партіями України.\nНе заперечуючи моменту об'єктивної необхідності в подібних процесах диференціації поглядів, не можна не помічати, що наслідком її є дестабілізація суспільства, чвари, а то й війни. Треба пам'ятати про те, що нерідко нав'язують погляди люди, які фактично не поділяють їх, хоч і приховують цю істину від оточення, керуючись корисливими мотивами.\nБеручи до уваги все це, людство і кожне суспільство зокрема повинні захистити своїх громадян від войовничого фідеїзму, войовничого атеїзму, войовничого шовінізму, войовничого націоналізму, тобто будь-якого радикалізму, і забезпечити кожній людині право жити своїм розумом, згідно зі своєю совістю.\nСуперечка заради перемоги (еристична суперечка) 1\nМетою цього виду суперечки є перемога над супротивником за будь-яку ціну. При цьому, щоб "взяти гору" над супротивником, вдаються до будь-яких методів, навіть тих, які суперечать вимогам законів логіки та норм моралі.\nЕристика (грєц. eris - суперечка) - мистецтво ведення суперечки, тобто вміння переконувати інших в істинності висловлюваних поглядів і необхідності жити й діяти згідно з певними традиціями та нормами моралі.\nВеликого поширення набула в період розквіту Давньої Греції, але поступово виродилась і перетворилася на вчення, основною метою якого стало навчання того, як виграти суперечку за будь-яку ціну, не гребуючи ніякими засобами. До речі, ще в ті далекі часи виникли перші сумніви в цінності суперечки як форми спілкування.\nУчасники її знаходять насолоду в самому процесі протиставлення протилежних думок, пошукові переконливих аргументів, побудові відповідних міркувань з метою обґрунтування проголошених положень чи спростування думок опонента. Вони не цікавляться висновками, до яких доходять, і цінують над усе сам стан перебування в суперечці.\nЗ точки зору потрібності чи непотрібності суперечки, цей її різновид є найвразливіпіим. Проте, як своєрідна "гімнастика мислення", "гра інтелекту", суперечка заради суперечки готує людину до життя, зокрема до тих ситуацій, коли доводиться захищати свої погляди і спростовувати хибні думки, які нам нерідко нав'язують у процесі спілкування.\nЗа іншою системою поділу, скажімо, за способом їх ведення, суперечки можна поділити на усні й письмові, а за кількістю осіб, які беруть участь у суперечці, - на суперечку-монолог (внутрішня суперечка, суперечка людини самої з собою), суперечку-діалог (суперечка між двома особами) і суперечку-полілог (суперечка між кількома особами).\nСупротивники суперечки не можуть ігнорувати тієї істини, що становлення особистості в кінцевому підсумку є результатом внутрішньої духовної боротьби, суперечки із собою. Яким би сильним і всеохоплюючим не був вплив зовнішніх сил на людину (її погляди, мораль, естетичні смаки), поки ці сили не одержать відгуку в її свідомості, не трансформуються у внутрішні чинники саморозвитку, до тих пір вони не можуть відігравати істотної ролі в житті людини, особливо якщо вона непересічна.\nНеобхідною рисою творчої особистості є критичне ставлення до пропонованих їй думок, до дійсності, насамперед - самокритичність. Остання виявляється в здатності людини час від часу піддавати сумніву свій спосіб життя, знання, що потрапили до її свідомості, і навіть свої ідеали. Ця здатність вельми не проста, оскільки перед людиною світ виступає як пізнаний. Тому ми вважаємо дійсним світом те, що закріплено в нашій свідомості. І вище цього (суто психологічно) не можемо піднятися. Те, що представлено в нашій свідомості, для нас існує, а все інше - ні. Те, що з якихось причин викликає у нас почуття симпатії чи любові, вважається позитивним, а все інше - індиферентним (байдужим) чи негативним.\nКритичне ставлення до своїх поглядів може ґрунтуватися і на стихійних чинниках. Та особливої ефективності воно набуває, якщо усвідомити, що реальний світ значно багатший, глибший і різноманітніший, ніж нам здається. Такий підхід змушує нас бути самокритичними, рахуватися з поглядами інших людей, бути толерантними (терпимими). Якою б перекрученою не була картина світу в свідомості людини, але все-таки щось у ній представлено адекватніше, ніж у свідомості інших людей. Тому думки кожної людини заслуговують на увагу.\nТолерантність не передбачає відмови від критичності, від своїх поглядів. Вона дає змогу постійно звіряти свою картину світу з аналогічними картинами інших людей, практикою, об'єктивною дійсністю і вносити відповідні корективи.\n"... Для того щоб удосконалити розум, потрібно більше розмірковувати, ніж заучувати" (Р. Декарт). А розмірковувати - це зіставляти протилежні думки, вести внутрішній діалог, своєрідну суперечку з собою. "Неправильне знання гірше, ніж незнання" (А. Дис-тервег). Тому відмова від хибних думок є необхідним моментом пізнання. Така відмова, як правило, супроводжується "роздвоєнням" людини на два "я". Одне "я" звиклося зі старими думками, не хоче відмовлятися від них, навіть якщо вони недостовірні. А інше "я", пам'ятаючи про недосконалість нашої картини світу, прагне виявити хибні думки і позбутися їх. За цієї ситуації виникає внутрішня суперечка.\nЛюдині часто доводиться духовно "роздвоюватися" і вести внутрішню суперечку при вирішенні економічних, політичних та інших питань. Та найбільшого напруження набуває боротьба того її "я", яке називають сумлінням (совістю), з тим "я", що виконує роль апологета (некритично настроєного захисника) реальної життєдіяльності людини, її прагматичних інтересів.\nПро могутність сумління писав Цицерон. А Кант, враховуючи силу сумління, надавав йому статусу закону, який живе в кожному з нас. Сумління, на його думку, виявляється в звірянні наших вчинків з цим законом.\nЩоб самостимулювати своє життя, людина змушена постійно давати оцінку своїй реальній життєдіяльності та життєвим планам. Те її "я", яке умовно було назване апологетом, не здатне винести об'єктивної самооцінки, схильне ЇЇ завищувати. Та проти цієї оцінки виступає сумління цієї ж людини, яка орієнтується на високі загальнолюдські критерії. Тому Кант і назвав сумління законом, характерними рисами якого є загальність і необхідність.\nПочується висока самооцінка з боку "апологета" - "і не збагнуть, чому і як проснеться совісті черв'як" (Д. Чосер), і розпочнеться внутрішня суперечка. Переможе сумління - відбувається подальший духовний розвиток людини. Зазнає воно поразки - і наслідком цього є її духовний застій чи й деградація, оскільки вона поступово звикає до вчинків, які суперечать вимогам сумління. "... Люди, - писав Вольтер, - ніколи не переживають докори сумління від вчинків, які стали у них звичаями".\nЯкими тільки характеристиками не наділяють сумління! Так, Квінтіліан називав сумління "тисячами свідків", а О. Герцен - "інквізитором" ("... нещаднішого інквізитора немає, як совість"). "Муки сумління, - за словами А. Сміта, - найжахливіше почуття, що відвідує серце людини". Та найважливіше те, що сумління стоїть на варті людини; воно - надійний її вартовий. Коли Біаса запитали, що в житті менше всього викликає небезпеку, він сказав: "Праве сумління".


Списки справ і календар в голові | Elegance and beauty\nСписки справ і календар в голові\nДля того щоб стати переможцем в якій-небудь грі, в першу чергу необхідно знати її правила. І якщо вам хочеться навчитися по-справжньому керувати своєю пам’яттю, то вам слід врахувати, що її мова — це образи. На цьому побудована вся мнемоніка: все, що вам необхідно запам’ятати, ви повинні перекладати на цей специфічний мову. Але яким чином, спитаєте ви? І це буде відмінним питанням. Мнемоніку можна розділити на дві частини: створення образу і приміщення його куди-небудь. І якщо ідеї пошуку нових місць для образів, як правило, не змінюються, то для їх створення використовуються різні системи. Сьогодні мені б хотілося розповісти про дві з них. За допомогою них у вас буде справжній органайзер в голові!\nІснує величезна кількість досліджень, книг і думок успішних людей про те, як важливо ставити цілі і просто складати список справ на день. І сьогодні ми займемося тим, що перенесемо наші списки справ прямо в нашу пам’ять!\nЗнову-таки хочеться відзначити, що це мнемонічна система. І якщо ви не знайомі з цим поняттям, раджу зазирнути в курс про пам’ять, а після цього в мою останню статтю, яка присвячена запам’ятовування чисел.\nЯк я вже говорив, мнемоніку можна розділити на дві частини, тому для початку варто розібратися з тим, куди ми будемо розміщати наші образи. Існує кілька способів вирішити цю задачу. Ви, звичайно ж, можете просто протягом тижня переводити свої справи в образи і складати їх на свої звичайні маршрути. Але зрозуміло, у такого підходу є певні мінуси: постійно доведеться розбиратися, які справи до якого дня ставляться. Особливо гостро це почуствуется, якщо вам доведеться запланувати будь-яку справу на пару днів вперед. У підсумку, суцільна плутанина.\nСаме тому особисто я використовую наступну ідею: як правило, мені достатньо 10 місць для одного дня, а тому, я спеціально підібрав одне приміщення, в якому є рівно 9 кімнат, у кожній з яких я виділив по 10 місць. Поясню, навіщо це потрібно. Перші 7 кімнат — це дні тижня по порядку (понеділок, вівторок і так далі), 8 кімната — це справи на тиждень (зробити як-небудь протягом тижня) , а 9 — плани на місяць. Звичайно, ви можете використовувати не яку-небудь будівлю, а скажімо, 9 різних маршрутів на вулиці. Це індивідуально.\nТепер розглянемо питання створення образів. Тут все дуже просто. Якщо у вас не так багато справ і тим більше, якщо вони не мають бути зроблені в певний час (наприклад, якщо ми говоримо про зустрічі), то ви просто створюєте образ виду «зачіпки». Скажімо, якщо вам потрібно купити хліб, то ви можете створити образ виду «літає зграя голубів і вони клюють хліб». Цього буде достатньо для того, щоб згадати про необхідність сходити в магазин.\nБагато параметрів не буває\nУ тому випадку, якщо наша справа трохи більш багатогранно, а саме — має ще і час виконання, це теж не принесе нам багато клопоту. Я віддаю перевагу діяти таким способом: перекладаю саме заняття в образ, а далі, вже за ним, маю образ часу. Як саме? Використовуючи ЧДП, звичайно ж! Але зазначу, що перекладати на мову пам’яті ще й час не завжди необхідно: як правило, однієї «зачіпки» достатньо, щоб згадати всі деталі майбутньої задачі. Але, незважаючи на це, я волію робити зайву роботу заради тренування.\nКалендар в голові\nЦю систему я освоїв ще в дитинстві, але з мнемонікою їй стало набагато легше користуватися. Вона дозволяє визначити, на який день тижня випаде будь-яка дата в рамках року. По факту, якщо постаратися, то хоч у рамках десятиліття чи навіть століття.\nОсновна її ідея дуже проста: вам необхідно запам’ятати дати перших неділь кожного місяця. Тобто, всього лише 12 двозначних чисел. Після того, як образи у вашій голові кажуть вам, що у жовтні 2014 року першу неділю випаде на 5-е число, ви дієте наступним чином:\nПрипустимо, нам потрібно визначити, на який день тижня випаде число 21\nВи віднімаєте 5 (перша неділя) з 21 і отримуєте 16;\nТепер вам потрібно відняти максимально можливу кількість тижнів. А точніше, днів у них. Тобто, 7, 14, 21 та 28. В нашому випадку, нам підходить 14. 16-14=2;\n2 — порядковий номер дня тижня. Неважко здогадатися, що це вівторок.\nТаким чином, буквально за секунду-іншу можна визначити день тижня будь-якої дати.\nПримітка: слід зазначити, що вам доведеться самим вирішити, де зберігати образи 12-ти перших неділь. Можу лише розповісти, як я зазвичай шукаю нові місця.\nПо-перше, з допомогою асоціацій я відштовхуюся від того, що мені необхідно запам’ятати. В даному випадку, це пори року, а далі — Антоніо Вівальді — відомий композитор.\nПо-друге, я йду в Google Maps і починаю гуляти по Італії, підшукуючи місце, яке мені підійде. От і все!\nІдея: якщо захотіти, то роботу цих систем можна поєднати. Наприклад, таким чином: знаходимо 365 місць, розбиває їх до 7 (дні тижня) і, використовуючи систему календаря в голові, будуємо розклад хоч на рік вперед. Але це вже для досвідчених.\nДо речі, в такому випадку доведеться використовувати так звані «маячки», але знову-таки, це вже просунуті інструменти для запам’ятовування. Хоча звичайно, якщо вас це зацікавило, пишете про це в коментарях. Розкладемо все по поличках!\nІдея 2: замість того, щоб вивчити 12 дат перших неділь, ви вчите 1200 і починаєте вражати людей в такому ключі:\nХто пам’ятає, що було 12 серпня 1977 року?\nІдея 3: крім того, щоб вражати можливістю називати день тижня для будь-якої дати в рамках цілого століття, можна вести журнал власного життя. Тобто, ви доповнюєте першу ідею ще й тим, що в кінці дня заповнюєте кімнату образами того, що сталося з вами протягом доби.\nХто пам’ятає, що було 12 серпня 2008 року?\nВівторок, я снідав пластівці з висівками і весь день читав книгу в парку. Було хмарно.\nУдачі у відпрацюванні цих двох систем! І знову-таки, якщо у вас є які-небудь цікаві ідеї використання цих систем або ж мнемоніки в цілому, пишіть в коментарях, з радістю візьму участь у дискусії!\nХочете навчитися грамотно ставити цілі, складати списки справ і користуватися багатьма іншими інструментами тайм-менеджменту для підвищення власної ефективності? Записуйтеся на курс «Кращі техніки тайм-менеджменту»!


США готові допомогти Україні створити Міністерство у справах ветеранів - ZAXID.NET\nСША готові допомогти Україні створити Міністерство у справах ветеранів\nСуспільство — Роман Ганкевич, 17:29, 1 липня 2017 0 0\nАваков анонсував створення центру реабілітації воїнів постраждалих від контузій і ПТС ZAXID.NET\nПорошенко заявив про необхідність створення Міністерства ветеранів України\nПід час зустрічі з міністром оборони США Джеймсом Меттісом президент України Петро Порошенко заявив про необхідність створення Міністерства ветеранів України і попросив підтримки цього процесу з боку США. Про це стало відомо з джерела, близького до Білого дому, пише УНІАН.\nПідтримка процесу створення Міністерства у справах ветеранів в Україні висловлена також в офісі комітету Сенату США із зовнішньої політики, а також з боку членів Сенату США Роя Бланта, Бенджаміна Кардіна, Джин Шахін і Роберта Портмана. Про це стало відомо від учасників делегації Комітету Верховної Ради України у справах ветеранів та інвалідів, які відвідали Вашингтон на цьому тижні.\n«Підтримку з боку США в організації ефективної системи турботи про українських ветеранів я вважаю таким же пріоритетом, як і надання Україні летальної зброї», - заявив Олександр Третьяков, голова комітету Верховної Ради України у справах ветеранів та інвалідів.\nЗа словами Третьякова, держави-лідери НАТО вже давно беруть участь у різних збройних конфліктах. Цей досвід змусив їх шукати ефективні способи допомоги своїм військовим ветеранам. У більшості випадків частиною рішення стало створення відповідних окремих міністерств. Таким шляхом пішли США, Великобританія, Канада, Австралія, Хорватія, Південна Корея.\nГолова комітету відзначив, що зараз в Україні діє 19 суб'єктів, які забезпечують реалізацію прав на пільги та інші державні гарантії ветеранів. «Враховуючи кількість цих відомств, надзвичайно важко проконтролювати потік коштів, що виділяються на соціальну підтримку цієї категорії громадян. Зосередження матеріальної бази в одному міністерстві краще забезпечить цільове використання коштів і одночасно контроль за їх витрачанням», - сказав Третьяков.\nЯк відомо, підтримка ветеранів є одним із пріоритетів президента США Дональда Трампа. 21 млн громадян США, або 7% усього населення, є ветеранами збройних сил США.\nНагадаємо, раніше голова МВС Арсен Аваков повідомив, що в листопаді цього року МВС планує відкрити медичний центр для реабілітації воїнів, які дістали контузії від вибухів.


Як заготовити заправку для борщу з томатною пастою на зиму? | Смачного\nГоловна » Як заготовити заправку для борщу з томатною пастою на зиму?\nЯк заготовити заправку для борщу з томатною пастою на зиму?\nЗаправка для борща091\nВажливе правило приготування смачної заправки полягає в свіжості овочів. Ні в якому разі не використовуйте продукти з ушкодженнями, щоб не витратити даремно час і сили.\nМорква ¾ кг.\nПерець болгарський ⅔ кг.\nЦибуля ріпчаста ⅔ кг.\nТоматна паста 400 мл.\nОцет столовий 9% 90 гр.\n4 год 5 хвДрук\nДля початку пропонуємо вам підготувати банки і кришки для заправки, щоб не робити цього в процесі приготування. Відповідні ємності очищаємо содою і гарненько промиваємо. Стерилізуємо будь-яким звичним для вас способом.\nМорква і буряк ретельно промиваємо, а потім позбавляємо від верхнього шару за допомогою ножа. Потім натираємо інгредієнти на крупній тертці.\nСолодкий перець також слід промити до і після обробки (видалення плодоніжки і насіння). Нарізаємо його соломкою або невеликими кубиками.\nЦибулю і часник перед нарізкою слід очистити від лушпиння. Подрібнюємо інгредієнти якомога більш дрібно.\nПриступимо до процесу обсмажування овочів. Для цього наливаємо в сковороду олію і розігріваємо її на включеній плиті пару хвилин. Потім висипаємо в гаряче олію буряк. Обсмажуємо його, не перестаючи помішувати, 10 хвилин. Потім перекладаємо буряк в каструлю таким чином, щоб більша частина олії залишалася в сковороді.\nПри необхідності додаємо олію в сковороду і проробляємо дану процедуру з іншими овочами – цибулею, морквою і перцем. Інгредієнти повинні стати красивого золотого кольору.\nВсі овочі після обсмажування перекладаємо з сковороди в каструлю. Потім додаємо до них томатну пасту, сіль, цукор і часник. Підливаємо порцію олії, що залишилася і перемішуємо.\nПереносимо каструлю з овочами на плиту. Доводимо блюдо до кипіння і тушкуємо протягом 20 хвилин. Постійно перемішуємо овочі. Коли необхідний час пройде, вливаємо до овочів оцет. Коли маса закипить, вимикаємо плиту.\nВикладаємо гарячу заправку в банки. Накриваємо горлечка ємностей кришками, закочуємо і перевертаємо банки кришками вниз. Ставимо їх на рівну поверхню, вкриваємо ковдрою і даємо охолонути добу. Потім прибираємо на зберігання в сухе прохолодне місце.


Стало вже звичним нарікати на те, що в сучасній українській літературі мало адекватних критичних текстів. Традиція взаємозахвалювання та ідеологічної солідаризації настільки вкоренилась у вітчизняний літгрунт, що ніякі свіжі вітри не спроможні висушити слиняво-компліментарного потоку, що омиває острови українського графоманського архіпелагу. Тим ціннішими здаються ті рідкісні тексти, у яких знаходимо незалежну й направду критичну оцінку творів сучасних українських письменників. До таких текстів можна віднести статтю Вікторії Наріжної, яку мені переслав приятель зі Львова і яку подаю нижче. Можна сперечатись з її висновками і судженнями, можна їм опонувати, але попри все, це позиція у якій присутній літературний смак.\nЗаписки самашедшого смертохриста, або диктатура ідей у сучасній українській літературі\nНе так давно на сайті «Літакцент» я натрапила на блискучу рецензію Андрія Дрозди «Час смертохристів та помідори-убивці». Як ви вже, впевнена, зрозуміли, то була рецензія на всіляко обласканий і критикою, і колегами-письменниками роман Юрія Щербака «Час смертохристів. Міражі 2077 року». Рецензія була чималенькою, але це не завадило прочитати її з задоволенням, адже Дрозда виявив у своєму аналізі риси, не надто поширені серед українських критиків: ґрунтовний підхід і працьовитість. Замість нагодувати читача своїми власними рефлексіями, він старанно розібрав текст на гвинтики-цитати і не обійшов своєю увагою нічого: ні рясних стилістичних помилок школярського штибу, ні дивної для колишнього дипломата неспроможності зробити правдоподібні геополітичні прогнози, ні лубочності персонажів та недоладності психологічних мотивів.\nОскільки рецензії на цей роман були підозріло, подеколи до непристойного, позитивними, я планувала його прочитати, щоб скласти власну думку. Після рецензії Андрія Дрозди ця потреба, на щастя, відпала, адже сказаного і цитованого в ній мені для власної думки більш ніж достатньо.\nПевно, дуже багатьох обурить такий підхід. Хіба можна робити висновок про книгу, якої не читав, хай навіть ти знайомий із десятками рецензій? Я би на то відповіла так: не про кожну книгу, не після кожної рецензії. Але інколи можна.\nЯк і багато інших «професійних читачів», я не схильна ділити літературу на масову та елітарну, розважальну та серйозну — я ділю її на хорошу та погану. І глибоко впевнена, що є речі, яких в хорошій літературі бути не може. Неоковирностям, цитованим в рецензії, не місце в хорошій літературі. Тому я не стану витрачати свій час на цей роман Юрія Щербака.\nПодібна історія сталася в мене з нашумілими «Записками українського самашедшего» Ліни Костенко. Я прочитала щось близько п’ятнадцяти сторінок, відклала книгу і ніколи до неї так і не повернулася. Якби Ліна Василівна видала цей текст у формі публіцистичних есеїв, я би не мала до нього претензій. Я могла би погоджуватися з її думками чи ні, але б не була обурена художніми якостями. Але Ліна Василівна вирішила зробити з того роман — і, як на мене, вийшла просто погана література. Бо коли головний герой, програміст, якому за тридцять, мислить категоріями 70-річної жінки з глибокими гуманітарними знаннями та поетичним світобаченням, коли він, гірше того, говорить її мовою — це погана література. Звісно, моєму гострому неприйняттю цього тексту посприяв невеличкий збіг обставин: мій чоловік — програміст приблизно також віку, як і герой Ліни Костенко, і я добре знаю стиль життя та мовлення цієї професійної спільноти. Але те, що повну психологічну недостовірність персонажа може помітити лише частина читачів, ніяк не спростовує існування цього невиправного недоліку в тексті.\nВтім, стурбованість у мене викликає не сама по собі літературна якість згаданих романів. Непокоїть мене те, що переважна більшість критиків та читачів ніби й не помічає цих недоліків, у рецензіях, блоґах та коментарях проголошуючи ці твори трохи не шедеврами, на рятівну з’яву яких саме й чекала в передсмертних конвульсіях українська література. Скажімо, про «Час смертохристів» Вадим Скуратівський каже: «Жорстока глибока притча, жанрово унікальна, несподівана в нашій літературі». Максим Стріха і взагалі роздуває похвалу до безсоромних масштабів: «Роман-пересторога Щербака має шанс потрапити у ряд великих антиутопій, що його відкриває Орвеллівський „1984 рік“». Задумливо-поетично притакує Дмитро Павличко: «Я поринув у події, зображені твердою жорстокою рукою трагіка, письменника, що охоплює своїм оком світ, бачить безліч деталей, але не губиться в них, пам'ятає про щось найголовніше».\nМожливо, я чогось не розумію, але я не годна повірити, що у Стріхи, Скуратівського і Павличка, критиків, літературознавців і літераторів зі стажем (а то й у статусі живого класика, якщо говорити про останнього), забракло читацького досвіду та літературного смаку, щоб помітити ті кричущі недоліки, які сумлінно визбирав молодий критик Андрій Дрозда (при всій повазі до його очевидного обдарування). Вочевидь, справа в чомусь іншому.\nТе саме і з романом Ліни Костенко, відгуки на який настільки бурхливо схвальні, що часто межують із релігійним екстазом. От, наприклад, Антон Санченко — теж не критик-початківець, а високо цінований багатьма письменник і перекладач — у рецензії з симптоматичною назвою «„Записки українського самашедшего“: інструкції з прочитання» пише так: «Ще одною методологічною помилкою є сприйняття героя – автора записок, як реального персонажа, між тим це всього лише – ідеал мужчини, яким його бачить 70-літня авторка. […] Намагання почути в цих записках чоловічий голос – марне завдання. Зате голос Л.В. чується дуже виразно, тож слухайте, що думає про наше суспільство та, хто про нього думає в своїй добровільній екзилі». Я перепрошую, але це вже за межею абсурду. З української на українську цю цитату можна було б стисло перекласти так: «Нічого, що роман не тримається купи, нічого, що головний герой нікуди не годиться, зате написала все це Ліна Костенко, тож читайте і не скаржтеся». І що найжахливіше, цього горопашного скаліченого програміста Ліні Василівні вибачив не лише Санченко, а величезна кількість блоґерів та коментаторів, обґрунтувавши свою поблажливість схожим чином. Ті самі люди, я більш ніж впевнена, дуже злостиво беруть на глум голлівудське кіно, коли бачать у ньому карикатурно-неправдоподібні образи українців зокрема і пострадянських громадян взагалі (бо, врешті-решт, я не бачила нікого, хто б не знущався в такі моменти з «развесистой клюквы»), зате до анекдотичних недоробків-програмістів у них претензій немає. Мені геть не зрозуміло, чому естетичні вимоги до творчості геніальної поетки, живої легенди української літератури, виявляються нижчими, ніж вимоги до виплодів уяви голлівудських чорноробів-сценаристів. Здається, логічніше було б навпаки.\nВласне кажучи, ця дивна естетична сліпота читачів і критиків наштовхнула мене на думку, що сучасний український літературний простір взагалі забув про те, що художня література — це «красне письменство», «belles lettres», «изящная словесность». Що важливо тут не тільки те, що написано, а й те, як написано. У хорошої літератури є критерії, про них вам легко розкаже не лише всякий аспірант кафедри теорії літератури, а й бодай трохи толковий студент-філолог. Дотримання цих критеріїв ще не робить хорошої літератури, але кричуща їм невідповідність робить погану. Ці критерії можна частково порушувати, але не довільно, а у відповідності до форми, жанру, естетичної концепції. Огріхи в романі Щербака — дилетантські, неприйнятні не те що в романі, «якого нам дуже не вистачало», а й взагалі в будь-якому тексті професійного письменника. Психологічна карикатурність головного героя в романі Ліни Костенко — неприпустима в межах того жанру і тієї форми, яку вона обрала для своїх «Записок…» Це мало би бути очевидно будь-якому читачу з базовою філологічною освітою. Але не заважає цим текстам виступати в статусі довгоочікуваних шедеврів.\nЧому? В чому загадка? Чому в номінації «Золота булька» книжкового рейтингу «Літакцент — 2011» нагороджують написаний в живій, елегантній манері «Лексикон…» Андруховича, а написаний близьким до графоманії стилем «Час смертохристів» натомість перемагає в номінації «Художня проза»? Чому «Записки…» навіть не виникали серед номінантів «Золотої бульки», хоча такий прозовий дебют від такої видатної поетки цілком міг би претендувати на цю іронічну нагороду?\nЯкщо відкинути надто примітивне (хоч, на жаль, інколи й актуальне) пояснення особистими прихильностями та антипатіями, то я маю два міркування, і обидва зводяться до того, що в українській літературі панує диктатура ідеї. По-перше, наша освіта, і шкільна, і вища, не надто надійно озброює читача для небезпечної мандрівки в літературний світ. Так, українська література має в своїй історії далеко не одного блискучого стиліста, але нас не вчать цінувати і розуміти їхній талант. Зі шкільної лави увага загострюється здебільшого на тому, що сказав (а то й гірше — хотів сказати!) автор, ніж на тому, як він це зробив. У мене в пам’яті надовго застрягли слова Юрія Лотмана щодо цієї сумної тенденції: «…методика розгляду окремо «ідейного змісту» й окремо «художніх особливостей» твору, так міцно вкорінена в шкільній практиці, ґрунтується на нерозумінні основ мистецтва і є шкідливою, бо прищеплює масовому читачу хибне уявлення про літературу як про спосіб довго й мальовничо викладати ті самі думки, які можна висловити коротко і просто». На жаль, саме так. Коротко і просто. Або з помилками. Або незграбним стилем. Яка різниця? Головне, які думки.\nІ ось тут надходить черга другого міркування: якщо ідея твору здається читачу/критику гідною, він радо проголосить його шедевром, хоч би як бездарно той був написаний. Як не сумно це визнавати, українська література, попри самовіддані зусилля окремих новаторів та експериментаторів, продовжує, наче астронавт із фантастичного фільму, перебувати в анабіозі, в який її поклали столітті десь у дев’ятнадцятому. Вона продовжує перебувати на стадії анахронізму, живого викопного монстра, адже свято переконана в своїй націєтворчій, виховній, просвітницькій, пророчій, викривальній і бозна-ще-якій-важливій функції. І читач в більшості своїй теж переконаний, що література — це вам не якесь там мистецтво, а справжній маяк моралі в морі людського гріхопадіння. Принаймні має такою бути. І так далеко сягає ця впевненість, що без дбайливої письменницької руки всі ми забредемо на якісь жахливі манівці, що обоє, і читач, і література, забувають про те, що є ще одна, важливіша насправді функція — естетична. Забувають про те, що турботи Коцюбинського, Стефаника, Хвильового та багатьох інших про народ і Україну чомусь не заважали їм творити естетично досконалі тексти. Що про які б жахливі речі не писав Іван Багряний в «Саду Гетсиманському», читання цього роману приносить і естетичну насолоду, а не лише праведний гнів та історичне прозріння. Що література, якщо вона хороша, має приносити естетичну насолоду завжди, в тому числі тоді, коли повчає, попереджає, закликає. А може, навіть насамперед тоді, інакше читати всі ті повчання і закликання буде несила.\nЯкби в літературному просторі України не панували відірвані від естетики ідеї, якби і читач, і письменник не забували, що йдеться про «красне письменство», а не про агітки і просвітницькі брошурки, то, окрім згаданих романів, чимало інших залишилися б у літпроцесі непоміченими. Не захопив би читачів лубочний «Чорний ворон» зі своїм прямолінійним сюжетом та картонними персонажами, незручно було б навіть згадувати про сестер Черніньких з їхньою треш-графоманією. Але ж ні, перший пише про звитяжну боротьбу українського народу, другі — про страшні пороки українського сьогодення, а отож, це поза всяким сумнівом варта уваги література! І невідомо, чи є надія бодай колись скинути цю диктатуру ідеї, яка неминуче перетворюється на диктатуру несмаку…\n(Вікторія НАРІЖНА Historians)\n28.03.2012 Володимир Єшкілєв 541 1\nПерша ліга. «Прикарпаття» vs «Оболонь Бровар» | LIVE 16:00, 21 жовтня 20.10.2018


Польща потребує українських лікарів - Польське Радіо\nLidia Iwaniuch 08.06.2018 13:56\nМіністерство здоров’я має ідею, як полегшити лікарям з-за східного кордону виконування їхньої професії над Віслою\nВідомство здоров’я Польщі хоче полегшити лікарям з-за східного кордону виконування їхньої професії над Віслою. Згідно з планами, право виконувати професію лікаря мало б бути обмежене виключно до однієї лікарні. Тобто, лікар, наприклад з України, не мусив би проходити нудний процес нострифікації, складати важкий екзамен польською мовою, а на повне право виконувати свою професію він працював би у конкретній лікарні. Такий хід, за словами міністра здоров’я, допоміг би вирішити кадрові проблеми в польській службі здоров’я. Крім того, не було б можливості для корупційний дій, позаяк набуті вміння лікар підтвердив би своєю роботою.\nНині серед іноземців, які практикують у Польщі, найбільше медиків з України (314 осіб), з Білорусі (138) та Німеччини (84). Українців також найбільше серед стоматологів.\nЕстонія здивувала оригінальним економічним рішенням. Парламент країни прийняв рішення про зниження акцизного податку на електроенергію для великих клієнтів. Ставку зменшено на 90 відсотків. Дешевою електроенергією зможуть скористатися понад 240 найбільших підприємств, які діють на території Естонії та нові інвестори. Рішення Естонії виняткове серед усіх країн Євроспільноти. Хоч деякі з держав ЄС також запровадили такі заходи, жодна з них не знизила акцизного збору так сильно. Естонія відома своїми оригінальними і відважними рішеннями в економіці.\nПольща має шанс на паливну незалежність. Це паливо - водень. Нині, без значних витрат, у Польщі виробляється мільйон тонн водню. Цього вистачає на 5 мільйонів автомобілів. Водень можна отримати з біомаси, води, а що головне для польської економіки, – також з вугілля. Експерти наголошують, що водень є надзвичайним паливом і його можуть вироблять польські енергетичні компанії. Це дозволило б Польщі стати незалежною від зовнішнього постачання палива.\nУ Польщі, крім Ястжембської вугільної компанії (JSW), водень виробляється в Азотах Тарнув (Azoty Tarnów), Лотосі (Lotos) і Орлен (PKN Orlen)/\n2285 ґмін у Польщі постраждали від сущі. Спекотна погода може дуже негативно вплинути на врожай. Уже майже по всій країні маємо справу з сільськогосподарською посухою. Найбільша загроза виникає при вирощуванні зернових. Під загрозою також фрукти, - б’є на сполох Інститут грунтознавства та землеустрою. Це означає, що ціни на продукти харчування можуть зрости.\nВід 8 до 13 кг весняного меду з вулика зібрали цьогоріч бджолярі на Підкарпатті. Про гарний врожай вирішила сприятлива погода. Торік було навпаки, бджолярі нарікали на зливи і холод, що не сприяло врожаєві.


Шамана, який ішов на Москву "виганяти Путіна", відправили до психлікарні — DSnews.ua\nШамана, який ішов на Москву "виганяти Путіна", відправили до психлікарні\nШамана Олександра Габишева, який ішов на Москву "виганяти Путіна", після транспортування в Якутськ визначили в психлікарню\nПро це повідомили в уряді регіону, пише "ДС" з посиланням на Сибір.Реалії.\nЗа словами чиновника, шамана направили в психоневрологічний диспансер Якутії, де його будуть обстежувати і проводити "експертні заходи".\n"Психіатрична діагностика грунтується на бесіді з пацієнтом, уточнення історії життя і хвороби", - зазначили в Моз.\nКрім того, чиновники запевняють, що якщо у Габишева знайдуть "патології", лікарі готові "надати кваліфіковану медичну допомогу".\nУ той же час, координатор правозахисної організації "Правозахист Листівки" Олексій Прянишников розповів Інтерфаксу, що в Якутському республіканському психоневрологічному диспансері сказали, що Габишев до них не надходив.\nЯк повідомляла "ДС", затримали Олександра Габишева на кордоні Бурятії і Іркутської області. Він вже півроку йде в Москву, щоб "вигнати Путіна".\nПізніше Габишева доставили на літаку з Улан-Уде в Якутськ.


Керрі привітав Україну, Грузію та Молдову з асоціацією з ЄС і пообіцяв підтримку - За Лаштунками\nКеррі привітав Україну, Грузію та Молдову з асоціацією з ЄС і пообіцяв підтримку\nСША продовжать підтримувати територіальну цілісність України, Грузії і Молдови, запевнив держсекретар.\nДержсекретар США Джон Керрі привітав Україну, Грузію та Молдову з підписанням 27 червня в Брюсселі Угоди про асоціацію з Європейським Союзом.\n“Сполучені Штати вітають Грузію, Молдову і Україну з підписанням Угоди про асоціацію і створенням поглибленої і всеосяжної зони вільної торгівлі з Європейським Союзом”, – сказано в заяві Керрі, опублікованому на сайті Держдепу.\nЗа його словами, підписання цього документа – важливий крок на шляху європейської інтеграції цих країн “Східного партнерства”, який відкриє нові можливості, у тому числі у торговельній сфері. “Сьогодні Молдова, Грузія і Україна заявили про свою готовність взяти на себе важливі економічні та правові реформи, які зроблять їх сильнішими, більш демократичними”, – підкреслив держсекретар.\nВін запевнив, що США продовжать підтримувати територіальну цілісність України, Грузії і Молдови. “Ми вітаємо ту складну роботу та рішучість, які привели їх до цього результату, і ми будемо продовжувати стояти поруч з цими країнами на шляху реалізації ними ключових реформ і побудови більш успішного, стабільного і демократичного суспільства”, – підкреслив Керрі.\nЯк відомо, Україна 27 червня в Брюсселі підписала залишилася економічну частину Угоди про асоціацію з ЄС. Також в цей же день Угоди про асоціацію підписали Грузія і Молдова.


Всім відомо, що від рівня вітамінів в організмі людини залежить її самопочуття та здоров’я. Вітаміни покликані забезпечити нормальне функціонування всіх систем організму. Нестача вітамінів часто призводить до різних видів анемії. Однією з найпоширеніших форм є B12-дефіцитна анемія.\nВітамін В12 (ціанокобаламін) відноситься до вітамінів групи B. Значимість ціанокобаламіну безперечна: достатній рівень його змісту забезпечує формування червоних кров’яних клітин, саме цей вітамін забезпечує синтез ДНК.\nВітамін В12 ‒ це свого роду захисний щит нервової системи людини, саме цей вітамін забезпечує захист нервових волокнах, що необхідно для міцного і здорового сну; він підвищує рівень стресостійкості організму в цілому.\nКрім того, вітамін В12 відповідає за регуляцію ліпідного та вуглеводного обміну. Достатній вміст вітаміну Б12 попереджає від ожиріння, виконує функції по профілактиці ожиріння печінки, серця і нирок. Вітамін В12 збільшує захисні здібності організму.\nКров при В12 дефіцитної анемії\nУ разі нестачі вмісту вітаміну в організмі людини виникає дуже серйозне захворювання ‒ злоякісна анемія.\nКоли виникає дефіцитна анемія\nЯк вже було зазначено вище, людський організм не здатний забезпечувати себе сам ціанокобаламіном, а тому важливо знати, які симптоми свідчать про розвиток злоякісного недокрів’я.\nДефіцитна анемія, зумовлена дефіцитом B12 в медицині має кілька назв: злоякісна анемія, мегалобластна або перніціозна, по-іншому звана, хворобою Аддісона-Бірмера, а також злоякісне недокрів’я.\nОсобливості засвоєння вітаміну в організмі\nОсобливість цього вітаміну полягає в специфіці його походження: на відміну від інших вітамінів, він не виробляється живими і рослинними організмами. Бактерії, водорості, дріжджі ‒ ось основні джерела цього вітаміну. Він продукується лише бактеріями, які населяють кишечник.\nПри надходженні в організм вітамін В12 у шлунку з’єднується з ферментом, який називається внутрішнім фактором Касла. Це з’єднання завдяки іонам кальцію починає взаємодіяти зі слизовою оболонкою тонкого кишечника. Цей вітамін всмоктується в нижньому відділі тонкої кишки. Але цього недостатньо. Для того, щоб В12 потрапив у кров, йому необхідний білок, який утворюється в шлунку.\nВ разі наявності захворювання злоякісного недокрів’я вітамін не всмоктується, поступово починає вироблятися патологічний стан ‒ анемія. Але в людському організмі є достатній запас В12. Особливу роль у цих процесах відіграє печінка, так як вона є місцем накопичення кобаламін. Таким чином, протягом досить тривалого часу дефіцит вітаміну може заповнюватися внутрішніми резервами.\nПісля чого ціанокобаламін надходить у кров. У крові він вступає у взаємодію з білком, який сприяє його доставку в кістковий мозок і печінку.\nЯк тільки вітамін В12 потрапляє в клітини, він модифікується в свої активні форми: одна з них‒ дезоксиаденозилкобаламин‒ необхідний при утворенні жирних кислот, друга ‒ метил-B12, який бере участь в утворенні окремих компонентів ДНК.\nУ випадку, коли кількості надходження вітаміну в кров недостатньо, починають проявлятися багато порушень в роботі систем організму. Згубність впливу дефіциту цього елемента полягає в тому, що порушується не тільки виробництво еритроцитів, але й лейкоцитів і тромбоцитів, хоча не в такій значній мірі.\nПотреба в кобаламине дорослої людини становить до 5 мкг на добу. Але іноді виникає необхідність в більш значному обсязі застосування вітаміну, найчастіше це обумовлено певними станами організму або деякими захворюваннями. І якщо організм не отримує необхідний обсяг, тоді поступово починає розвиватися дефіцитна анемія.\nНебезпека даного виду анемії полягає в тому, що він, в першу чергу, впливає на нервову систему і кістковий мозок. Саме з цієї причини вагітним жінкам з метою профілактики відхилень у розвитку плоду (частіше всього нервової трубки) рекомендують збільшену дозування фолієвої кислоти.\nДля своєчасного прийняття заходів при перніциозної анемії і призначення найбільш ефективного механізму лікування необхідно знати перші ознаки і прояви настає патологічного стану.\nВстановлено, що злоякісне недокрів’я розвивається дуже повільно, в середньому воно може тривати протягом чотирьох років.\nЯкі симптоми анемії можуть свідчити про дефіцит ціанокобаламіну в організмі? Перелік їх досить великий, деякі з них не завжди свідчать про насування дефіцитної анемії, але тим не менш краще звернути на них увагу, щоб в подальшому прийняти необхідні заходи.\nОсновні прояви анемії\nУ зв’язку з тим, що це захворювання вражає 3 системи організму: нервову, шлунково-кишкову і кровотворну, то і симптоми B12-дефіцитної анемії діляться на три групи. Відчуття слабкості, надмірно швидка стомлюваність, часті запаморочення і поява задишки, прискорене серцебиття, відчуття оніміння пальців, розлади шлунка, болю при менструації, зниження інтелекту, зниження ваги, появі лупи на голові, а іноді і несприйняття синього і жовтого кольорів.\nВ12-дефіцитна анемія найбільш поширений вид анемії серед дітей грудного віку. Важливо особливо уважно поставитися до симптомів, які можуть свідчити про B12-дефицитни анемії у дітей. До них відносяться: значне відставання в психічному і фізичному розвитку від своїх однолітків, судоми, зміна кольору шкірних покривів, випадання, місцями гіперпігментація, порушення моторики і інші прояви.\nДля діагностики анемії використовують клінічні методи, спрямовані на оцінку декількох показників крові: кількість еритроцитів у крові, рівень гемоглобіну, а також аналізується кольоровий показник. При більш серйозному дефіциті проводять дослідження спинномозкової рідини і діагностику досліджень шлунка і кишечника.\nОсновні методи, які застосовують для діагностики при B12-дефіцитної анемії: аналіз крові, УЗД черевної порожнини, магнітно-резонансна томографія, комп’ютерна томографія.\nСтадії розвитку та форми захворювання\nУ медичній практиці прийнято розрізняти два види анемії.\nАнемія первинної форми, обумовлена спадковою схильністю до захворювання. Виявляється відразу після народження дитини.\nАнемія вторинної форми, що набувається під впливом факторів зовнішнього або внутрішнього середовища в процесі життєдіяльності людини.\nЗа ступенем вираженості симптомів визначає стадію розвитку дефіциту ціанокобаламіну. Таких виділяють три. Первинний спосіб діагностики ступеня злоякісного недокрів’я проводять за клінічним аналізом крові. Основним параметром оцінки стадії захворювання є кількісний аналіз вмісту еритроцитів у крові.\nУ разі виявлення відхилень призначаються додаткові дослідження, які не тільки діагностують ступінь стадії захворювання, але і дозволяють припустити причини виникнення патології.\nПараметри дослідження Легка форма Середня форма Важка форма\nКров (кількість еритроцитів) не менше 90 г/л не менше 70 г/л 70 г/л і менше\nВже давно встановлено, що причиною нестачу тих чи інших вітамінів в організмі людини є нездатність їх повноцінно засвоювати з тих чи інших причин. Як вже згадувалося раніше, особливість вітаміну В12 полягає в тому, що він не продукується організмом і на рівень його змісту впливає велика кількість як внутрішніх, так і зовнішніх факторів.\nНазвемо найпоширеніші причини в12-дефіцитної анемії: незбалансоване харчування, алкоголізм, різні порушення шлунково-кишкового тракту, кишкові паразити, недолік кальцію в організмі, надлишок вітаміну С, прийом оральних контрацептивів, різні злоякісні новоутворення. Деякі захворювання теж можуть стати причиною розвитку анемії даного виду. Наприклад, для гіпотиреозу характерна посилена клітинне ділення, що вимагає значної витрати кобаламін.\nКрім того, однією з причин цього виду анемії може стати неправильне вживання вітамінних препаратів і комплексів.\nВ12-дефіцитна анемія відноситься до тієї групи захворювань, якої може захворіти абсолютно будь-яка людина, але є категорії населення, більшою мірою схильні до ризику розвитку анемії. До групи підвищеного ризику належать вегетаріанці або люди з незбалансованим раціоном харчування, вагітні жінки, люди літнього та похилого віку, немовлята і діти в пубертатному періоді.\nВарто відзначити, що серед дитячого населення у групі ризику, найчастіше, виявляються передчасно народжені діти і діти з малою вагою.\nНайефективніший спосіб уникнути анемії ‒ це профілактика. Причому профілактика анемії повинна носити регулярний і комплексний характер.\nЗабезпечення багатого раціону харчування, в тому числі з включенням продуктів, що містять високий відсоток вітамін В12. Це, насамперед, м’ясо та м’ясні продукти, молочні продукти, риба і яйця.\nНайменування продуктів Зміст кобаламін,\nМ’ясо (яловичина, кролик, курка, баранина) 0,55-6,0\nМ’ясопродукти (нирки, печінка, серце, легке) 20-65\nРиба (тріска, оселедець, скумбрія, короп) 0,81-18\nМолоко коров’яче сухе, згущене), вершки 0,4-4,5\nСир (Чеддер, Голландський, Російський, Рокфор, Пошехонський) 0,41-1,52\nКисломолочні продукти (кефір, кисле молоко, сметана, біфідо-продукти) 0,33-4,2\nЯйце (куряче, перепелинное) 0,9-1,58\nХарчова профілактика досить ефективна, пов’язано це з тим, що вітамін В12 навіть при тепловій обробці зберігається в незмінному вигляді. Так, наприклад, якщо яловичину смажити більше 40 хвилин, в ній зберігається трохи менше 70% міститься вітаміну В12, а під час кип’ятіння молока менше 5 хвилин, вітамін залишається у повному обсязі.\nРаціон повинен бути складений з урахуванням рекомендованої щоденної дози вживання вітаміну: для дорослих досить менше 3 мкг в день, для немовлят ‒ до 0,5 мкг, для дітей дошкільного віку ‒ до 1,5 мкг, для школярів і підлітків ‒ від 1,51 до 2,49.\nЩорічно, в осінньо-весняний сезон рекомендується приймати додаткові дози вітаміну В12. В аптечній мережі вітамін В12 представлений в декількох формах: водний розчин для ін’єкцій, свічки, таблетовані форми.\nВиключити вживання алкоголю і відмовитися від тютюну.\nРегулярно проводити клінічний аналіз крові. Якщо ви належите до групи ризику в обов’язковому порядку регулярно відвідувати гематолога.\nНайбільш ефективний схему лікування може скласти тільки лікар на основі комплексу діагностичних досліджень.\nВ залежності від стадії захворювання лікарем буде підібрана найбільш відповідна схема лікування дефіцитної анемії.\nНа ранніх стадіях зазвичай проводиться коригування раціону харчування. У щоденне меню включаються продукти, найбільш багаті вмістом вітаміну В12.\nЯкщо встановлено, що причиною захворювання є кишкові паразити, тоді призначаються препарати, що знищують паразитів, після чого необхідно пройти курс відновлення мікрофлори кишечника.\nЯкщо дефіцит ціанокобаламіну став причиною випадання, тьмяність і ламкість волосся, трихологи призначають препарати тільки у формі ін’єкцій або таблеток.\nУ разі діагностики середньої і важкої форми захворювання, призначаються лікарські препарати. Тривалість та інтенсивність лікування визначається лікарем. Після проходження терапії проводиться повторна діагностика.


Іванна Климпуш-Цинцадзе зустрілася з українцями Польщі\nГоловна / Новини / Іванна Климпуш-Цинцадзе зустрілася з українцями Польщі\nВіце-прем’єр-міністр із питань європейської та євроатлантичної інтеграції України Іванна Климпуш-Цинцадзе зустрілася з українською громадою Гданська. Віце-прем’єрка обговорила можливості створення умов для вивчення української мови для громадян України, які тимчасово перебувають у Польщі, з використанням можливостей польських шкіл з українською мовою навчання. Про це повідомляє урядовий портал.\nІванна Климпуш-Цинцадзе обговорила згадану тему з головою Поморського відділення Об’єднання українців у Польщі Єлизаветою Кшемінською та отцем-митратом Йосипом Улицьким. Зазначимо, пункти вивчення української мови на базі польських середніх шкіл є в населених пунктах Білий Бір, Бартошиці та Гурово-Ілавецьке. Однак польський уряд фінансує ці заклади як школи для національних меншин (громадян Польщі), і в них не передбачено можливості фінансування навчання іноземних громадян.\nОкрім можливостей вивчати українську мову на базі польських шкіл, під час зустрічі також ішлося про створення комплексних центрів підтримки українців – українських домів – у місцях компактного проживання українських громад. Це спільна ініціатива Консульства України в Гданську, Поморського відділення ОУП та парафії УГКЦ, попередньо підтримана місцевою владою. За задумом, такі центри хочуть створити на юридичній базі осередків ОУП у великих містах, у приміщеннях, що їх місцева влада надасть на пільгових умовах. У них мають бути світлиці, концертні зали, кімнати-офіси для створення центрів правової й оперативної допомоги українським мігрантам. Відтак сторони обговорили перспективи створення такого Українського дому у Гданську.\nГості також відвідали пам’ятник Святому Володимиру, встановлений 2015 року на площі біля Скверу хрещення Руси-України. Щороку тут відбуваються володимирські читання. До слова, у Гданську також є пам’ятники жертвам Голодомору, репресій, примусово переселеним українцям.\nВіце-прем’єр-міністр Іванна Климпуш-Цинцадзе перебуває в Польщі з робочим візитом. Вона бере участь у восьмому щорічному Європейському форумі нових ідей (EFNI) у місті Сопоті – міжнародній дискусійній зустрічі бізнес-середовища, зосередженій на майбутньому Європи та її економіці в широкому глобальному контексті. Зокрема, віце-прем’єрка виступила на дебатах про майбутнє Євросоюзу на тему «В умовах зростаючого поділу: Європа в пошуках свого місця», де також виступили екс-прем’єр-міністри Фінляндії Юркі Катайнен, Італії – Енріко Летта, Бельгії – Герман ван Ромпей та інші політики.\nІванна Климпуш-Цинцадзе наголосила, що політика Росії щодо України – це частина стратегії руйнування правового порядку ЄС, а захоплення деяких європейських політиків Путіним і його діями – небезпечна ознака того, що мирне майбутнє Європи під загрозою. На її переконання, ЄС має відігравати більшу роль у протидії агресії та в справі відновлення миру на континенті.\nІванна Климпуш-Цинцадзе українці в Польщі\t2018-09-28\nТегиІванна Климпуш-Цинцадзе українці в Польщі\nПопередня США передали Україні два катери класу Island\nНаступна Генеральна Асамблея марної надії


Партія регіонів вимагає негайної відставки уряду\n16 січня 2021, Київ 20:21\n13 січня 2009, 14:28\nФракція Партії регіонів виступає за розгляд на парламентському засіданні в четвер, 15 січня, питання про висловлення недовіри Кабінету Міністрів і його відставку.\nЯк заявив голова фракції Віктор Янукович, його політична сила також вимагає звіту Кабміну у Верховній Раді щодо його діяльності й початку процедури імпічменту Президентові Віктору Ющенку після відставки чинного уряду.\n«Давайте разом звільнимо країну від цих авантюристів», – закликав лідер регіонів, наголосивши на необхідності створення Тимчасової слідчої комісії парламенту для розслідування зловживань влади у питаннях постачання газу.\nЯнукович зазначив, що подальше перебування при владі уряду на чолі із прем'єром Юлією Тимошенко є «загрозою національній безпеці». За його прогнозами, ця загроза обов'язково викличе вибух масового невдоволення в населення, що скине нинішню владу.\nВодночас напередодні заступник голови Верховної Ради Микола Томенко заперечив можливість відставки Кабміну до 3 лютого. За його словами, щоб проголосувати за резолюцію про недовіру уряду, відповідно до закону «Про Кабінет Міністрів» і регламенту Ради, необхідно мінімум 17 днів для підготовки до розгляду відповідного питання.


Контактні лінзи в Кіровограді - купити в інтернет-магазині linza.ua\nКонтактні лінзи в Кропивницькому\nЗабути, що таке проблеми із зором, — це прекрасно. Адже тоді можна насолоджуватись всім різноманіттям навколишнього світу. На жаль, не всі можуть похвастатися сьогодні дійсно ідеальним зором. Багато людей страждають на далекозорість або короткозорість. Проте навіть з цими проблемами можна справитися за допомогою сучасних контактних лінз. Звичайно, ви можете використовувати звичайні окуляри, проте вони не дадуть вам настільки великої свободи в спогляданні за навколишнім світом.\nКонтактні лінзи в Кіровограді: переваги\nБезумовно, плюси від носіння контактних лінз є незаперечними. Адже сьогодні більшість людей, які мають будь-які проблеми із зором, зупиняють свій вибір саме на цих аксесуарах. Виділяють найважливіші переваги лінз:\nїх набагато зручніше носити кожен день, ніж звичайні окуляри;\nвони ледь помітні, тому більшість людей, які вас оточують, навіть не будуть знати, що у вас є проблеми із зором;\nїх можна без проблем носити у спортзал;\nне заважають бачити навколишній світ таким, яким він є насправді;\nне будуть запотівати при зміні температури, а також ніяк не заважають під час дощу або снігопаду;\nдопомагають корегувати зір навіть людям с сильно вираженою короткозорістю;\nїх рекомендують використовувати в тому випадку, коли між двома очима є досить велика різниця (дві діоптрії та більше);\nестетично контактні лінзи є більш привабливими, ніж окуляри;\nїх також можна використовувати для зміни іміджа.\nДля дівчат контактні лінзи є справжньою знахідкою, адже для них не потрібно підбирати особливий макіяж, а влітку можна без проблем носити сонцезахисні окуляри. Слід розуміти, що цей аксесуар не завжди є виходом із ситуації, проте він допомагає позбутися більшості проблем та поглянути на світ з нової точки зору.\nДе можна купити контактні лінзи в Кропивницькому?\nІнтернет-магазин Linza.ua — найкраще місце для тих, хто хоче підібрати для себе найкращі контактні лінзи та забути про проблеми із зором. Якщо ви живете в Кропивницькому, то зможете замовити товар навіть у вихідні дні. Зробити це можна по телефону (працюємо з 10.00 до 14.00) або через спеціальну форму на сайті (цілодобово). Ми пропонуємо своїм клієнтам не лише якісні лінзи від відомих виробників, а й розчини для чищення та дезінфекції, набори і аксесуари. Замовлений товар ви отримаєте у день замовлення або на наступний день (навіть, якщо ви живете в межах області, а не у самому місті).\nЗверніть увагу, що товари деяких виробників (наприклад, Zeiss, Johnson&Johnson, Maxima, Clearlab, Avizor, Cooper Vision) знаходяться в Києві на нашому складі, тому їх доставка займатиме від 2 до 3 днів.\nМи також пропонуємо досить демократичні ціни на продукцію. Якщо ви зареєструєтеся на сайті та зробите перше замовлення, то відразу отримаєте приємну 3% знижку. На друге замовлення вже буде діяти 5% знижка. Накопичуючи бонусні гривні від вартості своїх покупок, ви також зможете економити. Коли ця сума досягне 2000 гривень, то ваша знижка виросте до 7%, а при накопичені більше 4500 гривень ви зможете отримати 10% знижку.


Педагогічне спілкування | Студентський портал – UaStudent.com\n17 Травня, 2011 → 12:26 pm\nСпілкування – комунікативна взаємодія між суб’єктами. Професійне педагогічне спілкування – комунікативна взаємодія педагога з іншими учасниками навчально-виховного процесу (учнями, батьками учнів, колегами), спрямована на передачу навчальної інформації (знань, умінь і навичок) та виховання учнів, на встановлення сприятливого психологічного мікроклімату, оптимізацію діяльності та стосунків.\nЦьому спілкуванню потрібно вчитись.\nКак-Калик структурував педагогічне спілкування за етапами.\n4 послідовні етапи :\n1) етап моделювання або прогностичний етап, має місце перед самим безпосередньо спілкуванням. Відбувається планування і прогнозування змісту, структури, засобів спілкування, написання поурочних планів. Визначається мета спілкування; відбувається аналіз стану співрозмовника, аналіз ситуації взаємодії, планування можливих доцільних засобів спілкування.\n2) початковий етап спілкування. Його мета – встановлення емоційного, ділового контакту у спілкуванні / взаємодії.\n3) керування спілкуванням. Обмін інформацією, корекція процесу спілкування відповідно до визначеної мети; взаємо оцінка співрозмовників; атмосфера доброзичливості, ділових стосунків, невимушеності. Важливо уміти виявляти інтерес до кожного учня.\n4) етап аналізу (аналітичний етап). Головне завдання – співвіднесення мети спілкування з досягнутим результатом спілкування.\nПравила побудови спілкування:\n1) Необхідно всіма зусиллями формувати почуття єдності / спільності («ми») учителя з учнями.\n2) Ведення боротьби з бар’єрами спілкування.\n3) Встановлення особистісного контакту (називати на імена, повторювати частини з реплік учнів, невербальні засоби).\n4) Демонстрування власного ставлення.\n5) Потрібно мотивувати учнів.\n6) Демонстрування розуміння внутрішнього стану учнів, розуміння їхніх проблем, вияв інтересу до учнів.\n7) Створювати ситуацію успіху.\nДоброзичлива атмосфера, зняття страху, авансування успіху, висока оцінка деталей, «прихована інструкція», педагогічне навіювання, підкреслення персональної винятковості.\nТеги: педагогічне спілкування, правила побудови спілкування, професійне педагогічне спілкування


У Києві з'явиться новий вид транспорту | Рідна країна\n23 серпня 2012 о 15:42\nІз завтрашнього дня по Хрещатику, а пізніше і в Маріїнському парку, почне курсувати новий вид «громадського транспорту» з умовною назвою – «Beer Bike».\nПро це на своїй сторінці у Facebook повідомив Олександр Бригинець.\n«Чому кажу, що його назва умовна? Тому що, поки, на ньому ніякого пива не продаватимуть, а лише кататимуть охочих. Бірбайк власноруч змайстрували мої друзі, які переймаються внутрішнім туризмом і готові включати фантазію, щоб залучати до Києва туристів», — розповів О. Бригинець.\nБригинець висловив ідею назвати зроблений руками українських хлопців аналог відомого у Європі «Beer Bike» — «Узварвеліком» і запатентувати цю назву, адже український «бір байк» не має за основну мету продавати пиво. Він радше виконуватиме розважально-екскурсійну функцію.\nДовідка: Перша конструкція такого велосипеда була розроблена ще в 90-х роках у Нідерландах. Зовсім недавно в німецьких містах з′явилися такі диво-велосипеди як бір-байк. Пивний велосипед вважається повноцінним транспортом пересування, не зважаючи на свою «пивну» спрямованість.\n03 листопада 2010 о 00:56\nУ Києві з’явиться новий пам’ятник Культурна, Новини культури\n23 листопада 2012 о 10:26\nДо Євробаскету-2015 у Києві з’явиться новий спорткомплекс? Суспільство\n06 липня 2012 о 17:15\nУ Києві з’явиться пам’ятник автору «Кайдашевої сім’ї» Новини культури


Каша - Інформаційний портал про харчовому і кондитерському виробництві\nОпубліковано 16.09.2014 Автор: Ant_Z\n36. каша бруквяної\nУ воді відварюють брукву, роблять з неї пюре, додають в нього обсмажену на олії цибулю, сіль, вливають молоко з попередньо розмішати борошном. Ставлять кашу на слабкий вогонь і, помішуючи, підігрівають протягом 5-7 хвилин.\nБруква 250, цибуля ріпчаста 35, молоко 380, борошно 5, масло вершкове 10.\n37. Каша бруквяної-картопляна\nЗ відварених брукви і картоплі готують пюре, заправляють його обсмаженою на олії цибулею і молоком.\nБруква 125, картопля 200, цибуля ріпчаста 35, масло вершкове 25, молоко 380, сіль.\n38. каша капустяна\nНарізану капусту засипають ячної крупою, вливають трохи води і тушкують до тих пір, поки крупа наполовину не звариш, потім вливають молоко, кладуть сало, солять і тушкують до розварювання всіх продуктів. Готову кашу перемішують.\nКапуста 250, крупа ячна 15, молоко 125, сало свиняче 25, сіль.\n39. Каша горохово-картопляна\nГорох відварюють до м'якості у воді, додають картоплю, дрібно нарізане сало і продовжують варіння до готовності і повного випаровування води. Потім вливають молоко, солять, перетирають все в однорідну масу.\nГорох 115, картопля 125, сало свиняче копчене 35, молоко 125, сіль.\n40. Каша горохово-гречишная\nГорох відварюють до напівготовності, додають картоплю, гречану крупу і, не перемішуючи, продовжують варити до готовності всіх продуктів. Потім солять, вливають молоко, перетирають все в однорідну масу, додають дрібно нарізану цибулю, обсмажений на салі, і розтоплене вершкове масло.\nГорох 60, картопля 100, крупа гречана 40, масло вершкове 25, сало свиняче 10, цибуля ріпчаста 20, молоко 30, сіль.\n41. Каша картопляно-круп'яна з салом шпик\nНарізану шматками картоплю кладуть на дно каструлі, засипають крупою, потім додають воду і варять до готовності. Гарячу кашу товчуть до отримання однорідної маси. При подачі додають вершкове масло і окремо подають молоко.\nКартопля 200, ячна крупа 25, шпик 20, цибуля 10, масло вершкове 10, сіль.\n42. Толченка Горохова\nПопередньо замочений горох варять до напівготовності, кладуть жир, картопля і варять до готовності. Потім додають молоко, сіль, прогрівають і перемішують.\nГорох 60, маргарин столовий 15, або сало-шпик 25, картопля 70, молоко 50, сіль.\n43. Каша з ячмінного борошна з вершковим маслом\nЗ ячмінного борошна варять кашу. Подають з вершковим маслом. Окремо подають молоко.\nМолоко 200, ячмінна мука 50, масло вершкове 10, сіль 5.\n44. Галушки из ячменной муки\nЗ молока, солі, борошна, яєць і розтопленого масла замішують тісто. Обробляють галушки і відварюють їх в м'ясному бульйоні або підсоленій воді. Подають в гарячому вигляді до м'ясних страв або як самостійну страву. В останньому випадку до галушок подають свіже або кисле молоко.\nМолоко 125, яйця 10, масло вершкове 10, борошно ячна 100, сіль.\nРубрикиЕстонська кухня Міткигалушки, каша\nПопередній запис:Назад суп естонський\nНаступний записДалі Пиріг, пудинг, кисіль


Розпочалася підготовка Національної Стратегії сприяння розвитку громадянського суспільства на 2021-2025 роки - Uplan\nДві важливі події, які сприятимуть розвитку громадянського суспільства в Україні, відбулися влітку.\nЙдеться про формування робочої групи з написання Національної Стратегії сприяння розвитку громадянського суспільства 2021-2025 рр. та ухвалення 8 липня плану заходів на 2020 рік із реалізації Національної стратегії сприяння розвитку громадянського суспільства.\nКраще в середині року, ніж ніколи. Так вважають експерти Мережі UPLAN, які неодноразово брали участь в обговоренні чинної та майбутньої стратегій, коментували рішення Уряду України щодо плану заходів, який ухвалили 8 липня.\nЦей план передбачає реалізацію 16 заходів у 2020 році. Їхня мета — створення сприятливого правового та фінансового середовища для розвитку громадянського суспільства в Україні.\nобов’язкове прийняття органами місцевого самоврядування статутів територіальних громад та запровадження дієвих форм участі жителів в управлінні місцевими справами;\nрозробка та внесення до Верховної Ради законопроєкту «Про публічні консультації»;\nрішення доручити обласним державним адміністраціям запровадити соціальне замовлення та розпочати закуповувати соціальні послуги для громадян у громадських, благодійних організацій;\nвключення освітнього модуля щодо громадянського суспільства до навчальних програм шкіл та «вишів».\nЧлен Координаційної ради сприяння розвитку громадянського суспільства при Президентові України, регіональний координатор Мережі UPLAN в Одеській області Андрій Крупник зазначає, що ухвалений план допоможе визначити ключові стратегічні пріоритети нової Стратегії на 2021-2025 рр. і врахувати перешкоди, виклики й пріоритети на наступний період.\nАлла Орлова, експертка Мережі UPLAN, вважає, що попри значне порушення термінів, усе ж дуже позитивно, що План заходів затверджено й можна рухатися далі. Наразі необхідно, щоб запрацювала Координаційна рада з питань сприяння розвитку громадянського суспільства та щоб вона стала майданчиком для реалізації заходів і підготовки нової Нацстратегії.\nНа думку експертки, особливу увагу слід звернути на розробку критеріїв оцінювання процесу реалізації Національної стратегії. Адже лише оцінювання може виявити проблеми, які треба виправити, та скоординувати державну політику сприяння розвитку громадянського суспільства в напрямку підвищення її результативності та ефективності.\nАндрій Крупник схвально оцінює перші кроки зі створення робочої групи щодо написання нової Національної Стратегії сприяння розвитку громадянського суспільства 2021-2025 рр.\n«Установче засідання робочої групи 26 червня та вебінар щодо механізмів моніторингу й оцінки стратегій на базі міжнародних стандартів 6 липня з активною участю зацікавлених сторін, зокрема й експертів Мережі UPLAN, — є свідченням уваги державних інституцій до проблем громадянського суспільства. Тому до обговорення не лише ключових моментів Стратегії, а і її загальних питань варто активно долучатися», — підкреслює експерт.\nДетальніше з проєктом цьогорічного плану можна ознайомитися за посиланням https://bit.ly/3iMwWtE.


Бабинські візерунки | Регіональний центр народного мистецтва «Гуцульська гражда»\nНе всім відомо, що маленьке село нашого району Бабин є другим щодо збереження і розвитку народного мистецтва вишивки, після Космача, села яке називають столицею вишиванок. І хоча село Бабин малопомітне маленьке, пригляньмося ближче — тут вирує життя, тут живуть люди безмежно закохані у свій край, наше народне мистецтво. Запитайте хто там найкраще вишиває, і отримаєте відповідь, у нас всі гарно вишивають, через одну хату майстриня-вишивальниця.\nІ справді ми переконалися в тому, що там багато людей, які творять безцінну фасу. І важливо, що є люди, які думають про майбутнє цього виду мистецтва, старанно зберігають скарб для майбутніх поколінь. Поважна у селі людина Богдан Петричук по крупинці зібрав усе, що найцінніше з цього виду ремесла і створив велику колекцію вишиваного одягу. Праця таких людей на вагу золота і вона буде оцінена навіть через століття.\nУ неділю, 26 травня зусиллями Косівського інституту ПДМ ЛНАМ, Регіонального центру народного мистецтва «Гуцульська ґражда» було проведено цікавий захід. Після служби у церкві барвистим килимом простелилася дорога до Будинку культури. Це йшли гонорові бабинські ґаздині у вишитих сорочках, за ними — поважні ґазди і легші. А що вже гарно були одягнуті у вишиванки дівчата то й неможливо описати.\nШанувальник народного мистецтва, вчитель місцевої школи Петро Андріюк колекціонер старовинної вишивки Богдан Петричук показали зібрану колекцію, якій можуть позаздрити деякі музеї, адже кожна в ній річ має свою певну біографію. Дійство проходило цікаво, змістовно. Про важливість і необхідність збереження народних скарбів розповів доцент Косівського інституту ПДМ Йосип Приймак, викладачі кафедри дизайну одягу Ніна Стефюк, Ольга Швед, Оксана Гордійчук разом зі студентами, продемонстрували моделі одягу з використанням традиційної народної вишивки.\nТакож викладачі розповіли про важливість трансформування елементів народного одягу у день сьогоднішній і запросили випускників школи на навчання до інституту. Гостей свята привітали учні місцевої школи. Сільський голова подякував організаторам свята і запевнив що це тільки початок такої співпраці. Непомітно пройшов час зустрічі, а розходитись ніхто не хотів. Віриться, якщо є такі люди, як громада села Бабина — у нашого мистецтва є майбутнє, є майбутнє у нашої держави України.


Підсумки швейцарського форуму: переважає оптимізм.\nЗиновій Фрис Прага, 29 січня 2007 (RadioSvoboda.Ua) – Чергове засідання Всесвітнього економічного форуму у швейцарському гірському курорті Давосі закінчилося в неділю. Про авторитетність засідання свідчать хоча б такі цифри: за 5 днів там побували 2400 учасників з майже ста країн світу. Серед них – 24 керівники держав і урядів, 85 членів кабінетів міністрів, а також чимало релігійних діячів і представників неурядових організацій. Якщо говорити про головні підсумки давоського форуму, то його учасники пообіцяли серйозніше зайнятися змінами клімату, надати більше допомоги Африці, а також відновити глобальні торговельні переговори.\nЗміна клімату, ріст цін на енергоносії, а також пандемії – ось головні загальносвітові загрози, про які найчастіше говорили у Давосі.\nПрем’єр Великої Британії Тоні Блер висловив стриманий оптимізм, сподіваючись, що у період головування Німеччини у великій вісімці вдасться домовитися про обмеження викидів в атмосферу. «Думаю, що великий прорив не за горами, сказав Блер. – Останнім часом ми стали свідками поступального розвитку процесу. Канцлер Меркель чудово головує у «великій вісімці», Індія і Китай конструктивно співпрацюють у рамках програми «велика вісімка плюс п’ять».\nБританський прем’єр вважає необхідною участь США та Індії в переговорах з обмеження викидів в атмосферу – головної причини глобального потепління. Для підтвердження він навів такі цифри: навіть якщо велика Британія негайно припинить усі викиди парникових газів в атмосферу, то лише за 2 роки стільки ж викидів в атмосферу відбудеться в Китаї.\nОптимізм стосовно відновлення глобальних торговельних переговорів\nСуттєвим досягненням давоського форуму оглядачі вважають домовленість міністрів торгівлі 30 країн про відновлення глобальних торговельних переговорів, які були припинені шість місяців тому. Минулорічний раунд в Катарському місті Доха зазнав фіаско через політично чуттєве сільськогосподарське питання. Генеральний директор СОТ Паскаль Ламі заявив, що потрібно приблизно вісім місяців, щоб закінчити переговори, але не на політичному, а на технічному рівні, з усіма необхідними юридичними документами.\nСполучені Штати і Європейський Союз хочуть, аби країни, що розвиваються, такі як Бразилія чи Індія, відкрили свої економіки промисловим товарам і послугам. У свою чергу, країни що розвиваються, вимагають, аби Сполучені Штати і Брюссель у випадку прогресу на переговорах скоротили сільськогосподарські субсидії і тарифи. А це не простий для розвинутого світу крок. Тим не менше, торговельна представниця США Сюзан Шваб висловила оптимізм щодо майбутніх рішень і республіканців, і демократів, які проявляють добру волю і ведуть зараз діалог з цієї проблеми.\nНа необхідності досягти успіху на майбутніх переговорах у Катарі особливо наголосила німецький канцлер Анґела Меркель.\nПредставники країн,які розвиваються, звертали увагу на те, що успіх глобальних торговельних переговорів – це шлях до подолання злиденності у їхніх країнах.\nОглядачі називають успішною участь у засіданні в Давосі українського прем’єра Віктора Януковича, який, зокрема, зустрівся з британським прем’єром Тоні Блером. Це була перша за останні 10 років така зустріч керівників урядів двох держав.\n Чотири дні Давосу зекономлять 4 місяці ділових поїздок по світу.  Європейська преса про форум у Давосі, проблеми безпритульних у Франції та студентські квоти в Австрії.  «Європейський канцлер» Анґела Меркель має для світу багато ідей.  У Давосі розпочинається Світовий економічний форум.


Поблизу Мангуша на Донеччині встановлено майданчик WIM | Донецька Обласна Державна адміністрація\nОпубліковано 04 січня 2021 року, 12:53\nМайданчик WIM (Weigh-in-Motion) влаштовано поблизу смт Мангуш Донецької області.\nТак, завершено поточний середній ремонт з влаштування елементів системи моніторингу (WIM) за станом доріг та умовами руху на км 617 + 500 – км 618 + 500 автомобільної дороги М-14 Одеса – Мелітополь – Новоазовськ (на м. Таганрог).\nЗокрема, виконано роботи з влаштування дорожнього одягу (360 метрів), пониження проїзної частини; змонтовано металеву конструкцію, на яку змонтовано відповідне обладнання; в рамках поточного середнього ремонту влаштовано узбіччя, встановлено дорожні знаки та влаштовано бар’єрне огородження.\nНа даний час систему випробовують в тестовому режимі.\nСистема WIM відповідає не лише за зважування транспорту, але й збереження, аналіз і обробку даних. Створення такої системи дозволяє реагувати на конкретні порушення та передавати їх цільовим органам, збирати важливу статистичну інформацію і здійснювати прогнози.\nЗа матеріалами Служби автомобільних доріг у Донецькій області


У Луцьку видадуть твори Лесі Українки в 14 томах — Feedc\nУ Луцьку видадуть твори Лесі Українки в 14 томах.\nСхідноєвропейський національний університет імені Лесі Українки переміг у конкурсі від Міністерства культури та інформаційної політики України, і готуватиме повне академічне зібрання творів Лесі Українки в 14 томах. Про це на своїй сторінці у фейсбук-сторінці повідомив ректор СНУ Анатолій Цьось.\nІдеться про конкурс з розроблення моделі інформаційного продукту графічного характеру на тему «Виробництво поліграфічної продукції», а саме: «Творчість Лесі Українки. Повне академічне зібрання творів Лесі Українки»\n«Це історична подія. Університет Лесі Українки буде готувати чотирнадцятитомне видання творів Лесі Українки. Дякую всім за підтримку! Творчому колективу бажаю терпіння, наполегливості та задоволення від якісно виконаної роботи!», – коментує ректор СНУ Анатолій Цьось.\n#goodplaces #news #events #photo #lutsknow #volyn


Концерн "Калашников" починає випуск безпілотників і десантних катерів - dt.ua\nКонцерн "Калашников" починає випуск безпілотників і десантних катерів\n23 лютого 2015 в 19:01\nНа фоні війни в Україні доходи російського виробника зброї зросли на 28%.\n"Калашников" починає випуск безпілотників.\nРосійський концерн-виробник зброї "Калашников" завдяки збільшенню своїх доходів у 2014 році, в березні якого Росія почала військове вторгнення в Україну, оголосив про розширення асортименту своєї продукції.\nЯк повідомляє Rzeczpospolita з посиланням на директора і співвласника компанії Олексія Криворучко, "Калашников" тепер буде випускати не лише автомати, а й десантні катери і безпілотні літальні апарати. Катери будуть вироблятися під маркою "Калашников" і будуть призначені для боротьби з піратством і тероризмом. А також їх можна буде використовувати для швидкої передислокації десантних військ.\nБезпілотники буде виробляти компанія ZALA Aero, контрольний пакет якої концерт придбав нещодавно. Вони будуть призначені для патрулювання кордонів, розвідки, геологічних і метеорологічних досліджень.\nКомпанія "Калашников" з початком вторгнення російських військ в Україну потрапила до "чорного списку" підприємств і осіб, на яких діють санкції США і Євросоюзу. Через це російський концерн був змушений відкласти початок запланованого виробництва автоматів у США. Та попри це, на кінець фінансового року прибутки "Калашникова" зросли на 28%. Це і дозволило компанії розширити виробництво.\nМинулого місяця CNN повідомляв, що США таки почнуть виробництво автоматів Калашникова. Американська компанія Russian Weapon Company (RWC), яка займалася імпортом готового озброєння з Росії, має намір в 2015 році почати самостійне виробництво ключового бренду російського стрілецької зброї.\nВ Росії вироблятимуть більше автоматів Калашникова – The Independent\n2 грудня 2014, 15:36\nКонцерн "Калашников" відмовився "у поточних умовах" починати виробництво...\n6 червня 2014, 20:09\nПомер легендарний зброяр Михайло Калашніков, "батько" однойменного...\n23 грудня 2013, 18:42


Головна / Абразивні матеріали 3М / Шліфувальні круги (диски), аркуші та інше / Оправлення\nОправлення для шліфувальних кругів 3M\nОправка для кругів Scotch-Brite™ SC-DH, 115мм, 3M™, 09562\nОправка 3М 09562 призначена для встановлення гнучких кіл SC-DH Scotch-Brite на УШМ. Особливості оправки: плоска форма оправки дозволяє максимально щільно притиснути коло до поверхні, що оброблюється; ...\nОправка Hookit Green Face для шліфувальних кругів 3М™ Hookit™ Trizact™ 237AA, 62290\nОправка Hookit Green Face призначена для фіксації кругів Hookit 237AA. Система кріплення Hookit - двосторонній механізм кріплення абразивних кругів, який простий у використанні та дозволяє отримати надійне ...\n337 482 грн.\nОправка 3М™ Hookit™ для шліфувальних кругів, 62286\nОправка 3M™ Hookit™ використовується для надійного кріплення кругів на орбітальні шліфувальні машинки. Головна перевага оправки полягає в збільшенні ресурсу абразиву, можливості працювати ...\n125 мм (62286)\n391 559 грн.


Дельта Волги - Tropic\nдодому Росія Астраханська область Дельта Волги\nДельта Волги – найбільша водна артерія подібного типу в Європі. Розташована в районі Астрахані, дельта має протяжність аж до Каспійського моря. Площа дельти постійно збільшується, це пов’язано з ниспадением Каспійського моря, з-за цього за останні 130 років розмір дельти виріс в 9 разів.\nДельта Волги є унікальним природним заповідником. Тут знаходяться найбільші популяції рідкісних видів тварин: осетра, стерхів, фламінго, пеліканів і багатьох інших. З 1919 року дельта Волги утворює Астраханський заповідник федерального значення. Також дана територія висунута Росією в список об’єктів Всесвітньої культурної спадщини.\nСьогодні дельта Волги являє собою величезну водну систему, що нараховує приблизно 500 річок і проток, з яких виділяється 7 найбільших рукавів. Це ідеальне місце для завзятих рибалок і просто любителів тихого відпочинку на лоні природи.\nПам'ятки в Дельта Волги\nприватний гід в Дельта Волги\nпопередня статтяМузей Леніна\nнаступна статтяКанал Khlong Khok Kham\nБухта Ninh Van\nДержавний історичний музей Балі розташований у місті Денпасар. Це великий виставковий комплекс, що складається з кількох тематичних павільйонів, кожен з яких є копією найвідоміших культурних і архітектурних памяток острова Балі.\nПамятник морякам балтійським