Дистанционное образование в условиях пандемии: вызовы и перспективы - пульS - Все о Кропивницком и области\nДистанционное образование в условиях пандемии: вызовы и перспективы\nАвтор pulse 15.01.2021 15.01.2021 83\nМинулий 2020 рік приніс світові чимало сюрпризів, серед яких найбільшим випробуванням для людства стало швидке поширення вірусу COVID-19. Він вніс корективи як в існування країн і континентів, так і в життя окремо взятої людини. Вся планета стала заручником страху перед невідомою хворобою, і необхідно було змінювати особливості функціонування різних систем – економічної, медичної, соціальної, освітянської. Відносно останньої, словосполучення «дистанційне навчання» стало абсолютно звичним для кожного учасника освітнього процесу – від учня-початківця до найвищих органів освіти в будь-якій країні.\nВпровадження в Україні навесні та восени минулого року такої форми навчання викликало дискусії в науковому світі, широкі обговорення в професійному освітньому середовищі та неоднозначні реакції пересічних українців, особливо тих, які мають дітей шкільного віку.\nЗ’явилися прихильники цієї форми організації освітнього процесу. Вони вдаються до ряду аргументів на користь дистанційного навчання і називають «ефективним інструментом» швидкого і менш ресурсно затратного процесу передачі вчителем навчальної інформації учням і її засвоєння останніми.\nТа все ж противників дистанційного навчання у рази більше. Висловлюється критика відносно якості знань учнів і студентів, звучать нарікання на непомірну завантаженість педагогів через складність перевірки виконаних і надісланих учнями (студентами) завдань на електронних носіях. У свою чергу, батьки школярів, переважно молодших і середніх класів, не задоволені необхідністю бути для своїх дітей «вчителями-помічниками» під час виконання ними навчальних завдань.\nОкремо актуалізується тема ускладнення процесу соціалізації школярів і студентської молоді через неможливість відвідувати школи, заклади вищої освіти, різні гуртки та секції.\nВ реаліях України означене вище підсилюється ще й якістю інтернет-зв’язку, особливо в сільській місцевості, та неможливістю повного технічного забезпечення всіх учасників освітнього процесу.\nЯк бачимо, дистанційне навчання в умовах пандемії, як безальтернативна форма отримання освіти, зумовило виникнення чимало питань. Від того, наскільки успішно вони будуть вирішені, залежатиме інтелектуальний розвиток і формування особистості сучасних школярів та якість професійної підготовки студентів. Врешті, фундамент, що закладе дистанційне навчання молодого покоління, буде визначати якість життя в країні через найближчі п’ять-сім років.\nСпробуємо розібратися в означеній проблемі та визначити перспективи розвитку дистанційної освіти. Процес її впровадження у світі запущений і, за прогнозами аналітиків, буде надалі розгортатися як під час пандемії, так у разі її закінчення.\nПерш за все, актуальним є питання фізичного та психічного здоров’я школярів, які змушені щодня тривалий час проводити за комп’ютером. Як відомо, найбільш оптимальним для цього є часовий проміжок у 2-3 години. Систематичне порушення вказаної норми поступово призводить до проблем, пов’язаних із виникненням таких синдромів: комп’ютерний зоровий, дихальний, судинний, зап’ястного каналу, хребта. Крім того, має місце ризик епілептичних нападів, і відбувається негативний вплив електромагнітних випромінювань. Відчуття втоми та головний біль можуть стати постійними супутниками учня.\nПроблеми порушення фізичного здоров’я пов’язані з негативними змінами у здоров’ї психічному. Постійна робота з інформаційними комп’ютерними технологіями стає причиною виникнення поведінкового синдрому. В учнів можуть спостерігатися труднощі концентрації уваги, зниження продуктивності роботи пам’яті, сприймання навчального матеріалу. При великій завантаженості та монотонності роботи виникає ризик стану депресії. А навчальні вимоги і часом неможливість їм відповідати через технічні труднощі підвищує тривожність учнів, стає причиною виникнення гами негативних емоційних переживань.\nЗаради справедливості, варто зауважити, що традиційне навчання, при неправильних підходах і помилках, яких припускаються задіяні в ньому учасники, теж може не відповідати очікуваному результату і супроводжуватися негативними явищами. Але його проблематика широко вивчена і продовжує досліджуватися, що дозволяє педагогам виявлені особливості та виведені закономірності враховувати в освітньому процесі, удосконалювати процес навчання школярів і здійснювати на них виховний вплив.\nТема дистанційної освіти, хоча й актуалізувалася раніше у психолого-педагогічних дослідженнях, надзвичайно активно почала обговорюватися лише з настанням пандемії. Ще у 2013 році було затверджене положення Про дистанційне навчання (наказ МОН від 25.04.2013 р.), дія якого поширювалася на професійно-технічні, вищі навчальні заклади та заклади післядипломної освіти. Метою дистанційного навчання визначалося «надання освітніх послуг шляхом застосування у навчанні сучасних інформаційно-комунікаційних технологій за певними освітніми або освітньо-кваліфікаційними рівнями відповідно до державних стандартів освіти; за програмами підготовки громадян до вступу у навчальні заклади, підготовки іноземців та підвищення кваліфікації працівників».\nІнакше кажучи, у попередні роки, за певних обставин, освітні послуги могли надаватися дистанційно (що виступало допоміжним інструментом звичної для всіх і загальноприйнятої форми навчання) закладами, які здійснювали професійну підготовку фахівців. Заклади загальної середньої освіти в орбіту дистанційного навчання не потрапляли.\nВтім на початку поточного навчального року, 8 вересня 2020 р. наказом Міністерства освіти і науки України було затверджене Положення про дистанційну форму здобуття повної загальної середньої освіти, де визначаються технології дистанційного навчання учнів, результатом якого є здобуття ними повної загальної освіти. Передбачається, що досягнення цього результату є можливим завдяки використанню комплексу освітніх технологій – розвивального, проєктного, змішаного, диференційованого, програмованого, модульного навчання та інформаційно-комунікаційних (цифрових) технологій.\nЗважаючи на високий професійний і творчий потенціал вітчизняних педагогів та відданість їх своїй справі, не виникає сумнівів, що найближчим часом освітянською спільнотою будуть запущені оптимальні механізми передачі учням знань з різних предметів та обгрунтовані найбільш дієві прийоми засвоєння навчального матеріалу в дистанційному форматі. До того ж, Міністерство освіти і науки України розробило Новий професійний стандарт вчителя, згідно якого, з-поміж предметної, методичної, мовно-комунікативної компетентностей, він має володіти інформаційно-цифровою.\nВідкритим на сьогоднішній день залишається питання психологічного супроводу процесу дистанційного навчання. Зокрема, важливим аспектом є формування у нових специфічних умовах мотивації учнів (студентів) до учіння. Якщо розвиток пізнавальних мотивів, як спонукань школярів опановувати нову для себе інформацію, гіпотетично та практично може відбуватися і посилюватися завдяки застосуванню адекватних їх віку методів, то виникають сумніви стосовно оптимального розвитку соціальних мотивів. Їх вияв більшою мірою пов’язується з живою соціальною взаємодією учасників освітнього процесу: бажання учня добре вчитися часто підсилюється визнанням іншими (вчителями й однокласниками) його навчальних досягнень. Безпосередня взаємодія з ними – це слова похвали, підтримки чи заохочення, інтонації, погляди, жести, налагоджений зворотний зв’язок і т. ін., що не можна (або дуже складно) підмінити скайп-зв’язком.\nВарто зауважити, що якраз відсутність у процесі дистанційного навчання можливості безпосередніх соціальних контактів вважається його найбільшим недоліком. Адже набуття учнями знань з різних предметів – це лише одна сторона навчання. У цьому процесі, через зміст навчального матеріалу, взаємодію з учителем на уроках і в позаурочний час, налагодження взаємин з однокласниками, вплив класного керівника тощо, відбувається особистісний розвиток школярів.\nШкола як соціальний інститут прищеплює зростаючій особистості цінності, навчає слідувати моральним імперативам і соціальним нормам, розвиває навички існування в малому соціумі та формує здатності будувати стосунки з іншими з урахуванням певного соціального статусу тієї чи іншої сторони взаємодії. Дистанційне навчання, навіть у найдосконалішому варіанті, жодним чином не може замінити цю складову життя учня в школі та її впливу на нього.\nНа сьогоднішній день важко сказати, які негативні чи позитивні трансформації відбулися в розвитку особистості школярів, що майже рік вимушені підпорядковуватися нормі дистанційного навчання. Для проведення комплексних досліджень потрібен час. Наразі є результати спостережень, висловлювання вчителів, учнів, батьків. Осмислення отриманої інформації з позицій психологічних підходів дає можливість лише робити певні припущення щодо тенденцій інтелектуального та особистісного розвитку сучасних учнів, які вимушені саме таким чином навчатися й зростати.\nЩо ж стосується студентської молоді, то, при всіх викликах, спричинених хворобою COVID-19, і проблемах із навчанням у цих умовах, складнощі дистанційної освіти нею долаються легше. Вказане ми пов’язуємо з віком: у студентські роки завершується процес стабілізації особистісного розвитку, та й психічні функції, які забезпечують засвоєння молодими людьми навчального матеріалу, у цей період розвиваються по оптимуму. Студенти, порівняно зі школярами, мають набуті навички роботи з комп’ютером, вищий ступінь соціально-психологічної адаптації, розвинені соціальні якості та здатність самостійно розвивати свій інтелектуальний і особистісний потенціал. Хочеться сподіватися, що, у підсумку, дистанційна форма професійного навчання не знизить рівня фахової підготовки майбутніх спеціалістів.\nОтже, як показує практика останнього часу, соціальне дистанційювання та дистанційна освіта впевнено увійшли в наше життя. Однозначно оцінити якість останньої поки що важко. Втім стало очевидним, що позитивні сторони така форма навчання має. Цінний досвід варто вивчати, розвивати і впроваджувати надалі. Але, разом з тим, потрібно адекватно оцінювати негативні тенденції, враховувати можливі ризики і віднаходити механізми нейтралізації деструктивних явищ. Пандемія, на яку людство не очікувало, стала потужним викликом і примусила по-іншому функціонувати сталі системи в різних галузях життя. В освітній сфері фактично відбулося переосмислення звичних форм навчання молодого покоління. Були широко апробовані комп’ютерні (цифрові) освітні технології, які в подальшому варто поєднувати з технологіями традиційного навчання, інтегрувати в освітній процес загальної та вищої освіти. Від цього виграють усі учасники, а головне – Україна, її майбутнє.\nЛілія Клочек, доктор психологічних наук, доцент кафедри соціальної роботи, соціальної педагогіки та психології Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка, член Асоціації політичних психологів України.


Лікарні для пацієнтів з COVID-19 почали отримувати гроші на кисень тільки в жовтні - Новини Здоров’я\n25 листопада 2020, 11:06 Читать новость на русском\nЛікарні для пацієнтів з COVID-19 почали отримувати гроші на кисень тільки в жовтні / Getty Images\nЛікарні для хворих на коронавірусну інфекцію COVID-19 почали отримувати гроші на кисень тільки в жовтні 2020 року. Це почалося, коли Міністерство охорони здоров'я отримало відповідні запити на виділення грошей.\nФінансувати лікарні в регіонах почали лише з 9 жовтня. Про це в ефірі ток-шоу на "5 каналі" розповів глава МОЗ Максим Степанов.\nЧитайте також Близько 34 тисяч медиків звільнилися з початку пандемії в Україні\nФінансування по кисню, саме як предметна субвенція, яка йшла на регіони, відбулося 9 жовтня, після того, як ми отримали відповідні запити з місць, що їм потрібні кошти на виконання показників (80% ліжок з підведеним киснем),\nВін додав, що відповідну постанову уряду було прийнято ще 12 серпня, яке зобов'язувало забезпечити 80% ліжко-місць підведеною до них киснем.\n"Кого зобов'язувало? Безпосередньо власників лікарень. Власниками лікарень є місцеві органи влади", – зазначив очільник МОЗ.\nСтаном на 25 листопада в Україні захворіло на коронавірус 661 858 людей. 307 778 пацієнтів одужали. На жаль, з початку епідемії офіційно зафіксовано 11 492 летальних випадки від ускладнень, викликаних COVID-19. За минулу добу у країні підтвердили 13 882 нових випадки коронавірусної хвороби COVID-19.\nНовини Здоров’яНовини УкраїниНовини про коронавірусКоронавірус COVID-19Коронавірус в УкраїніМаксим Степанов


"За поширенням та обсягами завданих 23-24 червня у результаті повені та паводку у Чернівцях збитків на позачерговому засіданні міської комісії з питань ТЕБ та НС дану подію класифікували як надзвичайну ситуацію природного характеру місцевого рівня. За попередніми розрахунками, станом на ранок 25 червня завдані збитки вже перевищують 7,5 млн грн", - йдеться у повідомленні.\nЗазначається, що підрахунок збитків досі триває. Але наразі збитки вже значно перевищують можливості резервного фонду міського бюджету.\nУ результаті паводку у Чернівцях підтопило частину територій Калинівського ринку та ринку «Добробут», будинки в районі вулиць Ізмайлівська, Козятинська, Гайова, Ямпільська, Селезнівська та пров. Рокитнянський, розмило ділянки автодоріг, частково замулило річки Кися, Мольниця, Клокучка, Потіт, Мошків, замулило та частково пошкодило водоперепускні, зливові та каналізаційні мережі.\n"Значних збитків в результаті підтоплення зазнала водопровідна насосна станція «Біла», яка забезпечує роботу Прутського водозабору. Подачу води у систему водопостачання Чернівців з Прутського водозабору зупинено", - додали у міській раді.\nКрім того, там зазначили, що проситимуть голову Чернівецької ОДА звернутися до керівництва держави щодо виділення коштів для ліквідації наслідків надзвичайної ситуації на території Чернівців.


Області Греції - вКарпати\n30.03.2015 Від admin\nНавіть просте перерахування назв тутешніх регіонів звучить, як зміст підручника з історії стародавнього світу. Ця держава на Балканах називають колискою всієї західної цивілізації і батьківщиною демократії. У кожній області Греції існують свої пам’ятки і пам’ятні місця, і саме тут з’явився театр і були проведені перші Олімпійські Ігри, зародилися точні науки і філософія.\nВсього в адміністративно-територіальному устрої країни існує більше трьохсот одиниць, серед яких – 7 децентралізованих адміністрацій, 13 регіонів і 325 муніципалітетів. Окремий і особливий статус має Автономне Чернече Держава на Святій Горі.\nНазви кожній області Греції знайомі багатьом мандрівникам ще зі шкільної програми. На уроках історії не раз згадувалися Аттика і Іонія, Македонія і Фракія, Фессалія і Пелопоннес. Активні туристи, для яких пляжний відпочинок існує лише в поєднанні з цікавою екскурсійною програмою, вибирають Егейські або Крит в якості місця для проведення канікул або відпустки.HelloDolly\nОсобливий статус чернечої республіки Афон встановлений в 1923 році, коли суверенітет Греції над півостровом Халкідікі, де розташовані монастирі, був закріплений законодавчо Лозаннським угодою. Двадцять православних монастирів існують з 1313 і є об’єктом світової спадщини ЮНЕСКО і місцем паломництва десятків тисяч віруючих. Головне правило відвідування святої гори дуже просте: сюди не допускаються особи жіночої статі. За спробу порушити багатовікової закон можна отримати реальний тюремний термін від шести місяців до року.\nДля шанувальників древніх пам’яток найбільший інтерес представляють наступні області Греції:\nФессалія та Центральна Греція, де розташована і столиця країни. Афіни не даремно називають колискою західної цивілізації і доторкнутися до історичних витоків прагнуть щорічно все більше мандрівників і з Росії. Фессалійський гори знамениті і ще одним дивним дивом – монастирями Метеори, що приліпилися до вершин пятісотметровий скель немов Ластівчине гніздо. Сюди, на відміну від Афона, можна приїжджати і прекрасній половині туристичного братства.\nЦентральна Македонія і місто Салоніки – не тільки пляжна область Греції, а й справжній музей під відкритим небом. У списках ЮНЕСКО тут значаться десять об’єктів, найвідоміші з яких – Тріумфальна арка імператора Галерія з мозаїками IV століття і церква Святої Софії, побудована в кінці VII століття.\nКуди сходити в Кушадасах Турецький пляжний курорт Кушадаси отримав свою назву завдяки невеликому скелястому острову, розташованому у його узбережжя. На острові […]\nКраїни шенгенської зони Історія появи угоди, відомого сьогодні всьому світу під назвою Шенгенської, почалася в 1985 році. Тоді представники п'яти європейських […]\nПопередній записНазад Маленькі міста у Великобританії\nНаступний записНаступн. Розваги в Іспанії


У музеї Шевченка в Каневі відновили кольоровий вітраж (фото) | Вчасно\nАвтор Вчасно Служба новин 22.05.2015 21:02 | Залишити коментар\nУ музеї Шевченка у Каневі до 154-ї річниці перепоховання поета вдалося відновити кольоровий вітраж. Робили його без жодної бюджетної копійки, за кошти меценатів, пояснює в.о. директора Шевченківського національного заповідника Мар’ян Піняк.\nРозписи стелі, які були виконані за задумом архітектора музею Василя Кричевського, і закриті натяжними конструкціями, поки що не ризикнули знімати. Також зняли банери і поміняли експозицію на другому поверсі. Роботи, які були на банерах, замінили досконалими копіями Вербицького. Також відреставрували скульптури і подіум.\nРаніше також із музею прибрали камінь, який за задумом архітекторки Лариси Скорик мав символізувати міць духу Кобзаря.\nПроте віце-прем’єр-міністр – міністр культури В’ячеслав Кириленко переконаний, що роботи у музеї потребують комплексного підходу.\n– Музей має гармонувати із часом, у якому жив і творив Шевченко, – переконаний віце-прем’єр.\nВін також додав, що співробітники музею мають подати пропозиції щодо реекспозиції, а Міністерство культури готове покластися на думку і досвід нового керівника Шевченківського національного заповідника – Мар’яна Піняка. Також міністр культури запевняє, що влада активно дослухається і до думок шевченкознавців, які завжди пильно стежили за тим, що відбувається у музеї.\nКириленко зауважив, що із “відсутністю” Шевченка зіткнулися обидва музеї – і Канівський, і столичний.\n– Показувати Шевченка без самого Шевченка, або ж нівелюючи його роль як пророка – це те, чого прагнула минула влада. І я категорично проти такого підходу. Минула влада системно займалася применшенням ролі і постаті Шевченка у житті українського народу. Я з цим боровся ще на посаді голови парламентського комітету із питань культури та духовності, – говорить Кириленко. – І навіть у стані війни країна зобов’язана знайти кошти для музею Шевченка.\nПроте скільки коштів потребуватиме оновлення музею, поки що ані міністр, ані сам директор музею не знають. За словами Мар’яна Піняка, фінансування з обласного бюджету обіцяють аж у серпні. Але передовсім, за словами міністра культури – новий тематико-експозиційний план. Аж тоді буде зрозуміло, що робити із фінансуванням. А для обласної влади музейники також мають скласти кошторис. Також у музеї сподіваються і на допомогу з боку Віктора Ющенка, який побував тут два тижні тому, а також – на діаспору.\nКатегорії Гарячі новини, Культура, Новини Теги red, Мар'ян Піняк, Шевченківський національний заповідник


Знайти Бога – Слово\n«Проходив Він по містах і селах, проповідуючи і благовістячи Царство Боже, і з Ним дванадцять. І деякі жінки, яких Він зцілив від злих духів і недуг: Марія, звана Магдалиною, з якої вийшло сім бісів, та Іоанна, жінка Хузи, домоправителя Іродового, і Сусанна, і багато інших, які служили Йому з майна свого» (Лк. 8:1-3). Ці жінки, на відміну від більшості Христових супутників, не полишали Спасителя до останньої хвилини, як здавалося всім, Його земного життя. Так апостол-євангеліст Матфей зауважує, що на Голгофі «було також багато жінок, що дивилися здалеку; вони йшли за Ісусом з Галилеї, слугуючи Йому» (Мф. 27:55). З цими самими жінками ми зустрічаємося на євангельських сторінках і через півтори доби після розп’яття, де вони «дуже рано, в перший день після суботи, прийшли до гробу, як сходило сонце» (Мк. 16:2).\n«Хто відвалить нам камінь від дверей гробу?» (Мк. 16:3), – от, напевно, єдине, що хвилювало їх у той момент, проте вигляд порожньої гробниці і юнака, що сидів у ній, заставив їх забути про все, що хвилювало їх до тої пори. Прості жінки, які хотіли віддати останню шану страченому Бунтівнику, стали першими свідками Христового воскресіння – події, що буквально розділила людську історію навпіл, на до і після неї.\nБагато людей задаються запитанням, чому самі ці жінки стали першими свідками Христового воскресіння? Але, слід зауважити, що формально першими свідками цієї надзвичайної події стали вартові, виставлені навколо гробниці: «І ось стався великий землетрус, бо ангел Господній, який зійшов з неба, приступивши, відвалив камінь від дверей гробу і сів на ньому. Вигляд його був як блискавка, і одежа його біла, як сніг. Зі страху перед ним ті, що стерегли, затремтіли і стали як мертві» (Мф. 28:2-4). Так само були перелякані і жінки: «І, вийшовши, вони побігли від гробу. Охопив їх трепет і жах» (Мк. 16:8). Проте ангел, який так налякав вартових і жінок, повідомив саме жінкам, що Христос воскрес, що «Його нема тут» (Мк. 16:6). Саме тому вони стали першими свідками Христового воскресіння.\nАле чому саме вони? – Відповідь на це насправді важливе запитання напрочуд проста: бо вони першими прийшли до Гробу, при чому не просто так, не з дозвільної цікавості, а з конкретною, благою метою – послужити Спасителю. Так на цих жінках виконалися слова Нагорної проповіді: «Шукайте, і знайдете» (Мф. 7:7). І не біда, що в принципі вони лише шукали того, хто відвалить камінь від дверей гробу, хто, це зробив, між іншим, знайшовся. Проте в Бога знайшлося для них ще дещо, значно більше, Він сам (див. Ін. 20:16).\nТаке може статися і з кожним з нас, якщо ми у своєму житті дійсно будемо безкорисно любити ближніх, як свого часу це сталося з жінками-мироносицями. Ми знайдемо Бога, навіть якщо спеціально Його не шукали.


На Львівщині у білий день стріляли безпритульного пса | Зооварта\nНа Львівщині у білий день стріляли безпритульного пса\nСобака по кличці Лесик жив у дворі багатоповерхівки у місті Городок, що на Львівщині. Мешканці турбувались про нього, підгодовували, та напередодні зранку знайшли закривавленого. Про це йдеться у сюжеті ТСН, передає ZooVarta.\nЗа словами жительки будинку Анни, підстрелили Лесика близько 10-ї ранку. Одразу після того, як знайшли собаку, його відвезли у Львівську ветклініку. Там вже тварину прооперували, з хребта, найімовірніше, застрягли дві вогнепальні кулі.\nКуля розтрощила хребець собаки.\n– розповіла асистент ветеренарної клініки Ярослава Луценко.\n“Утворився тиск на спинний мозок. Унаслідок цього тварина не підімається на задні кінцівки, відсутня больова чутливість. Було проведене оперативне втручання, кулі вийняли”\nЛікар додала, що тварина, швидше за все матиме параліч задніх кінцівок.\nМісцеві стверджують, що це вже не перший випадок, торік у дворі теж знайшли підстреленого пса. Вони припускають, що кривдник живе у сусідніх будинках. Знають кількох їхніх мешканців, що мають зброю.\nПідстрелений пес у сюжеті ТСН.\nНаразі, жителі будинку, поблизу якого жив Лесик, підписали у поліції колективне звернення. Там заяву прийняли та пообіцяли знайти стрілка. Якщо його таки знайдуть і доведуть його провину, то зловмиснику можу загрожувати піврічне ув’язнення.


Купити Підсилювальна платформа TELESTE AC 500 | DEPS\nОптико-підсилювальна платформа AC500 є молодшою базовою моделлю в сімействі "ACCESS". Платформа АС500 має один активний вихідний каскад, з можливістю поділу вихідного сигналу на два напрямки через вбудовувані сплітер або відгалужувач. У мінімальній комплектації AC500 являє собою потужний магістральний підсилювач, який в подальшому може бути модернізований до оптичного вузла. Модернізація проводиться шляхом вставки оптичних модулів приймача прямого і передавача зворотного каналу. Модернізація виконується швидко і просто.\nНеобхідні модулі можуть бути встановлені на заводі. Модифікація може бути легко виконана в умовах діючої мережі безпосередньо на місці експлуатації.\nЕкономічно ефективна платформа з можливістю модернізації в оптичний вузол.\nВиключно висока лінійність і низький рівень продуктів інтермодуляції (CTB, CSO, XMOD) при високому коефіцієнті підсилення.\nВихідний сигнал можна розділити вставками сплітера або відгалужувача на 2 RF-виходи.\n2 магістральних виходи з проходом струму дистанційного живлення до 8 А.\nРізні типи модулів-вставок оптичних приймачів, оптимізованих для різних рівнів вхідної оптичної потужності.\nШирокий набір вставок оптичних передавачів зворотного каналу 1310 і 1550нм, 8 типів передавачів з DFB-лазерами і технологією CWDM.\nМіжкаскадне регулювання нахилу АЧХ еквалайзером.\nВіддалене вимірювання напруги дистанційного живлення в лінії.\nВіддалено вимірюються найважливіші параметри: вихідні напруги блоку живлення, температура в корпусі, вхідна оптична потужність, струм лазера оптичного передавача.\n31 .. .39\nЗагасання сигналу в контрольній точці, дБ\nВихідний рівень CTB, CENELEC 42 канали, дБмкВ\nВихідний рівень CSO, CENELEC 42 канали, дБмкВ\n0/- 6/< - 50\n1 290 ... 1600\nОптична вхідна потужність, дБм\n- 7 ... + 2\nВихідний рівень, дБмкВ\nСпектральна шумова щільність, пА/Гц2\nВхідний рівень для OMI = 4%, дБмкВ\nСпоживана потужність (підсилювач/опт.вузол), Вт\nКлас захисту (підсилювач/опт.вузол)


4 модних акцентів спідниць Dressa\n16.10.2020 52 Херсонские новости\nВ спідницях зручно ходити на роботу, поєднуючи з різними блузками, кардиганами та светрами. Спідниця доречна на романтичній вечері, заняттях, дівич-вечорі, корпоративі, прогулянці, селф-сесії. В каталозі популярного інтернет-магазину Dressa вже представлені актуальні моделі нового сезону https://dressa.com.ua/c/zhenskaia-povsednevnaia-odezhda/iubki.ОлівецьКласична офісна модель виглядає абсолютно не нудно, якщо виконана з тканин ніжно-рожевого, бежевого, червоного, синього, бордового і зеленого кольорів.\nФантазія кутюр'є прикрасила моделі із завищеною талією декором з патів. Оригінально обіграються бічні кишені - фігурні шви, накладки, контрастні та металеві гудзики.\nЦікаво виглядає модель з червоної замші з лаковим поясом-корсетом і накладними клапанами кишень. Спідниці прикрашені бантами, мереживом, фатіновими вставками.\nВ колекції представлені сукні та комплекти з ефектом запаху. Підібрати модну обновку елементарно: вибираємо додатковий фільтр «фасон запах» в каталозі і вибираємо довжину, колір, матеріал і обробку.\nЕфект запаху красиво обіграний в темно-синій моделі в смужку і червоній спідниці складного крою з ремінцем на паличці. В каталозі є спідниці на запах будь-якої довжини від екстремального міні із замші з декоративною вишивкою до лаконічного максі з елегантним заокругленням палички.\nДля офісу цікаво виглядають спідниці-трапеції з застібкою по всій довжині переду з великими накладними кишенями. Стиль сафарі входить в протистояння з ніжними пастельними тонами тканин: модель представлена в ніжно-рожевому і блакитному кольорах.\nВельвет і замша\nНаймодніші матеріали для спідниць осінньо-зимового сезону:\n- м'який вельвет виготовляється з натуральної бавовни, відмінно пропускає повітря і нормалізує теплообмін;\n- штучна замша за своїми властивостями перевершує натуральний аналог: вона стійка до стирання, з блискучим ворсом, добре тягнеться і легко забарвлюється в різні кольори.\nБанти і волани\nУ цьому сезоні дизайнери дали волю почуттям і наситили жіночий гардероб бантами, бантиками, рюшами, воланами, складками. Мода відбилася і на спідницях: великі волани прикрашають перед виробу або створюють гарні хвилі по низу спідниці. Замість ременів в шлевки протягнуті пояса-банти.\nВиктор Короленко о медицине знает все\nХК «Дніпро» нагороджено бронзовими медалями першості Української хокейної ліги


Показать содержимое по тегу: По делу о покушении на Парубия задержаны трое из УГО — Хотин ИНФО\nПонедельник, 29 Июнь 2015 22:41\nТак вирішив Окружний Адміністративний суд Києва. Судді розглядали позов громадської організації "Інститут медіа права" до Центрвиборчкому. Під час останніх парламентських виборів комісія відмовилася надати "Інституту медіа права" біографії кандидатів у депутати. Мовляв, це конфіденційна інформація. Правники з таким рішенням не погоджуються.


«ГарПок» просить Кабмін роз'яснити подальші дії щодо коштів на раху... - УНІАН\nНеймовірна результативність: Динамо здобуло другу розгромну перемогу поспіль. Фізичні особи-підприємці тепер зможуть подавати річну декларацію в «Дії». Блінкен обговорив з главою МЗС Канади нарощування військ РФ біля кордонів України. Знаменита українська легкоатлетка оголосила про завершення кар'єри. Посла Німеччини викликали МЗС України після заяв голови ВМС про Крим і Путіна.


Ціна Xiaomi Mi Band 5 в Європі і що по NFC - ТехноФан\nXiaomi Mi Band 5 був представлений в Китаї відносно недавно, а вже зовсім скоро пристрій може приїхати в Європу. Стали відомі деякі подробиці цього релізу. @ Sundhanshu1414 озвучив цінник, який буде повішений на браслет на території Старого світу. Якщо його дані вірні, Mi Band 5 можна буде купити за 40 євро. Цікаво те, що джерело говорить про те, що в регіоні буде представлена версія без модуля NFC. У всякому разі цінного модуля для безконтактних платежів не було в тому переліку специфікацій, який був в його розпорядженні.\nВідзначимо, в Європі поки не представлена версія Mi Band 4 з NFC. На старті звичайний Mi Band 4 продавався за 35 євро, тобто був на ~ 11% дешевше позначеної вартості. Mi Band 5 пропонує збільшений дисплей, а ще нові версії датчиків (правда, лазерне зчитування є тільки у випадку з NFC.\nСхожі новиниMi Band 5в Європі і що по NFCЦіна Xiaomi\nМіні-дисплей Xiaomi Mi 11 Ultra спочатку створювався для Mi Band 5\nКитайці випустять конкурента браслету Xiaomi Mi Band 5


Прибуток головного заводу Foxconn, що виготовляє iPhone звалився на 90% – Новини України та Світу | iTechua\nГоловна Новини України та Світу Прибуток головного заводу Foxconn, що виготовляє iPhone звалився на 90%\nПрибуток головного заводу Foxconn, що виготовляє iPhone звалився на 90%\nКомпанія Foxconn, головний збирач iPhone, опублікувала фінансовий звіт за перший квартал 2020 року. Згідно з оприлюдненими даними, чистий прибуток компанії знизився на 90%, досягнувши мінімального показника за 20 років.\nУ Foxconn пояснили, що причиною такого серйозного падіння стали обмеження, які були введені в Китаї на тлі складної епідеміологічної ситуації. Foxconn довелося закрити свої заводи за вказівкою влади. За рахунок цього темпи виробництва значно знизилися, що призвело до падіння чистого прибутку.\nУ другому кварталі 2020 року компанія Foxconn чекає велике збільшення виручки в порівнянні з першим кварталом. Проте, в компанії попередили, що фінансові показники, найімовірніше, виявляться нижче в порівнянні з аналогічним періодом минулого року.\nКомпанія Foxconn виконує складання iPhone, iPad, Mac і інших пристроїв Apple. У 2020 році Foxconn повинна стати основним збирачем смартфонів з лінійки iPhone 12, яких буде чотири штуки.\nпопередня статтяHTC готує свої перші TWS-навушники U Ear\nнаступна статтяBMW показала раритетний седан з мільйонним пробігом


Бред Пітт завітав на 50-річчя Дженніфер Еністон - JetSetter\nБред Пітт завітав на 50-річчя Дженніфер Еністон\nЗіркова вечірка в Sunset Tower Hotel.\nллен Дедженерес, Кеті Пері, Орландо Блум, Сандра Баллок, Ліза Кудроу, Гвінет Пелтроу, Кейт Гадсон, Роберт Дауні молодший, Барбра Стрейзанд, Діана Кітон і Том Форд — це далеко не повний список зіркових гостей вечірки Дженніфер Еністон. Акторці виповнилось 50! Серед запрошених також був її колишній чоловік — актор Бредд Пітт.\nДо готелю Sunset Tower в Лос-Анджелесі Бред прибув у чорному позашляховику з тонованими вікнами, намагаючись не привертати увагу та не позувати фоторепортерам. Нагадаємо, актори почали зустрічатися в 1998 році, одружилися в липні 2000-го року, а оголосили про своє розлучення в січні 2005 року. Можливо, що 2019-ий стане поворотним, адже і Пітт, і Еністон не знаходяться в офіційних стосунках.


КОЛИ У ДУШІ ДОЩ... Лесі Українці присвячую… - Ukrainian people\nГоловна Famous Ukrainians КОЛИ У ДУШІ ДОЩ… Лесі Українці присвячую…\nКОЛИ У ДУШІ ДОЩ… Лесі Українці присвячую…\nЛеся Українка… Аристократка сили духу та надзвичайного таланту, українська поетеса, драматургиня, перша українська модерністка та громадська діячка Лариса Косач-Квітка, відома на увесь світ як Леся Українка.\nПам’ятники нашій Лесі є в Торонто, Клівленді, Батумі, Саскатуні, Телаві та багатьох містах світу. Її іменем у 1970 році названо астероїд.\nСпадщина її таланту, переклади її творів для нас, українців, та й для усього світу є надзвичайно важливими. Минулого року в Україні видано повне нецензуроване зібрання творів Лесі Українки у 14-ти томах.\nГеніальна особистість Лесі проявлялася змалку: читати навчилася в 4 роки, у 5 років – уже писала драматичні твори, в шість – майстерно вишивала. У 9 років написала свій перший вірш “Надія”, а в 12 – переклала Гоголівські “Вечори на хуторі біля Диканьки”. У досить юному віці письменниця самотужки вивчила 11 мов, з-поміж яких латинь та грецька.\nБолгарія. Софія. 1895 рік\nЗ Лесею Українкою діти починають знайомитися ще з Букварика, коли читають “Ой вишеньки, черешеньки”, потім відкривають її творчість у старших класах, зокрема безсмертну “Лісову пісню”, яку, до речі, Леся написала за 12 днів. Далі доростаємо до глибоких речей – “Кассандри”, “Боярині”, “Одержимої”, написаної за одну ніч. Власне Леся Українка як талановитий драматург належно ще не поцінована. І якщо запитати перехожих: “Що ви знаєте про Лесю Українку?”, то типовою відповіддю буде факт про її хворобу. І здебільшого це все…\nА чи знаєте ви, що Леся Українка могла стати першою жінкою-композитором, мала абсолютний слух і надзвичайний хист до музики, знала більше 500 народних пісень. Саме Лесі завдячуємо появі в українській мові слів “напровесні” та “промінь” (попереднє історичне слово луч)? А Олена Пчілка (її мама) ввела слово “мистецтво”, до того вживалося – “штука”.\nЛеся писала тоді, коли в її душі йшов дощ, а дощ не завше йшов, мабуть… Так нотувала сама Леся у своїх листах-одкровеннях. Кімполунг, 1901 рік… “Се робиться смішно, що я вже в третьому, а може й в четвертому листі споминаю про дощ…”.\nЧитаючи ті листи, я відкрила для себе справжню жінку: вельми цікаву, небуденну, завше чимось захоплену, справжню, квапливу, енергійну, самодостатню, інтелігентну, жертовну, амбіційну і прямолінійну… Список можна продовжувати. Я ніби побачила її: як вона пише ті листи, як кудись поспішає, як віддає своє серце рідним. Відчула її енергію, диво-силу, якої на всіх ставало. Але Леся завше казала, що не встигає багато… Диво-дивне, але вона навіть називала себе лінюхом! “Правда, що й та енергія, яка є, часто пасивна, – я таки лінюх, кажучи по правді” (з листа до Ольги Кобилянської 1899 року).\nЯ дещо пізнала її жагу до життя і молитву, яку вона змовляла передовсім своїми вчинками щодо інших людей. Леся рятувала життя: у прямому та переносному значеннях. Визволяла зашкарублі, вимучені чи то сумні серця. Наймолодша сестра Ізидора пригадувала, що кілька разів Леся рятувала її від смерті. “Моєю першою учителькою музики та французької мови була Леся”, – згадувала Ізидора Косач. Лагідна, бадьора, весела, терпелива. Такою була наша видатна Леся. Саме Ізидора готувала для сестри її улюблене ожинове морозиво, і в останні дні також. Щастя, що у селищі Сурамі, що в Грузії, було чимало ожинників. Там Леся перебувала останні дні…\nЛеся Українка була домашнім режисером, костюмером. Сама придумувала сценки на імпровізованій сцені вдома, самотужки робила іграшки для молодших своїх любих братів та сестер, вишивала. Про це згадувала також сестра Ізидора… Вона навіть шила для себе одяг. Так, у листі до О. Кобилянської від 1899 року, згадує, що на один літературний відчит думала як прибратися: пошила собі чорну блузку. То був перший її відчит перед великою публікою. Вона вміла пекти всіляку смакоту, а найбільше полюбляла ходити до театру. По світу збирала афіші, то було одне із її захоплень. А ще дужче цікавилася найдрібнішими справами рідних, їхнім настроєм, встигала за всіх переживати…\nЛеся була дуже мудрою. Захоплює її вміння опановувати різні мови!\nВона дуже любила свою родину. До мами приязно ставилася, з особливою повагою, це дуже помітно з її листів: “Люба моя мамочко”, – починається кожен її лист до матері… Свою сестру Ольгу називає “Лілея лілейная”.\n“Я дуже витримлива. Мені часом аж досадно, що я така вже аж занадто витримлива…”, – писала Леся Українка. Впевнена: вона ще багато хотіла написати, створити, намислити, відчути, прожити! Не судилося… Нам залишила тексти. Коли дивимося на її фото, то не побачимо надто щасливого обличчя, але проглядається задума, якась туга за чимось втраченим, колосальна мудрість, витонченість та зрілість.\nОднієї весняної днини 1890 року Леся хотіла вийти на балкон свого помешкання у Колодяжному, але не могла… За вікном пахли любисток, зірка, канупер (пижма), а ще росла “райська” яблінка*. І тоді то й отерпла від гадки: “Так! Я буду крізь сльози сміятись…”. І далі ці слова стали її гаслом.\nМабуть, дощі лили у душі мрійниці частіше, ніж вона про це писала, але ненастанно там пресвітло світило також сонце. Воно мало силу затьмарити негоду. Але ж ті дощі також змивали біль втрат, хоча ні, не змивали, а лише трішки віддаляли: “Ніколи навіть найближчі друзі не знали мене всеї… Але я думаю, що їм ніколи не трапилось жалувати про те, що коли говорили мені”.\n“Я так боюся весни…”\n1901 року у листі до своєї подруги Ольги Кобилянської Леся ділиться своїми переживаннями: вона поруч зі своїм другом, смертельно хворим Сергієм Мержинським. “Щодня мій друг розмовляє про те, як ми вкупі за границею поїдемо, в Швейцарію, як то гарно зостріти там весну… А я весни так боюся, так боюся, як… того, чого не можу назвати. І я кажу, що поїду з ним, що буду з ним, аж поки він не поправиться…”.\nПісля смерті Мержинського Леся Українка пише до Кобилянської, що мріє приїхати до них на зелену Буковину, каже, що спустошена, але щось манить її та жене в спину до мандрів. Жінку дратував гамір, натовпи людей, душа потребувала усамітнення і тиші, і в такі моменти їй було найкраще.\n“Твої листи завжди пахнуть зов’ялими трояндами… Легкі, тонкі пахощі, мов спогад про якусь любу, минулу мрію. І ніщо так не вражає тепер мого серця, як сії пахощі, тонко, легко, але невідмінно, невідборонно нагадують вони мені про те, що моє серце віщує і чому я вірити не хочу, не можу…”. Це рядки з одного з найпроникливіших творів мисткині (присвята С. Мержинському), тут серце страждає від болю, болю втрати…\nТого ж 1901 року Леся пише до родини Косачів, бо каже, що до кожного окремо писати буде дуже довго (“я тепер досить лінива”). У листі розповідає про перебування у Львові, гідом для неї був товариш, відомий художник Іван Труш. Поетка тішиться, що мала такі задушевні дні у приємному товаристві. Ділиться враженнями про свій портрет авторства І. Труша. Митець малював його у Києві на замовлення Наукового товариства імені Тараса Шевченка. “Не знаю чому, але воно чогось таки смішнувато на се дивитись”, – зізнавалася Леся. У цьому ж листі Леся дає милий опис Чернівців:“Місто не дуже велике, багато менше, ніж Львів, і провінціальніше, але симпатичне і чистеньке, ціле на горі, околиця дуже гарна, якась ідилічна: гори ще не дуже високі, не вищі від волинських, або й від київських, Прут під самими Чернівцями тихий, в зелених берегах, в’ється собі поміж гаями, по широких “зарінках”.\n“…Буковина приймала мене сонцем і погодою, мамалигою і бриндзею, прекрасними пейзажами і добрими людьми, а тепер заманила мене в гори…”.\nЗліва направо: Лариса і Михайло Косачі, Маргарита Комарова. Одеса, 1889 р.\nОднієї днини Леся Українка поїде до села шукати пісень, далі записувати, співати, видавати. Вона – потужна фольклористка… Разом зі своїм чоловіком Климентієм Квіткою, записали понад пів тисячі мелодій! Також жертвувала власні кошти для запису пісень. І не лише збирала унікальні перлини народної творчості, але й сама виконувала ці пісні. У репертуарі Лесі Українки – календарно-обрядові, історичні, козацькі, ліричні, колискові, побутові, дитячі, весільні, а зовсім унікальні – пісні до казок. Та й драма-феєрія “Лісова пісня” доводить, що Леся дуже цікавилася, знала та цінувала український багатий та неординарний фольклор.\n1908 року письменниця організовує звукозапис пісень, аби створити архівну колекцію музики народних дум у виконанні кобзарів. Тобто вона думала про майбутнє, думала, як ті скарби мають не зникнути! У родині Косачів особливо культивувались традиції запису фольклору, видатними етнографами була мати Лесі – Олена Пчілка, дядько – Михайло Драгоманов, найближчий друг сім’ї – Микола Лисенко, чоловік – Климентій Квітка. Живучи до 1879 року у Звягелі, Леся слухала народні пісні, легенди, казки від няньки та ровесників. Туди приїздив Лисенко, а Олена Пчілка організовувала записи від гурту селян у себе вдома, працюючи спільно з композитором. У листі до М. Драгоманова Леся Українка стверджувала, що зібраних нею пісень “ще ніхто не записував”. Більшість пісень записано від дівчини Варки (Варвари Дмитрук), яка доглядала Лесю під час хвороби. Це насамперед календарно-обрядові пісні – ігрові веснянки, жниварські, купальські пісні, весільні, колядки й щедрівки, рідкісні хрестинні. 1918 року вийшла книга “Народні мелодії”. (“З голосу Лесі Українки записав і упорядив Климент Квітка”).\nОлександр Кошель. Леся. Олія, 1971 р.\nІз журналу «Наше життя» (листопад,1991 рік)\n“Мій давній друже”, – так поетично Леся зверталася до свого вірного друга – фортепіано. Народжена і вихована в інтелігентній родині, де завжди в пошані було українське слово та звичай, Леся змалку була непростою дівчинкою. Потяг до енциклопедичних знань був одразу помітний. Її рідні відзначали, що вона могла б бути відомою піаністкою чи композиторкою, якби не хвороба. Якби… Недуга підкошувала її тіло, але не змогла зламати сили духу. У селі Колодяжному, у будинку-музеї Косачів, зберігається рояль, на якому, навіть уже будучи хворою, грала Леся:\n“Мій давній друже! Мушу я з тобою\nЛеся Українка вболівала за свої твори, вони були її крилами та подихом, вірою та життям. Дощ у душі Лесі відчутний і нині для нас, навіть можна почути шум, лише розгорніть її Слово… Доторкніться. Воно пульсує силою! Але дощу не бійтеся… Він на добро!\nЯ сиджу не сама, в скроні світить весна,\nЦе ж для неї я так прагла жити! (Авт.)\n*Про такі рослини-зілля, що росли коло будинку Лесі Українки у Колодяжному згадує її сестра, авторка спогадів про сім’ю Косачів – Ольга Кривинюк (Косач).\nУ розповіді використані цитати із книги “Леся Українка. Листи 1898-1902” (Київ: Комора, 2017)\nФото до статті люб’язно надала дослідниця Тамара Скрипка\nІрина Садула, дослідниця,\nУгринівського ліцею Івано-Франківської області


Флорія Тоска, Одеса - квитки на 25 серпня 2019, 18:30 | Концерт.UA\n25 серпня 2019, Нд. 18:30\nЧому варто піти на виставу «Флорія Тоска»?\n1. Постановка в кращих традиціях італійської опери.\n2. Джакомо Пуччіні – всесвітньо визнаний майстер оперної драми.\n3. Барвиста драматургія та живий сюжет нікого не залишать байдужим.\nНа сцені Театру опери та балету – опера великого Пуччіні «Флорія Тоска».\nЛібрето – Луїджі Ілліка та Джузеппе Джакозі. Приходьте та спробуйте розгадати секрет успіху твору.\nВ основі опери – однойменна драма Віктора Сарду. Завдяки особливому трагічному напруженню та яскравим музичним фарбам твір завоював світове визнання і став в один ряд з безліччю оперних шедеврів минулого століття.\nСюжет розвивається на тлі непростих взаємин між італійською співачкою Флорією Тоскою, художником Каварадоссі та бароном Скарпіа, начальником таємної поліції. Барон поряд з розшуковою діяльністю намагається налагодити і своє особисте життя. У ній Скарпіа відводить особливу роль красуні Флорії. Її серце барон хоче завоювати шантажем: свобода художника Каварадосссі (його повинні судити за приховування втікача-революціонера) в обмін на лояльність співачки.\nРежисер-постановник – народний артист України Володимир Лукашев.\nВиставу ведуть заслужений працівник культури України Наталія Григор і Сергій Красних.\nУ постановці бере участь дитячий хор «Перлини Одеси».\nТривалість вистави – 2 години 40 хвилин, з антрактами.


12 дітей АТОвців стали учасниками проекту «Творча майстерня» у Туреччині | Команда небайдужих\nІдея організувати особливий відпочинок для дітей полеглих і поранених учасників АТО виникла в представників громадської організації «Українська родина в Анталії» у квітні. Відразу ж стартувала деталізація проекту. Понад два місяці організатори заходу, що отримав назву «Творча майстерня», готувалися до прийому дітей.\n«Одне з центральних завдань «майстерні» – допомога у роботі з власними емоціями та почуттями під час арт-терапії. Окрім традиційних занять малювання за власною методикою психолога Юлії Кривенко, діти також творили шедеври фарбами на морських камінцях у перервах між купанням. Програму наповнили екскурсіями, відвідуваннями музеїв, зустрічами з відомим людьми та майстер-класами. Нові знання та досвід, погляд на іншу культуру – це необхідність для розвитку. По завершенню «майстерні» помітили, що діти змінилися, подорослішали, проявили лідерські якості. Піднялися на сходинку вище. У дітей вкладене своєрідне зерно. Лишилося дочекатися його пагінців, аби пишатися нашими вихованцями», – поділилася одна з організаторів проекту Ольга Шумахер.\nІз 10 по 21 червня учасники «Творчої майстерні» мали нагоду спостерігати за чудернацькими рибами в Анталійському акваріумі, дивуватися виробам різних країн світу в Музеї іграшок та фотографуватися в Музеї біології моря. Дітвора розважалася на човні під час прогулянки морем, а наприкінці дня, блукаючи давніми вулицями Анталії, смакувала традиційним місцевим морозивом. Спробувала свої навички молодь з України і у виготовленні цукерок зі справжнісінької карамелі у крамничці «Just a Candy». Вчилися танцювати гопак і демонстрували пластику тіла учасники «майстерні» під час майстер-класу соліста турецького танцювального ансамблю «Вогні Анатолії» Віктора Сидоровича. Слухали незвичний інструмент і власне дихання під час заняття йогою.\n«Познайомилися з неймовірними дітками із Полтави, Кривого Рогу, Львова, Конотопа, Запоріжжя. Розуміємо, що їм довелося пережити та що часом переживають знову. Варто докладати всіх зусиль, аби працювати з дітьми. Долати разом страхи, допомагати наповнюватися впевненістю в завтрашньому дні, починати вірити в свої сили, змінювати себе та своє оточення, дарувати моменти дива та повертати відчуття казки. Вони – майбутнє України, майбутнє рідної держави», – наголосила голова громадської організації «Українська родина в Анталії» Віта Михайлова.\nВолонтери «Полтавського батальйону небайдужих», які були виконавцями проекту в Україні, вражені результатами. Двоє представників організації супроводжували групу «майстерні» під час перельотів і під час гостин в іншій країні.\n«Коли діти зустрілися в аеропорту, то відчувалася тривога та сум. Але повернулися вони усміхненими та цілковито щасливими. Дуже помітний результат. Вартували ці безпосередні дитячі емоції 10 днів уважної роботи великого колективу в Туреччині. А що вже говорити про ексклюзивні та дбайливо підібрані розваги! Наша організація знає скільки ресурсів і сил було вкладено приймаючою стороною, об’єм любові в створеній програмі… Від імені батьків, дітей і всіх наших волонтерів хочеться подякувати за ініціативу, сприяння, матеріальну допомогу працівникам Посольства України в Турецькій Республіці, голові «Української родини в Анталії» Віті Михайловій, волонтерам Ользі та Хайо Шумахерам, українській діаспорі, що навідувала діточок і долучалася до їхнього дозвілля, меценатам, які оплатили всі витрати, зокрема, – переліт, проживання. Ця витримана велика відповідальність має бути гідно оцінена», – резюмувала голова благодійної організації «Полтавський батальйон небайдужих», що діє при Свято-Успенському кафедральному соборі, Наталія Гранчак.\nАле молодь не залишилася в боргу. На святковій вечері, організованій перед відї’здом турецьким благодійником, який почув про долю дітей, учасники «майстерні» вручили присутнім сюрпризи. Зроблені власноруч плакати, розмальоване фарбами морське каміння нагадуватиме про їхні щирі серця та вдячність за добрі справи.\nДіти українських захисників привезли море вражень, море спогадів, море подарунків і море теплих почуттів. І хоча вже минув тиждень після повернення додому, учасники «майстерні» продовжують говорити про свої канікули в Туреччині, готуючись допомагати організаторам у наступних подібних проектах.


1.3. Соціально-економічне становище Галичини, Буковини і Закарпаття. УКРАЇНА НА ПОЧАТКУ ХХ ст. ІСТОРІЯ УКРАЇНИ\nСоціально-економічне становище Галичини, Буковини і Закарпаття.\nСоціально-економічне становище Галичини, Буковини і Закарпаття. УКРАЇНА НА ПОЧАТКУ ХХ ст. ІСТОРІЯ УКРАЇНИ\nСоціальна та економічна структура західноукраїнських земель на початку 20 ст.\nЗахідноукраїнські землі у складі Австро-Угорської імперії залишались економічно відсталими і перенаселеними. Перебудову західноукраїнської промисловості на капіталістичних засадах стримувала австрійська влада, яка прагнула зберегти ці території як сільськогосподарський район. Він мав постачати імперії дешевий хліб, ліс, худобу, виконувати роль ринку збуту її товарів. Розвивалися нафтодобувна та деревообробна галузі промисловості, які майже повністю перебували в руках іноземних монополій (Галицько-Карпатське товариство, товариство «Галичина»). Місцевий робітничий люд отримував за свою тяжку працю мізерну платню. У сільському господарстві, де капіталістичні відносини розвивалися повільно для селян (основна їх маса була зубожілою), панували великі землевласники. Селяни потерпали від малоземелля й безземелля, змушені були орендувати землю в поміщиків на кабальних для себе умовах. Нестача земельного сільськогосподарського фонду спричинила масову еміграцію українських селян за кордон.\nПолітичне становище українського населення в Австро-Угорщині, яке на 1910 р. мало 8% від загальної кількості населення імперії та проживало на території Галичини, Буковини й Закарпаття, було складним. Угорська влада на Закарпатті взагалі не визнавала існування українців. Однак на Буковині та в Галичині виникли й успішно розвивались українські культурно-просвітницькі організації («Просвіта» з 1868 р., Наукове товариство ім. Т. Шевченка з 1873 р.) та політичні партії; українські представники були у рейхстазі та провінційних сеймах. У Галичині влада фактично належала полякам, на Буковині — німцям і румунам.\nУ Галичині населення протягом 1773—1910 рр. зросло з 2,3 до 8 млн осіб, Східної Галичини — з 1,8 до 5,2 млн, Буковини (1774—1910) — з 0,07 до 0,52 млн, Закарпаття (1777—1910) — з 0,25 до 0,5 млн. Збільшення чисельності населення відбувалось переважно за рахунок природного приросту та частково внаслідок міграційних процесів із сусідніх територій. Густота населення в Східній Галичині у 1900 р. на 1 км2 — 93 особи, на Буковині — 70, Закарпатті — 41,8.\nЕтнічний склад західноукраїнських земель у складі Австро-Угорської імперії був доволі неоднорідним. Основну масу становили українці: на 1910 р. у Східній Галичині проживало 62,8% українців від загальної кількості населення краю; на Північній Буковині — 58,5%; Закарпатті у 1857 р. — 69,7%. Значними етнічними групами були поляки (у Східній Галичині 1900 р. — 22,7%), румуни (на Буковині 1900 р. — 31,4%, 1910 р. — 34,4%), угорці (на Закарпатті наприкінці ХІХ ст. — 26%). Проживали тут також євреї, німці, чехи, словаки, вірмени та ін. Проте внаслідок асиміляторської політики цісарського уряду і панівної верхівки відносна кількість українців у загальній масі населення поступово зменшувалась, натомість зростала питома частка поляків у Східній Галичині, румунів на Північній Буковині, угорців на Закарпатті.\nОсновна маса українців проживала у селах; міщан було понад 9% від загальної кількості. Так, у Галичині на початку ХХ ст. селяни становили 85% населення, на Закарпатті на межі ХІХ—ХХ ст. у містах мешкало лише 7% жителів.\nБільшість населення західноукраїнських земель була зайнята в сільському господарстві: 1900 р. у Галичині понад 80%, на Буковині — 71,3%, Закарпатті — 85%. Посилювалась тенденція до скорочення кількості поміщицьких маєтків і концентрації землі в руках привілейованої поміщицької групи. У Галичині в 1893 р. налічувалося майже 4,5 тис. поміщиків; у 1902 р. їх кількість зменшилася до 3 тис. осіб. Майже 75% поміщицьких земель краю зосереджувалися в руках 493 осіб. Характерна особливість пореформеного землеволодіння в західноукраїнських землях — збереження церковного землеволодіння. Тільки на Буковині на початку ХХ ст. церковний земельний фонд становив приблизно 26% родючої землі цього регіону.\nІз розвитком товарно-грошових відносин значна частина поміщиків не змогла перелаштуватися на нові засади господарювання. Заборгованість галицьких поміщицьких господарств у розрахунку на гектар землі була утричі вищою, ніж селянських. Це спричинило занепад поміщицьких латифундій, поширення парцеляції маєтків та орендування землі. Поміщики здавали в оренду майже 30% своїх земель.\nКапіталістичні відносини трансформували й селянське землеволодіння. Активна диференціація селянства призвела до того, що серед усіх селянських господарств налічувалося майже 80% бідняцьких, 15% середняцьких і лише 5% заможних. Помітним було збільшення їх кількості унаслідок дроблення, яке супроводжувалося прогресуючим зменшенням земельних наділів. Наслідком цього стало аграрне перенаселення краю. Українські селяни почали виїжджати до Канади, США, Аргентини, Австралії, Бразилії. На початку ХХ ст. зі Східної Галичини та Північної Буковини емігрувало 250 тис. осіб, із Закарпаття — 170 тис. Протягом 1890—1913 рр. кількість емігрантів із західноукраїнського регіону становила майже 1/3 приросту населення краю за цей період. Проте, незважаючи на значні масштаби еміграції (до Першої світової війни із західноукраїнських земель за кордон на постійне місце проживання виїхало майже 1 млн осіб), вона лише частково розв’язувала проблему аграрного перенаселення й послаблювала соціально-економічне напруження. Поширеною була сезонна трудова міграція селян, насамперед до Німеччини. Однак на селі продовжувала зростати кількість жебраків, безробітних і безхатченків.\nУ 1910 р. у Галичині проживало 15% підданих Австро-Угорської імперії. У 1849 р. українці становили половину жителів краю, на 1910 р. було зареєстровано понад 58% поляків і лише 40% — українців. Навіть у Східній Галичині частка українців скоротилася до 62%. Ці зміни пов’язані з переселенням поляків із західної частини провінції у східну, а також полонізацією непольського населення, особливо німців. Суттєво зростала частка єврейського населення. У професійних орієнтаціях жителів Галичини суттєвих змін не відбулося — вони залишалися аграріями. У 1900 р. приблизно 95% із них займалися сільським господарством, лише 1% працював у промисловості й 0,2% — у торгівлі (у Польщі відповідно 80%, 6,5% і 2%). Українська інтелігенція, до якої належали і священики, налічувала 12—15 тис. осіб, польської інтелігенції, без урахування священнослужителів, було до 40 тис. осіб. У 1914 р. у Галичині нараховували 300 високопоставлених урядових чиновників-поляків, натомість українців — лише 25 осіб.\nЦіни на землю зростали швидкими темпами, що призводило до зменшення розмірів селянських земельних наділів, а отже, і їхніх прибутків. У 1859 р. середній розмір селянського наділу в Східній Галичині дорівнював 12 акрів (приблизно 40,5 м2); у 1880 р. — 7, 1902 р. — 6. Основною причиною зменшення наділів був поділ землі господаря між його дітьми, середня кількість яких у селянській родині — 3—5 осіб. У Східній Галичині понад 40% орних земель було зосереджено в руках 2400 великих землевласників, а 60% усіх культивованих ґрунтів становили тисячі крихітних селянських наділів. Селяни шукали додаткові джерела прибутку, однак, найнявшись батраками до поміщиків, вони могли розраховувати на найнижчий заробіток в імперії (приблизно 1/4 того, що заробляли у самій Австрії). Заборгувавши місцевим лихварям, вони ризикували потрапити в економічну прірву через високі відсоткові ставки (150—250% річних). Якщо селянин не сплачував боргів, його землю лихвар продавав із молотка. Безпросвітне економічне становище селян спонукало їх до пиятики, яка переростала в алкоголізм. Цьому сприяли й великі землевласники, які володіли монополією на виробництво алкоголю, і шинкарі, які ним торгували. Один зі способів схилити селянина до алкоголю — продовження позики або виплата батракам заробітку в талонах, які реалізовувалися лише в шинку. У 1900 р. у Східній Галичині на кожні 220 жителів припадав 1 шинок і тільки одна початкова школа на кожних 1500 тис. селян. На 295 жителів Австрії припадала 1 лікарня, тоді як у Галичині це співвідношення було 1 до 1200. Більше половини дітей не доживали до 5 років, насамперед унаслідок епідемій та недоїдання. Щороку від голоду помирало 50 тис. осіб. На початку ХХ ст. тривалість життя серед чоловіків у Західній Україні була на 6 років менша, ніж у чехів, і на 13 — ніж в англійців. Стан здоров’я західних українців серед усіх підданих імперії був найбільш занедбаним.\nЛише приблизно 10% населення Галичини проживало у великих і малих містах. У 1900 р. понад 75% міських жителів провінції розмовляли польською мовою, 14% — українською, решта — переважно німецькою. Зростання населення міст відбувалося нерівномірно. Якщо у Львові його кількість збільшилася із 70 тис. у 1857 р. до понад 200 тис. у 1910 р., то в інших містах ці темпи були значно повільнішими. Основна економічна функція міст полягала в торгівлі та комерційній діяльності. Розвиток промисловості в Галичині не мав перспектив, про що свідчать конкуренція з боку високоіндустріалізованих західних провінцій, несприятлива політика уряду, обмеженість внутрішнього ринку і брак капіталу. До середини ХІХ ст. дрібну промисловість краю (склодувну, текстильну, шкірообробну) від зовнішньої конкуренції захищала відносна ізольованість провінції. З появою залізниць, через які пішов потік західних товарів, багато місцевих підприємств, не витримавши конкуренції, розорилися. Значна кількість тих, які вистояли в цій боротьбі, мали ремісничий характер, однак це не давало їм змоги бути потужним гравцем на новій капіталістичній мапі імперії. Великі підприємства зосереджувалися переважно на лісорозробці, розвитку якої сприяли наявність значної кількості необхідної сировини та гостра потреба в будівельних матеріалах на Заході. Проте польські магнати домоглися від віденського уряду підтримки в розвитку промисловості: у 1901 р. було створено спілку фабрикантів; швидкими темпами розвивалися нафтові промисли в районі Дрогобича і Борислава, які фінансувалися переважно за рахунок англійського та австрійського капіталу. До 1914 р. ці промисли давали до 5% світового видобутку нафти.\nЗростала кількість пролетаріату: у 1902 р. налічувалося 230 тис. повністю й частково зайнятих робітників. Серед них 18% — українці, 24% — євреї, решта — поляки. Пролетаріат західноукраїнських земель зберігав тісні зв’язки із селом. Багато українських і польських робітників, відпрацювавши частину року в промисловості, поверталися в сільське господарство.\nЖиття українців Буковини та Закарпаття певною мірою подібне до життя українців Галичини. Вони також були переважно селянами, елітарні верстви суспільства становили румуни на Буковині та мадяри на Закарпатті. Незначна кількість українців проживала в містечках, де переважали німці та євреї.\nЗа конфесійною ознакою українці Буковини поділялися на православних і греко-католиків. У 1910 р. у краї нараховували 91% православних українців і 9% греко-католиків. Австрійська статистика класифікувала все населення Буковини за зайнятістю на чотири групи: сільським господарством займалося 75,71% населення; у промисловості було задіяно 11,11%; у торгівлі й на транспорті — 7,25%; на державній і військовій службі, у «вільних професіях» і безробітних — 5,93%. Отже, економіка Буковини характеризувалася превалюванням аграрного сектору та порівняно низьким рівнем розвитку промисловості, торгівлі і транспорту. Соціальний склад працюючого населення представлений п’ятьма групами: самостійні господарі (на 1910 р. 34,4% усіх працюючих), службовці (2,58%), робітники (12,34%), поденники (17,36%), члени родин, що допомагають (33,32%). Рівень писемності на Буковині був одним із найнижчих в імперії. На початок 1914 р. вміли читати і писати лише 45,2% населення краю. Серед українців Буковини майже не було великих землевласників, заможної промислової і торгової буржуазії.\nБуковина та Закарпаття — внутрішні колонії австрійського центру. Буковинські українці серед усіх західноукраїнських селян були найзаможнішими, насамперед завдяки тому, що великі румунські землевласники не мали такого помітного впливу у Відні, як поляки та мадяри. Оскільки політика Відня зводилася до використання українців як противаги румунам, то українці справді мали певні політичні важелі. На межі століть це спричинилося до формування добре організованої системи освіти, можливості навчатися в Чернівецькому університеті та відносно сприятливих політичних вигід. Ще у 1884 р. у Чернівецькому університеті було відкрито кафедру української мови та літератури, яку очолив С. Смаль-Стоцький.\nОсобливості розвитку промисловості, сільського господарства і торгівлі на початку 20 ст.\nФабричне виробництво охопило деякі галузі промисловості, які займалися добуванням і первинним обробленням сировини: лісопильну, нафто- та озокеритодобувну, соледобувну, паперову, тютюнову, цегельну і металообробну. На початку ХХ ст. місцева адміністрація розширила кредитування фабрично-заводської промисловості та звільнила її від податків, що сприяло промисловому піднесенню. На той час діяло кілька сотень промислових підприємств, які загалом нараховували майже 50 тис. робітників. Однак на початку другого десятиліття ХХ ст. піднесення змінилось застоєм і спадом ділової активності.\nАграрний сектор поступово переходив на капіталістичні засади: ширше почали використовувати вільнонайману працю; зростала товарність сільського господарства; поліпшувалися знаряддя праці; поширювалася практика прогресивних раціональних сівозмін і застосування добрив; формувалася господарча спеціалізація окремих районів; розширювалися посівні площі; провадились дренування ґрунтів і меліоративні роботи; поліпшувався ветеринарний догляд; удосконалювалася племінна справа. Однак ці зміни в розвитку сільського сектору економіки краю мали локальний і фрагментарний характер. З’явилися навчальні заклади з підготовки працівників-аграріїв; розпочалося видання сільськогосподарської літератури; було засновано Крайовий банк, Рільничо-кредитний заклад, Буковинський задатковий банк, Дрібновласницький державний іпотечний банк та ін.; активізувався кооперативний рух, насамперед селянська постачально-збутова кооперація. Напередодні Першої світової війни провідному українському кооперативному об’єднанню — Крайовому ревізійному союзу у Львові — було підпорядковано приблизно 600 кооперативів; майже 100 кооперативів діяли в Руському ревізійному союзі; кілька сотень українських кооперативів не входили до цих союзів. Загалом на 1913 р. у Галичині діяло 1300 кооперативів, приблизно 200 — на Буковині й кілька на Закарпатті. Працювали також польські й угорські кооперативні об’єднання. Кооперативи, скуповуючи у своїх членів сільськогосподарську продукцію та постачаючи їм добрива, сільськогосподарську техніку, насіння тощо, сприяли занепаду патріархального укладу селянських господарств, їхньому долученню, особливо заможних, до ринкових відносин. Сільське господарство західноукраїнських земель було малоефективним, розвивалося на екстенсивній основі та працювало в режимі самозабезпечення, без розширення товарного виробництва.\nПоступовий перехід економіки на капіталістичні засади зумовлював зміни у сфері торгівлі: зникала потреба в багатолюдних кількаденних ярмарках і щотижневих торгах; поширювалася роздрібна та оптова торгівля, оптова торгівля зосереджувалась у руках іноземних кампаній. За західноукраїнськими землями остаточно закріпилася роль постачальника сільськогосподарської сировини та напівфабрикатів і ринку збуту готових фабричних виробів із центральних регіонів імперії. Напередодні Першої світової війни понад 90% експорту з краю становила сировина й лише кілька відсотків — фабрикати, які вивозили переважно на Балкани; імпорт фабрикатів — 80%. У західні провінції імперії вивозили продукцію тваринництва і птахівництва (шкіра, м’ясо, масло, яйця, жири). Щорічно за межі регіону експортували приблизно 50 тис. голів великої рогатої худоби та 300 тис. голів свиней. Зростали обсяги вивезення фруктів (селяни скуповували їх у Галичині та на Буковині й продавали у Будапешті, Відні, Парижі), нафти та нафтопродуктів, озокериту, лісу, лісоматеріалів, харчової та калієвої солей. Багато лісу та лісопродукції сплавляли по Дністру до Наддніпрянської України; звідти ввозили переважно худобу, яку після відгодовування продавали на ринках західних провінцій. Також із Наддніпрянщини продавали коней, вовну, хутро, рибу, цукор. Із Заходу імпортували товари промисловості: предмети побуту, обладнання, хімікати, мінеральні добрива, цемент тощо. Зростало значення таких міст, як Львів, Дрогобич, Станіслав, Стрий, Коломия, Тернопіль, Чернівці, Мукачеве.\nЕкономіка західноукраїнських земель мала виражений колоніальний характер, що впливало на її структуру та динаміку. Насамперед це було помітно в промисловості, якій притаманні такі тенденції:\n— гальмування промислового розвитку західноукраїнського регіону. Австрійський та угорський уряди, використовуючи податкову систему, державні замовлення і бюджетні фонди, активно стимулювали індустріальний розвиток власне австрійських та угорських земель, консервуючи економічну відсталість західноукраїнських;\n— кустарно-ремісничий характер західноукраїнської промисловості. У 1902 р. понад 94% промислових підприємств Галичини налічували до 5 робітників; у них працювало понад 50% усього зайнятого в промисловості населення. Майже половину промислового потенціалу краю становили підприємства з одним робітником — його власником. Великих капіталістичних підприємств у західноукраїнських землях було лише 220; на них працювала 1/4 частина робітників;\n— орієнтація фабричного виробництва на добувну промисловість та первинно оброблену продукцію, деформована структура промислового потенціалу. Найшвидше розвивалася нафтодобувна промисловість. Низьке мито на вивезення непереробленої нафти та високе на нафтопродукти, що вивозилися, стимулювало процес нафтодобування та гальмувало переробку нафти на місцях. Тільки в 1905 р. нафтоочисні заводи Галичини переробили трохи більше 30% добутої нафти, а понад 40% у сирому вигляді вивезли для подальшої переробки в центральні австрійські землі;\n— залежність промислового розвитку від іноземного капіталу, насамперед австрійського, німецького, англійського, американського, французького, бельгійського. Іноземці з метою контролю над основними промисловими галузями регіону активно створювали акціонерні товариства, концерни, синдикати, банки. Відбувалась концентрація капіталів і виробництва. Англо-австро-німецький концерн контролював майже 3/4 видобутку та переробки нафти, успішно конкуруючи з американським трестом-гігантом «Стандарт ойл оф Нью-Джерсі». Домінування іноземного капіталу було характерним для соледобувної, лісопильної, деревообробної і хімічної галузей промисловості;\n— хижацька експлуатація природних ресурсів, колоніальний характер господарювання австро-угорської влади, сваволя та грабунок іноземних капіталістів. Це призвело до варварського і нераціонального використання природно-ресурсного потенціалу західноукраїнських земель. Лише в Галичині у 1912 р. площа лісів скоротилася на понад 1100 га; були виснажені верхні озокеритові поклади, що призвело до занепаду цієї галузі;\n— низька енергоозброєність західноукраїнської промисловості. Влада гальмувала запровадження технічних досягнень у промисловості регіону.\nУ Галичині діяло лише 5,5% парових двигунів усієї Австро-Угорської імперії, на Буковині та Закарпатті ще менше;\n— перетворення західноукраїнських областей на ринок збуту. Внутрішній та зовнішній торговельний обіг зростав швидше, ніж продуктивні сили регіону. Система державних митних тарифів, стимулюючи вивезення сировини та блокуючи продаж за кордон готової продукції, суттєво знижувала експортні можливості західноукраїнської промисловості. Напередодні Першої світової війни сировина становила понад 90% експорту із Західної України. Активне вивезення сировини призвело до того, що потреби краю задовольнялися переважно імпортними фабричними промисловими товарами.


Ліжечко Верес Соня ЛД20 Тюльпан маятник Слонова кістка купити, ціна, відгуки - Ліжечко - Інтернет-магазин дитячих товарів\nКод товару: 20.3.1.04\nКод цвета: 20.3.1.04\nОблаштувати зручне та безпечне місце для сну свого немовляти, потурбуватися про гарне самопочуття матюка та можливість виховувати в нього самостійність, надати відчуття свободи. Все це ви зможете зробити для своєї дитини, якщо вирішите Ліжечко Верес Соня ЛД20 Тюльпан маятник Слонова кістка купити в Києві в нашому інтернет-магазині. Меблі виготовлені із натуральної деревини, мають безпечне для здоров’я захисне покриття, яке не виділяє небезпечних випаровувань. Ніщо не зашкодить здоров’ю малюка, додасть спокою за рахунок приємного природного аромату. При цьому деревина витримує високі навантаження, зберігаючи свою властивості під тиском.\nЛіжко для малюка має привабливий дизайн, який стане справжньою прикрасою дитячої кімнати. Світлий колір органічно впишеться в будь-яке приміщення. Це стане першим кроком на шляху формування гарного смаку дитинча.\nДодаткова шухлядка дозволяє зберігати дитячі речі, а відкидна передня стулка дозволяє перетворити ліжечко на зручний диван. Це стане в нагоді на першому році життя. До того ж, ламелі стулки можна витягати, щоб у малюка була можливість самостійно виходити з купельки. При цьому зберігаючи захист від падіння під час сну.


Як приклеїти укоси на пластикові вікна • CERAMOBLOCK.COM.UA\nВід GoltilarОпубліковано в ВікнаПозначено пластик, укоси\nПластикові, дерев’яні або МДФ, які вибирають, які?\nПластикові схили з власними руками\nЯк підібрати пластиковий куточок для укосів?\nКлей для пластикових вікон, який краще закріпити фільм\nМонтаж пластикових схилів\nПідготовка пластмасового кута\nЯк закріпити пластикові кути на схилах\nПереконайтеся, що установка кутів не просто примха, але потреба, ми вивчимо будівельний ринок, щоб зробити правильний вибір. Поділяються ці вироби на види залежно від матеріалу, з якого виготовлені. Отже, куточок може бути пластиковим, дерев’яним, бамбуковим, виготовленим з пробки або МДФ. Абсолютно кожен тип має свої плюси та мінуси, розглядайте їх більш детально.\nПластикові куточки виготовляються шляхом гарячого згину листа полівінілхлориду. В основному вони мають таку ж ширину полиці від 10 до 40 мм з кроком 5 мм. Проте асиметричні екземпляри виявляються, наприклад, 10×25 мм, але незалежно від цього параметра, кут між сторонами становить 90 градусів. Якщо вам потрібно перетворити вигнуту, то це робиться за допомогою спеціального гнучкого профілю. Їхні переваги можна назвати відносно невеликими витратами, вони не потребують фарбування, на відміну від того самого дерева.\nНаступна погляд. Куточки з пробки. Такі декоративні елементи часто використовуються для арочних отворів, але це не означає, що їх застосування обмежена лише цією територією. Вони також можуть бути використані для завершення схилів різних форм. Вилка має ряд переваг, серед яких міцність, вогнетривкість, практичність та екологічність. В принципі, такий матеріал практично немає недоліків, за винятком того, якби ваш улюбленець бажає плавати про кігтів, боляче поверхню.\nТакож варто відзначити дерев’яні та бамбукові продукти, які завжди будуть ознаками відмінного смаку та придатні практично в будь-якому інтер’єрі. Крім того, неможливо забути про своє екологічність. Правда, такі елементи дещо дорожчі, ніж їх аналоги з інших матеріалів, а крім того, часто потребують фарбування. Ви також можете порівняти такий матеріал з натуральним деревом, як МДФ, лише це значно нижче, тому що він використовується для створення деревного пилу.\nВидно, що діапазон досить великий, і вибирає з того, що. Але чим керуватися при цьому? Звичайно, незалежно від того, наскільки ми хочемо, але майже завжди бюджет обмежений. Тому, насамперед, ви повинні вийти з нашої фінансової ситуації. Як згадувалося вище, пластмасові вироби мають повністю прийнятну ціну, тоді як їх поява трохи поступається аналогам з натуральних матеріалів. Але, крім ціни, слід звернути увагу і на те, щоб ці елементи декору гармонійно вписувалися в дизайн приміщення.\nДля арки, спеціальні арочні вогнестірні кути повинні бути придбані, вони чудово зберігають позицію при згинанні. Зауважте, що ширша сторона цього елемента буде, найбільші навантаження, здатні протистояти.\nПластик є найпоширенішим і універсальним матеріалом.\nЦе пов’язано з його експлуатаційними характеристиками та простотою установки. Переваги пластикових схилів можна віднести:\nЛегко доглядати за поверхнею. пластик достатньо витирається з ганчіркою з розчином мила;\nВисокоякісний пластик не зникає під впливом сонячного світла;\nПластик найкращий зовнішній поєднується з поверхнею пластикових вікон;\nТермін служби цих продуктів розраховується до десятиліть;\nДля пластикових схилів, з їх ізоляцією, може бути використана мінеральна вата. У цьому випадку втрати тепла через структуру вікон зменшується, і ефект затухання вікна усунено;\nПластикова вологість очевидно, тому вона не руйнує під впливом конденсату;\nЛегка установка. деталі, достатні для лікування клейової композиції та фіксують на поверхні основи.\nКлеїти пластикові укоси можна традиційним способом – на монтажну піну. Ця установка має деякі відмінності від того, що використовується для ковзання з гіпсокартону.\nНа початковому етапі по всьому периметру віконного отвору встановлюють стартовий профіль. Так що сполука має достатню щільність, прикріплення до профілю, його задню сторону покрита тонким шаром силіконового герметику;\nПісля завершення ремонтних робіт, питання часто виникає, як вибрати пластиковий кут для схилів. Зрештою, це завжди хоче, щоб інтер’єр будинку, щоб порадувати око з елегантним і розслабленим дизайном.\nДля дизайну відкриття вікна можна застосувати наступні методи встановлення:\nСклейте кут на шпалерах. підходить тільки для простого з гладким рельєфом шпалер, з глибоким чіпсовим рукояткою з стіною буде слабким.\nПрофіль прикріплений до стіни, випущеної з шпалер. Для цього потрібно покласти його на місце встановлення, вирівняйте, натиснути на стіну. Гострий ніж відрізаний смужками шпалер під накладанням. Ви можете зробити позначку з олівцем, а потім відрізаний. Внутрішні поверхні кута, щоб розмазати “рідкі” нігті або інше клей, навчання до схилу. Закріпіть скотч, залиште для сушіння.\nПластикові склопакетні вікна є ідеальним вибором для тих, хто мріє про високоякісну звукоізоляцію, привабливу та стильну зовнішній вигляд свого будинку та про підтримку тепла та затишку в кімнаті в будь-якій погоді.\nЯкщо існують раніше пластикові вікна з штукатуркою, то відносно нещодавно з’явився новий інструмент для надійного монтажу кутів, схилів та інших елементів скляного пакета. клей для вікон ПВХ, який ефективно і міцно фіксує всі частини дизайну.\nНа сьогоднішній день існує безліч видів клейових композицій для пластикових склопакетів, які відрізняються один від одного не тільки вартості, а й компонентів, якостями та характеристиками.\nЩоб зробити оптимальний вибір клею для пластикових вікон, які плануються встановити в житловому будинку або робочому столі, ви можете дізнатись усі існуючі типи незалежних.\nОсновні якості, які повинні мати будь-який клей, призначений для роботи з ПВХ, складається з таких властивостей та характеристик, як:\nНемає негативного впливу компонентів композиції на пластмас. Багато сучасних типів клею не призначені для цього матеріалу, оскільки є хімічні речовини, здатні до жахливого та руйнуючих пластичних структур у їх складі.\nПожежна безпека. Клей суміш призначений для обробки склопакетів, має бути негорючним.\nВідсутність токсичності. Ця якість особливо актуальна, якщо пластикові склопакети будуть встановлені в житловому районі.\nВиконайте фіксацію всіх елементів склопакетів незалежно, не вдаючись до допомоги фахівцям. Для цього достатньо вивчити технологію роботи та правильно вибрати всі інструменти та матеріали.\nПокладіть пластмасовий кут до стіни і подати на нього олівцем (зверху і між бічними схилами).\nПерший нюанс: бічні кути вимірюються після склеювання верху. І нижче. після встановлення сторони. Настільки рідше, що між краями будуть несправності.\nІноді зовнішні сторони кутів розрізані після встановлення\nОбережно зробіть скорочення отриманими тегами, використовуючи металеві ножиці. Вирізати внутрішню сторону кутів під кутом 90 градусів. І зовнішні. 45 градусів.\nДругий Nuance: Якщо у вас є надлишок на пластиковому куті, ви дбаєте з ножівкою.\nТретій нюанс: Кути повинні бути строго прямими, а ширина обох сторін. те ж саме.\nПеред початком стін стін з пластиковими кутами, ви повинні очистити робочу поверхню від бруду, пилу та іншого будівельного сміття. Щоб застосувати клей, отримати клейкий пістолет, а також для установки. додатково наступні інструменти:\nВам все ще може знадобитися заглушка, за допомогою якої заготовки виготовляються з кутом 45 °. Але якщо немає інструменту, ви можете впоратися без нього, використовуючи певні навички та наші рекомендації.\nЗакріплення місця кута, а сам предмет дестризується з слабким розчинником або білим духом. Заготовка повинна бути чистою. Виключити вологість від входу.


Купити косметику для брів в інтернет - магазині Beauty Life\nПрофесійні візажисти стверджують, що саме форма брів створює ідеальний гармонійний вигляд. В різні часи модні тенденції диктували різні умови догляду за бровами - від практично непомітних «ниточок» до чітко окреслених широких природних контурів. Природний варіант тримається в тренді кілька останніх років, навіть не думаючи згасати. Сучасна косметика для брів покликана підкреслити природну лінію росту волосків, скорегувати напрямок, колір і форму, створити ідеально доглянуті красиві бровки.\nЯк підібрати косметику для брів в каталозі Beauty Life\nВ ультрасучасне століття б'юті - прогресу косметична лінія для брів не обмежується лише олівцем. Магазин Beauty Life може похвалитися широким асортиментом засобів, необхідних для вдалих штрихів в створенні ідеального макіяжу. Ми реалізуємо косметику відомих брендів безпосередньо, без суміжників, тому гарантуємо якість і натуральність всіх товарів. Такі торгові марки як Park Avenue, Ruta, Арт Візаж, 2B мають безліч предметів для макіяжу брів:\nтіні - підійдуть для обтічних розтушованих ліній;\nолівці - створять чіткий контур;\nхайлайтери - усунуть зайве і замаскують недоліки;\nфіксатори - сформують макіяж на весь день.\nТакож ви можете придбати аксесуари, необхідні для підтримки брів в доглянутому вигляді - щіточки, пензлики, спонжі.\nЕкспериментуючи з косметикою для брів, не забувайте, що намалювати лінії не так складно, як підібрати ідеальну форму по відношенню до контурів обличчя. Отже, кілька корисних лайфхаків:\nдля круглого обличчя підійдуть бровки «будиночком», що звужуються до зовнішнього краю;\nправильний овал обличчя підкреслять прості прямі лінії середньої товщини, максимально наближені до природних;\nвугласте трикутне обличчя прикрасять злегка підняті дуги, без ламаних ліній.\nБлондинкам слід вибрати тіні на 1-2 тони темніше за волосся, брюнеткам, навпаки, на пару тонів світліше, а рудим підійдуть брови в тон волоссю або трохи темніші приглушені.\nСкористатися послугами онлайн - ресурсу Beauty Life при замовленні косметики - це розумне рішення, так як саме тут зібрано максимальну кількість товарів відомих брендів в демократичній ціновій категорії.


У Сумах зупинили роботи по ремонту «євродворів» через брак грошей | Новини\nУ Сумах зупинили роботи по ремонту «євродворів» через брак грошей\n12:05, 25 серпня 2021 р.\nНа початку червня в Сумах на під'їздах дев'ятиповерхівки на вул. Ковпака, 41 з'явилося оголошення: «Шановні мешканці, вибачте за незручності, пов'язані з ремонтом вашого двору. Роботи будуть завершені протягом місяця», пише ВШ.\n- Ми дуже зраділи, - каже мешканка цього будинку Лариса Давидівна. - Наш будинок побудований в 1982 році. З тих пір нормального ремонту дворової території у нас не було. Правда, ямковий періодично робили, але це не рятувало ситуацію.\nІ ось дивимося - завезли матеріали, зайшла бригада будівельників, хлопці почали працювати дуже активно, робили все дуже ретельно, надійно. Спочатку облаштували у нас тротуари і підходи до двох під'їздів з трьох на Ковпака, 43, зробили підходи до трьох під'їздах з чотирьох. Попрацювали, активно, привезли щебінку, пісок, з проїжджої частини зняли асфальт, витягли бордюри - і все, поїхали, сказали, що на три тижні. І дійсно, через три тижні повернулися, але почали роботи у дворі сорок п'ятого будинку. Зробили там тротуар, а підхід до багатоповерхівки і дорогу - ні. І все кинули. Запитуємо: «Коли доробите?» Не знаємо, відповідають.\nУявіть, розвалили все, зняли на дитячих майданчиках турніки, раму для вибивання килимів, ми думали - поставлять новий майданчик, як-не-як у нас в трьох будинках дуже багато дітей, але, видно, не судилося. А головне - стесали асфальт з проїжджої частини, і як тепер бути? Потім бригада знову з'явилася, ми зраділи, думали - роботи триватимуть, але ... виявляється, вони повернулися, щоб забрати щебінь, пісок, техніку, свої вагончики на інший об'єкт.\nМи подзвонили в міський УКБ, підряднику робіт, поцікавилися, коли закінчать наші двори, а нам відповіли - грошей немає. Питається, навіщо починати ремонт в іншому місці, якщо тут три двору на підвісі? Ви б знали, як ми засмутилися! Коли почали робити наші двори, на вулиці було свято! У наших будинках 42 роки нічого особливо не робилося, і ось нарешті згадали про нас. А в підсумку - як в душу наплювали!\n- Чому припинили роботи і коли будуть зроблені двори за цими адресами? - задали журналісти питання начальнику УКБ Віталію Шилову.\n- Роботи припинили, так як закінчилися виділені на ці об'єкти гроші, і поки депутати своїм рішенням коштів не додадуть - завершити роботи ми не можемо.\n- А навіщо починати двори за новими адресами, якщо не дороблені старі? Де логіка?\n- Зазвичай ми починали роботи на об'єктах, на які виділені кошти, а потім при перегляді держбюджету, наприклад за підсумками шести місяців, на них додавалися відсутні суми. У підсумку ми робили двори повністю. Тепер депутати ніяк НЕ дофінансують об'єкти, і таких недороблених дворів, як на вул. Ковпака, де роботи розпочаті і припинені, по місту кілька: я вам можу назвати ще мінімум три адреси, де така ж ситуація - вул. Супруна, 8, Р.-Корсакова, 24 і 26.\nЗараз ми працюємо так: сесія вирішує, за якими адресами проводити роботи, виділяє частину коштів, після того як ми розробимо проектно-кошторисну документацію і проведемо тендери, я пишу листи на депутатські комісії з проханням додати грошей. Потім, після рекомендації планово-бюджетної комісії, питання дофінансування виноситься на сесію. Але збирається комісія нечасто, депутати не завжди підтримують виділення коштів, ось і висять об'єкти. І поки на них не виділять гроші, ми не зможемо продовжити роботи. А коли виділять - залежить тільки від волі депутатів.\n- Чи готував департамент фінансів питання про додаткове виділення коштів на недороблені двори на вул. Ковпака?\n- Де ремонтуватимуть двори, пропонують депутати і вирішують, яку суму потрібно виділити. Якщо проектно-кошторисної документації немає, гроші виділяються, що називається, на око, - говорить директор департаменту фінансів та депутат Світлана Липова. - По цим дворам ситуація не вирішена, УКБ подавав нам прохання про додаткове фінансування незавершених об'єктів, ми проект рішення підготували і винесли на минулу сесію, але депутатських голосів не вистачило. Будемо виносити знову на наступне засідання, але як проголосують депутати – невідомо.


Полтавський дендропарк востаннє прибирали ще під час двомісячника чистоти та благоустрою / Центральний\nДендропарк нараховує вже більше сорока років існування. До 1991 року він вважався справжньою окрасою Полтави. Та за шістнадцять років його - не впізнати. Перш за все, парк залишився бездоглядним, раніше його територією опікувалася окрема бригада, зараз він не знаходиться на балансі жодної організації. Мер міста Андрій Матковський ситуацію обіцяє змінити.\nНа території Дендропарку ростуть рідкісні кущі та дерева, серед них – дуб пірамідальний, горіх декоративний, озалія. Щороку кількість насаджень катастрофічно зменшується. Не щастить і туї звичайній, перед цьогорічним святом восьмого березня чи то палкі шанувальники жіноцтва, чи то завзяті торговці квітами обірвали дерева для квіткових композицій.\nЩе якихось 5-6 років тому у ставках, які розташовані у парку, а їх шість, спокійно можна було купатися. Сьогодні ж просто підійти до берега неможливо: вони приваблюють хіба що вужів.\nЖителі вулиць, розташованих поблизу Дендропарку, жаліються на засміченість території, хотіли самотужки прибрати, але так і не спромоглися. Світлана Шрамченко говорить, що кожні вихідні тут відпочиває багато молоді, після них залишаються цілі купи сміття.\nЯкщо ще на шістнадцять років залишити бездоглядним Дендропарк, то нащадкам від нього дістануться хіба що пеньки.\n#Андрій Матковський #сміття #Дендропарк #прибирання\n5 липня 2007, 15:00 488


Кулінарний сайт » Продукти » Чорна сіль четвергова. користь і сіль\nПродукти Прочитавши: 3702\nКалорійність: 0.01 кКал.\nЕнергетична цінність продукту Чорна сіль четвергова (Співвідношення білків, жирів, вуглеводів):\nЧорна сіль четвергова: властивості\nСкільки коштує Чорна сіль четвергова (середня ціна за 1 упак.)?\nРаціон жителів планети значно відрізняється і залежить від культурних традицій, кліматичних особливостей, особистісних переваг і багатьох інших факторів, що мають велике значення. Однак навряд чи можна сперечатися з твердженням, що сіль є основною харчовою добавкою, яку використовують в кулінарних вишукуваннях для додання більш чіткого смаку. За статистикою, сіль вживає абсолютна більшість людей нашої країни. Мало хто знає, що її зловживання не тільки шкодить фігурі, але і може привести до летального результату (досить з'їсти 30-35гр солі).\nЯкість кухонної солі, що реалізується в гіпермаркетах, часто залишає бажати кращого. Невипадково вона отримала безстороннє другу назву - «біла смерть». Справжньою знахідкою для споживача стане чорна сіль четвергова. Ще додання вказують на те, що вона має дивовижні лікувальні властивості. Екологічно чистий продукт має приємний смак і запах. Крім того, історично склалося, що чорна сіль використовувалася як ліки від недуг, служила оберегом від псування і сварок.\nКористь чорної солі четверговою\nЧорну сіль може включити в свій раціон будь-який бажаючий. Вона ідеально підходить людям, що страждають хворобами нирок і серця, а також гіпотонією і гіпертонією. У ній міститься маса елементів селену. Також чорна сіль четвергова багата іонами магнію, кальцієм і калієм, що сприятливо позначається на стані зубів і кісток людини.\nБагатьма людьми чорна сіль четвергова використовується в якості адсорбенту. Вуглець сприяє виведенню токсинів, а лікувальна дія повністю схоже з аналогічним у активованого вугілля.\nДовгий час четвергова сіль виготовлялася в ніч з середи на четвер Страсного тижня або вранці в Чистий четвер. Додання свідчить, що така сіль дійсно наділена магічною силою. Чорна сіль нерідко використовується в дієтології. Вона мінімально затримує в організмі воду. Крім того, в ній відсутня будь-яка калорійність.\nШкода чорної солі четверговою\nГоворити про шкоду даного продукту - як мінімум некоректно. Адже чорна сіль четвергова використовувалася ще нашими далекими предками і впродовж століть довела свою високу ефективність. Єдине застереження, до якого можна прислухатися, полягає в уникненні надмірного споживання даного продукту.\nЧорна патока меляса. склад меляси\nШтучна чорна ікра\nКалорійність: 62 кКал.Енергетична цінність продукту Штучна чорна ікра (Співвідношення білків,…\nСмородина біла - калорійність і властивості. користь і шкода білої смородини\nКалорійність: 42 кКал.Енергетична цінність продукту Смородина біла (Співвідношення білків, жирів,…\nСмородина чорна - калорійність і властивості. користь і шкода чорної смородини\nКалорійність: 44 кКал.Енергетична цінність продукту Смородина чорна (Співвідношення білків, жирів,…


«Лежить» сайт, де оприлюднена інформація про вступ до вишів України | Волинь 24 - новини Волині та Луцька\n«Лежить» сайт, де оприлюднена інформація про вступ до вишів України\n26 липень, 2019, 17:04\nВ Україні немає доступу до сайту, який надає оперативну інформацію про вступ абітурієнтів до вишів.\nЄдина державна електронна база з питань освіти (така офіційна назва сайту https://info.edbo.gov.ua/) перестала працювати для відвідувачів у п’ятницю, 26 липня, в день оприлюднення інформації, хто вступив у виші України на державну форму навчання.\nНа сайті Міністерства освіти і науки України зазначено, що «орієнтовно з 16-ї години в електронних кабінетах з'являтимуться рекомендації на бюджет – загалом їх отримали 60 354 вступники на бакалавра (магістра медичного, ветеринарного та фармацевтичного спрямування). Розподіл місць відбувся сьогодні, 26 липня 2019 року, за алгоритмом адресного розміщення державного та регіонального замовлення».\n«Уся інформація відображається в електронних кабінетах вступників, а також на офіційному ресурсі https://vstup.edbo.gov.ua/», – йдеться на сайті Міністерства освіти і науки України.\nТим часом зайти на сайт https://vstup.edbo.gov.ua/ наразі неможливо.\nНа прохання інтернет-видання «Волинь24» прес-служба МОНу дала роз’яснення. Доступ до Єдиної державної електронної бази з питань освіти неможливий через перевантаженість серверу: одночасно чимало охочих намагаються зайти на сайт. Прес-служба міністерства порекомендувала почекати, поки спаде ажіотаж, тоді спробувати зайти на сайт знову.\nВодночас у прес-службі МОНу ще раз наголосили: рекомендації на бюджет з’являтимуться в електронних кабінетах вступників, якщо вони такі створили.\nТеги: абітурієнт, сайт, вступ, виш, мон, україна, результати\n13 березень, 22:56\nЦього року вступ до вишів можливий без наявності атестата\n26 червень, 2020, 09:53\n27 липень, 2019, 08:40


Підтримка аграріїв: фахівці розповіли про діючі програми на Харківщині - «СЛОБІДСЬКИЙ КРАЙ»\nПідтримка аграріїв: фахівці розповіли про діючі програми на Харківщині\nЦього року для українських аграріїв настали нові випробування. Окрім подорожчання посівної, яке, наприклад, харківські сільгоспвиробники прогнозують на рівні 25–30 %, з 1 січня скасували спецрежим ПДВ, який був основою розвитку господарств.\nЗа словами директора АПК Олександра Нездюра, мало хто зрадів таким змінам, і легше від цього аграріям не стало. Але цього року на Харківщині діятимуть додаткові державні програми, аби допомогти сільгоспвиробникам.\nНаприклад, сьогодні однією з таких програм є державна дотація для розвитку сільськогосподарських товаровиробників та стимулювання виробництва сільськогосподарської продукції, яка покликана підтримати аграрія через повернення ПДВ.\nНа Харківщині скористатися такою програмою виявили бажання 101 господарство на загальну суму 2,2 млн грн.\n– Для цього господарствам необхідно подати заяву до першого числа кожного місяця. Потім податкова розглядає ці заявки. У разі схвалення казначейство до п’ятнадцятого числа того ж місяця повертає кошти, – розповів Олександр Нездюр.\nЗа його словами, у регіоні продовжать діяти і минулорічні програми, наприклад, компенсація по кредитах.\nМинулого року харківські аграрії отримали компенсації по кредитах на загальну суму 22,5 млн грн, у позаминулому році компенсація склала 18,5 млн грн.\nТакож у цьому році діятиме програма із закупки сільгосптехніки українського виробництва. Компенсацію за придбання такої техніки збільшили до 20 %.\nБезкоштовні ліки: відомий список аптек в Харківській області\nДетальніше про те, чим живуть сьогодні аграрії, читайте у статті.\nПро земельні тренди розповіли харківські фахівці\nЯк снігова стихія в Харківській області відіб'ється на озимих


Площа — 320,5 км2 Населення ~ 9,0 тис. чол. Рік утворення -— 1993. Утворений з частин Валківського і Богодухівського районів.\nРайонний центр — Коломак —- селище міського типу, розташоване в мальовничій місцевості на річці Коломаку, притоці Ворскли за 7 км від залізничної станції Коломак.\nВперше Коломак згадується у розписі за 1571 рік як городище. На початку другої половини XVII століття переселенці з Правобережної України заснували тут острог. Його жителі несли сторожову службу на оборонній лінії по річках СІверському ДІнцю і Коломаку. У 1680 році Коломак — сотенне містечко Охтирського, а згодом -— слобода Харківського полку. Він не раз зазнавав спустошень від татарських нападів. Після чергового (1680 р.) набігу татар коломацький сотник І. Михайлов звернувся до царського намісника боярина П. Шереметьєва з проханням дозволити прийняти з-за Дніпра нових жителів, надавши їм пільги. Такий дозвіл було одержано. Наприкінці XVII століття Коломак був укріплений кріпосним валом і бастіонами.\nНазву місту дали половці, які селилися у цих містах ще у ІХ-ХІІ століттях. По тюрськи «коло мак» — розгалужена, заболочена річка.\nНа території району знаходиться цікавий археологічний пам'ятник — скіфське городище в урочищі Лозовий Яр заселене в середині І тисячоліття до н.е.\nВ селищі Коломак 28 липня 1687 року, коли гетьманська влада перейшла від І. Самойловича до І. Мазепи відбулася козацька рада, яка прийняла так звані «Коломацькі статті» — договірні умови між козацькою старшиною і царським урядом. Договір складався з 22 пунктів (статей). В основі Коломацьких статтей лежали попередні українсько-московські договори, затверджені козацькими радами при обранні гетьманів Д. Многогрішного та І. Самойловича. Статті декларативно підтверджували козацькі права і привілеї, зберігали 30-тисячне реєстрове козацьке військо та компанійські полки. Однак, деякі зміни попередніх гетьманських статей і нові пункти Коломацькі статті (18-22) значно обмежували політичні права гетьмана та українського уряду. Гетьман не мав права без царського указу позбавляти старшину керівних посад, а старшина — скидати гетьмана. Козацька старшина зобов'язувалась наглядати і доносити на гетьмана царському уряду. Значно обмежувалося право гетьмана розпоряджатися військовими землями. Гетьманському уряду заборонялось підтримувати дипломатичні відносини з іноземними державами. Гетьман зобов'язувався направляти козацьке військо на війну з Кримським ханством і Туреччиною; у гетьманській столиці — Батурині — розміщувався полк московських стрільців. У ст. 19 договору перед гетьманом і старшиною ставилось питання про необхідність тісного державного об'єднання України з Московською державою і ліквідацію національної окремішності українського народу. Коломацькі статті стали наступним кроком на шляху дальшого обмеження державних прав України.\nКоломацька угода мала бути конституцією українсько-московських відносин на час гетьманування Мазепи. Складена в умовах надзвичайно несприятливих для української сторони, вона була безперечним успіхом Москви в її історичному наступі на Україну. Вона дуже в'язала руки новому українському урядові, який мусив виконувати, цей договір.\nБотанічний заказник місцевого значення «Гришкове». Площа 30,0 га. Розташований біля с. Різуненкове. Ботанічна пам'ятка природи і.місцевого значення "Гуртовівка" Площа 2,0 га. Знаходиться на територии с. Гуртовівка.