1.\tВивчення основних процесів росту і розвитку рослин; 2.\tВивчення процесів диференціації і рост рослин; 3.\tЗ’ясування понять корелятивного росту і періодичності ростових процесів; 4.\tДослідження впливу факторів зовнішнього середовища на ріст рослин; 5.\tДослідження впливу складу субстрату на ріст та розвиток.\nна тему: «Екологія росту»\nМилуючись різноманітними куточками природи нашої планети ми, в першу чергу, дивуємося різноманітності рослинного світу. Нас вражає чудернацький вигляд рослин окремих видів, широта їх пристосування до тих чи інших, часто екстремальних, умов існування. Впадають в очі значні відмінності у зовнішньому вигляді рослин одного виду, що зростають поряд, причаровує різноманігстість форм і кольорів найдрібніших або величезних квітів тощо.\nЗалежно від умов життя рослина може швидко рости, але повільно розвиватися. Наприклад, з насіння соняшнику в одних умовах виростають пагони до 2 м, але суцвіття у них тільки починають розкриватися. В інших умовах виростають низькорослі рослини, але з більш раннім розгортанням суцвіть. Таким чином, перша рослина соняшнику, порівняно з другим, добре росло, але повільно розвивалося.\nАктуальність теми: Питання дослідження процесів росту і розвитку рослин постійно цікавлять як вчених, так і працівників сільського господарства. Вивчення регуляції процесів утворення зеленої маси і плодоносіння, а також системи управління достиганням і листопадним механізмом дає змогу регулювати об’єми і терміни збору врожаїв, вибірково інгібувати ріст бур’янів тощо.\nМета: вивчення фізіологічних процесів росту і розвитку рослин під впливом чинників зовнішнього середовища.\nВивчення основних процесів росту і розвитку рослин;\nВивчення процесів диференціації і рост рослин;\nЗ’ясування понять корелятивного росту і періодичності ростових процесів;\nДослідження впливу факторів зовнішнього середовища на ріст рослин;\nДослідження впливу складу субстрату на ріст та розвиток.\nОб’єкт дослідження: процес росту і розвитку рослин.\nПредмет дослідження: вплив чинників зовнішнього середовища на ріст і розвиток рослин.\nНаукове та практичне значення роботи: вивчення цього питання має оптимізувати технології вирощування рослинних культур, що дозволить отримати найвищий рівень продуктивності рослин, підвищити окупність агроресурсів та економічну ефективність виробництва, зменшити антропогенний тиск на довкілля.\nСтруктура та об’єм роботи: реферат містить вступ, 2 розділи, висновки та 15 літературних джерел та написаний на 26 сторінках.\nРОЗДІЛ 1. ЗАЛЕЖНІСТЬ РОСТОВИХ ПРОЦЕСІВ ВІД ЗОВНІШНІХ УМОВ СЕРЕДОВИЩА\nОсобливості росту рослин\nАпікальна меристема стебла має розміри 0,1–0,2мм у діаметрі і захищена листками. Подовження стебла відбувається завдяки росту виникаючих верхніх міжвузлів. При закладанні генеративних органів проліферація клітин апікальної меристеми прискорюється. Цей процес зв’язаний з фотоперіодичною чутливістю, яровизацією й іншими факторами. У злаків диференціація колосу починається у фазі кущіння. Для росту кожного окремого міжвузля характерний повільний первинний ріст за рахунок поділу клітин, наступний швидкий ріст при переході клітин до розтягання і, нарешті, уповільнення росту клітин у зрілому міжвузлі.\nВ сприятливих умовах найдовші міжвузля формуються в середній частині пагона. Чергове міжвузля переходить до інтенсивного росту при зниженні його темпів у попереднього. У ростучих міжвузлях зовнішні тканини зазнають натягу (розтягування), а внутрішні – компресії (стиску), що поряд з тургорним тиском клітин забезпечує міцність стебел трав’янистих рослин. Бічне розгалуження відбувається за рахунок росту пазушних бруньок, закладених у верхівковій меристемі пагона, чи проростання придаткових (адвентивних) бруньок, що закладаються на стеблах, листках і коренях деяких рослин. Потовщення – результат діяльності латеральних меристем – камбію.\nУ однорічних рослин поділ клітин камбію закінчується до цвітіння. У деревних форм камбій з осені до весни знаходиться в стані спокою, що настає спочатку в гілках, потім у стовбурі й у коренях. Періодичність діяльності камбію визначає наявність річних кілець у стовбурі дерева. Пробудження камбію навесні зв’язано з дією ауксинів, які спускаються вниз із бруньок, що розпускаються. Темпи подовження стебла пагонів регулюються ауксинами, що надходять, і гіберелінами, синтезованими стеблевими апексами і молодими листками. Гібереліни транспортуються також із кореня. Для інтенсивно ростучих міжвузлів характерний підвищений вміст гіберелінів і ауксинів. Відсутність росту міжвузлів у розеточних форм рослини зв’язане з нестачею гіберелінів. Висота рослини визначається їх генотипом і значною мірою – умовами вирощування.\nЗародкові листки виникають в конусі наростання пагону у вигляді валиків чи горбків (примордіїв), клітини яких і формують лист. Інтервал між закладенням двох листових зачатків у різних рослин складає від декількох годин до декількох діб і називається пластохроном. Величина пластохрона залежить від умов вирощування. Кілька зачатків листя є у зародковій бруньці, але більша частина їх формується після проростання. Закладка листків зв’язана зі зміною напрямку поділу і розтягання клітин апексу в різних його частинах.\nУ дводольних листова пластинка збільшується шляхом рівномірного росту клітин (в основному розтяганням) по всій площі листа. Наявність декількох точок росту визначає утворення зубців, лопатей, листочків. У односім’ядольних лист подовжується за рахунок базального інтеркалярного росту. Потовщення листової пластинки здійснюється розтяганням клітин палісадної паренхіми і поділом клітин мезофілу. Ріст листа припиняється, коли починається інтенсивний експорт продуктів фотосинтезу. Для формування примордіїв і тканин листа необхідні цитокінін і ауксин. Ауксин впливає на утворення провідних пучків, а гіберелін – на подовження листової пластинки. Великий вплив на ріст листя виявляє інтенсивність і якість світла. У темряві ріст листка загальмований. Світло стимулює поділ, але гальмує розтягання клітин. При затіненні листки крупніші і тонші, ніж на світлі. Інтенсивне світло викликає потовщення пластинки листа за рахунок утворення додаткових шарів стовпчастої паренхіми.\nПри нестачі води формуються дрібні листки із ксероморфною структурою, що зв’я- зано зі збільшенням АБК і етилену. При нестачі азоту зменшується число поділів клітин за період росту листа, скорочується його поверхня. Низька температура гальмує ріст листа в довжину і стимулює його потовщення. При цьому у морозостійких сортів озимої пшениці тривалість фази розтягання клітин скорочується більше, ніж у нестійких.\nУ кореневій системі рослин виділяють головний корінь, бічні і придаткові корені. Первинний корінь формується ще в зародку насіння, і його ріст до виходу з насіння відбувається шляхом розтягання базальних клітин меристеми зародкового корінця. У дводольних рослин зародковий корінь стає головним (стрижневим), утворює бічні корені, формується стрижнева коренева система. В однодольних рослин первинний корінь доповнюється придатковими коренями, що утворюються в основі пагона, формується мичкувата коренева система.\nПроростання насіння починається з появою зародкового кореня, що дуже швидко росте, потім темпи його росту знижуються при одночасному прискоренні росту надземних органів. Надалі ріст кореня знову відновлюється. Зазначені особливості забезпечують укорінення на першому етапі і гармонійний розвиток гетеротрофної й автотрофної частин рослини в наступний період.\nУкоренів усіх типів виділяють чотири зони: поділу, розтягання, кореневих волосків і розгалуження. У коренів кукурудзи, гороху, вівса, пшениці та інших рослин ростуча частина коротка – менше 1 см. Чим тонше корінь, тим коротша його меристема. У порівнянні з надземними органами клітини кореневої системи ростуть і поділяються набагато швидше. У корені коротка зона розтягання, що важливо для подолання опору ґрунту. Зародкові корені кукурудзи, бобів, пшениці розвивають тиск до 8–16атм на 1 см2. Розгалуження коренів у поєднанні з високою швидкістю їхнього росту забезпечує постійне поглинання води й іонів.\nБічні корені закладаються в зоні поглинання чи вище. При розгалуженні розрізняють корені першого, другого і наступного порядків. Бічні корені закладаються в перициклі материнського кореня. Меристематичні клітини бічного кореня, що утворюються, виділяють гідролітичні ферменти, які розчиняють оболонки клітин кори і ризодерми, забезпечуючи вихід його назовні. Придаткові корені закладаються в меристематичних чи потенційно меристематичних тканинах (камбій, фелоген, серцевинні промені) різних органів рослини (старі ділянки кореня, стебла, листки й ін.).\nАпікальна меристема кореня формує кореневий чохлик, що виконує дуже важливі функції. Він захищає меристему при просуванні кореня в ґрунті; клітини чохлика виділяють полісахаридний слиз і постійно злущуються з його поверхні; слиз містить глікопротеїни – лектини, що захищають клітини меристеми кореня від патогенів і висихання при недостатній вологості ґрунту. Кориневий чохлик є сенсорною зоною, що сприймає дію гравітації, світла, тиску ґрунту, хімічних речовин, визначає напрямок і швидкість росту кореня. У ньому синтезується АБК, міняється у зворотному напрямку потік ІОК, що надходить із пагона.\nНа границі з чохликом у меристемі знаходяться клітини спочиваючого центру, до складу якого входять ініціальні клітини різних тканин (500–1000клітин). Спочиваючий центр відновлює чисельність клітин меристеми при їх природному зношуванні чи ушкодженні. Швидкість поділу і росту клітин у коренях набагато вища, ніж в інших органах рослини.\nУрезультаті росту розтяганням первинний об’єм меристематичної клітини збільшується в 10–30разів за рахунок утворення і збільшення вакуолі. Цей процес забезпечується збільшенням вмісту у вакуолі осмотично активних речовин (іонів, органічних кислот, цукрів та ін.), наступним інтенсивним надходженням у неї води, в результаті гідростатичний тиск, створюваний вакуолею, приводить до розтягання клітинної оболонки. Для зони розтягання кореня характерна підвищена інтенсивність дихання, активація ряду ферментів (ауксиноксидаза, поліфенолоксидаза, цитохромоксидаза та ін.).\nДеякі епідермальні клітини кореня утворюють кореневі волоски довжиною 0,15–8мм. Число кореневих волосків у кукурудзи досягає 420 на 1 см2 поверхні кореня. Кореневі волоски значно збільшують поглинальну поверхню кореня. Вони\nфункціонують у середньому 2–3дні і відмирають. При відсутності кальцію в поживному розчині, аерації кореневі волоски не утворюються.\nРіст кореня залежить від віку і виду рослини, умов зовнішнього середовища. Сприятливі для фотосинтезу умови середовища сприяють росту коренів, і навпаки. Затінення рослин чи скошування надземної частини гальмує ріст і зменшує масу коренів. Оптимальна температура для росту коренів трохи нижча, ніж для пагона. Відношення коренів до температури міняється в онтогенезі. Так, корені молодих рослин томата ростуть краще при 30 °С, чим при 20 °С, а дорослих – навпаки. При висиханні ґрунту до вологості в’янення ріст коренів припиняється. При помірному зрошенні корені пшениці розташовуються у верхніх шарах ґрунту, а без поливу проникають глибше.\nОптимальна щільність ґрунту для росту коренів кукурудзи й інших сільськогосподарських рослин 1,1–1,3г/см3. У щільному ґрунті зменшуються довжина клітин і розмір зони розтягання через утворення етилену. Ущільнення ґрунту погіршує енергетичний баланс рослин, збільшує витрати на дихання. Критичний вміст СО2 у ґрунтовому повітрі для підтримки життєдіяльності коренів становить близько3–5% об’єму.\nПотреба коренів у кисні тим більша, чим вища температура ґрунту. Мінімальною потребою кисню відрізняються рис і гречка, а максимальною – томат, горох, кукурудза. Корені рису мають спеціальну повітропровідну тканину – аеренхіму. У рослин озимого жита і пшениці на посівах, затоплених навесні талими водами, листя, знаходячись у повітрі, також може нетривалий час постачати корені киснем. Для росту коренів більшості рослин оптимальна рН 5–6\nЗалежність ростових процесів від температури\nТемпературні умови існування - дуже важливий фактор життя рослин. Вони визначають районування, горизонтальну й вертикальну зональність поширення рослин. Співвідношення між температурою та умовами зволоження - гідротермічний коефіцієнт (ГТК) є основою формування видового складу рослин у природних і польових умовах, продуктивності їх.\nТемпература повітря і ґрунту у взаємодії із сонячним світлом впливають на фотосинтез рослин. За оптимальних показників цих факторів він відбувається активно: до 4 - 6 г сухої речовини нагромаджується на 1 м2 листкової поверхні за добу у посівах кукурудзи, кормових буряків, гібридної брукви, люцерни, буркуну, трав культурних пасовищ та ін.\nВелике значення має співвідношення денної і нічної температур. Чим довша ніч (темновий період) і вища температура, тим інтенсивніше дихання рослин і більші втрати енергетичного матеріалу, нагромадженого рослиною за день (вуглеводи, цукри, БЕВ), тим менші добові прирости врожаю. Отже, крім прямого впливу на життєдіяльність рослин температурний фактор впливає і на їхню продуктивність.\nНа зміни температури повітря і ґрунту протягом доби і в період вегетації різні рослини реагують неоднаково. При цьому велике значення мають умови зволоження. Підвищені температури і нестача вологи негативно позначаються насамперед на рості холодостійких культур, знижується приріст і теплолюбних культур, наприклад люцерни і кукурудзи. При достатньому зволоженні ріст цих культур з підвищенням температури до 26 - 30 °С посилюється.\nДля холодостійких кормових культур вирішальне значення мають умови живлення і зволоження. Особливо це стосується багаторічних злакових трав, кормової капусти, озимого рапсу та ін. Внесення азоту різко поліпшує ріст рослин у разі зниження температури. Більше того, навіть такі теплолюбні культури, як кукурудза і суданська трава, на добрих фонах живлення у роки з прохолодним літом можуть давати високі врожаї. В разі достатнього живлення рослини краще витримують коливання температури і добре ростуть.\nДля розвитку деяких рослин необхідна знижена температура. Впливаючи на конус наростання озимих на початку вегетації, зниження температури сприяє якісним біохімічним змінам у рослинах - перебігу стадії яровизації, яка в подальшому забезпечує вихід у трубку злакових, гілкування бобових і хрестоцвітих і настання генеративних фаз. Це так звані озимі рослини. Без зниження температури генеративний період в озимих рослин не настає.Ярі рослини зниження температури на початку вегетації не потребують.\nЗначне зниження температури у період дозрівання негативно впливає майже на всі рослини: збільшується час перебігу фаз, а нерідко навіть припиняється розвиток (затримання дозрівання кукурудзи у вересні, плодоношення трав на альпійських луках внаслідок приморозків під час цвітіння та ін.).\nРазом з тим зниження температури у період проростання насіння навіть необхідне для багатьох рослин (злакових, бобових та ін.). При цьому збільшується енергія проростання насіння, посилюється ріст рослин, швидше відбувається період після збирального дозрівання насіння. У більшості кормових культур у Степу, Лісостепу, Нечорноземній зоні температура проростання насіння становить 2 - 7 °С. І лише у таких теплолюбних рослин, як кукурудза, суданська трава, соя, гарбузи, кормові кавуни та ін., вона становить 12 - 14 °С. Оптимальною для росту більшості кормових рослин є температура 24 - 26 °С. Ріст теплолюбних рослин (сорго, джугара, конюшина персидська, або шабдар, житняк, типчак, костриця овеча, суданська трава, соргосуданкові гібриди) триває і при 30 - 32 °С.\nБагато кормових рослин, особливо у фазі сходів і ювенільний (юнацький) період добре витримують приморозки і низькі температури у зимовий період (мінус 10 °С) (сходи багаторічних злакових, вівса, ріпаку, кормової капусти та ін.). Сходи усіх бобових менш морозостійкі, особливо конюшини лучної, еспарцету, сої. Вони пошкоджуються заморозками міну -1 - +2 °С. Дещо стійкіші сходи люцерни посівної і жовто-гібридної.\nУ період зимового спокою рослини злакових і бобових трав, озимих кормових рослин витримують низькі температури завдяки фізіологічним і біохімічним змінам у клітинному соку, що запобігає вимерзанню їх (нагромадження вуглеводів, цукрів, зміни колоїдів цитоплазми, зменшення оводненості клітин)\nУ рослин, що вступають у літній спокій внаслідок засухи (рослини напівпустель і пустель, південних посушливих степів, наприклад тонконіг бульбистий), також відбуваються досить складні біохімічні й фізіологічні процеси.\nВелике значення має морозостійкість багаторічних трав озимих і зимуючих рослин. За цією ознакою їх поділяють на чотири групи (О.В. Колосова, 1946; В.І. Ларін, 1956): високоморозостійкі, морозостійкі, середньоморозостійкі і слабкоморозостійкі. Таке групування можна застосувати і до озимих однорічних і ранніх ярих культур.\nВисокоморозостійкими є стоколос безостий, люцерна жовта, пирій повзучий, жито озиме, житняки; морозостійкими — капуста кормова, овес кормовий, ріпак озимий, свиріпа озима, перко, тимофіївка лучна, тонконіг лучний, костриця червона, лядвенець рогатий та ін.; середньоморозостійкими - конюшина червона і рожева, люцерна посівна і жовто-гібридна, грястиця збірна, костриця лучна, пирій безкореневищний, райграс високий, вика озима і паннонська та ін.; слабкоморозостійкими - еспарцет закавказький, пажитниця багатоукісна і райграс високий, костриця борозенчаста й овеча, горох зимуючий та ін.\nРіст і розвиток багаторічних трав залежать від їхньої зимостійкості - здатності витримувати несприятливі умови перезимівлі (чергування морозів з відлигами, малосніжні зими). Ця здатність рослин залежить від їх виду, технології вирощування, зокрема від строків осіннього скошування, своєчасності підживлення. До зимостійких належать більшість пасовищних і сінокісних злакових багаторічних трав (тимофіївка лучна, стоколос безостий, тонконіг лучний, грястиця збірна, мітлиця біла, озимі жито і пшениця на корм, свиріпа озима); до слабкозимостійких — озимий ріпак (погано витримує малосніжні зими у південних районах, добре зимує під ситовим покривом), райграс пасовищний.\nЗалежність ростових процесів від світла\nСвітлолюбні (геліофіти) - рослини, що пристосовані до життя при повному сонячному освітленні (напр., сосна, модрина, береза, пшениця та ін.).\nТіньолюбні (сціофіти ) - рослини, що не переносять прямої сонячної радіації і нормально розвиваються лише в затінених місцях (напр., квасениця, пшінка).\nТіньовитривалі - рослини, що можуть нормально розвиватись при значному затіненні (напр., копитняк, пшінка та ін.).\nДія світла на рослину підрозділяється на фотосинтетичну, регуляторно-фото- морфогенетичну і теплову. Світло діє на ріст через фотосинтез, для якого вимагаються високі рівні енергії. При слабкій освітленості рослини погано ростуть. Однак короткочасний ріст відбувається навіть у темряві, наприклад, при проростанні, що має пристосувальне значення. Подовження щоденного освітлення в теплицях підсилює ріст багатьох рослин.\nСвітло обумовлює багато фотобіологічних явищ: фотоперіодизм, фотоморфогенез, фототаксиси, фототропізми, фотонастії тощо. Найбільш активно регулюють ріст червоні і синьо-фіолетовіпромені.\nФотоморфогенез – це залежні від світла процеси росту і диференціювання рослин, що визначають його форму і структуру. У ході фотоморфогенезу рослина здобуває оптимальну форму для поглинання світла в конкретних умовах росту. Так, на інтенсивному світлі ріст стебла зменшується. У тіні листки виростають крупніші, ніж на світлі, що доводить гальмуючий вплив світла на ріст. У рослинах виявлено дві пігментні системи фоторецепторів –фітохром, що поглинає червоне світло, ікриптохром, що поглинає синє світло, за участю яких індукуються реакції фотоморфогенезу. Ці пігменти поглинають незначну частину падаючого сонячного випромінювання, що використовується для переключення метаболічних шляхів.\nФітохром у рослині. Фотоморфогенетичний вплив червоного світла на рослину здійснюється через фітохром. Фітохром – хромопротеїд, що має синьо-зелене забарвлення. Його хромофор – це незамкнутий тетрапірол. Білкова частина фітохрому складається з двох субодиниць.\nФітохром існує в рослинах у двох формах (Ф600 і Ф730), які можуть переходити одна в іншу, змінюючи свою фізіологічну активність. При опроміненні червоним світлом (ЧС – 660 нм) фітохром Ф660 (чи ФЧ) переходить у форму Ф730 (чи ФДК). Трансформація приводить до оборотних змін конфігурації хромофора і поверхні білка. Форма Ф730 фізіологічно активна, контролює багато реакцій і морфогенетичні процеси в ростучій рослині, темпи метаболізму, активність ферментів, ростові рухи, швидкість росту і диференціацію тощо.\nФітохром виявлений у клітин всіх органів, хоча його більше у меристематичних тканинах. У клітинах фітохром, мабуть, зв’язаний із плазмалемою і іншими мембранами.\nФітохром бере участь у регуляції багатьох сторін життєдіяльності рослин: проростанні світлочутливого насіння, відкритті гачка і подовженні гіпокотилю проростків, розгортанні сім’ядоль, диференціації епідермісу й продихів, диференціації тканин і органів, орієнтації в клітині хлоропластів, синтезі антоціану і хлорофілу. Червоне світло гальмує поділ і сприяє подовженню клітин, рослини витягаються, стають тонкостебловими (густий ліс, загущений посів). Згадаємо, що на червоному світлі як первинні продукти фотосинтезу утворюються переважно вуглеводи, а на синьому – амінокислоти. Фітохром визначає фотоперіодичну реакцію рослин, регулює початок цвітіння, опадання листя, старіння і перехід у стан спокою. У теплицях червоне світло сприяє утворенню коренеплодів у редьки, потовщенню стеблеплодів кольрабі. Фітохром бере участь у регуляції метаболізму фітогормонів у різних органах рослини.\nСинє світло також регулює багато фотоморфогенетичних і метаболічних реакцій рослин. Фоторецепторами синього світла вважаються флавіни і каротиноїди. Криптохром – це жовтий пігмент рибофлавін, що рецептує синє – ближнє ультрафіолетове світло, присутній у всіх рослин. В ультрафіолетовій частині спектру(320–390нм), імовірно, працює ще одна рецепторна система, що включає похідніпіразино-піримідину,або птерини. Рецептори зазнають редокс-перетворення, швидко передаючи електрони іншим акцепторам. Фототропізм рослин визначається рецепторним комплексом стеблового апекса, що включає, очевидно, криптохром і каротиноїди. Рецептори синього світла є у клітинах усіх тканин, локалізовані в плазмалемі й в інших мембранах.\nСині і фіолетові промені стимулюють поділ, але затримують розтягання клітин. З цієї причини рослини високогірних альпійських луків зазвичай низькорослі, часто розеткові.\nСинє світло викликає фототропічний вигин проростка й інших осьових органів рослин шляхом індукції латерального транспорту ауксину. Рослини при нестачі синього кольору витягаються, вилягають. Це явище має місце в загущених посівах і посадках, у теплицях, скло яких затримує сині і синьо-фіолетовіпромені. Додаткове освітлення синім світлом дозволяє в теплицях одержати високий урожай листя салату, коренеплодів редиски. Синє світло впливає також на багато інших процесів: пригнічує проростання насіння, відкривання продихів, рух цитоплазми і хлоропластів, розвиток листка й ін. Ультрафіолетові промені звичайно затримують ріст, однак у невеликих дозах можуть стимулювати його. Жорстке ультрафіолетове світло (коротше 300 нм) має мутагенну і часом навіть летальну дію, що актуально у зв’язку з потоншенням озонового шару Землі.\nЗалежність ростових процесів від водозабезпечення\nПроцес росту клітин рослин розтягування здійснюється шляхом вакуолізації при надходження в клітини води. Тому нестача води сповільнює ріст. Корені здатні рости лише в досить вологому ґрунті , майже насиченому водяною парою, з осмотичним тиском не більше 1-1.5 МПа.\nНаземні частини рослин завжди знаходяться в бульш сухому повітрі з вологістю 50-70%. Від утрати води захищені кутикулярно-епідермальним шаром. Тому в мезофілі листків пружність водяної пари звичайно не буває нижчою за 98-99% відносної вологості. При тривалій нестачі води в тканинах фаза витягування закінчується швидше, що приводить до вкорочення стебла та кореня, зменшення листків, дрібноклітинності і т.д.\nФотосинтез є основним процесом, який забезпечує формування продуктивності та стійкості рослин до посухи. За даними, навіть незначне зменшення вологості грунту індукує зменшення інтенсивності фотосинтезу ще до відчутних порушень параметрів водного режиму надземної частини рослин. Одночасно встановлено здатність фотосинтетичного апарату витримувати значну втрату води і практично повністю відновлювати свої функції після припинення дії недовгочасного водного стресу. Зменшення інтенсивності фотосинтезу за умов посухи призводить до порушення функціонування систем енергозабезпечення рослинного організму. Показано, що за умов водного стресу зниження фотосинтетичної активності відбувається внаслідок закриття продихів, розбалансованості енергетичних процесів у мембранах тилакоїдів, зростання протеазної активності та пошкодження фотосинтетичного апарату. Дія водного стресу на фотосинтетичну асиміляцію СО2 пов’язана як з продиховим контролем потоку вуглекислого газу в листках, так і з гальмуванням метаболічних процесів у фотосинтезуючих клітинах. Вважають, що за тривалого водного стресу ключову роль у лімітуванні фотосинтезу відіграють метаболічні чинники, зокрема активація фогодихання. Посухостійкість рослин пшениці значною мірою визначається ступенем впливу зневоднення на фотосинтез.\nРеакції рослинного організму, які забезпечують його стійкість до посухи, різноманітні і неоднаково проявляються у різних сортів та видів рослин, що зумовлює особливу актуальність порівняльного дослідження їх реакції на стрес. Звідси пріоритетним напрямком є розробка екзогенних засобів зменшення стресового впливу посухи на рослини. Встановлено, що послаблення дії водного стресу на рослинний організм можна досягнути за допомогою природних регуляторів росту. Однак більшість із них нестійкі, швидко розщеплюються і вивільняються з організму, виявляють короткочасну та нестабільну дію на перебіг фізіолого-біохімічних процесів у рослині. Створені полімерні синтетичні форми регуляторів росту і розвитку повільніше розкладаються в клітинах, внаслідок контрольованого виділення активної речовини з матриці мономеру, і виявляють рівномірнішу та довготривалішу дію на функціональні системи життєдіяльності рослин.\nЗалежність ростових процесів від мінерального живлення\nПри аналізі хімічного складу зелених рослин виявляється, що його формують не лише вуглець, водень і кисень, які зв'язуються й включаються в органічну речовину при фотосинтезі, але також і низка інших хімічних елементів. Усього їх близько 60.\nОсновний внесок в побудову тіла рослин роблять три елементи, засвоєння яких відбувається у процесі фотосинтезу – водень, кисень і вуглець. Представленість мінеральних речовин в тілі рослин набагато скромніша – їх вміст не дуже великий і досягає близько 5% від загальної маси рослини, але в перерахунку на гектар це не так і мало – 200–400 кг.\nХімічні аналізи тіла рослин виявили низку загальних закономірностей у розподілі мінеральних елементів. Було встановлено, що між хімічним складом ґрунту й хімічним складом рослин немає прямої відповідності. Окремих хімічних елементів у ґрунті може бути багато, але в рослини вони або зовсім не надходять або надходять до них в дуже невеликих кількостях, а інших хімічних елементів, яких у ґрунті мало, у рослинах накопичується значна кількість – рослини ніби вибирають, вичерпують ці речовини з ґрунту. Отже, поглинання мінеральних речовин має чіткий вибірковий характер.\nРізні види рослин мають здатність концентрувати у своїх тканинах різні хімічні елементи. Так, у золі картоплі і цукрових буряків міститься близько 50% оксиду калію. їх стали називати калійними рослинами. В усіх хрестоцвітих у золі переважає оксид сірки: його частка сягає 25%. Це сірчані рослини. У золі злаків до 40% ваги припадає на оксид кремнію. Очевидно, що такі відмінності забезпечуються механізмом вибіркового поглинання й акумуляції, властивої рослинам.\nУ цілому, виявляється, що мінеральні елементи є обов'язковим компонентом тіла всіх рослин і потрібні для його нормального росту та розвитку. Окремі біогенні мінеральні елементи поглинаються і накопичуються в рослинах у більш-менш значних кількостях. Їх називають макроелементами. Інші, навпаки, наявні в рослинах також постійно, але в кількостях завжди набагато менших. Вони дістали назву мікроелементів.\nТаблиця 1 Мікро та Макроелементи\nЕлементи мінерального живлення в рослинах виконують такі функції:\nВони є конституційними речовинами, тобто потрібні для побудови молекул органічних речовин і входять до їх складу. Наприклад, нітроген входить до складу білків і амінокислот, кальцій – до складу пектинових речовин і т. п.\nБагато елементів мінерального живлення, особливо мікроелементи, входить до складу ферментів, що каталізують біохімічні реакції.\nЕлементи мінерального живлення впливають на фізико-хімічні властивості цитоплазми і органел. Так, калій знижує в'язкість цитоплазми, а кальцій, навпаки, її підвищує.\nЧастина елементів мінерального живлення справляє вплив на осмотичні властивості протопласта, а отже, і на водообмін клітин і рослин у цілому.\nАтоми мінеральних елементів у ряді випадків є центрами створення електричних полів у клітині і тим самим підтримують в ній оптимальний електричний потенціал.\nЗагальні закономірності мінерального живлення рослин. У мінеральному живленні рослин існують деякі загальні закономірності і правила.\nПравило незамінності елементів мінерального живлення рослин.\nВоно стверджує, що фізіолого-біохімічна роль кожного з елементів мінерального живлення є унікальною й самостійною. Один мінеральний елемент не може замінити собою інший.\nПравило нормованої потреби.\nПолягає у тому, що рослина споживає кожен з елементів мінерального живлення в тій кількості, яка потрібна для цієї рослини.\nЗакон мінімуму Лібіха.\nСформульований засновником теорії мінерального живлення Ю. Лібіхом, свідчить, що «урожай залежить від елемента живлення, який знаходиться в мінімумі». Це означає, що у разі оптимального забезпечення рослини всіма мінеральними елементами вона матиме урожай, рівень якого залежить від генотипу цього виду і сорту. Однак якщо у цьому оптимальному комплексі мінеральних елементів один з них знаходитиметься у мінімальній кількості, то саме він і визначить розмір урожаю.\nПравило залежності розміру урожаю від кількості того чи іншого елемента мінерального живлення.\nПравило стверджує, що у міру збільшення дози кожного з елементів мінерального живлення розмір урожаю спочатку збільшується, потім стабілізується, а при високих дозах мінерального елемента найчастіше починає знижуватися. Найлегше аналізувати це правило в графічному поданні (рис. 1). Видно, що в зоні А зростання дози того чи іншого мінерального елемента супроводжується закономірним збільшенням розміру урожаю. В інтервалі А має сенс користуватися мінеральними добривами як чинником управління розміром урожаю. Однак у зоні В подальше наростання доз цього мінерального елемента вже не викликає підвищення урожаю – його рівень стабілізується. У цій амплітуді вже не можна підвищити урожай, збільшуючи дози мінеральних добрив. Таке застосування добрив лише підвищить собівартість урожаю, а віддачі від них не буде. І, нарешті, у зоні С починає проявлятися пригнічуюча дія елемента мінерального живлення: в надоптимальних дозах він починає діяти на рослину токсично, і розмір урожаю зменшується.\nЕкспериментально показано, що у поглинанні мінеральних речовин беруть участь живі клітини рослин – здебільшого це клітини поверхні кореня. При цьому головну роль відіграє ростова зона кореня і кореневі волоски всмоктувальної зони, тобто частини, які ростуть і не опробковуються.\nРис. 2 Зміна ефекту дії мінеральних добрив на урожай рослин залежно від дози (розмір врожаю поданий в умовних одиницях)\nЗалежність ростових процесів від аерації\nРіст рослин різко гальмується при зниженні в повітрі вмісту кисню до 5 % (об’ємних), а в безкисневому середовищі припиняється. Причини цього – в порушенні енергетичного балансу і збільшенні в тканинах рослини вмісту продуктів анаеробного дихання (спирт, молочна кислота й ін.). Надлишкова концентрація кисню також гнітить ріст. Так, при вмісті кисню вище 30 % (об’ємних) проростання бульб картоплі припиняється, а при 80 % паростки гинуть через кілька днів. Росту коренів сприяє вміст кисню в ґрунтовому повітрі10–12%, а мінімальний вміст кисню для життєдіяльності коренів –3–5%. При підвищенні температури ґрунту потреба коренів у кисні зростає. При затопленні ґрунту якийсь час ріст коренів продовжується завдяки використанню кисню нітратів, утворенню повітроносних тканин і ін. Насіння деяких рослин проростає під шаром води.\nВміст СО2 у повітрі (0,03 %) недостатній для оптимального фотосинтезу, а отже, і росту. Однак надлишок СО2 у повітрі, знижуючи рН клітинних стінок, індукує короткочасний ріст тканин, що поряд із затіненням може бути причиною витягування нижніх міжвузлів хлібних злаків у загущених посівах та їхнього полягання. При зберіганні плодів і овочів висока концентрація СО2 у газовому середовищі поліпшує їх лежкість, тому що інгібує ріст і інші фізіологічні процеси рослин.\nКорені рослин у добре аерованому ґрунті довгі, світлозабарвлені, з численними кореневими волосками. При нестачі кисню корені коротшають, товщають, темніють, кореневих волосків утворюється мало.\nЗалежність ростових процесів від хімічних засобів захисту рослин\nБільшість пестицидів, що використовуються для боротьби з бур’янами, хворобами і шкідниками сільськогосподарських рослин, спочатку гнітять ріст рослин. Тому особливе значення має правильний вибір доз, способів і строків внесення препаратів. Рослини дуже чутливі до промислових викидів діоксиду сірки, а також до сірчастої та сірчаної кислот, що утворюються при з’єднанні діоксиду з атмосферною вологою. Випадаючи на землю, “кислотний” дощ (рН 3,5 і нижче) викликає хлороз, затримує ріст, часто призводить до загибелі посівів. Токсичні для рослин фторид і інші шкідливі викиди.\nПроникаюча радіація радіоактивних випромінювань у залежності від дози і радіочутливості організму може не тільки гальмувати, але й стимулювати ріст, викликати незвичайні ростові ефекти. Стимуляція росту – результат посилення мітотичної активності , гальмування росту – порушення поділу клітин через розриви хромосом і інших уражень апарату мітозу.\nРОЗДІЛ 2. ЯВИЩЕ СПОКОЮ ЙОГО ФІЗІОЛОГІЧНА ФУНКЦІЯ\n2.1. Види спокою у рослин і його причини\nДля більшості рослин, за винятком деяких тропічних видів, характерною є певна періодичність росту – періоди активної життєдіяльності змінюються періодами її суттєвого послаблення аж до втрати зовнішніх проявів росту. Такий стан рослини називається станом спокою, звичайно він характерний для бруньок і насіння. Найкоротший період спокою властивий насінню тропічних рослин, у рослин помірної зони період спокою тривалий, припадає на холодний період, а у рослин сухих районів спокій припадає на суху, без опадів пору року. Фактично стан спокою є перервою в розвитку рослин і дозволяє пристосуватися до несприятливих умов існування. Як правило, входження в спокій, період проходження та вихід з нього чітко корелює з сезонними коливаннями кліматичних факторів середовища.\nУ періоді спокою розрізняють глибокий, або органічний спокій і спокій вимушений. Під час глибокого спокою рослина не розпочинає росту навіть за найсприятливіших умов середовища і перехід до просту може відбуватися після глибинних фізіолого-біохімічних змін. Так, певний період не проростають бульби, цибулини, коренеплоди більшості рослин, свіжозібране насіння. Період вимушеного спокою характеризується тим, що припинення росту виникає внаслідок нестачі для рослин необхідних факторів – води, температури, живлення, кисню. В пустелях Середньої Азії багато рослин припиняють ріст і переходять до вимушеного спокою влітку внаслідок високої температури та нестачі води в ґрунті. В кінці зимівлі бруньки деревних рослин помірної зрони не розпускаються, однак якщо гілки цих рослин зрізати і помістити у воду в теплих умовах, починається їх ріст.\nУ деревних рослин помірної зони в кінці вегетаційного сезону відбувається уповільнення росту, специфічні анатомо-фізіологічні зміни, за якими починається період спокою. В 1950 р. Варейнг кількісними даними встановив, що входження рослин у спокій і вихід з нього регулюється довжиною дня. При цьому органом сприйняття змін фотоперіоду виступає листок, рідше – брунька. В 1969 р.\nВ.П. Кузіна спостерігала нагромадження стимуляторів росту в листках і корі чорної смородини за умов довгого дня, а інгібіторів росту - за умов короткого дня. Пізніше було встановлено, що в якості інгібітору росту виступає абсцизова кислота. На короткому дні листки продукують цей фітогормон, який транспортується до бруньок, зумовлюючи їх спокій. Нагромадження інгібітору при входженні в спокій і зникнення його при виході із спокою починається з нижніх бруньок.\nШироке розповсюдження одержали уявлення, що спокій рослин і вихід із нього зумовлені взаємодією рістстимулюючих і рістгальмуючих гормонів і пов’язані з синтезом РНК і білку. Новоутворення РНК потрібне для синтезу білків тканин, що виходять з стану спокою. У багатьох деревних рослин входження в стан глибокого спокою супроводжується накопиченням АБК в бруньках, а для виходу з стану спокою рослини повинні пройти період тривалого охолодження при 0-50С протягом 25-60 днів. При цьому відбувається зменшення вмісту АБК і збільшення вмісту ІОК, гіберелінів і цитокінінів. Встановлено також, що у багатьох рослин в період спокою вміст вільної АБК значно вищий, ніж звיязаної. Подібний розподіл вільної і звיязаної АБК в період зимового спокою розглядається деякими дослідниками як основний фактор, що блокує вихід рослин із стану спокою при несприятливих умовах зовнішнього середовища, а збільшення кількості звיязаних форм АБК на початку вегетації розглядається як засіб дезактивації фізіологічно активної вільної форми фітогормону.\nВисловлено припущення, що спокій може бути пов’язаний не з концентрацією АБК в тканинах, а з рівнем чутливості їх до гормону. Спокій порушується під впливом низьких температур, тому що при цьому відбувається втрата чутливості бруньок до АБК, однак механізм такої регуляції залишається невідомим.\nВ осінній період припиняється активний ріст пагонів і відбуваються суттєві зміни в їх гістогенезі. Формується потужний шар перидерми, завершуються процеси визрівання деревини. Відбувається посилена лігніфікація механічних і провідних тканин, накопичення в клітинних стінках геміцелюлоз і мінеральних речовин. Загальна стратегія рослини при підготовці до зими полягає в зменшенні кількості живих клітин, які входять в зимівлю.\nЗалишаються живими, в основному, меристематичні тканини, які забезпечать ріст у весняний період наступного року, а також паренхімні клітини кори і серцевинних променів, в яких відкладений резервний крохмаль. Підготовка рослин до зимового спокою супроводжується значними змінами властивостей цитоплазми. В 60-х роках минулого століття П.О. Генкель і К.З. Окніна встановили, що у багатьох рослин при переході до стану спокою протоплазма відокремлюється від оболонки, плазмодесми перериваються і втягуються всередину клітини, а порожнина між оболонкою і цитоплазмою заповнюється жирними кислотами, фосфатидами та подібними до них речовинами.\nЗменшується вміст вільної води в клітинах, зростає вміст зв’язаної води. В зимуючих органах накопичуються резервні цукри, ліпіди і біополімери – крохмаль, білки. З листків завдяки реутилізації відтікають в зимуючі органи фосфорорганічні і азотмісткі сполуки. Під час листопаду припиняється надходження кисню в тканини, що зумовлює перехід на анаеробний тип дихання, внаслідок чого зменшуються витрати резервних вуглеводів.\nВихід із стану спокою регулюється гормональним комплексом рослини. При переході від глибокого до вимушеного спокою співвідношення між вмістом АБК з одного боку і вмістом ІОК, гіберелінів і цитокінінів з другого зміщується в бік останніх. Ймовірно, фітогормони забезпечують дерепресію певних ділянок геному, що супроводжується посиленням новоутворення РНК, синтезом амінокислот і білків.\nВпливаючи на гормональний комплекс рослин за допомогою регуляторів росту можна штучно продовжити спокій. Зокрема, обробка бульб картоплі в період виходу із стану спокою ретардантами - препаратами антигіберелінової дії, призводить до інгібування їх проростання, що сприяє збереженню продукції (рис. 3).\nРис. 2 Дія ретарданту паклобутразолу на проростання бульб картоплі\n2.2. Типи спокою насіння і фактори, що їх обумовлюють\nВ еволюції рослин насіння являє собою найважливіший, а в більшості випадків – єдиний засіб збереження в природі видової розмаїтості. У рослин у зв’язку з цим виникло багато пристосувальних властивостей, одною з яких є здатність насіння знаходитися в стані спокою, що дає йому можливість тривалий час зберігати життєздатність. При припиненні дії факторів спокою насіння проростає і утворює нове покоління рослин.\nСпокій насіння відноситься до завершальної фази ембріонального періоду онтогенезу. Основним біологічним процесом, що спостерігається при органічному спокої насіння, є його фізіологічне дозрівання, унаслідок якого відбуваються структурні та біохімічні перетворення і насіння набуває здатності до активного проростання. Цей процес може здійснюватися в дозбиральний період на материнській рослині (часто спостерігається у озимих), при зберіганні (у ярих) і навіть у ґрунті після посіву (у женьшеня).\nСпокій буває змушеним і органічним. Причиною змушеного спокою є різні фактори зовнішнього середовища, що перешкоджають проростанню, найчастіше несприятлива температура чи нестача вологи.\nПри органічному спокої насіння в зрілому стані не здатне проростати навіть при сприятливих умовах. Затримка проростання при цьому викликається властивостями зародка чи тканин, що оточують його, а саме: ендосперму, насінної шкірки, а також оплодня. Усі прояви органічного спокою поділяють на три групи: екзогенний, ендогенний і комбінований.\nФізичний екзогенний спокій обумовлений водонепроникністю насінної шкірки, що має розвинуту кутикулу і шар палісадних клітин. Таке насіння називається твердим (люпин, люцерна, лядвинець та ін.).\nМеханічний екзогенний спокій зв’язується з механічною перешкодою проростанню, створюваною оплоднем чи його внутрішньою частиною (шкаралупа ліщини, кісточки багатьох плодів). Видалення шкаралупи прискорює проростання насіння.\nХімічний екзогенний спокій викликається інгібіторами, що містяться в насінні і запобігають його проростанню в несприятливих умовах. У числі інгібіторів оплодня такого насіння виявлені різні фенольні сполуки – саліцилова, оксибензойна, корична, а також абсцизова кислоти. Видалення оплодня чи промивання плодів забезпечує активне проростання насіння. Спостерігається у буряка, ясена тощо.\nМорфологічний ендогенний спокій обумовлений недорозвиненістю зародка. Насіння може проростати тільки після завершення розвитку ембріона. Зазначеному процесу сприяє тепла стратифікація, яка може тривати кілька місяців. Розповсюджений у буряка, ясена й ін.\nФізіологічний ендогенний спокій обумовлений зниженою активністю зародка, що у сполученні з погіршенням газообміну покривів створює фізіологічний механізм гальмування проростання насіння. Фізіологічний спокій поділяється на три типи: неглибокий, глибокий і проміжний.\nНеглибокий спокій виявляється в тимчасовій затримці проростання чи зниженні схожості. Він характерний для багатьох культурних рослин (пшениця, ячмінь, соняшник, салат і ін.). Зберігання такого насіння, пророщення в умовах змінних температур і дія світла при набряканні сприяють припиненню спокою. Активізують проростання насіння також пошкодження покривів насіння й обробка цитокінінами, гіберелінами, тіосечовиною й іншими речовинами.\nГлибокий спокій відрізняється тим, що зародок хоча і рушає в ріст, але проростання проходить уповільнено і ненормально. Спокій знімається лише при тривалій холодній стратифікації насіння. Характерний для багатьох плодових і деяких трав’я- нистих рослин.\nПри проміжному спокої, на відміну від глибокого, вилучені з насіння зародки проростають активніше, однак з частими аномаліями. Активізується проростання насіння при тривалій стратифікації, сухому зберіганні й обробці гіберелінами.\n2.3. Фактори порушення спокою насіння\nУ більшості культурних рослин спокій насіння знімається в процесі післязбирального дозрівання. У деяких видів природне фізіологічне дозрівання протікає протягом тривалого часу, що утруднює вирощування рослин. Для зняття спокою використовують структурні, фізичні і хімічні фактори впливу на насіння.\nДо структурних, чи механічних, прийомів стимулювання проростання відносяться скарифікація, імпакція, локальне ушкодження покривів насіння, препарування оболонок, відчуження зародків. При цьому полегшується доступ води і кисню до зародка, до того ж проростаючий зародок ізолюється від дії ендогенних факторів спокою, у першу чергу інгібіторів.\nСкарифікація, тобто механічне пошкодження водонепроникних покривів насіння, проводиться вручну чи за допомогою спеціальних механізмів. В останньому випадку внаслідок механічного впливу знижуються біологічні властивості насіння, частина з нього втрачає життєздатність. Імпакція основана на ударах насіння одне об одне або об стінки судини, в яку насіння поміщене. При цьому порушується шкірка у важливій для проростання частини насіння – в області рубчика, травмування ж самого насіння не спостерігається.\nЗ інших прийомів застосовують наколювання шкірки в області зародка, зняття шкірки і відділення зародків від ендосперму.\nУстановлено, що зародки озимої пшениці кільчаться при посіві цілого насіння за 24–30год., зернівок без оболонок – за 19, а ізольовані зародки – через10–12год. після поміщення їх у вологе середовище (М. М. Макрушин, О. А. Капиця, 1973).\nТемпература впливає як на первинний, так і на вторинний спокій. Виводити насіння зі стану спокою можна як підвищеними, так і зниженими температурами чи їх поперемінною дією. Особливість насіння, що потребує дії низьких температур, полягає в тому, що мобілізація запасних поживних речовин і проростання розділені в часі: гідроліз білків і жирів передує зрушенню зародків у ріст. Температурні ж оптимуми обох процесів у більшості випадків різні.\nНайбільш розповсюдженою термічною обробкою насіння деревних і деяких овочевих і лікарських рослин є холодна стратифікація. Залежно від місця вирощування насіння умови стратифікації неоднакові. Так, стратифікація насіння північної репродукції проходить найбільш успішно при0–3°С, насіння більш південного походження може вийти зі стану спокою при температурі5–7°С.\nНасіння коріандру відразу після збирання має схожість від 2 до 30 %. І лише через 80–105днів після збирального дозрівання вона досягає максимуму –85–93% (Р. Ю. Шабанов, 2003). Насіння ярої пшениці сорту Дублянка 4 при збиранні мало схожість 54 %, а через 6 місяців зберігання – 95 %.\nОзимі злаки мають короткий період фізіологічного дозрівання насіння, однак в умовах прохолодної погоди при їх формуванні на материнській рослині виявляють знижену лабораторну схожість при високій життєздатності. Для визначення справжньої схожості необхідно вивести насіння з неглибокого спокою. Це досягається дією змінних температур на набрякле насіння. При нижчих (10–15°С) температурах насіння витримують протягом 16 годин, а при вищих (20 °С) – 8 годин. Даний метод широко розповсюджений у практиці насінного контролю.\nПри обігріві насіння протягом 1 годин при 60 °С його схожість підвищувалася. Однак сушіння насіння озимої вики при 40 °С приводила до збільшення твердонасінності більш ніж у 3 рази порівняно із сушінням при 20 °С. Обігрів насіння кавуна сорту Таврійський в умовах степового Криму при температурі 50 °С на протязі 4 год. підвищив дружність сходів на 41 %.\nВода найважливіша умова й у більшості випадків лімітуючий фактор проростання насіння. Однак надлишок вологи, як правило, негативно впливає на нього. Перебування у воді несприятливо позначається на проростанні насіння більшості великоплідних видів бобових. Надлишок води між сім’ядолями тіснить осьові органи зародків, крім того, пухирці повітря і кисень, що потрапляють з водою при замочуванні насіння, збільшують ці ушкодження. Насіння різних рослин має певний оптимум вологи для набрякання і проростання.\nСклад газового середовища. Для початку проростання насіння кисень потрібний в дуже малих кількостях, тому вважається, що цей елемент діє не як фактор порушення спокою насіння, а для його індукції. Погіршення аерації під час перерви стратифікації перешкоджає індукуванню вторинного спокою насіння. У той же час підвищення концентрації діоксиду вуглецю при достатньому вмісті в атмосфері кисню не перешкоджає виникненню в насінні вторинного спокою. Підвищені концентрації СО2можуть порушити спокій насіння різних видів. Занадто високий вміст СО2 може сильно сповільнити і навіть призупинити ріст після накльовування зародка.\nУ Московській сільськогосподарській академії імені К. А. Тімірязєва розроблено метод передпосівної обробки насіння, що полягає у витримуванні їх у воді, яка постійно аерується киснем чи повітрям. Він одержав назв «барботування».\nФітохром контролює проростання насіння і цвітіння, прискорюючи катаболічний розпад полісахаридів, ліпідів і білків.\nВплив хімічних факторів на спокій насіння. Проростання насіння регулюється фітогормонами. Гіберелінова кислота стимулює проростання насіння, що знаходиться в ендогенному фізіологічному спокої, і в меншому ступені впливає на екзогенний спокій. Гібереліни виявляють здатність стимулювати дорозвиток зародку в насінні, що знаходиться в морфологічному спокої. Найважливіша ланка механізму дії гіберелінів у проростаючому насінні – стимуляція активності гідролітичних ферментів у щитку і алейроновому шарі.\nЦитокініни сприяють проростанню світлочутливого насіння у темряві, інактивують інгібуючу дію абсцизової кислоти на насіння і зародки.\nАбсцизова кислота виявляє гальмуючий вплив на проростання спочиваючого насіння. В міру виходу зі стану спокою у насіння проявляється здатність інактивувати дію екзогенної і знижувати вміст ендогенної абсцизової кислоти.\nРізні фізіологічно активні речовини діють на спокій чи проростання насіння взаємозалежно. За А. А. Каном, гормональна регуляція спокою і проростання насіння здійснюється при комплексній дії гіберелінів, цитокінінів та інгібіторів (табл. 2).\nНаявність фітогормонів та інгібіторів у насінні\nТаблиця 2 Схема гормонального контролю спокою і проростання насіння\nПроростання насіння у всіх ситуаціях (1, 2, 4) обумовлюється обов’язковою присутністю ендогенних гіберелінів. Спокій же відзначається або при відсутності останніх, або при одночасному вмісті і гіберелінів, і інгібіторів. Причому інгібітори здатні придушувати дію лише одного із стимулюючих факторів (3, 8).\nРіст –це незворотне збільшення розмірів, що зумовлене новоутворенням органів.\nРіст рослин можливий у порівняно широкому діапазоні температур і визначається географічним походженням даного виду.\nСвітло діє на ріст через фотосинтез, для якого вимагаються високі рівні енергії.\nПри нестачі води гальмування росту настає раніше всіх інших фізіологічних процесів і функцій. Тому хороше водопостачання є обов’язковою умовою інтенсивного росту і продуктивності сільськогосподарських рослин.\nРіст рослин різко гальмується при зниженні в повітрі вмісту кисню до 5 % (об’ємних), а в безкисневому середовищі припиняється.\nНормальний ріст можливий лише при достатньому збалансованому постачанні рослини необхідними елементами мінерального живлення.\nДля більшості рослин, за винятком деяких тропічних видів, характерною є певна періодичність росту – періоди активної життєдіяльності змінюються періодами її суттєвого послаблення аж до втрати зовнішніх проявів росту. Такий стан рослини називається станом спокою, звичайно він характерний для бруньок і насіння.


Травматичний досвід суспільства вчаться долати на сході\n28 лютого 2021, Київ 00:44\n07 листопада 2019, 09:31\nДопомогти мирним жителям, які пережили психологічну травму під час бойових дій на Донбасі, покликаний проєкт «Зцілення розділених громад на сході Україні», розповідають ініціатори. Протягом 9 місяців у містах та селищах Луганщини волонтери проводили зустрічі, які відвідали сотні людей.\nПодії на сході України – це рана, що кровоточить, для держави. Про бойові дії, де гинуть і отримують поранення військові, щодня повідомляє преса. Та є багато людей і цілих громад, про психологічні травми яких майже не говорять.\nІснує велика проблема, яка полягає у розділеності спільнот\n«Спілкуючись із людьми, ми бачили, що існує велика проблема, яка полягає у розділеності спільнот. Для початку роботи з нею ми власними силами провели польові дослідження. Метою ставили окреслити симптоми розриву зв’язків між людьми, дослідити рівень травматизації й стратегій її подолання», – розповідає психолог і фасилітаторка діалогів Ольга Дацко.\nРік тому відбулося перше навчання модераторів діалогів, яке проводив співініціатор проєкту швейцарець Симон Гройтер. І згодом учасники тренінгу почали працювати зі своїми громадами за методикою інтегративної терапії спільнот.\n«Почути одне одного»\nДослідження проводилося шляхом особистого опитування у Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному, Щасті та ще кількох населених пунктах Донбасу, а також онлайн в інших містах, де живуть зараз переселенці. Розбіжності, як свідчать результати дослідження, виявилися передусім у погляді на Євромайдан та подальші події на сході України. Однак у деяких питаннях думки більшості респондентів збігалися.\nТак, переважна більшість каже, що страждає від наслідків війни. Близько 20% опитаних зазнали матеріального збитку, біля 5% були жертвами фізичного насильства, більше від половини відповіли, що переживали душевний біль. Причинами його були, зокрема, пережиті страх, тривога, напруження в цілому; пережиті артилерійські обстріли; психологічний тиск і погрози; спостерігання смертей; вимушене переміщення із зони бойових дій.\nБільшість опитаних сказали, що їм було б цікаво поговорити з людьми із іншою точкою зору\nМи ставили питання, чи готові респонденти зустрічатися й розмовляти з тими, хто має іншу точку зору на події 2014 року\n«Як психолог я знаю, що людям після травмуючих подій треба про це поговорити. В опитуванні ми ставили питання, чи готові респонденти зустрічатися й розмовляти з тими, хто має іншу точку зору на події 2014 року (більшість сказала «так»). Водночас ми виявили, що базові цінності й потреби однакові – мир, родина, турбота про дітей і внуків. Ідея полягала в тому, щоб допомогти людям побачити й почути одне одного», – каже Ольга Дацко.\nТобто ціллю було запустити процес, протилежний тому, який впроваджує пропаганда, – зупинити дегуманізацію, позбавлення людських рис ідейних супротивників і перетворення їх на знеособлені об’єкти.\nЗа бразильською системою\n«В ході опитування багато постраждалих від конфлікту казали, що їм допомагає впоратися із наслідками травми спілкування. Зустрічі у групах проводилися в середньому раз на тиждень. Люди дізнавалися про них хто через знайомих особисто, хто через інтернет. Сьогодні я можу сказати, що робота команди не була марною», – каже Симон Гройтер, який днями приїздив на Луганщину для зустрічей із підготованими ним модераторами.\nРаніше він працював у посольстві Швейцарії в Україні, брав участь у низці проектів, спрямованих на розвиток суспільного діалогу в країні. Тоді з ним і познайомилася психолог і фасилітаторка Ольга Дацко, яка до 2014 року мешкала в Луганську, а тепер живе у Черкасах.\nВони обговорювали можливість використання методики інтегративної (об’єднувальної) терапії спільнот, розробленої в Бразилії. Після завершення роботи в посольстві пан Гройтер вирішив не полишати співробітництва з українцями. Так і народився проект «Зцілення розділених громад на сході Україні». Симон Гройтер взявся за пошук донорів у Швейцарії.\nБільшість модераторів груп – це люди, яких Ольга Дацко знала раніше як спеціалістів. Переважно – психологи, але не лише. Наприклад, одну з груп модерувала лисичанська бібліотекарка Тетяна Фролова.\nГрупи працювали у містах Сєверодонецьк, Лисичанськ, Кремінна, Щастя, Новопсков, Новодеркул, у селах Новопсковського, Марківського, Білокуракінського, Біловодського районів. Участь у зустрічах взяли до 400 людей.\nДосвід на «після повернення ОРДЛО»\nУчасників найчастіше знаходили через «сарафанне радіо». Хоча дехто приходив і через вивішені модераторами оголошення.\n«Ми не робили акцент на політичних поглядах людей, навпаки теми обирали такі, що хвилюють усіх. Обирали теми разом з учасниками. Частіше це були розмови на особисті теми – наприклад, як дати раду некерованій дитині. З дітьми говорили на теми «Я не можу знайти спільної мови з мамою», «Мене зрадила близька подруга». Однак інколи зачіпали й війну, як-от на розмові «Озлобленість людей: наслідки виховання або збройного конфлікту?». Працювати було цікаво», – каже Тетяна Фролова, модераторка, яка працює бібліотекаркою в Лисичанську.\nСкладнощі, каже вона, були пов’язані передусім з пошуком підходу до деяких людей. Адже не усі готові були розкритися на зустрічах. Був випадок, коли це не вдавалося, – жінка прийшла, послухала і мовчки пішла. Тим не менш, частіше досвід такого спілкування люди сприймали позитивно й навіть наступного разу приводили з собою знайомих.\nНапрацьований нами досвід може стати у нагоді й після повернення неконтрольованих нині урядом територій під український прапор\nДосвід Луганської області побачили в інших регіонах, і метод інтегративної терапії спільнот вже взяли на озброєння такі відомі організації, як міжнародний благодійний фонд «Карітас». Зокрема, подібний до луганського проект започаткований в Одеській області, одній із лідерів за кількістю вимушених переселенців з Донбасу.\nПісля візиту на Луганщину співініціатор проекту Симон Гройтер провів у Святогірську навчання фасилітаторів для Донецької області.\n«Потенційно напрацьований нами досвід може стати у нагоді й після повернення неконтрольованих нині урядом територій під український прапор. Подібної роботи потребуватимуть тамтешні громади», – вважає Ольга Дацко.\n«Ви поїдете, а нам далі жити на війні». Колишній капелан рятує цивільних на Донбасі\nПорошенко відповів на закиди влади Зеленського про діяльність влади п’ятого президента щодо Криму (28354)\n«Розстріляли, як куріпок»: як винищили Кронштадтське повстання (27506)\n«ФСБ в рясах». Як російські спецслужби діяли під прикриттям Московського патріархату? (22909)\n«Репортери без кордонів» відреагували на санкції проти «каналів Медведчука», накладені 2 лютого (14919)\nПід офісом Зеленського відбувається акція протесту проти вироку Стерненку (трансляція) (12119)\nЛеся Українка співає народну пісню\n150 років Лесі Українки: Влад Троїцький презентував оперу «LE»\nДонбас.Реалії | Як Медведчук «злетів» при Порошенко


Информация о материале на тему «Акціонерна власність в умовах ринкової трансформації економіки України» из раздела «Научные статьи и авторефераты диссертаций по экономическим наукам»\nКороткое описание Акціонерна власність в умовах ринкової трансформації економіки України\nПроаналізовано основні підходи щодо визначення поняття "власності", а також погляди видатних представників економічних шкіл на соціально-економічну ефективність форм власності, розглянуто особливості становлення акціонерних товариств та основні тенденції їх розвитку у сучасній економіці. З'ясовано причини затяжного трансформаційного спаду у вітчизняній економіці у 1990-х рр. Особливу увагу приділено аналізу впливу акціювання як способу приватизації на ефективність роботи підприємств. Розглянуто можливості активізації процесу залучення додаткових коштів на приватизовані підприємства за допомогою інструментів фондового ринку, та впровадження дієвих засобів корпоративного управління. Здійснено аналіз поведінки акціонерних товариств різних форм власності та виявлено причини нижчої ефективності виробничої діяльності державних акціонерних товариств. Узагальнено світовий досвід реформування власності та обгрунтовано перспективи формування прогресивної структури власності в Україні.\nДобавлено 2008-10-28 13:45:10\nІнвестиційна діяльність в умовах ринкової трансформації економіки України\nРозглянуто теоретико-концепційні засади інвестиційної діяльності за умов перехідних економік. Проаналізовано організаційно-економічні та правові засади взаємовідносин між суб'єктами інвестиційної діяльності за умов систематичної трансформації. З'ясовано причини її деградації у командно-адміністративній економіці. Досліджено низку макроекономічних індикаторів інвестиційної активності, що дало змогу провести комплексний аналіз формування, залучення, використання даних ресурсів і визначити найвагоміші чинники зниження обсягів і ефективності їх використання за умов ринкової трансформації економіки України. Проаналізовано сучасні умови та перспективи інвестиційного розвитку регіонів країни з урахуванням їх специфіки й економічних відносин з найближчими зарубіжними регіонами.\nСпоживання домогосподарств в умовах ринкової трансформації економіки України\nЗдійснено комплексний аналіз споживання домогосподарств за умов ринкової трансформації вітчизняної економіки з широким застосуванням макроекономічного інструментарію. Запропоновано та аргументовано методику обчислення скоригованого показника споживчих сукупних видатків, який більш адекватно відображає реальний обсяг споживання домогосподарств за перехідної економіки України. Уточнено методику розрахунку незадекларованих доходів, які використовуються на споживання, що дає змогу простежити динаміку процесів детінізації доходів фізичних осіб за умов відновлення економічного зростання. Виявлено динаміку середньої схильності до споживання вітчизняних домогосподарств протягом перехідного періоду, і, враховуючи практику недекларування фактичних доходів, уточнено методику розрахунку даного показника. Побудовано рівняння функцій споживання вітчизняних домогосподарств на основі гіпотез абсолютного доходу Дж.М.Кейнса та постійного доходу М.Фрідмана, що дає змогу визначити основні чинники, які впливають на споживчий вибір домогосподарств та запропонувати шляхи його оптимізації за умов перехідної економіки України.\nВисвітлено проблеми становлення та розвитку акціонерного капіталу в Україні. Розкрито суть та функції акціонерного капіталу, розглянуто елементи структури капіталу компанії. Проаналізовано елементи прибутковості акцій та обгрунтовано необхідність розвитку акціонерної форми власності як найефективнішої за умов ринкової трансформації економіки України. Запропоновано методику оцінювання інвестиційної привабливості акціонерного товариства та формулу інтегрального показника для визначення ступеня привабливості акціонерного товариства. Досліджено вплив фінансових показників діяльності підприємства на формування ринкової ціни акцій із застосуванням методів регресійно-кореляційного аналізу. Розглянуто особливості формування акціонерного капіталу у перехідних економіках та тенденції його розвитку в Україні. Проаналізовано інвенстиційний потенціал населення та запропоновано напрями активізації акціонерного капіталу в Україні.


Herland Inn - Дечін - Hotels.com\nНайнижча ціна: 1 538 UAHПеревірити наявність номерів\nДечін, Юннань, Китай: всі помешкання\nNo.17, Ancient City of Dukezong, Shangri-la, Дечін, Yun Nan 674400, CHN\nГотель (4 зірки) у місті Шангрі-Ла, що пропонує ресторан та бар/лаундж\nБезплатні сніданок на замовлення, Інтернет та автостоянка\nНайнижча ціна1 710 UAH\nРозкішна студія-люкс, 1 спальня, з видом на гори - Номер\nНомер-люкс категорії «Signature» - Номер\nРозкішна студія-люкс, 1 спальня, з видом на гори - Ванна кімната\nНомер-люкс категорії «Signature» - Вітальня\nНомер-люкс категорії «Signature» - Вибране зображення\nРозкішна студія-люкс, 1 спальня, з видом на гори - Номер[1/28]\n1 - Herland Inn, Дечін, Розкішна студія-люкс, 1 спальня, з видом на гори, Номер\n2 - Herland Inn, Дечін, Стандартний номер-люкс, Номер\n3 - Herland Inn, Дечін, Номер-люкс категорії «Signature», Номер\n4 - Herland Inn, Дечін, Стандартний номер-люкс, Номер\n5 - Herland Inn, Дечін, Сімейний номер-люкс, 2 спальні, Номер\n6 - Herland Inn, Дечін, Двомісний номер категорії «Signature», Вид з номера\n7 - Herland Inn, Дечін, Розкішна студія-люкс, 1 спальня, з видом на гори, Ванна кімната\n8 - Herland Inn, Дечін, Стандартний номер-люкс, Ванна кімната\n9 - Herland Inn, Дечін, Територія готелю\n10 - Herland Inn, Дечін, Внутрішній двір\n11 - Herland Inn, Дечін, Бар готелю\n12 - Herland Inn, Дечін, Вестибюль\n13 - Herland Inn, Дечін, Вхід у приміщення\n14 - Herland Inn, Дечін, Стійка консьєржа\n15 - Herland Inn, Дечін, Ресторан\n16 - Herland Inn, Дечін, Розкішна студія-люкс, 1 спальня, з видом на гори, Номер\n17 - Herland Inn, Дечін, Двомісний номер категорії «Signature», Номер\n18 - Herland Inn, Дечін, Розкішна студія-люкс, 1 спальня, з видом на гори, Номер\n19 - Herland Inn, Дечін, Двомісний номер категорії «Signature», Номер\n20 - Herland Inn, Дечін, Стандартний номер-люкс, Номер\n21 - Herland Inn, Дечін, Сімейний номер-люкс, 2 спальні, Ванна кімната\n22 - Herland Inn, Дечін, Двомісний номер категорії «Signature», Ванна кімната\n23 - Herland Inn, Дечін, Розкішна студія-люкс, 1 спальня, з видом на гори, Номер\n24 - Herland Inn, Дечін, Розкішна студія-люкс, 1 спальня, з видом на гори, Номер\n25 - Herland Inn, Дечін, Сімейний номер-люкс, 2 спальні, Номер\n26 - Herland Inn, Дечін, Номер-люкс категорії «Signature», Вітальня\n27 - Herland Inn, Дечін, Сімейний номер-люкс, 2 спальні, Номер\n28 - Herland Inn, Дечін\nМонастир Ганден-Сумцелін — 22 хв пішки\nПарк «Guishan» — 26 хв пішки\nSongzanlin Scenic Area — 26 хв пішки\nМузей «Diqing» — 27 хв пішки\nDukezong Ancient Town — 27 хв пішки\nYila Grassland of Napa Lake — 34 хв пішки\nPudacuo National Park — 25,1 км\nThe hotel didn’t know about our reservation through hotels.com so when we arrived someone was already in the room we had rented and already paid for!! But the hotel gave us two… 11 черв., 2018\nвід 1 538 UAH\nНомер-люкс категорії «Signature»\nРозкішна студія-люкс, 1 спальня, з видом на гори\nДечін: переглянути всі помешкання\nHerland Inn: що є поблизу\nГьялтан (DIG-Діцин) — 13 хв автомобілем\nМісцеві перевезення; максимальна відстань: 16 км*\nДодаткова інформація про Herland Inn\nHerland Inn—запитання й відповіді\nHerland Inn пропонує паркування на території?\nHerland Inn дозволяє перебування з домашніми тваринами?\nО котрій годині Herland Inn починає реєстрацію та виселення?\nHerland Inn пропонує ресторан? Чи є ресторани поблизу?\nТак, тут є ресторан. Поблизу є такі ресторани, як Dumplings shop (8 хв. пішки), Local bakery (8 хв. пішки) та Chongqing 123 (9 хв. пішки).\nHerland Inn пропонує трансфер із/до аеропорту?\nHerland Inn: чим можна зайнятися в самому помешканні або неподалік?\nОтримайте задоволення від різноманітних способів активного відпочинку, доступних у помешканні, як-от верхова їзда, катання на гірських велосипедах і походи. Крім того, неподалік від помешкання доступні такі заняття, як спелеотуризм, екотури і катання на сеґвеях. До ваших послуг лазня, майданчик для пікніків та сад. Крім того, Herland Inn пропонує доступ до відкритого басейну.\n1 серп., 2018Дійсний відгук користувача Expedia\ncc, hk2 -денна мандрівка


Опозиція починає процес відставки міністра Захарченко - News One\nСьогодні: 14.06.2021 19:58\tПошук Пошук\nОпозиція починає процес відставки міністра Захарченко\nЛідер партії «Удар» заявив, що 14 січня опозиція збирається жорстко поставити перед представниками парламенту вимогу про відставку міністра внутрішніх справ Віталія Захарченка.\nКличко заявив, що опозиція може почати розгляд питання відставки міністра внутрішніх справ України Віталія Захарченка . Потім, після звіту Віктора Пшонки, представники опозиції зможуть продовжити роботу в парламенті. Він додав, що не бажає слухати звіти та виступи міністра внутрішніх справ Віталія Захарченка, а відразу вимагає його зняття з займаної посади.\nПредставники опозиції хочуть вислухати звіт генерального прокурора Віктора Пшонки щодо причини того, чому в країні не діє закон про амністію учасників мітингу. Кличко зазначив, що переслідування все ще тривають, хоча недавно був прийнятий закон про припинення переслідування учасників мирних демонстрацій. Нагадаємо, що опозиція вимагає відставки міністра внутрішніх справ Віталія Захарченка через події, що сталися в ніч з 29 на 30 листопада минулого року.\nСпецзагін міліції «Беркут» жорстоко розігнав мирну акцію протесту на Майдані Незалежності. З того дня громадянські акції Евромайдана переросли в політичний протест. Основною формою протесту є пікетування адміністративних будівель.


Юридична консультація | Вирішення спорів у суді та досудовому порядку\nЩо таке приватизація землі — цим питанням задається переважна кількість громадян нашої країни. І якщо з визначенням все більш-менш зрозуміло, то процедура приватизації ділянок викликає складності. Постійно змінюється законодавство створює складності з розумінням усіх нюансів процесу. Приватизацією землі вважають переведення державних або муніципальних наділів в руки звичайних громадян. Вагома відмінність приватизації від...\nВласники приватних будинків мають у власності земельну ділянку під будівлею. Або не мають? Зовсім не рідкість, якщо приватний будинок стоїть на муніципальній землі. Тому власник житла не може в повній мірі вважати себе власником нерухомості. Вважається, що він лише користується ділянкою за договором з органом влади. Приватизація землі під приватним будинком — це переклад муніципальної землі в руки фізичних осіб на безоплатній...\nЗагальнопайової власність на землю зобов’язує співвласників приймати рішення спільно. Скажімо, якщо один з них захоче продати частку земельної ділянки, йому доведеться виділити її в натурі або сповістити інших. При цьому закон визначає ситуації для відчуження частини наділів. Продаж частки землі можлива за двох умов: територія знаходиться у спільній частковій власності двох і більше осіб; землею володіє одна людина. Обидва...\nЗа останні 10 років спостерігається неухильне зростання продажу земельних угідь. Зазвичай в угоду включають землю цілком, але зустрічаються випадки передачі земельних відрізків, точніше часткою в загальному праві. Що потрібно для продажу частки земельної ділянки замовити межування; поставити землю на кадастровий облік; домовитися з іншими співвласниками; залагодити суперечки з сусідами та ін. Одним словом, договором...\nСпільна часткова власність на землю має очевидну перевагу — об’єкт розділений між кількома людьми. Якщо землею володіють родичі, особливих проблем не виникає. Однак сусідство зі сторонніми співвласниками може наштовхнути на думку — а не оформити чи частку земельної ділянки в окрему власність? Навіщо оформляти частку землі у власність? Земельна ділянка з двома і більше господарями вважається спільною власністю. Так...\nВдатися до термінової приватизації або обмежитися звичайною процедурою — вибір кожної людини. Деяким в силу зайнятості зручніше заплатити ліцензованої фірмі, ніж займатися збором документів самостійно. Але є мешканці, які не хочуть платити гроші посередникам — для них передбачена звичайна процедура. Способи прискореної приватизації Якщо ви вирішили скористатися прискореною приватизацією квартири буде потрібно вибрати...\nВласники можуть розпоряджатися долями на свій розсуд. Все більше число людей старшого покоління хочуть передати свою частину житла близькому родичу: братові, онукові, сестрі, синові, дочці. Визначившись з гідним кандидатом, власники задаються питанням, а що робити далі? Дарування частки в приватизованій чи іншої квартирі здійснюється шляхом складання типового документа — дарчим на користь близького родича. Потім потрібно...\nПлануючи оформити передачу частки квартири, люди знаходяться в роздумах: чому віддати перевагу — дарчим або договором купівлі-продажу? Життя показує, що універсальної відповіді на питання просто не існує. Потрібно враховувати характер угоди, на родинні зв’язки, розмір часток, відносини між сторонами, їх статус, сімейний стан та інші нюанси. Наша стаття дасть рекомендації щодо дарування і купівлі-продажу. Ви дізнаєтеся про...\nЧи обов’язково брати участь у продажу житла особисто? Закон дозволяє заощадити час продавця і делегувати повноваження іншому дієздатній особі. Оформлення довіреності на продаж частки в квартирі розв’язує руки, береже час власника і звільняє його від рутинної операції. Однак, щоб уникнути обману, потрібно ретельно вибирати виконавця. Крім того, важливо скласти грамотну довіреність із зазначенням прав і обов’язків...\nОтже, розібравшись з юридичними моментами проведення операції, саме час поговорити про договір купівлі-продажу (ДКП) подружжя. Окремою, спеціальної форми для них не передбачено. Договір має стандартну письмову форму і зміст. Зміст договору Деякі подружжя думають, що раз вони члени сім’ї, потрібно відобразити цей факт в тексті договору. Однак закон не передбачає особливих відмінностей. Навіть якщо ви повідомите, що доводитеся...


Вибираємо жіночий гаманець зі шкіри • PIK\nГаманець це не просто місце для зберігання грошей, але і модний аксесуар, за якістю і станом якого часто роблять висновки про статус людини. Особливе значення в якості аксесуару набуває жіночий шкіряний гаманець, адже представниці прекрасної статі ставляться до вибору аксесуарів з куди більшою скрупульозністю, ніж чоловіки. Магазин pratik.com.ua пропонує купити женские кожаные кошельки з натуральної шкіри, вибираючи з широкого асортименту в режимі онлайн. Перш ніж зробити покупку, слід знати кілька важливих критеріїв, яким слід приділити увагу при виборі гаманця зі шкіри.\nЯкщо ви хочете, щоб гаманець прослужив не один рік, звичайно ж, слід віддати перевагу моделі з натуральної шкіри. В асортименті інтернет-магазину представлені моделі виключно з натуральної та якісної шкіри. Сучасні технології дозволяють додати цьому матеріалу абсолютно будь-який ефект, завдяки чому створюються гаманці самих різних дизайнів.\nКупуючи новий жіночий шкіряний гаманець, зверніть увагу на те, що ви в ньому зберігаєте і для чого завжди не вистачало місця в старому гаманці. Відділення для купюр і монет, віконце для документів або фотографій, відділення для карток, візиток – все це слід врахувати при виборі потрібної моделі. Якщо ви користуєтеся іноземною валютою, зіставте її розміри і розміри вподобаного вам гаманця, щоб ваші гроші не були постійно зім’ятими. Окрему увагу слід приділити застібці – це може бути кнопка, кобура, блискавка, або й зовсім відсутність застібки.\nКолір і розмір гаманців зі шкіри\nВибираючи жіночі шкіряні гаманці, варто зіставити розміри вироби та сумочки, в якій ви плануєте його носити. Якщо сумка невелика, краще придбати шкіряне портмоне для жінок. Гаманець зі шкіри – відмінний подарунок. І якщо ви вирішили подарувати гаманець, постарайтеся пригадати, як виглядає сумочка жінки – виходячи з її вигляду, можна визначитися не лише з розміром, але і з кольором вироба. Що стосується кольору, слід з розумом підійти до питання безпеки. Якщо ви не впевнені у своїй уважності і то зрідка забути застебнути сумочку, прогулюючись по жвавому торговому центру, не слід вибирати дуже яскраву модель. За статистикою яскраві моделі частіше стають об’єктом жадання кишенькових злодіїв. З іншого боку, всі прикмети говорять, що дорого і яскраво оформлені гаманці приманюють гроші. На чому зупинитися – вибір за вами.


Податки & бухоблік: № 53, липень, 2017 | Factor\nПодатки та бухгалтерський облік, липень, 2017/№ 53 Інші номери журналу ›\nКампанія з блокування ПН. 1-й рівень — ознаки непотрапляння під моніторинг* Ось і «приплили» — здрастуй, 1 липня! Перший, тренувальний, акт «ПН-блокувального балету» добіг кінця. Починаються веселощі другого акта, який для багатьох буде вже справжнім. Цей ввідний матеріал стосується першого перевірочного рівня — ознак, за якими повинні відсіватися платники, і ПН/РК, які взагалі не підлягають моніторингу.\nКампанія з блокування ПН. 2-й рівень — критерії та механізм У цій статті для тих платників, хто потрапить під моніторинг, проаналізуємо мінфінівські «критерії оцінки ступеня ризиків» при реєстрації ПН/РК для їх моніторингу і можливого блокування, а також механізм їх блокування/розблокування. Оскільки ситуація тут може достатньо швидко мінятися, стежте за нашими новинами і подальшими публікаціями на цю тему.\nФінзвітність: радить Мінфін Усе коли-небудь закінчується… І наші коментарі до листів Мінфіну* теж. Завершує цей цикл добірка з фінансової звітності.\nПовернення сплаченого товару продавцеві У редакцію надійшло таке запитання. За договором купівлі-продажу покупець оплатив товар. Товар відвантажений покупцеві. Але незабаром покупець захотів його повернути. Як правильно оформити ці операції: як повернення товару чи як нове постачання?\nПодаток на нерухомість: визначаємо ставки, уточнюємо звітність З часу останньої податкової реформи промайнуло вже півроку, а її відлуння чути й досі. Усе ще не можуть оговтатися від новорічних задумів законодавця навіть платники податку на нерухомість, який за інших умов можна було б охарактеризувати як «відзвітував раз на рік — та й забув». Може, колись так воно й буде, але не цього року. Сюрпризів тут більш ніж удосталь. І перше місце серед них посідають свіжі роз’яснення податківців, як у поточному році правильно визначити ставку «нерухомого» податку та як уточнитися, якщо ви схибили з цим у річній декларації. Про них і розповімо.\nЧи може ФОП отримати готівкою інвалютну виручку Чи може ФОП зняти інвалюту зі свого підприємницького рахунку, зараховану туди після обов’язкового продажу частини валютної виручки?\nБухгалтерський тест за червень Для бухгалтера головне — упевненість. Зрозуміло, коли під рукою підшивка журналу або «ай-фактор» — немає проблем. Але іноді відповідь потрібна миттєво. А давайте строго між нами перевіримо, як добре «зайшли» теми червневих номерів.


Навчання 13 березня 2021\t Перегляди: 727\nЗавдання на кінематику, в яких необхідно обчислити швидкість, час або шлях рівномірно і прямолінійно рухомих тіл, зустрічаються в шкільному курсі алгебри і фізики. Для їх вирішення знайдіть в умові величини, які можна між собою зрівняти. Якщо ви бажаєте визначити час за певної швидкості, скористайтеся наступною інструкцією.\n1. Найпростіший випадок - рух одного тіла з заданою рівномірною швидкістю. Відома відстань, яка тіло пройшло. Знайдіть час у дорозі: t = S/v, година, де S - відстань, v - середня швидкість тіла.\n2. Другий приклад - на зустрічний рух тел. З пункту А в пункт В рухається автомобіль зі швидкістю 50 км/год. Назустріч йому з пункту B одночасно виїхав мопед зі швидкістю 30 км/год. Відстань між пунктами А і В 100 км. Потрібно знайти час, через який вони зустрінуться.\n3. Позначте точку зустрічі буквою К. Нехай відстань АК, яку проїхав автомобіль, буде х км. Тоді шлях мотоцикліста складе 100-х км. З умови завдання випливає, що час у дорозі в автомобіля і мопеда однаково. Складіть рівняння: x/v = (S-x )/v ", де v, v" - швидкості автомобіля і мопеда. Підставивши дані, вирішіть рівняння: x = 62,5 км. Тепер знайдіть час: t = 62,5/50 = 1,25 години або 1 годину 15 хвилин.\n4. Третій приклад - дані ті ж умови, але автомобіль виїхав на 20 хвилин пізніше мопеда. Визначити, скільки часу в дорозі буде автомобіль до зустрічі з мопедом.\n5. Складіть рівняння, подібне до попереднього. Але в цьому випадку час мопеда в дорозі буде на 20 хвилин більше, ніж у автомобіля. Щоб зрівняти частини, вирахуйте третину години з правої частини виразу: х/v = (S-x)/v’-1/3. Знайдіть х - 56,25. Обчисліть час: t = 56,25/50 = 1,125 години або 1 годину 7 хвилин 30секунд.\n6. Четвертий приклад - завдання на рух тіл в одному напрямку. Автомобіль і мопед з тими ж швидкостями рухаються з точки А. Відомо, що автомобіль виїхав на півгодини пізніше. Через який час він наздожене мопед?\n7. У цьому випадку однаковою буде відстань, яку проїхали транспортні засоби. Нехай час у дорозі автомобіля буде x годин, тоді час у дорозі мопеда буде x + 0,5 годин. У вас вийшло рівняння: vx = v’(x+0,5). Виріште рівняння, підставивши значення швидкості, і знайдіть x - 0,75 години або 45 хвилин.\n8. П 'ятий приклад - автомобіль і мопед з тими ж швидкостями рухаються в одному напрямку, але мопед виїхав з точки В, що знаходиться на відстані 10 км від точки А, на півгодини раніше. Вирахувати, через який час після старту автомобіль наздожене мопед.\n9. Відстань, яку проїхав автомобіль, на 10 км більша. Додайте цю різницю до шляху мотоцикліста і зрівняйте частини виразу: vx = v’(x+0,5)-10. Підставивши значення швидкості і вирішивши його, ви отримаєте відповідь: t = 1,25 години або 1 годину 15 хвилин.


Інший варіант. Не ображайтеся, любі жіночки і дівчата, але шалена тяга позувати в усіх (навіть і не дуже підходящих) місцях: на фоні чужого авто, класного магазину, "афігенного" пейзажу та ін. не зажди є умісною, тим паче при складанні резюме. Такі фотокартки треба показувати подружкам і мамі. Але не роботодавцю. Навіть, якщо ви і маєте на меті спокусити майбутнього директора, подумайте: можливо вас прийматиме жінка і вона аж ніяк не захоче наймати кралю, що має схильність хизуватися і виставляти себе на показ.\nСереда, 6 Липня 09:21


Виявляється: без класового аналізу відносин, а точніше, передбачаючи, що більшість людей мають або можуть мати власність, оперуючи мотивами економічної й політичної поведінки соціальних угруповань, політичних партій та окремих індивідів, цілком реально й можливо одержати змістовні наукові висновки щодо суспільного призначення функціонування державного бюджету.\nДля організації управління бюджетом, здійснення ефективного бюджетного менеджменту, розроблення й упровадження сучасних його технологій необхідні відповідні політичні інститути й управлінські структури. В основу формування суспільно-політичних інститутів буржуазна демократія поклала свободу політичного вибору та вільну економічну поведінку, керовану раціональними власницькими інстинктами. Усі політичні й економічні сили через парламентські механізми законотворчості домагаються фіксації своїх інтересів у бюджеті.\nСеред джерел теорії суспільного вибору треба зазначити філософію екзистенціалізму, яка розуміє свободи та права людини як внутрішню індивідуальну свободу волі й думки, рішень та вибору. Ці вияви особистості набувають суспільного визнання через демократичну участь у соціально-політичних подіях.\nУ демократичному суспільстві бюджет і бюджетна політика формуються як результат складного процесу взаємодії інтересів і пристрастей економічного, соціального, політичного і культурного характеру. До того ж бюджет обслуговує не тільки поточні потреби. Він передбачає бажані та перспективні цілі й забезпечує їх реалізацію. Раціональність бюджету - не в слідуванні догмам, а в сприянні довгостроковому розвиткові та процвітанню. Перебороти прагнення задовольняти насамперед видимі, безпосередні інтереси - не просте завдання. Минуло чимало часу, перш ніж західні демократії в державних масштабах виробили механізм добору достатньо відповідальних політиків та чиновників, здатних відстоювати й забезпечувати як сьогоднішні, так і віддалені національні інтереси.\nОтже, у завершеному вигляді концепція демократичного механізму, що об'єднує в одне ціле функціонування інститутів державної влади, процеси виборів та голосування, мотивацію поведінки виборців, партійні програми, політику урядової бюрократії, і дістала на Заході назву теорії суспільного вибору. Проблема суспільного вибору у сфері бюджету існує лише в контексті демократії й особистої свободи. З нормативної позиції належного суспільний вибір спирається на передумову, що суспільству необхідно мати сукупність цінностей чи забезпечуваних владою колективних благ, без яких воно не є суспільством. Користування ними має наближатися до певного ідеалу - оптимуму Парето, про що вже згадувалося вище.\nНа практиці це означає, що істинне поліпшення суспільних умов, у тому числі породжуваних процесами перерозподілу через бюджет, можливе лише тоді, коли той чи інший захід здатний підвищити загальний добробут усіх людей без винятку або якоїсь однієї соціальної групи (груп), не змінивши добробут інших. Західна наукова свідомість сприймає оптимум суспільної ефективності за Парето як вираз здорового глузду, що в демократичному процесі може завоювати більшість голосів виборців. Оптимальність за Парето - нормативний ідеал ("те, що має бути") економічного (фінансового) вибору в межах демократичної політичної системи. Поряд з цим існує позитивний ("те, що є"), прагматичний підхід, погляд на вибір як на процес вияву індивідуальних схильностей. Бо саме їх сукупність формує цінності, загальновизнані суспільством.\nПрактично прийняття рішень відбувається в парламентах у процесі конкурентних змагань за владу і право управляти суспільством. Отже, залежність між суспільно-політичним устроєм і характером, внутрішньою природою, діалектикою бюджету, безперечно, існує. В умовах буржуазної демократії, де правова держава виступає на ринку як активний виробник і споживач, кредитор, боржник та інвестор, бюджет виконує функцію найбільш пріоритетного і домінуючого каналу перерозподілу частини вартості національного продукту між урядом і народом як виборцем, платником податків і отримувачем соціальної допомоги.\nТож за умов демократичного управління більшістю, за якою стоять дрібні, але численні групові інтереси, суспільний консенсус щодо розподілу наявних фінансових ресурсів досягається одним загальним інтересом - зростанням обсягу державного бюджету. Звісно, важливими інструментами такого перерозподілу є податки, бюджетні субсидії та інші державні регулювальні заходи. Західні вчені вже протягом кількох останніх років застерігають: "Демократія будь-що повинна вирішити проблему ефективного перерозподілу ресурсів в інтересах економічного зростання, якщо вона не хоче загинути". Нам до цього слід дуже уважно прислухатися. Проблема неефективного перерозподілу ресурсів через бюджет - одна з архіважливих фінансово-економічних проблем сьогоднішньої України, до розв'язання якої в нашій країні реально ще не приступали.\nДля того щоб демократичним шляхом сформувати бюджет і визначити бюджетну політику в хитросплетінні фінансово-економічних, політичних й ідеологічних впливів та інтересів, необхідно зважати на поведінку на виборах - носіїв різних інтересів, що залежать від рівня доходів та їх походження, регіону, виду діяльності, віку тощо. У цьому соціальному спектрі розбіжності потреб тих, хто зацікавлений у бюджетній експансії перерозподілу, і тих, хто проти неї, можуть взаємно блокувати необхідні заходи фіскальної політики. Сутність проблеми, поставленої теорією вибору, зводиться до парадоксу вибору. Якщо можливих варіантів більше двох, жодна процедура голосування не забезпечує розумного колективного вибору, який би відповідав кільком умовам (раціональності, незалежності, оптимуму за Парето, недопустимості диктату).\nПарадокс голосування, за Ерроу, підкреслює непередбачува-ність незрілої демократії, де можлива нелогічна поведінка, і всю складність прийняття рішень у парламенті, що роздирається надто великою різноманітністю позицій. Бюджетний компонент теорії вибору має тут особливе значення. Адже бюджет торкається всіх без винятку суспільних та особистих інтересів. Бюджетній політиці належить неабияка роль у регулюванні економіки та управлінні державою. В умовах ринкової економіки вона часто заміняє собою планові, цінові, адміністративні методи управління соціально-економічними процесами. І ця політика може стати заложницею хибної, але панівної суспільної думки, жертвою явних чиприхованих тисків на законодавців.\nВихід із цієї ситуації в тому, що нормальний демократичний процес має еволюціонувати поряд із пізнавальним, разом із визріванням правосвідомості громадян як виборців, так і суб'єктів бюджетних відносин (особливо платників податків). Тоді суспільство може знаходити й приймати потрібні фінансові ліки, а платники податків, інші суб'єкти бюджетних відносин, як і урядовці та парламентарі, керуватимуться не егоїстичними, вузько-корисними інтересами, а раціональними сподіваннями, продиктованими громадянською відповідальністю та обов'язком. На жаль, уроки демократії, вже давно збагнуті на Заході, нам в Україні ще доводиться тільки


Літні дуби навчилися поглинати більше вуглекислого газу (ВІДЕО) | Велика Епоха\nОб'єктами дослідження, яке тривало 10 років, стали дуби, вік яких перевищує 170 років. У перші три роки вчені побачили, що величезні дерева збільшують швидкість процесів фотосинтезу, таким чином реагуючи на збільшення концентрації вуглекислого газу. Відповідно, завдяки прискоренню фотосинтезу вони з часом стали поглинати більше СО2, ніж зазвичай. Найбільш інтенсивне прискорення спостерігалося тоді, коли дуби добре освітлювалися сонячним світлом.\nДослідження показало, що дерева здатні майже на третину прискорювати фотосинтез зі збільшенням вмісту вуглекислого газу в повітрі лісу. Сьогодні вчені намагаються з'ясувати, де саме в деревах залишається надлишок СО2 і як довго рослини можуть утримувати його. Для цього проводиться вивчення листя, кори та інших частин старих дубів.\nПід час дослідження вчені стикалися з певними труднощами, пов'язаними насамперед із величезними розмірами дерев. Доводилося тривалий час проводити вимірювання на висоті близько 25 метрів, тому роботу вчених у цьому випадку без перебільшення можна назвати небезпечною. Але результати вивчення фотосинтезу дубів виявилися приголомшливими. Стало ясно, що дерева дають свою посильну відповідь на збільшення концентрації СО2 у повітрі. Тобто ці гігантські рослини по-своєму борються із погіршенням якості повітря.\nВчених цікавлять не лише процеси фотосинтезу, що відбуваються у старих дубах. Вони також вивчають те, як дуби здатні протистояти небезпечним патогенним мікроорганізмам та які механізми захисту від захворювань у них є. Все це дозволить краще зрозуміти не тільки дуби, але й інші рослини планети, а також чіткіше усвідомити їхнє значення для природи та екології.


Дослідження м'язової системи: Дослідження м'язової системи проводиться візуально та інструментально.\nДослідження м'язової системи\nДослідження м'язової системи проводиться візуально та інструментально.\nВізуально і пальпаторно оцінюються ступінь і рівномірність розвитку м'язових груп, їх тонус, сила, рухову активність.\nМ'язова сила у дітей раннього віку визначається спробою відібрати іграшку. У дітей більш старшого віку проводиться ручна динамометрія.\nПри інструментальному обстеженні м'язової системи вимірюють механічну і електричну збудливість за допомогою електроміографії, хронаксімометров.\nІнформація, релевантна "Дослідження м'язової системи"\nБІОЛОГІЧНІ ФАКТИ І ПОЛІТИЧНІ ІНТЕРПРЕТАЦІЇ: Розділ нещадну МИ НА ЖІНОК І ЧОЛОВІКІВ ...\nСлово «нещадно» (тобто абсолютно очевидно і біс компромісно) з романтичної пісеньки Олександра Дольского відображає те, що чоловіки і жінки відрізняються один від одного за самою своєю суттю. Прийнято вважати, що відмінності ці засвідчені та науково доведені: зрештою, сама Природа (або Господь Бог - залежно від контексту) зробила їх такими несхожими. Але іноді корисно заново


Коли настає криза в літньому віці? — Родинна турбота\nКоли настає криза в літньому віці?\nЖиттєвий шлях кожної людини насичений різноманітними емоціями й нерідко в літньому віці фіксуються прояви зривів. Нестабільне психоемоційний стан може зіграти злий жарт навіть з самими позитивними та добрими людьми, змушуючи їх замикатися в собі або навпаки, яскраво проявляти невдоволення.\nКриза в літньому віці відноситься фахівцями в галузі психіатрії до найважчих, адже цей стан може перерости в депресію. І хоча цей життєвий етап може протікати по-різному, важливо пам'ятати, що старий чоловік потребує професійної допомоги та психологічної підтримки з боку оточуючих.\nПричини розвитку емоційної кризи\nПовноцінне життя складається з перемог і розчарувань і складні ситуації здатні впливати на психоемоційний стан. Чим старшою стає людина, тим складніше їй справлятися зі стресами, які зв'язуються з занепадом фізичних сил, відсутністю можливості справлятися з повсякденними справами.\nНавіть проживаючи в колі сім'ї, люди похилого віку відчувають себе тягарем, приховують справжні почуття та емоції, поступово замикаються в собі. Ще одним явним проявом емоційної кризи є агресивна і надмірно активна поведінка, що приносить біль не тільки самій людині, але і його близького оточення.\nПричинами розвитку кризового стану можуть бути й психічні відхилення, що з'являються на тлі різних захворювань. Нерідко, такий стан формується завдяки відхиленням в нормальному функціонуванні ендокринної системи й на тлі гормональних збоїв різної етіології.\nПеребуваючи в стані емоційної нестабільності літня людина потребує якісної та ефективної допомоги. Крім створення комфортної психологічної обставини необхідно організувати комплексний догляд і для цього краще вибрати хороший будинок для людей похилого віку в Черкасах, довіряючи турботу про близьких справжнім професіоналам.\nПрояви в повсякденному житті\nХарактер кожної людини, як набір специфічних рис є унікальним і всі ми залишаємося неповторними персонами протягом життя. Саме тому справедливим є твердження про те, що кризові прояви можуть бути різними, але найчастіше фіксуються у людей старше 60 років.\nЯк і криза середнього віку, такий стан має ряд характерних ознак, які впливають на поведінку людини.\nУ нього змінюється ставлення до себе і до життя в цілому, піддаються сумніву звичні життєві та соціальні цінності, може кардинально змінитися ставлення до оточуючих:\nформування негативного сприйняття до світу і навколишнього оточення;\nкрайня ступінь пригніченості, невдоволення власними можливостями;\nвтрата здатності раціонально мислити та будувати логічні ланцюжки.\nЗміни можуть торкнутися різних сфер життєдіяльності людини, і найчастіше вони виявляються як зміна системи цінностей. Таких людей перестають радувати звичні речі й заняття, втрачається сенс в хобі й захоплення, пропадає бажання спілкуватися з друзями або близькими людьми.\nСаме в стані емоційної кризи втрачається здатність до прояву емпатії, і людина потребує компетентної допомоги. Розвинена мережа приватних пансіонатів для літніх людей Родинна Турбота пропонує послуги спеціалізованого догляду і створює комфортні психологічні умови для проживаючих.\nУмови розвитку критичного стану\nНезважаючи на індивідуальність кожної людини існують певні передумови, які можуть спровокувати розвиток емоційної кризи. Такі фактори впливають на розвиток кризового стану, що відбивається на самопочутті людини похилого віку та його сприйнятті світу.\nВхід на пенсію\nУ звичному колективі та виконуючи знайомі обов'язки, людина відчуває свою важливість і потрібність, має можливість фінансово себе забезпечити. Довгоочікувана пенсія, яка радує відпочинком, стає справжнім випробуванням для тих, хто звик до щоденної активності та вирішення повсякденних завдань. Статус пенсіонера радує перші місяці, а ось після цього починається самокопання, і розвивається негативне ставлення до власного життя і проведення часу.\nСімейні й родинні зв'язки, які здаються нерозривними й міцними протягом усього життя людина піддаються випробуванню. Відчуваючи безпорадність, самотність і розчарування одні люди похилого віку проявляють агресію, а іншим властиво замикатися в собі та приховувати справжні емоції. Більшість родичів, розуміючи, що настав переломний момент або криза не знають як допомогти близькій, і він не отримує необхідної психологічної підтримки.\nАктивним людям з твердою життєвою позицією і певним рівнем життя важко визнати власну безпорадність і факт старіння. Природний процес і його поступовий розвиток позначається на фізичному самопочутті, розвитку певних захворювань. На тлі збоїв в роботі різних систем, формуються гормональні збої, які роблять серйозний вплив на настрій і емоційний стан літньої людини, приводячи до кризи.\nСпособи й рішення: як впоратися з кризою\nПсихологи радять звертати особливу увагу не тільки на забезпечення комфортних умов життя і на організацію побуту людей похилого віку. Ігнорування прояв кризи та факторів його загострення призведе до погіршення психоемоційного стану і може стати причиною розвитку депресії.\nКожен приватний пансіонат Родинна Турбота пропонує комплекс заходів, спрямованих на надання кваліфікованої допомоги та психологічної підтримки людей похилого віку:\nактивна соціалізація. Для проживаючих організовуються спільні розваги, в кімнатах живе кілька людей, які спілкуються між собою і зміцнюють дружбу;\nзбагачення дозвілля. Організоване дозвілля включає цікаві заходи, є час зайнятися хобі, обговорити цікаві теми, прогулятися на свіжому повітрі поруч з пансіонатом;\nпсихологічна підтримка. Поруч з підопічними завжди знаходяться уважні й турботливі доглядальниці, готові підтримати та допомогти літнім людям, обговорити наболілі теми.\nВибравши наш пансіонат для людей похилого віку Чернігівська область, легко забезпечити близькій людині відмінні умови проживання та повноцінний догляд. Крім того, в будинках для людей похилого віку приділяється максимум уваги загальної психологічної обстановки, самопочуттю підопічних і їх емоційного стану.