Главная → Unitron (Канада) → Зарядное устройство для аппаратов\nЗарядное устройство для слуховых аппаратов серии Stride M R и Moxi Fit R\nЗарядний пристрій дуже простий у використанні. На ньому немає рухомих частин, кришки, перемикачів чи кнопки натискання. Просто вставте Rs Moxi Fit в отвір в верхній частині зарядного пристрою для зарядки перезарядних елементів Silver Zinc. Зарядні слоти, призначені спеціально для Moxi Fit R, забезпечують їх правильне розміщення в зарядному пристрої. Зарядний пристрій живиться від USB-штекера через настінну розетку з напругою 110 V - для Північної Америки або 220 V - для використання в більшості країн ЄС.\nВставка зарядного пристрою також має магніт притягування і утримування слухового апарата Moxi Fit R в зарядному пристрої, забезпечуючи ідеальне розташування і контакт із атенюаторами. Світлодіодні дисплеї відображають інформацію про стан процесу зарядки.\nКришка батарейного відсіку для Moxi Fit має чудовий естетичний зовнішній вигляд, і була створена з урахуванням дизайну слухових апаратів Moxi Fit. Кришка батарейного відсіку є акумуляторною частиною R Moxi Fit і містить все необхідне для живлення слухового апарата з срібно-цинковими акумуляторними батарейками або традиційними повітряно-цинковими батарейками, якщо виникне необхідність. Є 5 кольорів для кришок батарейного відсіку відповідно до 6 кольорів слухових апаратів Moxi Fit.\nТехнологія Silver Zinc\nВисока потужність срібно-цинкової (AgZn) батарейки перевірена технологією, яка використовувалась NASA в програмах пілотованих космічних польотів (Апполон) та американськими військовими. Срібно-цинкові батарейки можуть мати на 88% більше енергії, ніж нікель-метал-гідридні (NiMH) батарейки такого ж розміру і на 22% більше енергії, ніж найменша, доступна на сьогодні, літій-іонна (Li-Ion) батарейка.\nРішення підзарядки Unitron silver zinc 400 циклів: Срібло-цинкові акумуляторні батарейки можна заряджати до 400 разів без істотної втрати енергії. Це означає, що акумуляторна батарейка буде Вам служити протягом року. Безпека: Срібно-цинкові акумуляторні батарейки мають хімічний склад на водній основі, який є стабільним, негорючим і безпечним. Як і суха батарейка, срібно- цинкова не містить UN38.3 і більшості інших літій-іонних речовин, які за міжнародними правилами, потребують спеціальних умов транспортування. Срібно-цинкові акумуляторні батарейки не містять токсичних речовин або важких металів і не згорають при неправильному поводженні з ними.\nТурбота про навколишнє середовище: Щороку продаються понад 1400000000 традиційних повітряно-цинкових батарейок. З них деякі, якщо не більшість, опиняться на місцевих сміттєзвалищах. Срібно-цинкові батарейки повністю утилізуються і не містять ртуті. І майте на увазі, одна срібно-цинкова акумуляторна батарейка може замінити до 100 або більше традиційних батарейок.\nБатарейка № 312 розміру допомагає зберегти Moxi Fit R маленьким і витонченим\nПовна зарядка протягом 5-7 годин, як правило, протягом ночі\nБільш ніж достатньо для цілого дня, навіть з безпровідною потоковою передачею звуків. 24+ годин включаючи 90 хвилин безпровідної потокової передачі і 16+ годин використання з безпровідною потоковою передачею сигналів.\nПростий спосіб зарядки, просто помістіть його в зарядну базу\nАвтоматичне включення і виключення функції. Слухові апарати автоматично вимикатися і вмикаються при їх видаленні від зарядного пристрою\nТехнологія виробництва срібно-цинкових батарейок є безпечною, не має ніяких обмежень щодо доставки і не вимагає спеціальної обробки.\nХімічний склад на основі води є екологічно безпечним і повністю піддається переробці.\nСрібно-цинкові батарейки можуть використовуватись приблизно один рік, перш ніж вони вимагають заміни; одна акумуляторна батарейка замінює до 100 традиційних повітряно - цинкових. Срібно-цинкові батарейки завжди заряджаються на повну потужність протягом їх використання\nВ екстрених випадках, наприклад, якщо користувач забуває зарядити і акумуляторна батарейка втрачає здатність до перезарядки, в батарейний відсік можна вставити традиційні повітряно-цинкові батарейки.\nЕсли Вы хотите узнать больше о зарядном устройстве для слуховых аппаратов, обращайтесь к нашим специалистам...


Авіаквитки в Бургас за ціною від 6948 грн | Crazy Llama\nТут ви дізнаєтеся більше про польоти в Бургас.\nCrazy Llama допоможе вам швидко і легко вибрати і купити авіаквитки в Бургас🛫\nМіжнародний аеропорт Бургас розташований недалеко від мікрорайону Сарафово, в 10 км на північний схід від центру міста. Це другий за величиною аеропорт Болгарії. Також аеропорт має четверту за довжиною злітно-посадкову смугу на Балканах.\nВ аеропорту один термінал. Транзит до аеропорту і до нього здійснюється автобусом, таксі та прокатом автомобілів.\nЩо треба знати про Бургас\nвід $21 в день\nОрієнтовні ціни в Бургасі\nПогода і кращий час для відвідування Бургасу\nБургас найхолодніший у січні, коли середня температура становить 3 ° C, а найгарячіший у липні, коли середня температура сягає 23 ° C. Найдовша довжина сонячного дня становить 12 годин.\nСередньорічна кількість опадів для становить 561 мм, а листопад - наймокріший місяць.\nНайкращий час для відвідування - це з травня по жовтень, коли погода приємна і кількість опадів мінімальна.\nМісто розташоване на узбережжі Чорного моря Болгарії та є найбільшим містом у південно-східній частині країни. Це також адміністративний та регіональний центр Бургаської області, що має до 13 муніципалітетів.\nБургас - одне з найбільш динамічних міст. Від Бургаської затоки з набережними та Морським садом, до різноманітних культурних та спортивних заходів, галерей та музеїв, пам'яток культури - у відпусці можна як вивчати місто, так і відпочивати на чорноморських пляжах.\nГромадський транспорт є одним із найсучасніших у Болгарії.\nЯк розважитись в Бургасі\nЦей невеликий острів, розташований за кілька кілометрів на південний схід від міста, є найбільшим населеним островом Болгарії. Острів був монастирем, піратським прихистком і морською в'язницею. Відвідувачі можуть дізнатися історію острова, відвідавши колишній монастир.\nТакож тут подають свіжо-виловлену рибу.\nАтанасовське солоне озеро відоме своїми цілющими грязями. Тут можна скупатися в лужних басейнах та у чорній грязі. Біля озера облаштовані душові кабінки а поруч є пляж. Озеро також використовувалося для видобутку солі вже понад століття завдяки своїй солоності.\nЦе місце також є улюбленим для спостерігачів птахів, оскільки тут можна помітити до 316 видів птахів.\nБургаська пристань (Моста)\nЦей причал, який простягається майже на 300 м від краю Морських садів до Чорного моря, є одним із символів міста Бургас.\nПристань має відмітну Т-форму, завдяки якій невеликі бризки моря попадають на пристань і освіжають її. Молодь використовує платформу для стрибків у воду.\nСкуштуйте болгарські страви традиційним болгарським способом в таверні або механі. Ці затишні ресторани подають класику - від популярного шопського салату до м'яса на грилі.\nМехани зазвичай пропонують виступи танцюристів та музикантів у національних костюмах.\nГастрономічна кухня Бургасу\nБолгарська їжа відома молочними продуктами та овочами, є свіжою та смачною.\nНаприклад, баніця - смачна жирна випічка з різноманітними начинками, починаючи від білого сиру, закінчуючи капустою, цибулею, шпинатом, грибами, яблучними волоськими горіхами або гарбузами.\nМусака - страва з картоплі, фаршу зі свинини та яєць.\nБолгарський салат- просте поєднання огірків, цибулі, помідорів, перцю, тертого сиру та петрушки.\nА запити все можна напоєм боза - густого заквашеного напою з пшениці.


Про УНІБІЙ | Unifight\nВ останні 10-20 років у розвитку єдиноборств відмічається принципіальна нова тенденція – поява нових видів на основі інтеграції і комплексування з іншими видами спорту. Так, наприклад, у середині 90-х років ХХ століття на теренах СНД з’явився універсальний бій, або, як його ще називають, Уніфайт (Unifight), який поєднує в собі на перший погляд непоєднуване: бій на рингу, проходження смуги перешкод і метання холодної зброї. На сьогодні універсальний бій у світі не має альтернативи. Як самостійний вид спорту він тісно пов'язаний з розвитком різних видів бойових єдиноборств: кікбоксингу, боксу, рукопашного бою, самбо, дзюдо, джиу-джитсу і інших, виступаючих у зв’язці з такими прикладними видами, як стрільба, метання холодної зброї, а також елементами дій на армійському полігоні. Спочатку універсальний бій розвивався як бій спецслужб, зараз же по цьому виду проходять навіть дитячо-юнацькі чемпіонати. Так вже починаючи з 10-річного віку дозволено брати участь в юнацьких чемпіонатах Європи і світу.\nНа сьогодні універсальний бій є одним з видів єдиноборств, що найдинамічніше розвиваються. Зазвичай програма змагань складається з двох частин. Перша - це подолання смуги перешкод куди входять метання ножа і стрільба з пневматичної зброї. Друга частина - безпосередньо бій на рингу, де спортсмен повинен провести два раунди. Під час бою спортсменам дозволяється завдавати ударів ногами і руками, використовувати задушливі і больові прийоми. У рамках універсального бою також проходить чемпіонат по метанню холодної зброї. У класичному універсальному бою застосовуються ударна техніка і кидки, в легкому - тільки кидкова техніка. Виграш смуги перешкод дає перемогу в першому раунді. У попередніх змаганнях спортсмени проводять по три раунди, в півфіналі і фіналі - по п'ять.\nРодоначальником цього виду спорту є олімпійський чемпіон по боротьбі з дзюдо у важкій вазі (Монреаль, 1976), чотирнадцятикратний чемпіон СРСР по боротьбі самбо і дзюдо, шестикратний чемпіон Європи по боротьбі самбо і дзюдо, кандидат педагогічних наук Новіков Сергій Петрович.\nЗатребуваність універсального бою пояснюється тим, що єдиноборства, є основою спецпідготовки правоохоронних органів і силових структур у своєму розвитку переросли рамки службово-прикладної дисципліни і стали цікаві суспільству як види спорту.


"Хотів стати боксером, аби боронити знедолених": що відомо про 8-річного хлопчика, якого вбив залицяльник матері | | УКРАЇНА LIVE\n“Хотів стати боксером, аби боронити знедолених”: що відомо про 8-річного хлопчика, якого вбив залицяльник матері\nОпубліковано 11.06.2021 в 10:37\nПоліцейські затримали підозрюваного в убивстві 8-річного Ібрагіма Огли, чиє тіло було виявлено в каналізаційному колекторі.\nДитина ще 2 червня пішла на дитячий майданчик і зникла. Мати чотири доби мовчала про відсутність хлопчика, і лише згодом звернулася до правоохоронців.\nУ цей час між жінкою і чоловіком, які вже перебували в стані алкогольного сп’яніння, стався конфлікт — мати школяра відмовила залицяльникові в інтимній близькості. Чоловік не впорався з емоціями, вийшов на вулицю, заманив в покинутий будинок Ібрагіма і задушив його голими руками — так він хотів помститися коханій. Щоб уникнути кримінального покарання, злочинець скинув тіло дитини в каналізаційний колектор і присипав сміттям.\n“По речах дитини службова собака взяла слід від будинку, де жив хлопчик, і провела до каналізаційного колектора. Там поліцейські виявили тіло дитини”, — повідомили в пресслужбі Національної поліції в Дніпропетровській області.\n“Оперативники встановили послідовність подій і мотиви, які самі по собі вражають своєю жорстокістю. Шанувальник горе-матері під час чергового застілля дуже образився на її за відмову в інтимній близькості”, — розповіли в пресслужбі Департаменту карного розшуку Нацполіції.\nУ школі, де навчався хлопчик, про нього відгукуються добре. Кажуть, що хлопець був товариським, проте ніколи не розповідав про свою сім’ю.\n“Я працюю в школі, де навчався Ібрагім. Час від часу бачила його матір — завжди приходила п’яна. Взагалі, про сім’ю хлопчик ніколи нічого не розповідав. Здається, він ріс ні з рідним батьком, а зі співмешканцем матері”, — розповіла нам співробітниця школи Анастасія.\nЗ боку соціальних служб до мами Ібрагіма Огли питань не було, кажуть у міській раді Покрова. Сім’я ніколи не перебувала на обліку.\n“Мама на контакт зі школою йшла. Школа приходила до неї додому, вони спілкувалися. Хлопчик навчався в спеціалізованому класі. За інформацією, яка є у мене, сім’я на обліку в соціальних службах не перебувала”, — розповідає ТСН.ua міський голова Покрова Олександр Шаповал\nПрощання з Ібрагімом Огли відбудеться у п’ятницю, 11 червня. На вулиці Соборна, 1 стоятимуть автобуси, які відвезуть городян на кладовищі, де о 14:00 відбудеться відспівування дитини.\n“Це був дуже веселий і добрий хлопчик. Розповідав, що мріє займатися боксом. Хотів стати сильним, щоб захищати слабких”, — додала співробітниця школи Анастасія.\nНаступна Стаття В Одесі дівчина-підліток з лопатою і ножицями напала на пенсіонерку, побила і пограбувала\nПопередня Стаття У Китаї схвалили вакцинацію дітей від 3-х років проти COVID-19\n3,5 млн гривень за 12 пострілів: пограбували одеських інкасаторів\nby annashchesna · Опубліковано 30.09.2018 в 10:14\nНе менше 15 учнів в класі:уряд визначив стандарти доступності закладів освіти.\nby Оля · Опубліковано 03.10.2019 в 21:02\nУчитель просить Уряд заборонити у школах смартфони: відеозвернення\nby Оля · Опубліковано 29.11.2020 в 21:04\nЗагальний рейтинг 10 з 10. Всього 119479 переглядів


«Велика Сімка» зажадала від Росії повернення українських полонених моряків на Батьківщину - Україна реалії\nВійськовій силі, яку застосував Кремль проти кораблів Військово-морських сил України та екіпажів, немає виправдання. Таке спільну заяву зробили голови зовнішньополітичних відомств країн, що входять в «Велику сімку».\nМіністри закордонних справ G7 закликали Росію повернути додому захоплених в полон моряків та кораблі ВМСУ, та припинити чинити перешкоди проходженню морських суден через Керченську протоку.\nТакож в спільній заяві дипломатів підкреслюється прихильність підтримці територіальної цілісності нашої країни, та заперечення російських домагань на кримський півострів. Міністри закордонних справ зазначили, що Росію чекає новий пакет санкцій, якщо це буде визнано за необхідне.\nКоментуючи термін дії нинішніх обмежувальних заходів економічного характеру відносно РФ, голови МЗС країн-членів G7 заявили, що скасування цих санкцій можливе лише при повному виконанні Кремлем своїх зобов’язань по Мінським угодам.\nНагадаємо, що 25 грудня минулого року російські прикордонні сили провели захоплення трьох кораблів ВМСУ та екіпажів. В ході інциденту постраждало шість українських моряків. Пізніше полонені були етаповані в Москву, де на судових засіданнях їм інкримінується «порушення» морських кордонів РФ. Західні країни висловили обурення діями Росії та неодноразово вимагали повернення захоплених полонених моряків ВМСУ та кораблів додому.


Розробка технології виробництва емалі АК-194 білого кольору, страница 2\nВикористання синтетичних плівкоутворюючих речовин дозволило значно розширити сировинну базу лакофарбової промисловості, а також створити нові, більш досконалі лакофарбові матеріали, що принципово неможливо одержати на основі тільки природних продуктів. Використання синтетичних плівкоутворючих дозволило вирішити проблему одержання довговічних атмосферо-, термо- і хімічностійких покриттів з високими декоративними властивостями, що відповідають вимогам сучасної техніки. До їхнього числа варто віднести матеріали на основі поліефірів, эпоксидних олігомерів, уретанів, олігоорганосилоксанів, акрилатних і деяких інших.\nСвітовий продаж ЛФМ у 2006 році виріс на 12%, що складає 7.8 мільярдів доларів США. Декоративні покриття 36% від загального об’єму продажу, індустріальні покриття – 31%, автомобільний сектор склав 15%, морські та захисні покриття – 18% . А виробництво емалей на основі поліконденсаційних смол склало 34.8% від загального випуску . В даний час лакофарбова промисловість продовжує розвиватися, відповідно до подальшого поліпшення якості і підвищенням довговічності лакофарбних матеріалів, перерозподілом частини деяких видів сировини, скороченням застосування дорогих і токсичних органічних розчинників. Передбачається подальше збільшення виробництва лакофарбових матеріалів на основі синтетичних плівкотвірних речовин. Це дозволить звести до мінімуму споживання рослинних олій, у тому числі харчових, у лакофарбовій промисловості.\nНезважаючи на загальну тенденцію до скорочення випуску і використання лакофарбових матеріалів розчинного типу, їх залишається ще досить велика частка, завдяки існуванню вітчизняних джерел сировини. Це визначає актуальність пошуку більш ефективних технологічних рішень для виготовлення лакофарбових матеріалів на їх основі.\n1.1 Емалі для приладів\nДо якості покриттів приладів різного призначення (оптичних, вимірювальних, електропобутових і ін.) безперервно пред'являються нові вимоги з боку споживачів, пов'язані з поліпшенням декоративних і захисних властивостей. У зв'язку з цим удосконалюються старі і створюються нові марки емалей створюючі покриття, що зберігають тривалий час початковий колір і ступінь блиску, а також стійкість до дії атмосферних чинників в умовах тропічного, північного і помірного клімату, до дії хімічних і інших реагентів. Нижче описані емалі для приладів на основі поликонденсационных і смол полімеризацій:\n1) тропікостійкі при експлуатації на відкритому повітрі і під навісами– меламіноалкідні МЛ, МЛ (оптична), кополимерна акрилова АК біла світлостійка для пофарбування шкал до приладів, поліуретанова УР, пентафталева ПФ чорна, эпоксиэфирная ЕФ напівглянсова, напівматова і матова;\n2) тропікостійкі, експлуатовані усередині приміщень - епоксидні ЕП-274, ЕП-148 для холодильників і інших приладів;\n3) атмосферостійка в помірному кліматі - АК;\n4) експлуатовані усередині приміщень МЛ і МЛ білі для електропобутових приладів, ГФ, ПФ, ПФ, ПФ і ПФ (глибокоматова) для пофарбування внутрішніх поверхонь оптичних приладів, карбамидоалкидна МЧ.\nСеред перерахованих марок емалей є глянсові з блиском 50- 60%. напівматові (20-30%) і матові (8-10%). \n1.2 Лакофарбні матеріали на основі акрилових полімерів\nМатеріали па основі акрилових смол термопластичні, але більш теплостійкі і дають покриття еластичні, стійкі до ударних навантажень, з гарною адгезією до металів. Акрилові емалі ( АК і АС) можуть працювати в умовах 98 – 100%-ної вогкості при температурі 55 - 60°С. При нанесенні на епоксидний грунт покриття зберігає захисні властивості протягом 3 - 6 років. \nВибір акрилових смол для емалей з'явився слідством тривалих досліджень, що показали, що довговічність покриттів на їх основі втричі перевищує термін служби алкидних емалей. Крім того, акрилові емалі більш цветостойки. В порівнянні з алкидно-меламиновими вони легше поліруються і підновляються, краще зберігають блиск. Основним недоліком емалей на основі акрилових термопластичних смол є їх досить значна чутливість до високооктанового бензину і порівняльний низький зміст сухої речовини.


Чи може муха літати без жужалець\nУ журналі «Природа» за 1912 рік були описані досліди французького дослідника Жуссе де Беллесма. У обережно спійманої мухи волюцелли – близької родички сірфа – автор досліду видаляв жужальця. Поміщена на край столу комаха, як пише він у своїй замітці, «розпустивши крила, швидким польотом спрямовується в простір, але описавши параболічну траєкторію, падає на Землю приблизно на відстані одного метра від столу. Приземляється вона головою вниз і перекидається на спину. Потім муха піднімається на лапки і, зробивши кілька кроків, знову пробує полетіти. Але тепер справа йде не так, як раніше. У перший раз комаха знаходилося на піднесеному місці, звідки їй залишалося тільки кинутися вперед. Тепер же вона на землі, і їй слід піднятися.\nВона стрибає вгору, відштовхуючись відразу лапками і крилами. Це зусилля піднімає її на 6 або 7 сантиметрів, крила коливаються, здається, вона вже летить. Але зовсім ні: то ж рух параболічного спуску захоплює комаху, і воно швидко падає вниз приблизно в десяти сантиметрах від того місця, звідки вона злетіла. Удар такий сильний, що комаха знову перекидається на спину. Як горизонтальний, так і підйомний політ втрачений нею безповоротно.\nАле численні досліди де Беллосма довели, що позбавлені жужжалець мухи не втрачають здатності літати, але позбавлені можливості управляти своїм польотом і тому неминуче падають.\nЯкщо на спинку мухи, у якій відрізані жужальця, приклеїти кінський волос завдовжки близько десяти сантиметрів, то у комахи відновлюється здатність до керованого польоту. Автор дослідів вважав, що видалення жужалець веде за собою зсув центру ваги. В якійсь мірі це, звичайно, вірно, але вага жужалець в порівнянні з вагою тіла незначна, і видалення їх не може привести до значних змін в положенні центру ваги. Муха падає не тому, що змістився центр ваги, а внаслідок втрати «гіроскопів» – регуляторів польоту.\nЧому ж все-таки муха з приклеєним на спині волоском може літати майже нормально? Справа в тому, що кінський волос уповільнює політ і у комахи залишається достатньо часу для його регуляції за допомогою центральної нервової системи.\nМожет ли муха летать без жужалец


Метафізична таємниця "Землі обітованої" Олега Любківського VS нелюдяності і варварства війни: чернівецький художник розповів швейцарському виданню про свій масштабний проєкт | Всі новини Буковини\nПро художню творчість під час війни, роботу над великим проєктом "Земля обітована" чернівецький художник Олег Любківський розповів журналістці Judith Schifferle зі швейцарського видання.\nЛюбківський у стоїчному спокої малює олівцем, який потім реалізує точним пером і розфарбовує аквареллю.\n- Зараз я готую новий проект - "Земля обітована" (концептуальна інтерпретація біблійної теми про землю, куди треба повертатися). У моєму задумі ця тема має два значення, де їхнє розуміння для глядача підказують мої картини (при цьому не треба чекати пояснення від художника) "під кожною могильною плитою лежить історія людства" - це відомий вислів Генріха Гейне, але крім історії під плитами ще зберігається таємниця, яку ми ніколи не дізнаємось - можливо, що це і є справжня "земля обітована".\n- Вивчення стародавніх єврейських надгробків на Буковині підказало мені ідею про вічне життя та існування цієї таємниці. У моїй уяві ця таємниця має різні образи і поєднує багато містики, метафізики, в яких є дві форми існування життя. Це і є темою мого проекту.\n- Робота художника у воєнний час тема складна та неоднозначна: робота художника має продовжуватися, якщо це можливо – завжди. Вся історія людства - це війни, але армії, перемоги та поразки залишаються у минулому, а мистецтво цінне і вічне завжди, воно поза часом. Нині роль художника - це протиставити страшній війні, нелюдяності та смертельним руйнуванням свій інтелект, культуру та моральну перевагу над агресією (яка нічого цінного чи доброго не може створити для людства). Краса і культура в цілому завжди були еталоном цивілізованого існування для людства, і краса завжди виховує в людині найвищі цінності, особливо це важливо для виховання дітей у будь-якому віці (це діаметральна протилежність до нелюдяності та варварства).\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Чернівчани Олег Любківський та Євгенія Лопата розповіли швейцарському виданню про війну в Україні\nПочесний громадянин Чернівців, художник Олег Любківський звернувся до швейцарських колег гучно заявити про підтримку України у війні з російським агресором\nЗнаковий український художник Олег Любківський розповів, що поки у Чернівцях відносно спокійно, він намагається витрачати цей час для творчості. Щоправда працювати доводилося переважно вдома, позаяк у його художній майстерні під дахом старого будинку на п'ятому поверсі ще донедавна було надто холодно. Якби не війна, то до жовтня 2022 року митець планував завершити роботу над новим масштабним проєктом під назвою "Земля обітована" та презентувати його у Львові і Чернівцях. Наразі художник завершив п'ять ескізів картини.


Стало відомо, як святкуватимуть День міста | Харків Тimes\nМіська влада оприлюднила плани святкування 77-ї річниці звільнення Харкова від нацистських загарбників і Дня міста, що відбудеться 23 серпня.\nВранці 23 серпня, орієнтовно о 9:00, розпочнеться покладання квітів до стели на Меморіалі Слави у Лісопарку. Харків’яни разом із ветеранами вшанують пам’ять визволителів міста і полеглих у Другій світовій війні. Після цього з нагоди Дня Державного Прапора України пройде церемонія підняття прапора біля флагштоку на пр. Незалежності.\nТакож у Палаці студентів Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого відбудеться традиційна церемонія вшанування нових Почесних громадян міста Харкова.\nДо Дня міста будуть відкриті два нових об’єкти: Будинок нерухомості на пл. Павлівській та сквер із фонтаном на пл. Свободи. “Будинок нерухомості – грандіозний проєкт, над яким ми працювали кілька років. Також ми відкриємо фонтан – один із найбільших в Україні. Для харків’ян побудований чудовий сквер, який надасть нового вигляду площі Свободи”, – зазначив перший заступник Харківського міського голови Ігор Терехов на нараді, присвяченому святкуванню Дня міста.\nО 16:45 розпочнеться покладання квітів до пам’ятника Тарасові Шевченку, де виступить театр народної музики “Обереги”, а з 20:00 до 22:00 у сквері “Стрілка” пройде концерт за участю харківських виконавців. Крім того, в наступні вихідні розважальна програма запланована у Ретро-зоні і на основній сцені Центрального парку культури і відпочинку ім. Горького, а також у всіх районах міста.\nПерший віце-мер зазначив, що до святкування Дня міста планують приєднатися деякі партнери Харкова з інших міст і країн. “Уперше в таких особливих умовах святкуємо День міста, але виконаємо усі вимоги Міністерства охорони здоров’я, бо від цього залежить життя і здоров’я людей”, – підкреслив Терехов. Він звернувся до правоохоронців, рятувальників і медиків із проханням відрегулювати на свята рух транспорту і забезпечити безпеку городян.


7 ДНІВ-УКРАЇНА » Чортків: активіст, поранений на Майдані, боронитиме Україну зі зброєю в руках (Відео)\n11:20 | 05.08.2014\nОдин із найвідоміших чортківських опозиціонерів, активіст Майдану Олег Барна тепер буде боронити Україну зі зброєю в руках – він відгукнувся на заклик про мобілізацію.\nНагадаємо, Oleg Barna був поранений 18 лютого у Києві. Лікувався, бо отримав поранення в голову та інші травми.\nЧитайте також. Через розкрадання корисних копалин громадські організації Тернопілля звернулися до Генпрокурора (Відео)\n- Мій рідний брат — вчитель сільської школи, активний учасник Майдану пішов добровольцем на захист України. Про цей вчинок я дізнався, коли він вже був в дорозі. Дякую Брате, зустрінемося на Сході України! Це Барна! – так, із гордістю повідомив на сторінці у «Фейсбук» депутат Тернопільської обласної ради Степан Барна.\nДодамо, що Олег Барна від повернення зі столиці не полишав громадську діяльність. Він брав участь в екологічних акціях, боровся з браконьєрами на малій батьківщині. Родом чоловік – із Нагірянки. Донедавна активісти Чортківської РО «Громадський Майдан» активно допомагали армії харчами та іншим. Олег Барна є сержантом запасу Збройних Сил України.\nВідео оприлюднив — АВТОМАЙДАН Чортківська сотня\nМітки: "7 Днів-Україна", 7 днів, активіст, майдан, мобілізація, Нарігянка, Олег Барна, Степан Барна, Тернопіль, тернопільські новини, Чортків, Чортківська РО «Громадський Майдан»


Розклад електричок Кавголово — Санкт-Петербург (Финляндский вокзал)\n, квитки від 27,08 грн 1 червня, понеділок\nРозклад електричок Кавголово – Санкт-Петербург (Финляндский вокзал) зі змінами, ціна квитків\nРозклад електричок Кавголово – Санкт-Петербург (Финляндский вокзал) на сьогодні, завтра, усі дні зі змінами та скасуваннями. Найшвидша електричка Кавголово — Санкт-Петербург (Финляндский вокзал) доїжджає за 46 хвилин. Ціна квитка за повним тарифом – від 27 грн. Яндекс.Розклади відображають графік руху електричок з урахуванням скасувань та інших змін.\nРозклад електричок від Кавголово, до Санкт-Петербург (Финляндский вокзал) на 2019/2020 роки (з урахуванням оперативних змін на 1 червня). Розклад поїздів, що відправляються після півночі, розміщено у верхній частині таблиці.


На межі. ТОП 5 | Видавництво Фабула\nВидавництво "Фабула" > Що читати > На межі. ТОП 5\nПриготуйтеся до важкого вибору, книгомани. Сьогодні ми відібрали для вас книги, через які вам доведеться задуматись про те, куди котиться цей світ. Так-так, ми обрали найкращі фантастичні трилери, що з’являлися у нашому видавництві.\nВідкриває добірку кривавий роман «Висотка» Джеймса Грема Балларда, основою для якого стали думки автора, що перетворились у алегорію про класову боротьбу, самообман і тваринну жорстокість, приховану просто під поверхнею людської ідентичності. «Висотка» знайомить нас із трьома головними героями, кожен з яких представляє різний клас: нижній, середній і вищий, відповідно. Це не відразу стає очевидним, але стає зрозумілим через їхні різні мотиви та бажання, коли суспільство у багатоповерхівці починає руйнуватися. Головною ідеєю архітектора було створити такий будинок, в якому кожен мешканець має рівноцінний доступ до благ цивілізації. Тут тобі й супермаркети, й автостоянки, і фітнес-центри, і басейни, і… здавалося, що для комфорту більше нічого не треба. Та зверхність, жорстокість і відчуття особливості оголились при першій же несправності дому. Баллард на урбаністичному тлі умудряється показати найтемніші й найтваринніші сторони людського «я».\nНаступну сходинку займає «Гравець 1» Дугласа Коупленда — роман, від якого химерністю віддає незгірш від попереднього роману. Автор переносить вас із затишної кімнати (чи де ви любите читати книжки) у забутий бар неподалік аеропорту Торонто. У ньому за збігом обставин зібралась різношерста компанія: молода вундеркіндка із зовнішністю Барбі, яка не в змозі відчувати емоцій, бармен-невдаха у зав’язці від алкоголю, пастор, що обікрав свою паству на кругленьку суму, і ще кілько невдах у пошуках кохання. За час їхнього перебування у барі світ накриває Армагедон — ціни на нафту зросли настільки, що спричинили колапс людства. Гості цього бару єдині, хто, здається, ще не втратив здорового глузду. Та зовнішній світ грозить їх вбити. За кілька годин, проведених у заблокованому приміщенні, їм доведеться переосмислити все своє життя, можливо, знову повірити і Бога, і, найголовніше, — вижити.\nЗвісно не обійшлося без #новинкифабули — «Квантовий шпигун» Девіда Іґнатіуса. Від цієї книжки теж віє катастрофою, яку не оминути. В центрі сюжету американський шпигун Гарріс Чанг та гонка між США та Китаєм за створення першого квантового комп’ютера. Чанг відправляється в лабораторію квантових досліджень, яка була скомпрометована підозрюваним китайським інформатором. Йде полювання на крота, який, можливо, проник на найвищі рівні ЦРУ. Нашому агенту доведеться розплутувати клубок неймовірних інтриг, які врешті-решт приведуть його до несподіваних висновків, що можливо він сам винуватець витоку.\nЧетверте місце посідає «Дилер реальності» Ніколаса Дімітрова. От тільки у альтернативній реальності Дімітрова шпигун Золтан Варго бореться з набагато небезпечнішою штукою. Схоже, тут квантові комп’ютери працюють вже давно і справно. А ще тут знівелювалась віра, та взагалі людство звернуло не в тому напрямку. Деякі корпорації обрали для себе сферу розваг у віртуальній реальності. Одна така компанія пустила слух, що незабаром випустить на ринок революційну гру-наркотик, яка змінить порядок панування у світі. Золтану Варго, корпоративному шпигуну, влада замовляє втертись в довіру до цієї компанії, передбачити та знешкодити гру, поки не стало пізно. Та щойно добравшись до її витоків, Золтан почне сумніватись у правильності своїх дій…\nА закриває наш ТОП потужна антиутопія легендарного Дона Делілло — «Підземний світ». Центральна метафора роману обертається навколо сміття. Один з головних героїв, Нік Шей, працює в компанії з утилізації відходів. Незалежно від того, на скільки різних контейнерів для переробки сміття його родина ділить свої відходи (в цьому випадку на сім і більше), усі вони не можуть бути перероблені. Сміття накопичується – і те, що справедливо для фізичного, справедливо і для особистого та історичного. Як би ми не намагалися переробити, знищити чи ігнорувати нашу історію/пам’ять, наше минуле накопичується, і вага нашого розумового та особистого сміття є великою. Одним із найбільших успіхів книги є плавність, з якою вона рухається між особистими та глобальними культурними спогадами. Фактично, вступний пролог книги починається з неймовірного відтворення історичної гри плей-офф «Доджерс-Джайентс» 1951 року. В сьогоденні ми вперше зустрічаємося з героями, а решту книги мандруємо між флешбеками, слідкуючи за особистими історіями, що вплітаються в загальну історію, з якою ми зустрічалися на початку.\nЩо ж, а тепер ми підемо обирати собі костюми на Гелловін!\nА ви користуйтеся нашим знижками і замовляйте класні книги прямо зараз!


Береги, Пустомитівський район - Карта Львівської області. Місто, населений пункт або село на мапі - Львівської. Онлайн мапа Львівської області\nБереги, Пустомитівський район на карті Львівської області. Місто або село на мапі - Львівської. Онлайн карта Львівської області\nКарта Львівської області. Знайти на карті місто у Львівській області Львівської, Береги, Пустомитівський район\nОнлайн карта Львівської області - всі міста і села на карті Львівської області. Електронний навігатор містами, населеними пунктами і селами - Львівської. Береги, Пустомитівський район на карті Львівської області.


Головна > Новини > Святослав Вакарчук раптом стане батьком: відео\nЛідер українського гурту "Океан Ельзи" Святослав Вакарчук майже не говорити про особисту життя. У минулому році в нього з'явилася н\nЛідер українського гурту «Океан Ельзи» Святослав Вакарчук майже не казатиме про особисту життя. Минулого року у нього з'явилася нова обраниця і він став батьком. Тепер, схоже, батьківщина знову чекає на поповнення.\nСтало відомо, що кохана артиста, продюсерка Євгенія Яцута, перебуває при надії. Про це повідомило ТСН, опублікувавши відповідне відео.\nЯцуту було помічено в українському павільйоні на кіноринку в Каннах. На місце вона прибула біля білої сукні, яка не приховувала округлий живіт.\nТакож повідомляється, що сама Євгенія відмовилася давати коментарі з цього приводу.\nНагадаємо, лідер «Океану Ельзи» Святослав Вакарчук минулого року вперше став батьком. У нього народився син, якого назвали Іваном на честь батька музыканта. Довгий час було невідомо, хто ж народив артисту первістка і коли саме це сталося. Згодом ЗМІ з'ясували, що він перебуває в стосунках із продюсеркою продакшена Radioaktive Film Євгенією Яцутою. Ходили чутки, що пара разом уже не один рік.\nСаме тому у мережі почали подейкувати, що Святослав міг розлучитися через нові відносини. У червні 2021 року Вакарчук заявив про розставання з Лялею Фонарьовою, заявивши, що вони «завжди були, є і будуть близькими людьми». Вони прожили разом 20 років і виховували доньку жінки від її попередніх стосунків Діану.\nдіти знаменитостей новини зірок Святослав Вакарчук


Пасхалов Сергій Олександрович - ГО Дніпропетровська Мережа ОПОРА\nОПОРА » Напрямки роботи » Моніторинг виборів » 2014 Спостереження за Виборами до ВРУ » Зареєстровані кандидати по Дніпропетровській області 2014 » 35 округ » Пасхалов Сергій Олександрович\nНомер та дата реєстрації документів в ЦВК 21-34-21603 від 24.09.2014\nВідомості про кандидата народився 29 травня 1976 року в смт Велика Новоселка Донецької області, громадянин України, протягом останніх п’яти років проживає на території України, освіта вища, директор, ПП "Вертикаль", безпартійний, проживає в місті Дніпропетровську, судимість відсутня, суб’єкт висування – ПАРТІЯ "БЛОК ПЕТРА ПОРОШЕНКА".\nВІД ПАРТІЇ «БЛОК ПЕТРА ПОРОШЕНКА» ПО ОДНОМАНДАТНОМУ ВИБОРЧОМУ ОКРУГУ № 35\nПАСХАЛОВА СЕРГІЯ ОЛЕКСАНДРОВИЧА\nСьогодні українці здобувають майбутнє, починають новітню історію нової України. Люди хочуть жити по-новому.\nДокорінних змін потребують як країна в цілому, так і кожний громадянин окремо.\nАле ми не зможемо змінити Україну, якщо не змінимося самі, не поміняємо свого ставлення до власного життя і до життя цілої держави. У тому, що країна в такій кризі, є частка відповідальності кожного. Настав час дати чітку відповідь, що означає для нас «жити по-новому»?\nХочу викласти на ваш розсуд, шановні виборці 35 виборчого округу, свої міркування з приводу тих пріоритетів, про які ми маємо пам’ятати прагнучи втілити в життя крилаті мрії найкращих синів і дочок українського народу.\nНеобхідне істотне, в рази, збільшення витрат на відновлення, модернізацію і посилення Збройних сил та інших структур, від яких залежить захист від зовнішньої агресії. Історія вчить: «Хто не хоче годувати свою армію, той годує чужу» або «Хочеш миру – готуйся до війни». Зміцнення обороноздатності країни має стати загальнонаціональною справою, ділом всіх та кожного.\nСоціальна підтримка учасників антитерористичної операції на Сході держави.\nОкремої ваги питання – забезпечення енергетичної незалежності, диверсифікація поставок газу.\n- провести люстрацію всіх чиновників та про охоронців без винятку;\nСкасувати несправедливу пенсійну реформу.\nЗабезпечити молодих фахівців першим робочим місцем.\nЗабезпечити безкоштовний доступ до заняття спортом. В кожну школу – сучасний спортивний майданчик.\nМає відбутися децентралізація влади. Громади на місцях отримають більше прав і грошей на реалізацію повноважень.\nЖити вільно – означає й вільно користуватися рідною мовою.\nУ сфері зовнішньої політики пріоритетом є повноцінне членство України в Європейському Союзі, щоб жити в «сім’ї вольній, новій». ЄС для нас – не ціль, а інструмент, щоб змінити країну і запровадити в ній європейські стандарти.\nСкасування візового режиму для виїзду до країн Європи.\nЗнайомий з усіма негараздами та проблемами нашого краю і готовий разом з вами добиватися їх вирішення.


Після перемоги над Брієдісом Усик не захотів спілкуватися з "1+1", – ЗМІ - Pravda.if.ua\nПісля перемоги над Брієдісом Усик не захотів спілкуватися з “1+1”, – ЗМІ\nУкраїнський чемпіон світу вже за двома версіями WBO та WBC після завершення поєдинку проти латвійця Майріса Брієдіса відмовився спілкуватися з журналістами телеканалу “1+1”.\nПро це повідомляє ресурс XSPORT.ua.\nЗазначається, що після завершення звітного протистояння відбулася прес-конференція за участю обох боксерів, під час якої вони відповідали на численні за питання.\nА опісля на виході з конференц-зали Усик роздав кілька автографів і зробив кілька фото, після чого до нього підійшла знімальна група телеканалу “1+1”, попросивши про інтерв’ю. Однак, боксер відмовився спілкуватися з їхньою журналісткою, заявивши буквально наступне: “Я вас дуже люблю та поважаю, але більше спілкуватися з вами не буду”, – підкреслюють журналісти.\nДодамо, що потім Усик зі своєю командою відправилися до роздягальні.\nЦілком імовірно, причиною такої поведінки з боку українського чемпіона став випадок за участю журналістки “1+1” під час прес-конференції у Києві, приуроченій бою з Брієдісом. Тоді представниця ЗМІ задала спортсмену кілька провокаційних запитань: зокрема, чи не боїться він закріпити за собою статус пристосуванця, оскільки з одного боку їздить у АТО, а з іншого – підписує рукавички московським попам, і кому належить Крим?\nСуперечка між Усиком і журналісткою “1+1”: відео\n30 Січ, 12:35\t Версія для друку Лист редактору\nГість ,\t30/01/2018 о 17:03\nДурень! І прислужник московських окупантів! І ще й хитрожопий – хоче на двох стільцях одною попою всидіти.\nГість ,\t30/01/2018 о 17:28\nреально дивлюсь на нього в бачу: сам по собі він хуйло і натура його дєрмо, а єство-отстой радянський\nЗ чим іде в президенти прикарпатець Новак: недобудована хата, отримана благодійна допомога і право на книжку


Розмальовки для дітей - скачати або роздрукувати\nДля малюків 1\nДля малюків 2\nДля малюків 4\nДля малюків 5\nДля малюків 6\nЛяльки в нарядах\nВбрання різних часів\nВспиш і диво машинки\nРозмальовки для дітей - від малюка до школяра\nРозвиваючі та розумні розмальовки\nРозмальовки по віках\nУ цьому віці дитина активно вивчає навколишній світ. Тому для таких дітей добре підходять розмальовки квітів, птахів, тварин, машини, транспорт і т.д. Також можна починати розфарбовувати розумні розмальовки: розмальовки цифр, букв і навіть коротких слів, а це допоможе швидко вивчити букви і навчитися рахувати.\nРозмальовки для дітей старших 5 років\nУ такому віці у дитини вже є свої переваги. У більшості випадків це розмальовки героїв улюблених казок і мультфільмів. Така дитина вже з задоволенням розфарбовує розмальовки-сюжети, може експериментувати з відтінками кольорів і щосили фантазувати.


На місці стрілянини у Дніпрі знайшли 10 гільз | Інформаційний портал UA: ЛЬВІВ\nДомашня / Новини / НП / кримінал / На місці стрілянини у Дніпрі знайшли 10 гільз\nПро це поінформували у лікарні швидкої допомоги Дніпра, повідомляє кореспондент Укрінформу.\n«Жінка 34 років наразі знаходиться без свідомості. В районі грудини вона має сліди від електрошокера. Також ми дістали з тіла жінки металевий предмет, який нагадує голку, ймовірно, що це частина шокера», – зазначили медики.\nЯк уточнили у прес-службі НП у Дніпропетровській області, на місці події невідомий злочинець залишив чорну сумку.\nРаніше Укрінформ повідомляв, що в п’ятницю, 11 серпня, біля готелю «Рассвет» у Дніпрі стався озброєний напад, внаслідок якого одна людина загинула, ще двоє постраждали. На місці події знайшли близько 10 гільз калібром 9 міліметрів. Поліцією оголошено план перехоплення «Сирена».


На Буковині внаслідок спалювання сміття згоріла будівля - Українська газета Час\nЧернівецька область: вогнеборці ліквідували дві пожежі – Управління ДСНС України у Чернівецькій області.\n28 квітня у селі Комарів Кельменецького району загорілася господарська будівля. За попередніми висновками фахівців, причиною пожежі стало необережне поводження з вогнем невстановленої особи. На подвір’ї, де виникла пожежа, власники не проживали, проте неподалік хтось спалював сміття і залишив багаття без нагляду. Вітер роздмухав полум’я і воно перекинулося на господарську споруду. Швидкому поширенню вогню сприяло також те, що всередині будівлі зберігалось сіно та дрова. Пожежу помітили сусіди вже тоді, коли полум’я дісталось покриття споруди, та викликали рятувальників. Вогнеборці з смт Кельменців та місцевого пожежно-рятувального підрозділу села Іванівці ліквідували пожежу на площі 60 кв.м. Рятувальники запобігли перекиданню полум’я на поруч розташований житловий будинок. Внаслідок пожежі згоріли покриття і перекриття господарської будівлі, сіно та дрова.


Шевченко у Кам'янці\nГоловна / Історія Кам'янця-Подільського\nТарас Григорович Шевченко у Кам'янці\nXIX столітті через Поділля пролягав поштовий шлях (колишній чумацький) Чернігів - Київ -Житомир - Кам'янець-Подільський. Ось цим шляхом і виїхав наприкінці вересня 1846 року з Києва на Поділля і Волинь Тарас ШЕВЧЕНКО. Він одержав від Археографічної комісії, де працював з 1845 року, завдання: зібрати народні перекази, пісні, відомості про могили, урочища, оглянути й описати старовинні споруди в цих місцевостях.\nНа початку жовтня поет прибув до Кам'янця-Подільського. Декілька тижнів провів тут, але й цього було досить, аби Кам'янець увійшов в історію як "місто, яке відвідав Кобзар".\nОдним із перших, хто зацікавився документами, що висвітлювали цю подорож, був Орест ЛЕВИЦЬКИЙ, український історик, археолог, фольклорист і письменник. 1894 року в журналі "Киевская старина" був надрукований його нарис "Археографическая экскурсия Т.Г. ШЕВЧЕНКО в 1845-1846 гг.", в якому представлено майже всі основні документи: доручення Археографічної комісії (відкритий лист), листи єпископа Арсенія тощо. А ще запис кількох народних пісень з приміткою: "Кам'янець. 1846, літо, 3 октября. Од Петра Чуйкевича".\nПетро Омелянович ЧУЙКЕВИЧ (1818 -1875) - учитель, збирач народних пісень. 1843 року він закінчив Київський університет. Друг КУЛІША, КОСТОМАРОВА, БОДЯНСЬКОГО.\n1846 року, коли Шевченко перебував у Кам'янці-Подільському, де в чоловічій гімназії вчителював Чуйкевич, останній записав в альбом поета пісні: "Зійшла зоря з вечора...", "Пливе щука з Кременчука", "Ой, Кармалюче, по світу ходиш". Шевченко використав пісні у повістях "Близнецы", "Прогулка с удовольствием и не без морали", в поемі "Марина".\nЗгідно з міською легендою, прибувши до Кам'янця, Шевченко відвідав художника Івана ВАСЬКОВА, з яким навчався в Петербурзькій академії художеств, В Кам'янець-Подільській чоловічій гімназії Іван Васьков викладав краснопис і малювання. Мешкав на Підзамчі.\nМикола БУРАЧЕК, видатний український художник-пейзажист, писав, що на нього звернув увагу вчитель малювання, колишній товариш Т.Шевченка по Академії: "Мій перший вчитель поклав певні і тверді підвалини рисунка і пошану до нього. За пошану до рисунка, що на світанку моєї художньої діяльності заложив мені старий учитель, я йому вдячний". Спогади М.Бурачека підтверджують факт знайомства його з Шевченком. В березні 1849 року в Кам'янці-Подільському оселився Віктор Іпатійович АСКОЧЕНСЬКИЙ. Він закінчив Київську духовну академію, деякий час був її професором. Учасник багатьох релігійних диспутів, де уславився як полум'яний оратор. Писав вірші.\nВ травні 1846 року Аскоченський познайомився з Тарасом Шевченком, який був тоді в зеніті слави. Шевченко читав Аскоченському свою поему "Іван Гус", інші позацензурні твори. Аскоченський не розумів поета. В спогадах, надрукованих у журналі "Домашняя беседа", він згадував:\n"Тарас став читати вірші, які завдали йому стільки горя і бід.\n- Ох, Тарасе, - говорив я. - Та ну-бо, покинь! Їй Богу, не доведуть тебе до добра такі погані вірші.\n- А що мені зроблять?\n- Віддадуть у москалі!\n- Нехай! - відповідав він, - слухайте ж ще кращий!..."\nДалі їх шляхи розійшлися. Тараса Григоровича за участь у Кирило-Мефодіївському товаристві було засуджено до заслання. Віктор Аскоченський, залишивши професорську кафедру, переїхав до Житомира, далі до Кам'янця-Подільського, Він писав про місто у щоденнику: " И вот я в Каменце... Я видел город и удивился смелой и гордо-неправильной его архитектуре..."\nВалентина ВІНЮКОВА, науковий співробітник історичного музею-заповідника. Кам'янець-Подільський вісник, 5 березня 1999 р.\nКоротка історія міста\nСкільки років місту\nЛитовці на Поділлі\nНавіщо міст на острів\nМикола І в Кам'янці\nМикола ІІ в Кам'янці\nКам'янець в 19ст.\nКам'янець після війни\nШевченко в Кам'янці\nЯк телефон-вався Кам'янець\nВірмени в Кам'янці\nВерсія 1062 року\nПоляки в Кам'янці\nЄвреї на Поділлі\nК-П чоловіча гімназія\nМатч смерті в Кам'янці\nЯк виник Кам'ян. замок\nКам'янець чи Клепідава?\nЯкщо Ви шукаєте де можна замовити екскурсію в Кам'янці-Подільському то найкраще це зробити на сайті:\nЦікаве про місто:\nПісля приєднання Поділля до Російської імперії підпала необхідність у таких великих солдатських і офіцерських казармах. До 1816 року тут ще знаходився гарнізон, але через деякий час, після ремонту, в казармах було розташовано військовий госпіталь, від якого і походять назви вулиці - Госпітальна та Лазаретна. З військовим госпіталем пов'язане ім'я відомого російського мовознавця, лексикографа, етнографа і письменника Володимира Даля (1801-1872 pp.), відомого також під псевдонімом Козак Луганський. В. Даль прибув до Кам'янця в 1831 році як військовий лікар. Його направили у місто для боротьби з епідемією холери. Кожну вільну від роботи хвилину Даль використовував для ознайомлення з новим для нього краєм: вивчав побут подолян, записував слова, прислів'я, казки, пісні, легенди. Особливо плідними були поїздки у навколишні села - Нігин, Черче, Чорнокозинці та інші. Враження від нашого краю знайшло яскраве відображення у повісті "Подолянка". Головною працею В. Даля є "Тлумачний словник живої великоруської мови" у 4-х томах., в якому він враховує мовні особливості російської мови різних регіонів і зокрема подільського регіону.\nІсторія та легенди Кам'янця-Подільського 2010 - 2022 © Copyright.


Яйця слід фарбувати лише харчовими барвниками | Новини на Gazeta.ua\nЯкі яйця, білі чи коричневі, краще фарбувати на Пасху? І чим краще фарбувати?\nВікторія Лимаренко, м. Лубни\n— Для фарбування підходять яйця як із білою, так і з коричневою шкаралупою. Хоча білі мають тоншу шкірку і можуть тріснути під час варіння, — пояснює генеральний директор держпідприємства "Полтавастандартметрологія" Віктор Мирунко.— Раджу купувати яйця від молодих курочок, бо в них міститься більше корисних речовин.\nКолір жовтка не завжди свідчить про якість продукта. На це часто може впливати годування птахів відповідними добавками.\nДеякі з них можуть викликати загострення алергії у людей, які страждають на цю недугу. Тому потрібно бути обережними. Використовуйте лише харчові фарбники.\nВони безпечні для здоров"я, якщо чітко дотримуватися інструкції та не перевищувати дозу. Не варто концентрувати розчин, щоб отримати яскравіший колір. Фарба може просочитися в білок. Яйця з тріщинами взагалі не слід використовувати.\nНайбезпечніші для крашанок цибулиння, молоде березове листя, шпинат, кропива, ромашка, хвощ, квіти та насіння звіробою, ягоди черемхи, чорниці, бузини, шкаралупа волоського горіха, кора дуба та вільхи.\nЗараз ви читаєте новину «Яйця слід фарбувати лише харчовими барвниками». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Як правильно поводитися в Індії. 108 порад, рекомендацій і фактів - Сайт Востоколюба | Сайт Востоколюба\n11 декабря 2016 mifvitamin 151 просм.\nРоссійскою мовою — тут.\nВам не сподобалася Індія? Ви не любите Індію? Ви боїтеся Індії? Все просто. Як у відомому анекдоті: «Ви не знаєте, як її готувати» 🙂 Якщо точніше, ви не знаєте, як до неї готуватися. У даній публікації зібрані поради, що дозволяють добре підготуватися до першого (другого, третього) відвідування цієї країни. Отже, якщо ви хочете, щоб знайомство з Індією стало для вас приємним і ви змогли гідно оцінити цю країну, ці поради і факти для вас.\nЯк правильно поводитися в Індії\n1. Нічого не бійтеся.\nПеред поїздкою найрізноманітніші доброзичливці (я цим теж займаюся 🙂 ) будуть лякати вас самими різними неприємностями, які з вами можуть статися в Індії. Не звертайте на це особливої уваги. Все це правда, і в той же час, неправда. Ті ж неприємності, якщо це ІМ (неприємностям, мається на увазі) потрібно, трапляться з вами навіть, якщо ви не будете виходити зі своєї квартири (і навіть з більшою ймовірністю). Деяка пильність і здоровий глузд під час поїздки в Індію не завадять (а коли й кому, власне кажучи, вони заважали?).\n2. Не чекайте від Індії дуже багато чого відразу.\nТак, ви дійсно, потрапите в казкову країну чудес. Але хтось бачить замість казки тільки бруд на вулицях і нескінченних жебраків. Як то кажуть, хто на що вчився. Одне можна сказати впевнено: якщо ви полюбите Індію всією душею, вона вам відповість сторицею. Але і в цьому випадку казка буде доступна тільки тим, хто ГОТОВИЙ її сприймати. Можливо, з першого разу і не вийде …\nТоргуйтеся скрізь і завжди. Ціни в Індії завжди завищені вдвічі-втричі, а то і в десятки разів, і особливо для іноземців. У туристах кожен торговець бачить, і не без підстав, білого роззяву, з якого потрібно отримати якомога більше особистої вигоди. Він її, звичайно, в будь-якому випадку отримати, але ось розмір того, скільки ви переплатите, залежить тільки від ваших здібностей торгуватися. Конкретні рекомендації будуть дані нижче.\n4. Навчіться говорити «Ні!».\nЄ категорія людей, яким буває важко відмовляти іншим людям в їх проханнях, навіть на шкоду собі. Таким людям в Індії робити нічого (або навпаки їх потрібно відправляти туди на іспит з виживання). На перших порах кількість індійців, які будуть підходити до вас з різними проханнями (в основному все з тим же бажанням поиметь якусь особисту вигоду) просто не піддається підрахунку. І якщо дати слабину, то процес цей буде лавиноподібним і його вже не можна буде зупинити без будь-яких екстраординарних заходів (наприклад, виклику рятувальників з МНС). Потрібно відразу ж вчитися твердо і без будь-яких рефлексій говорити «Ні» і з часом до вас перестануть підходити навіть різні нав’язливі торговці. Індійці дуже чутливі і, вони прекрасно визначають, кого можна «пробити», а кого — ні.\n5. Тримайтеся впевнено.\nІндійці, які бажають на вас заробити (а це практично всі, хто буде до вас підходити), дуже чутливі і найменшу вашу невпевненість вони одразу ж обгорнуть собі на користь.\n6. Незважаючи на необхідність бути пильним, будьте доброзичливі.\nВід цього багато в чому залежить і ставлення до вас індійців. Втім, на постійні спрямовані з усіх боків на вашу адресу «Хеллоу», «Намасте», «Хай» і т.п. відповідати необов’язково, але якщо вже й відповідати, то без панібратства, тому що індійці дуже чутливі … 🙂\n7. Будьте терпимі.\nБагато що у європейської людини, яка вперше потрапила до Індії викликає неприйняття, але, врешті-решт, саме ви перебуваєте в гостях і силою вас туди ніхто не тягнув. Неприйняття будь-яких сторін індійської дійсності може перешкодити вам по-справжньому пізнати цю країну, тим більше, що індійці дуже чутливі 🙂\n8. Серединна лінія поведінки.\nСеред відвідують Індію туристів часто зустрічаються дві лінії поведінки — дві крайності — Крутий Білий чувак (чувіха) і Припадающий (-а) до ніг. У першому випадку ставлення до індійців відверто хамське, оскільки всі вони дикуни, негідні навіть мізинця приїхавшого до них Великого Сахиба. У другому випадку, все навпаки — в кожному навіть самому миршавому індійці бачиться носій багатовікової мудрості і ставлення багато в чому підлесливе. Часто ці два варіанти, як-то навіть примудряються співіснувати одночасно в окремо взятому індивідуумі, не викликаючи в ньому когнітивного дисонансу 🙂\nДумаю, не варто навіть обговорювати чому індійців не дикуни. Що ж стосується, носіїв багатовікової мудрості, то такі можливо є, але, швидше за все, ті з ким ви зіткнетеся матимуть таке ж відношення до великої індійської культури, як сучасні греки до філософів Еллади, тобто ніяке.\nОптимальний в даному випадку середній варіант — повага, доброзичливість, але в той же час деяка віддаленість. Особливо жінкам бажано тримати «сахібску» стать — тобто бути справжньою білою леді.\n9. Не чекайте від індійців пунктуальності.\nВ Азії в цілому, і в Індії зокрема, ніхто нікуди не поспішає. Запізнення тут звичні у всьому і всюди. Поїзд запізнився на дві години? Це ще по-божому. Автобус прийшов не о шостій ранку, а о сьомій? Радійте, що не в дев’ять. Вирушили на 40 хвилин пізніше? Добре, що ні на годину сорок. І, до речі, якщо ви самі, не дай боже, не встигнете на автобус хвилин на п’ять, то за законом підлості він піде вчасно.\nВраховуйте фактор легкого відносиння індійців до часу при плануванні своїх поїздок і все буде добре 🙂\n10. Будьте гнучкими.\nІндія велика і правила поведінки можуть відрізнятися в різних точках країни. Наприклад, в Гоа вже звикли до іноземців, котрі виявляють свої почуття на людях, але в цілому по країні це вважається непристойним.\n11. Вивчайте англійську мову.\nДля пересування по Індії, торгівлі та задоволення основних потреб вистачить і знання кількох фраз англійською мовою. Але для повноцінного спілкування з індійцями і відповідно пізнання країни, цього мало. Не обов’язково доводити до досконалості свою англійську, тренуючи йоркширський догану, цілком достатньо средненького володіння розмовною англійською. До того ж, англійська мова більшості індійців, скажімо так, дуже далека від досконалості.\n12. Індія «зеркаліт» більше інших країн.\nТак вважають багато мандрівники по Індії. Не впевнений, що варто заявляти так категорично, як на мене, так всі країни «дзеркалять» :), але можна сказати, що Індія це деякий полігон, де з вами відбувається те, що вам потрібно для вашого розвитку (або нічого не відбувається, якщо це теж потрібно). Але, ще раз, головне, нічого не бійтеся. Білій людині в Індії, як правило, добре і комфортно, якщо він веде себе належним чином і дотримується нескладних правил поведінки.\n13. Для жінок відкрита і обтягуючий одяг в Індії не завжди доречна. Точніше, майже завжди недоречна (крім Гоа і деяких інших нечисленних місць).\n14. Цілуватися і обніматися в громадських місцях вважається в Індії непристойним. А ось коли молоді і навіть не молоді чоловіки ходять тримаючись за руки — це цілком собі пристойно. І це зовсім не прояви гомосексуалізму. Так вони дружать 🙂\n15. Знімайте взуття входячи в будинок або квартиру.\n16. Як і в багатьох інших азіатських країнах права рука — «чиста», а ліва — «брудна». Передавати що-небудь бажано правою рукою. Їжу відправляти в рот (якщо ви використовуєте руки для цього) — правою рукою.\n17. При зустрічі і прощанні чоловіки не можу торкатися до жінок. Західна жінка може протягнути руку індійському чоловікові західного стилю, але не звичайним індійським чоловікам.\n18. При людях чоловікові не бажано торкатися до жінки. І, тим більше, навпаки 🙂\n19. Не торкайтеся голови людини. Звичка гладити чужих дітей по голові може бути сприйнята в Індії вкрай негативно. Власне, як і по всій Азії.\n20. Не показуйте на інших людей ногою або взуттям. Це вважається образою\n21. Не показуйте на людей пальцем або двома пальцями (так вказують на нижчестоящих). Вказуйте підборіддям, всією рукою або великим пальцем. Підборіддям можна показувати на начальників.\n22. Не підморгуйте жінкам. Це вважається принизливим.\n23. Якщо ви випадково доторкнулися до кого-небудь ногою, краще вибачитися.\n24. Не хваліть дітей прилюдно. Це може мати зворотний ефект. Багато індійців вірять, що похвала може привернути увагу «злого ока».\n25. Вкрай небажано погано відгукуватися про Індію або індійців в індійській компанії. Жителі Індії, як правило, дуже патріотичні, навіть якщо і самі незадоволені своїми владою.\n26. Не називайте всіх підряд індійців серами і леді. Мені не раз доводилося чути як наші люди звали офіціантів «сер». У цьому немає нічого поганого, напевно. Але це не зовсім доречно. Цілком можна користуватися нейтральними фразами: «Іскьюз ми …» Або «Ай ем соррі».\n27. Чайові і різного роду бакшиш — справа добровільна. У готелях носильники, занісши ваші речі в номер, будуть довго стояти і робити сумні очі. Можна дати 5-10 рупій. Можна і не давати. Справа ваша. Теж саме в ресторанах. Якщо ви незадоволені обслугованням, то про які чайови може йти мова? Якщо задоволені, то чому б і не додати трохи?\n28. Фотографування з вами.\nІндійці дуже люблять фотографуватися з білими. Особливо з білими жінками. І особливо любить це індійська молодь чоловічої статі, щоб потім розповідати своїм друзям який у них був роман з даної конкретної білої ціпонькой. Ваша особиста справа фотографуватися з ними чи ні. Відмова, якщо це не було в грубій формі, не сприймається як трагедія. Ніхто вас не примушує 🙂\n29. Фотографування вами.\nМоя думка — фотографувати без дозволу — не дуже гарна справа. Якщо ви, звичайно, не професійний фотограф, у яких своя етика 🙂 Вам сподобається, якщо приїхав в Україну індієць буде вас фотографувати без вашого дозволу? Чому ж ви вважаєте, що їм подобається коли ви фотографуєте їх?\nПоведінка в храмах.\nВ Індії туристам зустрічаються найрізноманітніші храми (індуїстські, джайністскі, буддистські і ін.). Але є загальні рекомендації для всіх індійських релігійних споруд:\n30. Взуття залишається біля входу. Можна в шкарпетках (крім сикхських храмів), можна в медичних бахилах (ми колись дуже давно використовували їх і це повсюдно викликало захват місцевої публіки), можна босоніж.\n31. Входячи в храм переступите через поріг.\n32. Обходити храми слід за годинниковою стрілкою (по ходу сонця). Рідкісні бонскі храми в Індійських Гімалаях обходити слід проти годинникової стрілки.\n33. Як правило, в індуїстських храмах заборонено фотографувати вівтар, про що зазвичай попереджає відповідний напис.\n34. У деяких з індуїстських храмів заборонений вхід іноземцям. Не варто намагатися туди прорватися. По-перше, це навряд чи вдасться. По-друге, це загрожує великими неприємностями. Розповідають, що одному негру, пардон, чорношкірому, вдалося пробратися в храм Джаганнатха в Пурі (вхід тільки для індуїстів). Коли це виявили місцеві, його забили палицями до смерті.\n35. Підношення богам, гроші жерцям даються правою рукою. Теж саме відноситься до отримання прасада (освячена їжа) або священного попелу (вибхути), які вам може запропонувати храмовий брахман.\n36. Для жінок одяг для відвідування храмів повинна бути відносно скромною — без оголених плечей і міні-спідниць. Краще мати для цих цілей досить довгу спідницю. Чоловікам бажано відвідувати храми в брюках, а не в шортах.\n37. У індуїстські храми не можна входити в шкіряному одязі та з будь-якими предметами зі шкіри. Так, і в цілому, такі речі не для Індії.\n38. Коли індієць хитає головою — це може означати «так», «ні», «може бути», «можливо», «не маю ні найменшого поняття». Орієнтуйтеся на супутні фактори 🙂 Те ж саме відноситься до схожого жесту рукою.\n39. Коли індієць говорить «Постараюся», це, швидше за все, — «ні». Така собі ввічлива форма відмови.\n40. Коли індієць чіпає мочку вуха, це висловлює каяття, жаль або щире визнання\n41. Якщо індієць вам щось обіцяє, будьте готові до того, що ця обіцянка може бути невиконана. Втім, це відноситься не тільки до індійців.\n42. Якщо ви намагаєтеся зв’язатися з готелем, тур-агентством і т.п. по інтернету будьте готові до того, що на ваші листи можуть довго не відповідати. Іноді дуже довго не відповідати 🙂\nМоторикша «изысканной»:) формы.\nСлід пам’ятати, що в деяких країнах Азії для іноземців ціни завищують не те, що в два рази (це досить гуманно), а в десять, а часом і в сотні разів. Особливо це відноситься до «фреш чікенов». Так в Індії, зокрема в Гоа, називають тільки-тільки що прибули на відпочинок іноземців (їх видно відразу — не засмаглі, лякливо озирався на всі боки). Саме таким «свіжим курчатам», які абсолютно не розуміються в місцевих реаліях, торговці і «впарюють» товари за багаторазово завищеними цінами.\nАле є способи, якщо не уникнути збитків, то їх мінімізувати:\n43. Торгівля — це процес спілкування покупця і продавця.\nЦе частина культури в Азії і ставитися до торгівлі в тому числі можна як до пізнання азіатської культури. Купівля товарів за ціною, яку пропонує торговцем означає всього лише, що ви ставитеся до даної культури без належної поваги. З одного боку продавець буде у виграші в матеріальному плані, але з іншого боку, навіть йому буде неприємно, що покупець виявився таким вже рідкісним невдахою.\nОбмовлюся, що в Індії фіксовані ціни все-таки присутні. Наприклад, ціни на продукти у великих і маленьких магазинах. На упаковках виробники вказують максимальну ціну (MRP — maximum retale price), що означає, що дорожче її вам не мають права продавати цей товар. Але це не означає, що продавець не може продати ці продукти за меншою ціною. Тобто якусь знижку можна отримати і тут, особливо, якщо у вас велика покупка. Так, купуючи відразу десяток пакетів смачних місцевих соків ми завжди отримували знижку від ціни, зазначеної на упаковці.\n44. Вивчіть, нехай навіть приблизно, кон’юнктуру ринку.\nНе таємниця, що місцеві жителі мають уявлення про реальні ціни на той чи інший товар. Якщо у вас є можливість спілкуватися з незацікавленими в ваших грошах людьми (наприклад, у вас є індійські друзі), то дізнайтеся у них зразкові ціни на цікаві для вас товари.\nЯкщо таких людей як ви гадаєте, не поспішайте купувати те, що вам сподобалося в першій-ліпшій крамниці. Пройдіться, подивіться, можливо зовсім поруч те ж саме можна знайти з чесної націнкою, а не з розвідний.\nЗ розвідний націнкою зрозуміло — вона береться зі стелі і з її допомогою продавець не найвищих моральних якостей хоче просто «зняти» з іноземця якомога більше грошей. Помічено, що чим більше торговець тримає паузу перед тим, як назвати ціну тим вище вона буде «задерта» (в цей час він болісно міркує скільки ж можна наварити на цьому білому пана або пані).\nЧесна ж націнка являє собою деякий зазор (від 10 відсотків), що дає можливість сторонам добре провести час в процесі спілкування. В Індії зустрічається не так вже й часто.\n45. Фрустрировать з приводу торгівлі зовсім не обов’язково.\nЦіни на багато товарів і продуктів в Індії для європейців здаються не просто низькими, а дуже низькими. Деякі особливо тактовні іноземці, вважають, що не має сенсу торгуватися за копійки завдаючи при цьому моральні незручності торговцю. Тут слід розуміти, що ніяких незручностей ви не приносите, так як те, що ви будете відстоювати кожну рупію — очікувано. Навпаки, моральне незручність для торговця буде при відмові від торгівлі.\n46. Не показуйте зовні, що ви дуже хочете купити цей товар.\nЦе не потрібно робити навіть якщо ви побачили статуетку, яку ви розшукували ось уже десять років по всій Азії.\nНавпаки, робіть вигляд, що товар вам особливо не потрібен. Назвіть свою ціну (рази в два-три меншу за ту, за яку ви готові купити товар) і виходите з лавки. Так просто вас продавець не відпустить, він буде викрикувати вам вже більш приємні для вас ціни, на які теж не варто відразу ж погоджуватися, а знову ліниво рухатися в бік виходу і чинити так стільки разів поки ціна не стане для вас прийнятною.\nЩе одне з хитрощів: називайте свою ціну, діставайте гроші і протягуйте їх продавцеві і говорите «Ласт прайс (остаточна ціна). Окей?» Побачивши «живі» гроші деякі продавці стають більш поступливими. Можна навіть всунути гроші торговцю в руки і забравши річ, йти. Щоб зробити зворотний обмін йому доведеться поквапитися, але якщо він все одно своє заробив, то, можливо, на цьому процес торгівлі та закінчиться.\nВикористовуйте і інші прийоми торгівлі: вказуйте на недоліки товару, на те, що в сусідній лавці ціна нижче, на те, що ви не багатий американець, а бідний студент і т.д. і т.п.\n47. Якщо на вашу ціну згодні — купуйте.\nСитуація, коли ви у відповідь на завищену ціну торговця назвали свою, а він відразу ж погодився означає одне — ваша ціна все одно неабияк завищена. Але тут вже нічого не вдієш — треба купувати. Можна, звичайно, ще спробувати її збити, але це вже буде якось нечесно.\nТакож не зовсім правильно погоджуватися на безкоштовний чай (кава, диню), які пропонують торговці, якщо ви спочатку не збираєтеся нічого у них купувати. Нехай для них це і буде не дуже затратно матеріально, але ж є ще енергетичні витрати.\n48. Називайте свою ціну\nВи називаєте ту ціну, за яку ви готові купити цю річ і до останнього стоїте на своєму. Правда, для цього потрібно хоча б приблизно знати, скільки цей товар може коштувати.\n49. Безкоштовний сир\nІноді азіатські торговці йдуть на хитрощі пропонуючи «безкоштовний» сувенір «на пам’ять», листівку, яку-небудь дрібничку, стакан чаю і т.д. і т.п. В даному випадку слід розуміти, що приказка про безкоштовний сир для Азії особливо актуальна. У подібних ситуаціях краще відмовитися від таких сумнівних послуг. Або ж уточнити: «Це дійсно безкоштовно?» І якщо торговець відповідає ствердно, то подякувати, забрати подарунок і йти, не звертаючи уваги на скривджені крики розчарованого торговця. І ніяких переживань з цього приводу! Купівля-продаж товарів (або послуг) — це угода за попередньою згодою сторін і якщо таке було досягнуто, то які до вас можуть бути претензії?\n50. Будьте доброзичливі\nЯкщо зайти в крамницю з настороженістю (нехай навіть справедливо чекаючи, що зараз вас тут будуть дурити) або ж зі злісним виразом обличчя (з тієї ж причини), то навряд чи варто сподіватися на хороше спілкування з продавцем товару. Впевненість в собі, доброзичливість і посмішка (причому бажано не тільки зовнішня, а й внутрішня) — ось те, що реально допомагає зробити ваше спілкування з торговцем менш витратним для вас, як матеріально, так і енергетично. Власне кажучи, в багатьох азіатських країнах бути усміхненим і доброзичливим не так вже й складно, оскільки саме так виглядають місцеві жителі і перебувати в цьому «потоці» не складає особливих труднощів.\n51. Платіть за послуги після їх отримання\nЩе одна порада з розряду прописних істин: платите за послуги після їх отримання, тобто у випадку з таксі або моторикш — по прибуттю на необхідне вам місце. В Індії ж якщо заплатити за що-небудь вперед, то часто можна зіткнутися з швидкою втратою інтересу до вашої персони з боку аборигена, який отримав гроші. Він, швидше за все, все зробить, але тільки колишнього ентузіазму вже не буде.\n52. Обумовлюйте ціну заздалегідь.\nУ разі спілкування з моторикшею слід заздалегідь обмовляти вартість поїздки. Інакше доведеться платити стільки, скільки скаже водій в кінці поїздки, а скаже він, природно, захмарну ціну. І подітися буде нікуди: хто вам заважав домовитися про ціну до того, як ви вирушили в дорогу?\nПравила безпеки в Індії нескладні і я дуже рекомендую їх дотримуватися. Зі мною в Індії побувало не одна сотня людей і я відповідально заявляю, що ті, хто дотримувався цих правил не мали проблем зі здоров’ям і не піддавалися насильству.\n53. Мийте руки з милом!\nПеред їжею мийте руки з милом. Мийте руки з милом! Мийте руки з милом!\nЯкщо раптом помити в силу якихось причин не виходить — використовуйте бактерицидні серветки або спеціальні рідини.\n54. Не пийте воду з крана (з колодязів, колонок, калюж).\nВоду слід пити (і побільше) з пластикових пляшок. При цьому стежити, щоб пробки були припаяні (деякі умільці розливають воду з крана в пластикову тару підпільно). Порожню пляшку після використання можна зім’яти, щоб у нехороших громадян не було спокуси використовувати її знову.\n55. Харчуватися слід термічно обробленої їжею в ресторанах з європейською кухнею.\nНастійно рекомендую не купувати на вулиці ні свежеприготовленную їжу, ні свіжовичавлені соки, ні інші напої. У Гоа і деяких інших місцях це можна, в розумних межах, звичайно.\nУ магазинчиках можна купувати різні місцеві солодощі, печива і т.д. Все це, якщо у фабричній упаковці можна сміливо їсти, але чистими руками.\n56. Не купуйте нічого протизаконного, якщо ви не впевнені в продавця.\nНапевно будуть пропонувати наркотики. Буває, що це підстава поліції і, щоб зам’яти доведеться багато заплатити. Краще не зв’язуватися взагалі.\n57. Милі дами, не ходіть в темний час доби без чоловічого супроводу.\nТим більше не ходіть поодинці по різного роду сумнівних місцях, та й по не сумнівним теж.\nОсь рада однієї дівчини, що побувала в Індії: «В Індії безпечно. Якщо у тебе голова на плечах — вночі не тинятися, з незнайомцями не пити, поодинці не нажіраться і наркоту — навіть у вигляді ласси і т д — не пробувати, гроші великі і середні не показувати, дотримуватися гігієни, тримати сталевий блиск в очах, мовчки і гордо проходити серед торговців».\nЗ приводу сталевого блиску помічено зовсім вірно, але в той же час, не варто бути надто злим. Середня лінія поведінки буде ідеальною. Індійці дуже чутливі — на доброзичливість — вони, як правило, відповідають тим же.\n58. З тваринами різного роду близьке спілкування не рекомендую.\nМавпочки милі тільки на вигляд, а в реальності — злісні бестії, які можуть і фотоапарат вирвати і гаманець з грошима і т.д. Корови можуть і буцнути, а собачки і пальмові білки вкусити.\n59. Не залишайте свої цінні речі без нагляду.\nБудьте уважні, коли навколо дуже багато людей, кишенькові злодії в індійських мегаполісах працюють віртуозно. Що там говорити, наскільки я сам в цьому відношенні обережний, але одного разу і у мене в тисняві делійського метро витягли енну суму грошей. Користуйтеся потайними, прихованими кишенями і гаманцями.\n60. Медичну страховку краще мати, ніж не мати. Якісне лікування в Індії коштує дорого, а в житті всяке буває. Вірити в те, що у вас гарна карма, звичайно, добре, але на «Аллаха сподівайся, а верблюда прив’язуй».\n61. Будьте особливо обережні, якщо купаєтеся в непризначених для цього місцях. Переважна більшість індійців зовсім не вміють плавати. І навіть якщо глядачів купання буде багато (а їх майже завжди багато), то не факт, що вони хоч чимось допоможуть в разі потреби.\nЯк правило, туристи не бувають в тих районах Індії, де можна нарватися на дуже серйозні неприємності. Наприклад, в деяких районах штату Біхар можуть пограбувати і вбити на дорозі, а в шатах Ассам, Маніпур і інших на північному сході можна стати жертвою терористичних і сепаратистських угруповань. Але туди потрапляють поодинокі мандрівники, основний турпотік проходить по місцях, де ризик насильницьких злочинів відносно не високий (якщо, звичайно, дотримуватися елементарних правил обережності і не відвідувати райони трущоб). Як правило, найгірше, що може загрожувати — розлучитися з певною сумою грошей. Нижче описані деякі способи відбирання ваших чесно зароблених грошей, не зовсім чесним шляхом.\nМейн Базар. Дели.\nНа людину, яка тільки прибула в Індію (фреш-чікена — свіже курча — визначається по відсутності засмаги і лякливим озирання навколо), як бджоли на мед з усіх боків злітаються різного роду помогайчікі, бажаючі нібито допомогти іноземцю. Далеко не всі з них діють незграбно і хапаючи за руки намагаються затягнути в магазин, ресторан або готель. Частіше буває по-іншому. До вас підходить людина і питає звідки ви приїхали і далі намагається зав’язати розмову. Рано чи пізно це закінчується тим, що вам пропонується якась дрібна (спочатку) допомогу. Зрештою, все зводиться до того, що коли ця чудова людина просить вас дати кілька рупій (щоб купити портфель своїм діткам, що йде в школу або на ліки хворій дружині, або на членський внесок в партію Національний конгрес), вам вже якось і незручно йому відмовити.\nСлід розуміти, що звичайні індійці — люди досить консервативні і просто так на вулиці до вас знайомитися навряд чи підійдуть. Тому, якщо в туристичному місці до вас з широкою посмішкою і простягнутою рукою підходить місцевий житель, то в 99 випадках зі ста, він буде намагатися тим чи іншим способом отримати особисту матеріальну вигоду за ваш рахунок. Зрозуміло, що не варто відскакувати від нього як від прокаженого. Можна і руку потиснути, можна і посміхнутися (можна і всього цього не робити і просто ігнорувати ці спроби), але при найменшому прояві наполегливості з боку аборигена слід відразу ж його відшивати. Знову ж таки не обов’язково робити звіряче обличчя і діставати з рюкзака, приховане там холодна зброя. Цілком достатньо ввічливо, але твердо сказати: «Спасибі. Не хочу». Але не варто вдаватися в подробиці, пояснюючи, наприклад, що ви не хочете купити саме цей ремінь, тому що у вас такий вже є. Це буде діалог, в якому у хелпера з’являються нові шанси вас обдурити. Надавати йому ці шанси зовсім не обов’язково.\nХелпери хочуть отримати з вас грошей просто на рівному місці. А тому не варто заходити з аборигенами, що клеяться до вас, куди-небудь, тому як вони-то все одно отримають за це комісійні. За ваш рахунок, зрозуміло.\n63. Таксисти, рикші.\nВище вже зазначалося, що ціну слід оговорювати заздалегідь — до поїздки. Інакше в кінці поїздки доведеться заплатити стільки, скільки скаже водій. А вже він, зрозуміло, реальну або навіть близьку до неї ціну називати не буде, а пофантазує собі на втіху.\nЗвичайно, при обумовлення ціни слід торгуватися. Зазвичай, збити ціну, як мінімум, удвічі — цілком реально (добре, коли ви хоча б приблизно знаєте скільки коштує проїзд).\nРозплачуватися ж за поїздку потрібно тільки після прибуття на потрібне місце і зупинки транспорту. Власне кажучи, як уже згадувалося вище, це стандартне правило для Індії — на давати грошей вперед, в іншому випадку інтерес до вас миттєво втрачається і для отримання вже оплаченої послуги доведеться затратити багато енергії.\nЧасто зустрічається відомий інтернаціональний спосіб шахрайства. Рікша пропонує доставити вас до потрібного місця за «недорого», але з заїздом в пару магазинів. Як мінімум, це втрата часу. І вельми значна.\n64. Брати і сестри.\nЦе досить численна категорія місцевих шахраїв, що представляється при знайомстві братами (сестрами, онучатими племінниками, позашлюбними дітьми і т.п.) власників туристичних агентств, «найдешевших» магазинів сувенірів, господаря фабрики з виробництва сарі, директора ювелірного магазину і т.д. і т.п.\nЗавдання цих людей, звичайно ж, не є родичами всіх цих господарів, привести вас в магазин, агентство, на фабрику. Вже тільки за це вони отримують свої комісійні. Зрозуміло, переплачувати вам доведеться багато. До того ж, залучають найчастіше туди, куди в силу поганої репутації, завищених цін або інших причин, відвідувачі самі по собі не йдуть.\nВ Індії здавна професійне жебрацтво досягло великих висот. «Тиснуть на жалість» місцеві жебраки, звичайно, майстерно. Давати чи ні гроші жебракам, вирішувати, звичайно, вам самим. Але я б це робити не радив. І ось чому. По-перше, відрізнити професійного жебрака (яких переважна більшість) від людини, яка реально потребує допомоги, практично неможливо. По-друге, варто вам дати грошей хоч комусь із численної армії жебраків, на вас налетять відразу ж всі інші, і будуть вимагати з денег набагато наполегливіше («Цьому дали, а я чим гірше?»). По-третє, померти з голоду в Індії просто неможливо. Мало того, що їжа для місцевих коштує копійки, так ще й практично в кожному місті є місця, де можна «набити собі пузо» абсолютно безкоштовно (храми, благодійні організації тощо).\nМожна, звичайно, дати жебракові їжу, але, знову ж таки, швидше за все, те, що ви йому дасте буде продано в ту ж крамницю, де ви цей продукт купили. У Делі на Мейн-базарі я ось уже кілька років зустрічаю одних і тих же тітоньок з маленькими дітьми, які просять туристів купити дітям молока. Деякі купують. Коли ці добрі люди йдуть, молоко тут же здається назад в ту ж крамницю. Всі задоволені. Іноземець тому, що допоміг. Жебрак і господар лавки тому, що цю допомогу поділили.\nЧасто жебракують діти. Вони зворушливо розповідають, що їм потрібно купити ручку, зошит або портфель, щоб піти вчитися в школу. Але варто дати грошей одному, як тут же вас оточить ще десяток-другий діточок, які теж мріють про школу.\n66. Злодії, кишенькові злодії.\nУ великих містах ризик нарватися на кишенькових злодіїв високий. Я і сам постраждав від них в тисняві метро в Делі. Багато їх працює на Мейн-базарі, Карол Баг і Коннет Плейс в Делі. Потаємні кишені і гаманці можуть допомогти.\nЦінні речі залишати в готелях не те що стрьомно, а дуже стрьомно. Залежить, звичайно, від конкретного місця. У Гімалаях, наприклад, це не так страшно, як де-небудь в Агрі. Але «приробити ноги» вашої техніці можуть практично скрізь.\nУ деяких випадках можуть стати в нагоді ваші власні навісні замки. Крім того, в готелях рекомендується перевіряти чи добре закриваються двері зсередини і чи немає жодної небезпеки проникнення злодюжок через вікна?\nНа залізничний вокзал в Делі пройти і не бути атакований «залізничником» дуже складно. Це може бути просто індієць грізного вигляду, може бути навіть людина в формі. Якщо у вас є квитки, він скаже вам, що їх потрібно підтвердити. І поведе вас в потрібне місце. Якщо — нема квитків, то він скаже, що потрібно їх купити в спеціальній касі (але не в касі для іноземців на вокзалі). У будь-якому випадку це спроба зняти з вас додаткові гроші. Правильний варіант поведінки один — ігнорувати. Можна з посланням за відомою адресою, можна — без. Якщо не допомагає ігнорування, згадуйте чарівне слово «поліс».\n68. Продавці коштовностей.\nЦі люди можуть підійти прямо на вулиці і запропонувати купити нібито фабричні дорогоцінні камені (рубіни, смарагди, опали) за низькою ціною. Не варто навіть і дивитися. По-перше, якість пропонованого товару дуже низька і, до того ж, часто замість рубінів, наприклад, намагаються всучити звичайне скло і сміттєву гальку. По-друге, ціну за це барахло називають незграбно високу. Якщо ви не ювелір, з цими людьми краще не зв’язуватися, але навіть ювелірам краще купувати, щось не на вулиці.\nВтім, і в численних крамницях часто за срібло видають будь-білий метал.\nНа більш серйозні неприємності можна нарватися якщо погодитися на перевезення дорогоцінних каменів. До вас може підійти добре одягнені чоловік і попросить вивезти камені, так як продавець вичерпав свою квоту на цей рік. У вашій країні у вас ці камені нібито забере його партнер і ви отримаєте великі гроші. При цьому і платити нічого не треба, крім однієї дрібниці — послуги експрес-пошти (щоб відправити камені самому собі). Оплачуються вони кредитною карткою. Фінал сумний: знаючи номер картки і ваш підпис цей лже-експортер докладе всіх зусиль, щоб на вашій картці грошей не залишилося зовсім. А «алмази», які ви отримаєте поштою, зрозуміло, будуть звичайним склом.\n69. Якщо вас пригощають незнайомі люди — краще ввічливо відмовитися.\nПідмішати наркотик або снодійне в їжу або напої, а потім пограбувати — популярний спосіб залишення самотнього мандрівника без грошей. Застосовується в автобусах і поїздах.\n70. «Не світите» грошима.\nНе варто відкрито демонструвати великі пачки грошей деінде. Не носіть дорогі прикраси.\n71. Обережніше з пластиковими картами.\nУ приватних сувенірних лавках дані вашої картки можуть непомітно скопіювати і використовувати потім її в своїх потребах. Краще платити готівкою.\n72. Зробіть копії.\nКопії (скановані сторінки) паспорта, візи, авіаквитків відправте собі на електронну пошту.\n73. Перевірка документів.\nЗавжди носіть з собою паспорт або ксерокопію його сторінок. Поліцейські мають право в будь-який момент перевірити ваші документи.\n74. Особливості місцевого судочинства.\nВ Індії, як правило, доведення своєї невинністі — доля обвинуваченого. І в той же час перебування у в’язниці до суду — звичайне явище, причому воно може бути довгим, і навіть дуже довгим. Краще не потрапляти 🙂 Якщо, щоб уникнути ув’язнення потрібно дати хабар, то, напевно, краще дати хабар. В іншому випадку можна отримати сфабриковане звинувачення.\nВище вже зазначалося, але ще раз зверну вашу увагу: не купуйте нічого протизаконного у неперевірених осіб. Так, може скластися враження, що траву курять абсолютно все. І десь так воно і є. Але це не означає, що це законно. А в індійському законодавстві немає відмінностей між «легкими» і «важкими» наркотиками. Заборонені ті і інші, і термін можна отримати за зберігання будь-якої речовини, що відноситься до заборонених.\nМій досвід їзди по Індії на мото не такий вже і великий. Але він дозволяє зробити деякі висновки і дати ряд порад.\n76. Не рекомендую їздити по класичним індійським містам на мотобайку, якщо у вас немає серйозного досвіду пересування на цьому транспортному засобі. Індія не толерантний Таїланд, ніхто тут не буде враховувати, що ви тільки вчитеся.\n77. Повна неповага всіх до всіх — головний принцип індійського руху. Водії не поважають інших водіїв і пішоходів. Пішоходи не поважають водіїв. А велосипедистам і коровам взагалі на всіх начхати.\n78. Нахабство — головний метод не плентатися позаду всіх. Ввічливість хороша для тих, у кого багато часу. Ввічливий мотоцикліст цілком може застряти на нерегульованому перехресті на пару годин. Або навіть заночувати на ньому.\n79. Мій досвід показує, що лаятися на пішоходів та інших водіїв марно. Навіть нецензурні вирази не допомагають. Травня пен рай …\n80. Дудіти в клаксон — не розвага, а спосіб повідомити про себе. Правда, не завжди від цього є користь, але якщо це не робити, то буде ще гірше.\n81. Якщо ви перебуваєте в місцях, де білі бувають не так уже й часто, будьте готові до того, що аборигени будуть сприймати вас так, як вони б сприймали за кермом мавпу. Ну, або майже так. У будь-якому випадку загальна, часто настирлива, увага вам гарантована.\n82. Запитуючи дорогу у аборигенів будьте готові до того, що вам можуть показати неправильний напрямок. Пару раз таке з нами було. Навряд чи це робиться зі злим умислом, але зайвий раз уточнити дорогу буває корисним.\n83. Руками їсти іноземцям зовсім не обов’язково, але якщо це доводиться робити, то, як вже зазначалося вище, їжу в рот відправляти правою рукою, тому що ліва вважається нечистою і в переносному сенсі цього слова, і в прямому (оскільки туалетним папером індійці не користуються).\n84. У гостях не відмовляйтеся від їжі, але не обов’язково доїдати все. Майте на увазі, що індійські господарі не залишать гостя з порожньою тарілкою.\n85. Якщо ви не любите гостру їжу, то використовуйте фразу: «Ноу спайсі». Але знайте, що вона допомагає не завжди. По-перше, офіціанти і кухарі часто забувають геть, що ви говорили «ноу спайсі». І, по-друге, те, що для багатьох індійських кухарів зовсім не спайсі, для вас може бути дуже навіть спайсі.\n86. Для багатьох індійська їжа спочатку здається дуже незвичною. Є й ті, кому вона не дуже підходить в силу фізіологічних особливостей організму. У цьому випадку, раджу шукати ресторани з європейською кухнею. Навіть в Гімалаях в високогірній долині Спіті в селищі Табо на висоті 3 200 метрів у одному з таких ресторанів я зустрічав в меню «котлети по-київськи».\n87. Є ряд страв, які підходять якщо не всім, то багатьом. Це омлети, страви з риби і курки, лепешки, страви з картоплі (наприклад, моя улюблена страва — алу кашмірі (алу — картопля)). Тікка або кебаби — м’ясо або риба, приготовані шматочками по типу шашлику. Алу Тікка — поширені по всій Індії картопляні котлети. Більш-менш дієтичні — страви запечені в печі-тандуре.\n88. Розглянемо тепер різні лепешки. Найвідоміші, найдешевші і тому популярні лепешки — чапаті (штати Уттар-Прадеш, Мадхья-Прадеш, Махараштра і ін.). Приблизно те ж саме — роті або пхулка (Пенджаб, Харіана), ротла (Гуджарат). Ці коржі печуть із пшеничного борошна (рідше з кукурудзяного або із суміші пшеничного і кукурудзяного). Тісто замішується на воді, з нього розгортають тонкі лепешки, що випікають без будь-якого жиру на товстих чавунних сковородах тава. Свіжоспечена лепешка смачна, а якщо це, наприклад, батер чапаті (ще і масло додається), то йде за милу душу.\nПодібні лепешки з просяного борошна в Махараштра називають Бхакра, а в Пенджабі — Согра.\nГуджаратським чапаті (особливо популярні у джайнов) називаються кхакхра. У тому ж Гуджараті широко використовуються в харчуванні пурі і лучі — пшеничні лепешки з прісного тіста дуже тонкого розкочування, в яке додається топлене масло. Готують їх у великій кількості киплячого рослинного масла. При обсмажуванні ці лепешки здуваються, і їх швидко виймають з масла.\nПоширена страва в Пенджабі, Хімачал-Прадеш і ряді інших районах Північно-Західної Індії — паротха — типово пенджабський блюдо. Ця лепешка товстіша ніж чапаті і готують її в сковороді на топленому маслі (дхі). Паротха буває як в чистому вигляді, так і з начинкою з сиру, капусти, картоплі, моркви.\nОсобисто мені найбільше подобаються різного роду нани (лепешки з кислого тесту), які випікають в тандур (після того як прогорить вогонь і стінки печі розжаряться, на стіни печі прикріплюють лепешки і випікають їх таким чином). Нани поширені особливо в Пенджабі, Кашмірі, Хімачал-Прадеш і в Делі, але я їв їх і в багатьох інших штатах (в ресторанах для туристів — це мало не обов’язковий компонент меню). Як і паротха нани бувають в чистому вигляді і з начинкою. Мені подобаються чіз нани і батер нани, а серед моїх супутників по поїздкам в Індію було багато шанувальників нанов з часником.\n89. По всій Індії популярний дал (дхал) — каррі з сочевиці або бобовими. Особисто я його терпіти не можу, але багато туристів їдять із задоволенням.\n90. Що стосується «індійського каррі», то сталося це слово від тамільської «карі» — приправа. Спочатку його використовували англійці для позначення будь-якої страви зі спеціями.\n91. Чорний і зелений чай в індійських кафе-ресторанах-магазинах жахливої якості, на жаль. Весь більш-менш пристойний чай йде на експорт. Але не все так сумно. Мандрівники по Індії дуже навіть поважають два види гарячих напоїв — Джінжер-Лемон-хани ті і Масала ті. З першим зрозуміло — імбир, лимон, мед. А що таке масала? Набір прянощів, що використовується в кулінарії. Традиційно це суміш з порошку імбиру, коріандру, ажгона (індійський кмин), куркуми. Масала ті перекладається буквально, як «чай зі спеціями». Дуже популярний у місцевих жителів і туристів. Як правило, крім трав і спецій додається ще й молоко. Єдиного рецепта приготування масала ти не існує. Є різні варіації, які в залежності від регіону можуть сильно відрізнятися. Часто замість звичайного молока використовується згущене.\nНаскільки корисний масала ті? Складно сказати. Безсумнівно це підбадьорячий і зігріваючий напій. Переважній більшості мандрівників він подобається. І це вже добре 🙂\n92. За винятком «сухого штату» Гуджарат, алкогольні напої в Індії є у вільному продажу. Але майже повсюдно є певні обмеження в рамках антиалкогольної компанії. Так, і індуїзм не надто схвалює вживання алкогольних напоїв.\nІндійці, звичайно, п’ють спиртне, але п’яних на індійських вулицях набагато менше, ніж на вулицях наших міст. А п’яних до поросячого стану ще менше.\nБагато індійців дозволяють собі «відірватися» на курортах під час відпусток або свят. Якщо ви приїдете в червні, наприклад, в Дхарамсалу, то зможете поспостерігати як це роблять сикхи з сусіднього Пенджабу. Видовище, треба сказати, не найприємніше.\nТуристам і мандрівникам, бажаючим випити, я б рекомендував популярний серед європейських мандрівників по Індії ром «Олд Манк». Його ще називають «гоанськім», хоча виготовляється він зовсім не в Гоа 🙂\nВи можете зустріти.\n93. Саддху — мандрівний шукач, який прагне до мокші (звільнення). Людина, яка стала на духовний шлях і відмовився від майна. Медитація, читання священних текстів, паломництво — головні заняття ідеального саддху. Реальні ж саддху дуже часто бувають звичайними жебраками і травокурамі.\nСаддху (або ті, хто себе видає за саддху) часто просять грошей у туристів. Давати їм гроші чи не давати — ваша особиста справа 🙂\n94. Хіджри — третя стать — каста трансвеститів і євнухів. Одягаються в жіночий одяг. Спочатку, швидше за все, в неї входили гермафродити. До сих пір за чутками хіджри мають інформаторів в пологових будинках по всій країні і якщо народжується дитина з ознаками обох статей його викрадають (якщо не вдається домовитися з батьками). Є серед хіджр і геї, і ті, кого кастрували після викрадення. Хіджри беруть участь в святкуваннях весіль і народження хлопчиків, а також займаються проституцією і жебрацтвом. Якщо ви зустріли хіджр намагайтеся не проявляти по відношенню до них агресії, але тримайтеся впевнено.\n95. Адівасі — в перекладі з санскриту — це корінний житель. До адівасі відносять представників малих народів. Їх в Індії приблизно 8,2 відсотка. А це приблизно 90 мільйонів чоловік — досить вражаюча цифра.\nТрохи інформації для загального розвитку.\n96. Намасте — традиційне привітання в Індії. Походить від слів «намах» — уклін, «ті» — тобі. Більш глибинне тлумачення: «Божественне в мені вітає божественне в тобі».\n97. Кастова система дуже повільно, але зживає себе. У мегаполісах вона вже не має такого значення як раніше, але в сільській місцевості як і раніше важлива. До головних чотирьох варн (це слово зазвичай використовується в самій Індії, тоді, як «каста» — слово португальське) відносяться — Брахмани (жерці, вчителі, священнослужителі), Кшатрії (воїни, правителі), вайш’ї (торговці, землевласники), шудри ( наймані робітники). Всі ці варни мають безліч дрібних поділок на джати (касти). І є ще недоторкані — парії, яких Махатма Ганді закликав називати харіджанами (людьми бога). За найскромнішими підрахунками в Індії декілька тисяч джаті (каст).\n98. Бетель — вже багато століть, а може бути і тисячоліть в Індії та інших країнах Південної і Південно-Східної Азії листя бетеля традиційно використовуються як тонізуючий засіб. Їх жують разом з гашеним вапном і шматочками насіння пальми катеху.\n99. Крикет — найпопулярніший вид спорту в Індії. У нього грають навіть монахи в глухих гімалайських монастирях. А матчі з Пакистаном дивиться вся Індія і у випадку перемоги бурхливо святкує.\n100. Ранголі — малюнки, орнаменти, виконані рисовим борошном, крейдою або різнокольоровими порошками. Малюють біля порога будинку або на стінах навколо вхідних дверей. В якійсь мірі магічні малюнки. Захищають від злого ока. Ті, хто їх малюють вірять, що красиві Ранголі подобаються божествам. Крім того, це знак для саддху, що їм в цьому будинку запропонують їжу.\n101. За даними на серпень 2016 року в Індії проживають 1 мільярд 329 мільйонів чоловік. Це найбільша країна Південної Азії. За чисельністю друге місце в світі після Китаю. Не виключено, що скоро буде на першому. Найбільше жителів в Мумбаї (Бомбей) — 13 мільйонів 700 тисяч (це офіційні дані, бездомних і жителів трущоб, можливо, вони не враховують).\n102. Державні мови Індії — хінді і англійська. Офіційні мови — крім хінді і англійської ще 21 мова. В Індії налічується 1652 діалект. Корисно знати якісь слова і фрази з місцевих мов. Але корисно знати і те, що, наприклад, ваші слова на хінді в штаті Тамілнаду можуть оцінити не так, як вам би цього хотілося 🙂\n103. Індія — найбільша демократична країна в світі. Це федеративна держава — підрозділяється на 29 штатів і 7 союзних територій. У штатах свої уряди, подекуди навіть правлять комуністи (Східна Бенгалія, Керала).\n104. Майже 70% індійців проживають в сільських регіонах. Якихось років двадцять тому ця цифра була 85%. Міграція в мегаполіси триває і число їх мешканців зростатиме. Поряд з Бомбеєм, в найбільші міста Індії входять Делі, Колката (раніше Калькутта), Ченнай (раніше Мадрас), Бангалор, Хайдарабад і Ахмадабад.\n105. В Індії до сих пір неписьменними є майже половина жінок і приблизно третина чоловіків. Цікаво, що найвищий рівень грамотності спостерігається в комуністичному штаті Керала (91%)\n106. Індієць — житель Індії. Індус — сповідує індуїзм. Детальніше — тут. Індуїзм сповідають понад 900 млн індійців (80,5% населення), іслам — 13,4%, християнство — 2,3% (багато християн серед адівасі), сикхізм — 1,9%), буддизм — 0,8% і джайнізм — 0,4%.\n107. Багато людей в усьому світі вважають, що національною твариною-символом Індії є корова, адже загальновідомо, що корови вважаються в цій країні священною твариною. Насправді ж національною твариною Індії є тигр. А національним птахом — павич.\nВсього не передбачиш.\n108. Як би ви не готувалися до поїздки, все одно виявиться, що ви взяли з собою непотрібні речі, і не взяли потрібні. Як би ви не вивчали маршрут подорожі, на місці багато виявиться зовсім не таким як уявлялося. Власне кажучи, це характерно для будь-якої подорожі і не має сенсу переживати з цього приводу. Не напружуйтеся, не робіть різких рухів і цілком ймовірно, що в Індії ви потрапите саме туди, куди потрібно саме вам, і побачите те, що потрібно вам побачити.\nУ процесі підготовки цього матеріалу я зрозумів, що легко можу розширити список пунктів до 333 або навіть 1008. Але це вже в тому випадку, якщо знайдеться бажаючий видати таку працю. На даний момент це видається чимось із розряду фантастики 🙂\nПохожие записи:Как правильно вести себя в Индии и многие другие полезности. 108 фактов, советов, рекомендацийТур «Бомбей-Эллора-Хампи-Гоа». Февраль 2017 г.108 драгоценностей Города Небожителей. Что посмотреть в Бангкоке. Часть 2.Анекдот-сутра. Нить вторая. № 2Памятка для тех, кто едет в Таиланд или 108 фактов о стране, которые желательно знать.Sovrn\nСлучайные статьиЙог. Стихотворение Рабиндраната ТагораШимла — гималайское отдохновениеЖемчужина индийских ГималаевРастаманы из глубинкиИ один (1) в поле воин…Присоединяйтесь к нам в Фейсбуке!