Двоканальний осцилограф. | Світ електронних схем\nМалогабаритний транзисторний двоканальний осцилограф призначений для одночасного спостереження та дослідження двох електричних процесів шляхом візуального спостереження та вимірювання їх тимчасових в амплітудних параметрів.\nОсцилограф забезпечує спостереження форми імпульсів обох полярностей тривалістю від 0,1 мкс до 0,2 с в розмахом від 10 мВ до 160 В, спостереження періодичних сигналів у діапазоні частот до 15 МГц. вимір амплітуд досліджуваних сигналів від 20 мВ до 160 В і тимчасових інтервалів від 0,1 мкс до 0,2 с. Нерівномірність частотної характеристики вертикального підсилювача кожного каналу: в інтервалі частот від 0 до 2 МГц-0,5 дБ, від 0 до 5 МГц – 1 дБ, від 0 до 15 МГц 2 дБ. До частоти 20 МГц осцилограф може бути використаний як індикатор.\nКоефіцієнт відхилення калібрований. Він встановлюється стрибкоподібно-від 10 мВ / справ до 20 В / справ (одне. Поділ-6 мм), одинадцятьма ступенями, і плавно – з перекриттям не менше 1:3.\nПохибка вимірювання амплітуд імпульсних сигналів не перевищує 10% при величині зображення від 3 до 8 поділок. Така ж похибка вимірювання амплітуд синусоїдальних сигналів забезпечується в діапазоні частот від постійного струму до 2 МГц.\nВхідний опір підсилювачів вертикального відхилення 500 кОм з паралельною ємністю 25 пФ.\nРозгортка може працювати як в періодичному, так і в режим очікування. Діапазон тривалостей розгортки від 30 мс / справ до 0,1 мкс / справ розбитий на 12 фіксованих піддіапазонів з можливістю плавного перекриття. Нелінійність розгортки не перевищує 10% до піддіапазону 0,3 мкс / справ і не більше 20% на поддіапазоіе 0,1 мкс / справ. Похибка вимірювання часових інтервалів в діапазоні від 1 мкс до 0,2 с не більше 10%. Синхронізація розгортки здійснюється досліджуваним сигналом будь-який полярно-\nсті при мінімальному зображенні на екрані б мм (одні поділ) в діапазоні частот до 20 МГц та імпульсами тривалістю не менше 0,1 мкс.\nМаксимальна наводка сигналів одного каналу вертикального відхилення на інший не перевищує 1 мм.\nНерівномірність частотної характеристики підсилювача горизонтального відхилення не перевищує 6 дБ в інтервалі частот від 20 Гц до 1 МГц. Максимальна чутливість підсилювача 0,1 В / справ.\nПотужність, споживана приладом від мережі, близько 40 В-А. Габарити приладу 300Х250Х110 мм, маса 6 кг.\nСтруктурна схема осцилографа наведена на рис. 1.\nЗі входу кожного каналу вертикального відхилення досліджуваний сигнал надходить на дільник напруги 1 (8), а потім на вхідних каскад 2 (9), в якому здійснюється балансування підсилювача та відгалуження сигналу на вхід підсилювача синхронізації. За вхідним каскадом розташований керований каскад 3 (10), елементами якого здійснюється регулювання посилення тракту та вертикальне переміщення променя. Крім того, керований каскад може відкриватися або закриватися напругою, що надходить з комутатора 5.\nЗ керованих каскадів обох каналів сигнал надходить на змішувач 6, з виходу якого подається на вихідний каскад 7, який підключений безпосередньо до вертикальних відхиляючі пластини електронно-променевої трубки.\nЧастина вхідного сигналу, відгалуження з вхідного каскаду па підсилювач синхронізації і посилена останнім, надходить на зрівнювачів / /, службовець для приведення сигналу будь-якої форми до вигляду, прийнятного для синхронізації генератора пилоподібного напруги 12 (ДПН). Напруга розгортки з ДПН надходить на вихідний каскад горизонтального відхилення 13. Цей же каскад може бути підключений і до підсилювача горизонтального відхилення 15. З генератора розгортки імпульси, відповідні за часом зворотного ходу променя, подаються на вузол гасіння зворотного ходу 14 і на комутатор, який по черзі закриває в відкриває керовані каскади кожного каналу, подаючи таким чином два досліджуваних напруги на загальний вихідний каскад.\nРозглянемо окремі вузли осцилографа.\nЧастотно-компенсований вхідний дільник (Рис. 2) має коефіцієнти розподілу від 1: 1 до 1: 2000 при постійному вхідному опорі 500 кОм (з урахуванням вхідного опору вхідного підсилювача, рівного 510 кОм). Конденсатори С1-З20 підбирають при налагодженні за найменшим спотворення прямокутних імпульсів. Конденсатори С21-С31 вирівнюють величину вхідний ємності на піддіапазонах.\nПринципова схема вхідного каскаду наведена на рис. 3.\nСигнал через елементи захисту від великого вхідного нанряженія R4, Д3, Д4 надходить на істоковий повторювач (транзистор Т1), а потім на емітерний повторювач на транзисторі Т4 На вхід емітерний повторювача на транзисторі ТЗ з резистора R6 подається балансує напруга. З емітерний повторювача на транзисторі Т2 вхідний сигнал відгалужується (висновок 4) на підсилювач синхронізації.\nКерований каскад (рис. 4) виконаний на транзисторах T1-Т4 по симетричною схемою. Змінними резисторами R7 і R8, включеними між емітером транзисторів T1 і Т2, здійснюється плавне регулювання посилення (R7) і калібрування підсилення (R8). Резистори R5 і R6 компенсують різницю в залежності напруги Uеб транзисторів від струму емітера (щоб у підсумку усунути вертикальне переміщення зображення при зміні коефіцієнта посилення каскаду). Резистори R5 і R6 підбирають при налагодженні.\nЕмітерний повторювачі на транзисторах ТЗ і Т4 служать для узгодження керованого каскаду з вихідними ланцюгами змішувача. На вивід 4 з комутатора подається керуюче напруга. Позитивне зміщення (+8 В), що надходить з комутатора, закриває діоди. Якщо його немає, діоди відкриваються і блокують входи емітерний повторювачів. Змінний резистор R13 служить для вертикального переміщення зображення за рахунок штучної розбалансування каскаду в ту або іншу сторону. Частотну характеристику каскаду коригують конденсатором С1.\nНа рис. 5 наведена принципова схема змішувача. З виходу керованих каскадів обох каналів сигнали надходять на входи змішувача (висновки 1-4). Змішувач побудований за симетричною схемою від входу до виходу. Навантаженням транзисторів Т1 і ТЗ є резистор R8, а транзисторів Т2 і Т4 – резистор R9. На транзисторах Т5 і Т6, включених зі схемою емітерний повторювачів, зібрані розділові каскади. Підлаштування резисторами R1 і R6 при налагодженні встановлюють необхідне посилення в кожному каналі. Конденсатори С / і С2 служать для корекції частотної характеристики змішувача.\nВихідний каскад підсилювача вертикального відхилення (Рис.6) виконаний за симетричною схемою і має гальванічну зв'язок з вертикальними відхиляючі пластини електронно-променевої трубки. Загальна частотна характеристика вертикальних підсилювачів багато в чому залежить від вихідного каскаду. Колекторний струм вихідних транзисторів Т2 і ТЗ для розширення частотного діапазону встановлений досить великим (близько 20 мА), що призводить до значної розсіюваною потужності (Близько 2 Вт па кожному транзисторі). Тим не менше синусоїдальна напруга з частотою 15 МГц розгортається без спотворень лише на ділянці 12 – 15 мм по вертикалі. Це пов'язано з тим, що зі збільшенням розмаху вхідного сигналу частотні властивості транзисторів погіршуються через збільшення часу рекомбінації неосновних носіїв. На частоті 5 МГц максимальний розмір неспотвореного зображення становить 25 мм, а на частоті 2 МГц-50 мм, тобто практично на всьому екрані.\nКоефіцієнт посилення каскаду встановлюють резистором R8. а частотну характеристику коригують конденсатором СЗ і котушками LI-L4. Особливо великий вплив на характеристику надають котушки L1 і L4, розв'язуються колектори вихідних транзисторів від вхідних ємності відхиляючих пластин. Емітерний повторювачі на транзисторах Т1 і Т4 розв'язують\nвихідні транзистори від попередніх каскадів і дозволяють додатково коригувати частотну характеристику ланцюжками R2C2 і R10C4.\nСтабілітрон Д1 підбирається на напругу 22-24 В і служить для захисту джерела -20 В і ланцюгів осцилографа, пов'язаних з ним, від напруги +200 В при пробої транзисторів Т2 і Т3.\nПринципова схема комутатора наведено па рис. 7. На транзисторах ТЗ і Т4 зібраний швидкодіючий тригер з рахунковим входом (висновок 1), на який надходять імпульси з ДПН. За входів 7 і 8 тригер штучно переводиться в одне з двох положень (при роботі будь-якого каналу). Колектори транзисторів ТЗ і Т4 підключені до ключових каскадам Т1 і Т2. З висновків 3 і 4 напруга поступає на керовані каскади. Підлаштування резистором R1 встановлюють поріг спрацьовування тригера.\nПідсилювач синхронізації (Рис. 8) виконаний па транзисторах TI-ТЗ. Підлаштування резистором R4 встановлюється необхідний коефіцієнт посилення (близько 10-20).\nНа рис. 9 приведена принципова схема вирівнювача. Частина досліджуваного сигналу, посилена підсилювачем синхронізації, надходить на вхід 1 вирівнювача, де обмежується доданими обмежувачем Д1, Д2 і через контакти перемикача ВЗ (на мал. 9 не показаний; див. рис. 17) в залежності від полярності фронту надходить на вхід 5 (позитивний фронт) або 6 (негативний фронт). В обох випадках па виведення 9 утворюється позитивний стрибок напруги, необхідну для синхронізації ДПН. Змінним резистором R16 (див. схему на рис. 17) змінюється рівень запуску ДПН.\nГенератор пилоподібного напруги (Рис. 10) працює таким чином. При появі на вході 1 позитивного перепаду напруги з вирівнювача негативний стрибок напруги на колекторі транзистора TI перекидає тригер (транзистори Т6, Т7). Негативний перепад на колекторі транзистора Т7 через емітерний повторювач Т9 викликає позитивний перепад на колекторі транзистора Т10. Діод Д7 закривається, і починається заряд одного з перемикаються конденсаторів, підключених до висновку 5. Заряд здійснюється від джерела +200 В. Процес зарядки лінеарізіруется за допомогою стабілітрон ДЗ і емітерний повторювачів Т11 і Т12. Коли лінійно зростаюче напруга на емітер транзистора Т12 досягне певного значення, відкривається електронний ключ на транзисторі T8 і негативним перепадом на колекторі повертає до свого попереднього стану тригер Т6, Т7. Позитивний перепад на колекторі транзистора T7 через емітерний повторювач Т9 викликає негативний перепад на колекторі транзистора Т10. Діод Д7 відкривається, і времязадающій конденсатор розрядиться. З появою чергового позитивного перепаду на вході 1 описаний процес повторюється. Так здійснюється робота ДПН у режим очікування.\nДля роботи ДПН в автоколебательном режимі змінним резистором R16 (див. рис. 17) на вході I ДПН встановлюють постійне позитивне напруга, і процес формування лінійно зростаючого напруги протікає так само, як у режим очікування. Для полдержанія режиму автоколивань необхідно внести невелику затримку між закінченням одного процесу наростання напруги та початком наступного. Це здійснюється можна перемикати конденсаторами затримки (висновок 3). Вони деформують імпульс, що подається з колектора транзистора Т6 через транзистори 75, Т4, ТЗ на транзистор Т2, який періодично закриває транзистор Т1 на час заряду конденсатора затримки через змінний резистор R14 (див. рис. 17). Цей резистор використовується як регулятор стабільності зображення (чіткості).\nПринципова схема вихідного каскаду "X" наведено на рис. 11. Вихідні транзистори Т2 і Г.7 включені за двотактної схемою з емітерний зв'язком. Через транзистор Т1 на базу транзистора Т2 надходить Пікоподібне напругу з ДПН, а па базу транзистора ТЗ з змінного резистора R7 напруга, яка компенсує постійну складову пилоподібного напруги, тобто регулятор використовується для зсуву лінії розгортки але горизонтальної осі. Резистором R4 встановлюється необхідний коефіцієнт посилення каскаду, а конденсатором С1 коригується частотна характеристика.\nНа рис. 12 наведена схема підсилювача "X" і вузла гасіння. Підсилювач використовується для подачі на горизонтальні пластини напруги від зовнішніх джерел. На вході його варто еміттерпин повторювач на транзисторі Т1. Діоди Д2 і ДЗ захищають транзистор від перевантажень. Резистором R8 підбирають необхідну посилення. Посилений сигнал після конденсатора С4 змішується з постійною напругою, що знімається з движка подстроечногорезістора R10. Регулюванням останнього промінь встановлюють при налагодженні в середині екрана електронно-променевої трубки.\nВузол гасіння містить емітерний повторювач (транзистор ТЗ) і інвертор (транзистор Т4). З останнього імпульс негативної полярності поступає на модулятор трубки під час проміжку між прямими ходами променя.\nСхема живлення електронно-променевої трубки показана на рис. 13. Резистором R1 у деяких межах можна регулювати чутливість трубки. Чутливість трубки збільшується за рахунок зменшення яскравості і погіршення фокусування променя.\nДва стабілізованих низьковольтних джерела (Рис. 14) +12 В, -20 У зібрані за однаковими схемами з деякою різницею в номіналах окремих деталей (див. табл. 1). Джерела захищені від перевантажень і коротких замикань. Діоди Д10, Д11 є елементами температурної компенсації.\nUвих, В Д9 С1, C2 C3\nR3, кОм R6, кОм R7 R9, кОм R10, кОм\n12 Д808 20,0 Х50В 500,0 х25 У 1,5 4,7 1.5 510 Ом 2,4 2\n20 Д813 10,0 Х90В 200,0 Х50В 3,6 7,5 2,2 4,3 кОм 7,5 3,3\nПринципова схема джерела високих напруг наведена на рис. 15.\nВ якості калібратора напруги (Рис. 16) використано мультівібратор з поліпшеною формою напруги. Резистором R3 встановлюють розмах коливань 1 В. Резистор R2 служить для симетричного розташування імпульсної напруги (меандр з частотою 10 кГц) щодо нульової лінії напруги.\nНа рис. 17 і 18 дані схеми з'єднання окремих вузлів осцилографа між собою.\nДані трансформатора харчування наведено в табл. 2. Магнітопроводи тороїдальний МТ-30, зовнішній діаметр 70 мм, внутрішній 42 мм, висота 30 мм.\nОбмотка Напруга, В Число витків Провід\nI 220 1670 ПЕВ-2 0,27\nII 25 190 ПЕЛШО 0,35\nIII 15 115 ПЕЛШО 0,35\nIV 6,5 50 ПЕЛШО 0,44\nV 700 5300 ПЕЛШО 0,06\nVI 220 1670 ПЕЛШО 0,2\nVII 10 77 ПЕЛШО 0,1\nПеремикач В1 служить для зміни полярності зображення. Перемикачем В2 вибирають роду роботи, в положенні "I" працює тільки перший канал, в положенні "II" – тільки другий канал, в положенні "I + II / I" працюють обидва канали з синхронізацією від першого каналу, в положенні "I + II / III" працюють обидва канали з синхронізацією від другого каналу. Перемикачем ВЗ вибирають полярність фронту (наростаючий або спадаючий) для запуску розгортки. Перемикачем В4 роблять перехід з внутрішньої синхронізації на зовнішню.\nНапруга зовнішньої синхронізації підлоги на гніздо Гн7 (низький рівень, менше 10 В) або на Гн6. (Високий рівень, більше 10 В). З гнізда Гн9 на вхід зовнішньої синхронізації може бути подано змінна напругу з частотою живильної мережі. Лампами Л1 і Л2 може бути підсвічена калібрувальна сітка, що знаходиться між екраном трубки і темно-зеленим світлофільтром. Лампа ЛЗ сигнальний.\nКонструкція осцилографа. Осцилограф змонтований на металевому шасі, скріпленому з передньою панеллю. Шасі виконано з дюралюмінію (передня панель 5 мм, бічні стінки 3 мм, задня стінка 2 мм). Всі перегородки всередині шасі зроблені з м'якої сталі товщиною 0,8 мм. Шасі засувається в кожух з дюралюмінію товщиною 2 мм.\nБлоки розташовані у відсіках шасі наступним чином (рис. 19). За перегородкою КЛМН знаходяться: силовий трансформатор, стабілізатори, випрямлячі, пристрій харчування трубки. Сама трубка укладена в екран, виточений з м'якої сталі і потім відпаленого. Екран розміщується між площинами АБПО і КЛРС. Об'єм, що залишився шасі розділений навпіл горизонтальною перегородкою ТУФХ. Над нею змонтована частина схеми осцилографа, що відноситься до розгортці. Всі органи управління цією часті схеми винесені на передню панель в площині ТПВХ. Під перегородкою обсяг розділений навпіл вертикальною продолиной перегородкою ЦЧШЯ. В обох половинах симетрично розташовані монтажні плати обох каналів, а глибше – плати інших вузлів.\nВихідний каскад "X" розташований біля трубки під площиною БЛРП. Кінцеві транзистори укріплені на радіаторах розміром 60Х45х6 мм. Вихідний каскад "Y" розташований також біля трубки над площиною аксо. Кінцеві транзистори встановлені на загальному радіаторі з дюралюмінію, прикріпленому до бічної стінки шасі, що служить Теплоотвод. Від бруска транзистори ізольовані прокладками з теплопровідні кераміки.\nПередня стінка шасі закрита фальшпанелио з дюралюмінію товщиною 0,5 мм, на якій фотоспособом нанесені написи і позначення.\nТеги: емітерний, каскад, надходить, напруги, підсилювача, синхронізації, трубки


Ні для кого сьогодні не секрет, що грудне молоко – це найкраще їжа для дитини. Навіть виробники сумішей для немовлят наголошують на цьому. Тому ми не будемо вкотре перераховувати всіх плюсів грудного вигодовування для фізичного здоров’я малюка. Хочеться наголосити на тому, що воно має також величезний психологічний вплив на дитя і його маму.\nСпілкування з матусею під час смоктання циці створює умови для нормального психофізичного розвитку дитини, становлення її інтелектуальних здібностей. Тому логічно, що будь-якай замінник материнського молока, яким би «наближеним» до нього він не був, - так і залишається штучною їжею для дитини.\nОтже, всі переваги грудного вигодовування очевидні, Ви маєте твердий намір годувати свою дитину груддю. Ми пропонуємо Вашій увазі кілька дуже важливих правил, яких необхідно дотримуватись для успішного, тривалого грудного вигодовування..\n1 правило. Раннє прикладання до грудей\nЦе перша і дуже важлива умова подальшого успішного грудного вигодовування. Чудово, якщо прикладання до материнських грудей трапиться в перші хвилини життя новонародженого. Тому, якщо Ви мрієте довго і успішно годувати свою крихітку груддю, варто заздалегідь поцікавитися, чи у пологовому будинку, де Ви збираєтесь народжувати, практикується прикладання дитини до грудей одразу після пологів, і чи знаходиться дитя з мамою в окремій палаті (для безперешкодного прикладання малюка до грудей надалі). Сьогодні, слава Богу, в більшості пологових будинків запроваджена ця практика. Проте варто наголосити, що деякі пологові трактують «раннє прикладання до грудей» як п’ятихвилинне перебування немовляти на животі мами між проведенням процедур. Насправді це має бути повноцінний (хоча б півгодини) контакт дитини з грудьми. Чому це настільки важливо? - Нормалізується процес лактації, молоко в результаті вчасно прибуває до молочних залоз, і дитині його вистачає. Тобто, раннє прикладання маляти до грудей робить «молочними» усіх мам.\n2 правило. Нічого окрім соска!\nІ не тому, що із пляшечки смоктати легше, смоктати треба просто по іншому. Особливо актуальним це правило є в перші дні життя малюка, коли він тільки вчиться ссати. З тієї ж причини не давайте дитині пустушку, нехай задовольняє свою потребу у смоктанні біля материнських грудей. Інакше смоктання «в пусту» може призвести до нестачі молока. Адже сигнал дитини не досягатиме цілі (річ йде про головний принцип лактації: «попит породжує пропозицію» - чим більше дитина ссе – тим більше молока прибуває, поки не виробиться рівновага між споживанням і надходженням). Нехай малюк ссе стільки, скільки йому хочеться, навіть, якщо Вам здаватиметься, що він давно наситився, і це занадто довго. І пам’ятайте, будь-яке догодовування в кінцевому результаті призведе до припинення годування груддю. Адже сита дитина (яку догодували сумішшю) – не проситиме груди, в результаті молоко не прибуватиме.\n3 правило. Дотримуйтесь вільного режиму годування (на вимогу).\nЩе раз варто наголосити, що молоко прибуває у відповідь на запит. Коли їжі не вистачає – дитина починає частіше просити цицю, і, відповідно, молоко прибуває. На початку грудного вигодовування, коли лактація тільки встановлюється, дитя може просити груди дуже часто і смоктати дуже довго. Постарайтеся знайти в собі сили і догодити малюку, хоча це може Вас втомлювати, адже таких «смоктальних сеансів» може бути дуже багато. Обмеження частоти годувань і їх тривалості можуть призвести до порушень в роботі кишечника малечі, поганої динаміки росту і зниження лактації. Не хвилюйтеся, молочко прибуде і все стане на свої місця, найважчі (і найважливіші) – перші дні. Вільний режим годування – найкращий регулятор кількості молока.\nНадіємось, наші поради допоможуть Вам!\nОпублікувано : 27 січня 2014 | Переглянуто : 4192 | обговорити на форумі


Проведено захід з нагоди Дня вшанування учасників бойових дій на території інших держав | Ліплявська громада\nПроведено захід з нагоди Дня вшанування учасників бойових дій на території інших держав\n15 лютого - День вшанування учасників бойових дій на території інших держав. Афганістан.... Це далека мусульманська країна, але багато років у нашій свідомості ця країна асоціюється з болем втрат, людським лихом, справжнім пеклом до якого потрапили українські юнаки, яким виповнилося 18 років. Чимало літ минуло відтоді, як вивели з Афганістану радянські війська, але рани цієї війни кровоточать і досі. Не можуть матері забути загиблих та покалічених синів. Ми повинні завжди пам'ятати про страшні події, безглуздої афганської війни і пам'ятати, що серед нас живуть люди, які стали учасниками тих воєнних подій і ми маємо пишатися їхньою мужністю, героїзмом і подвигом.\nВ Келебердянському сільському Будинку культури з нагоди цієї дати пройшла зустріч з односельцями, які воювали в Афганістані. Це Пісковий Олександр Миколайович, Коптілий Михайло Васильович і Барчан Петро Юхимович. З теплими словами виступив голова Ліплявської сільської ради Сергій Валентинович Геращенко. Хвилиною мовчання вшанували всіх хто не повернувся на Батьківщину, назавжди, залишившись в далекому Афгані. Для учасників цього заходу пролунали пісні від аматорів художньої самодіяльності Ірини Дудіної і колективу "Перлина" та побажали гостям і всім присутнім в залі міцного здоров'я, щастя, миру, душевного спокою і успіхів у всіх справах.\n17 Лютого, 2021 о 13:37 146\nОнлайн-урок "Онлайн-синергія для найкращого інтернету"


(2.03.1926, с. Розділ, тепер Кіровоградської обл. — 5.11.2017, Одеса)\nВолодимир став членом ОУН у 17 літ. Вояк УПА. Стрілець у сотні «Сталевого». Діяв на території сучасних Вінницької, Черкаської і Кіровоградської областей.\nЗа дієву любов до України засуджений до 8 років позбавлення волі. 11 місяців перебував у Горьківській тюрмі №1, а в 1949-у його перевели до Воркути — в табір суворого режиму «Речлаг». Працював на шахті №7. Створив підпільну групу, яка підготувала близько 500 саморобних гранат великої розривної сили. Мета: повстання, ліквідація катів і спроба втечі. Судив Володимира Караташа військовий трибунал Біломорського військового округу. За «організацію і керівництво антирадянською групою українських націоналістів», яка готувала повстання в таборі, засуджений до розстрілу. Закованого перевезли до Вологди, де п’ять місяців провів в одиночній камері смертників. Щоб підтримати себе на дусі, ходив по камері й декламував вірші Тараса Шевченка, Івана Франка та Лесі Українки.\nРосійські кати вісім разів імітували розстріл. І кожного разу, коли за ним приходили до камери, він гордо піднімав голову і казав: «Я готовий».\nПісля смерті Сталіна розстрільний вирок замінили на 25 років тюрми і концтаборів. Етапований із Вологди до Казахстану в табір суворого режиму «Степлаг» селища Кенгір (Джезказган). Там у травні — червні 1954-го брав активну участь у Кенгірському повстанні, про яке залишив спогади «На барикадах Кенгіра».\nІз дружиною — Ганною Лук’янівною (у дівоцтві Людкевич) — познайомилися в Кенгірі, під час повстання, коли об’єдналися жіночий і чоловічий табори. В останню мить встиг витягнути її з-під гусениць танка. На волі народили сина Михайла і дочку Оксану.\nВолодимир Караташ — автор трьох книг-споминів: «Прометеї Заполяр’я», «Обережно: гранати» і вже згаданої «На барикадах Кенгіра».\nУ роки незалежності — член Всеукраїнського полі-тичного об’єднання «Державна самостійність України» та Історичного клубу «Холодний Яр». 20 серпня 2007 року нагороджений орденом «За мужність» ІІІ ст.\nЛауреат літературних премій ім. Євгена Маланюка (за книгу споминів «На барикадах Кенгіра», 2008) та ім. Юрія Горліса-Горського (2016). У дипломі №5 лауреата премії ім. Юрія Горліса-Горського зазначено: «Присуджено Володимирові Михайловичу Караташу за участь у Визвольній боротьбі та висвітлення її у своїх творах і виступах, за популяризацію Визвольної ідеї, написання спогадів «На барикадах Кенгіра» та за вагомий особистий внесок у відродження історичної па-м’яті й духовності українського народу».\nРішення Історичного клубу «Холодний Яр» зачитав і вручив Володимирові Караташеві літературну премію ім. Юрія Горліс-Горського Олег Тягнибок під час з’їзду ВО «Свобода» 30 вересня 2017 року в Києві. Коли я представляв лауреата, близько тисячі делегатів вісім разів вставали й овацією вітали героя Визвольної боротьби українського народу.\nпрезидент Історичного клубу «Холодний Яр», член НСПУ, академік Академії наук вищої освіти України.\nА він тане і тікає — нема зладу.\nПросто в затхлість, у задуху, в спеку, в пекло\nпросвіжити, проозонити —\nНазбираю склянку граду, назбираю…\nВін зливається з травою і землею —\n5.08.1974 р. Концтабір № 36, Пермщина.\nВід автора. Над труною нескореного борця за волю України я прочитав цього вірша, написаного у таборі №36, коли випав град. Ці рядки і про Володимира Караташа.


Кольорові млинці на молоці з натуральними барвниками– Bene Gusto\nГоловна › Рецепти › Десерти та випічка › Кольорові тонкі млинці на молоці\n250 пшеничного борошна\n3 ст.л рослинної олії (бажано рафінованої)\n2 моркви середнього розміру (приблизно 190 г)\n1 буряк середнього розміру (приблизно 130 г)\nБЖВ: 4.6 / 5.8/ 20\nВідео рецепт: як приготувати кольорові млинці для дітей\nУ велику миску вбиваємо яйця, висипаємо сіль, цукор і ванільний цукор. Трохи збиваємо за допомогою вінчика. Вливаємо половину молока і добре перемішуємо. Просіваємо половину борошна і також добре вимішуємо вінчиком, щоб не було грудочок. Додаємо борошно, що залишилося. На цьому етапі тісто вийде дуже густим. Тепер додаємо молоко, яке залишилося і добре перемішуємо. Готове тісто залишаємо в теплі на 20 хвилин.\nУ цей час готуватимемо барвники.\nШпинат подрібнюємо і закладаємо в чашу блендера. Сюди ж додаємо 50 мл води, щоб швидше вичавити сік. Подрібнюємо за допомогою блендера і проціджуємо через сито. У нас має вийти 100 мл соку. Якщо вийшло менше, додаємо воду.\nМорквину і буряк натираємо окремо на найдрібнішій тертушці для приготування фруктового і овочевого пюре. Викладаємо в марлю і відціджуємо сік. Морквяного і бурякового соку в результаті також має вийти 100 мл, тому додаємо воду, щоб довести до необхідної кількості.\nСковороду ставимо на великий вогонь, виливаємо на неї олію і чекаємо поки нагріється. Гарячу олію вливаємо в тісто і швидко перемішуємо, щоб під впливом температури воно не згорнулося.\nГотове тісто ділимо на 3 частини. Виходить приблизно по 230 мл. У кожну миску додаємо потрібний барвник і добре перемішуємо. Тісто готове, можна випікати тонкі млинці.\nТепер ставимо сковороду на середній вогонь, за допомогою ополоника наливаємо тісто потрібного кольору на сковороду і, обертаючи її, розподіляємо по поверхні. Як тільки поверхня кольорового млинчика стане одного кольору без світлих вкраплень, а край навпаки посвітлішає, можна перевертати і смажити зворотній бік. Тут важливо не перетримати, інакше колір буде коричневим. Все, кольорові млинці готові, можна подавати до столу. Смачного!\n✒ Порада. Готові кольорові млинці можна подавати з солоними або солодкими начинками. Зелені млинці смакуватимуть зі слабосоленим лососем, ікрою, грибами, м’ясом. Червоні млинці можна поєднувати з м’ясом або підсоленим сиром, а жовті млинці — з медом, варенням, згущеним молоком.\nбарвники для млинців\nГлінтвейн на білому вині з апельсином та м’ятою\nНіжний молочний хліб в духовці\nМусовий торт з чорницею та дзеркальною глазур’ю


СВЯТА ЗГІДНО З ГРАФІКОМ | Шполяночка - Районний інформаційний щотижневик\nПочаток Нового року спонукає до підведення підсумків та побудови нових планів. Проте, на першу половину січня щось планувати у нас вважають «поганим тоном». У цей час вся країна перебуває у стані «українського Рамадану». Численні державні та релігійні свята на два тижні переривають рутинне функціонування установ та підприємств. Зазвичай напередодні новорічно-різдвяних та травневих свят розпочинаються розмови про те, що саме тривалі святкування заважають нам налагодити роботу економіки на початку року. Як «рецепт від усіх бід» автори таких тез пропонують скасувати перенесення робочих днів на суботи або й взагалі скоротити кількість офіційних державних свят. Аргументують зазвичай «європейською практикою» та «європейською трудовою етикою». Насправді ж в Європі зовсім інша ситуація, адже люди у найбільш розвинених країнах відпочивають не менше, а більше!\n«Ледачі» словаки і «ефективні» німці\nЗменшення кількості святкових днів і збільшення робочих годин використовується лише у слабкорозвинених, «відсталих» країнах, що застосовують не інтенсивний, а екстенсивних спосіб розвитку економіки. Насправді такий тип мислення — це пережитки радянської командно-адміністративної системи, для якої були характерні трудові подвиги з освоєння цілини у Казахстані та повсюдного поширення «стаханівського» руху. Насправді ж зв’язок між кількістю відпрацьованого часу і успішністю розвитку економіки обернені. Це досить наочно показує порівняльний аналіз кількості відпрацьованого часу та ефективності середньостатистичного працівника у різних європейських країнах.\nТак, головними «стаханівцями» за підсумками двох минулих років є Греція, Польща та Угорщина, список продовжують країни Центральної та Східної Європи, а також жертви кризи 2008-го року — Ірландія, Італія та Португалія. Водночас, продуктивність праці у цих країнах лишається досить низькою. Так, один поляк за годину виробляє товарів і послуг на 28 доларів, угорець — на 30, португалець — на 33, грек — на 35. Це значно нижче навіть середньоєвропейського показника в 50 доларів. Між тим, дві найбільш розвинуті країни Євросоюзу — Нідерланди та Німеччина займають відповідно останнє і передостаннє місця за кількостю відпрацьованих годин. Багато відпочивають також жителі Норвегії, Данії, Франції та Словенії (найбільш успішної країни-новачка в ЄС). Так, словаки мають аж 15 офіційних вихідних впродовж року, австрійці — 13, словени — 12, французи —11 (для порівняння — в Україні лише 10 офіційних державних свят, які є вихідними днями). Незважаючи на «середній» показник кількості святкових днів, українці лишаються дуже неефективними у своїй роботі. Україна має нижчий показник продуктивності, ніж країни Євросоюзу. Один наш співвітчизник за годину виробляє товарів і послуг всього на 10 доларів. Середньоєвропейський показник уп’ятеро вищий, а один німецький робітник за годину виробляє товарів і послуг майже на 93 долари.\nОтже, ключовим показником є не кількість, а якість, тобто ефективність відпрацьованих годин. До того ж, тривала відсутність відпустки негативно позначається на здоров’ї працівника. Тому, піклуючись про здоров’я працездатної частини населення, європейські законодавці «перевиконали» загальноприйняті норми про 48-годинний робочий тиждень та 20-денну щорічну відпустку. Так, в Нідерландах працівники «трудяться» лише 31 годину на тиждень, а в Франції працедавець «доплачує» додатковими вихідними тим, хто працює більше 35 годин на тиждень. Додаткова відпустка гарантується також тим французам, які відпочивають не влітку, а в будь-який інший сезон. Таким чином, відпустка у француза може тривати від 5-ти до 9,5 тижнів. І на цілком законних основах.\nВ Україні покищо не всі працедавці дбають про населення, яке стрімко «старіє» (у нашій країні показник старіння та зменшення кількості населення є найвищим в Європі). Проте, уже з’явились приклади заохочення працівників до більш старанної роботи шляхом бонусів у формі «відгулів».\n— Наша робота заснована на споживацькому запиті, тому, звісно, бувають періоди як «сплесків» замовлень, так і абсолютного затишшя. Багато роботи традиційно перед святами, коли люди купують подарунки собі і близьким та у весняно-літній період, коли українці активно ремонтують свої домівки та оновлюють інтер’єр, — розповідає власник Золотоніської меблевої фабрики «Мікс» Петро Міхновський. — У період новорічно-різдвяних свят зазвичай же настає «затишшя», тому мої працівники від-почивають до Старого Нового року, а інколи аж до Водохрещі. Оскільки влітку у нас завжди «кипить» робота, то зимові канікули я намагаюсь зробити для працівників якнайдовшими. Це можливість для кожного з них зустрітись із сім’єю та друзями, приймати гостей або самим кудись помандрувати. Наші люди дуже шанують релігійні свята, тож своїм працівникам я намагаюсь давати додаткові вихідні в День Святого Миколая, Меланки та Василя, а також на Водохрещу, хоч ці дні і не є офіційними державними святами.\nНа необхідності кількаразових відпусток та канікул протягом року наголошують також медики та психологи. Адже твердження про те, що тривала відпустка влітку дає заряд енергії на увесь рік не зовсім коректне.\n— Вже через 14 днів після завершення відпустки втома і напруженість, які були до початку відпочинку, поступово повертаються. Спочатку людина відчуває приплив енергії, але згодом «запал» поступово гасне. Але це зовсім не значить, що не треба відпочивати взагалі. Адже людина, яка не бере «тайм-аут» поступово «вигорає», як емоційно, так і фізично. Це призводить до зниження життєвого тонусу і розвитку різноманітних хвороб, — коментує заступник головного лікаря поліклінічного відділення Першої міської лікарні м. Черкаси Надія Дроніна. — Просто роботодавцям слід взяти до увагу цю інформацію та частіше відпускати робітників у відпустки.\nНайкращий відпочинок — зміна діяльності, — стверджують психологи. Цього правила, сформульованого фізіологом Іваном Павловим, радять дотримуватися усім українцям, які хочуть працювати ефективно після тривалих свят.\n(матеріал підготовлений у межах інформаційної кампанії\n27 листопада 2014, 20:21\n27 травня 2018, 16:47


2018 Імагологічний фокус у художньому світі Джуліана Барнса Кушнірова, Т.В.\n2018 The features of multiculturalism in the novel «Never Let Me Go» by Kazuo Ishiguro = Риси мультикультуралізму в романі "Не відпускай мене" Кадзуо Ішігуро Кушнірова, Т.В.\n2018 Наративні стратегії у романних формах кінця ХХ – початку ХХІ століття Кушнірова, Т.В.\n2018 Лексема «туман» в суспільній парадигмі Кадзуо Ішігуро Кушнірова, Т.В.\n2018 Пространственно-временная картина мира повести Н.В. Гоголя «Страшная месть» = Просторово-часова картина світу повісті М.В. Гоголя «Страшна помста» Павельєва, А.К.\n2018 Социально-исторический хронотоп в повести Н.В. Гоголя «Тарас Бульба» = Соціально-історичний хронотоп у повісті М.В. Гоголя «Тарас Бульба» Павельєва, А.К.\n7 Кушнірова, Т.В.\n3 мотив сну\n3 художній простір\n3 художній час\n2 англійська література


Pro Hereditate Catholica — Засновник FSSPX кир Марсель\nЗасновник Священицького Братства Святого Пія X\nВисокопреосвященний Марсель Лефевр\nМарсель-Франсуа Лефевр народився 29 листопада 1905 року в місті Туркуане на Півночі Франції, був третьою дитиною дрібного промисловця Рене Лефевра і його дружини Габриели Ватині. Марсель Лефевр виріс у глибоко католицькій родині, де його священиче покликання розквітало природно.\nПочинаючи з 1738 року сім'я Лефевр віддала понад п'ятдесят своїх чад на служіння Святої Римської Церкви. Серед них не тільки багато ченців, черниць і священиків (в тому числі відомий літургіст дом Гаспар Лефевр OSB), але і кілька єпископів, а так само один кардинал — Шарль-Жозеф Лефевр (1892-1973). Папа Римський Пій ХI в 1927 році сказав родині Лефевр: «Ви маєте багато заслуг перед Церквою».\nЗ восьми дітей Рене і Габриели Лефевр п'ятеро вступили в духовне звання: Рене і Марсель стали священиками в місіонерськоій конгрегації Св. Духа, три дочки — Жанна, Бернадетта і Крістіана постриглися в черниці. Решта троє: Жозеф, Мішель і Марія-Тереза, залишаючись в миру, створили великі християнські родини. Батьком цієї великої родини був промисловець з півночі Франції, який загинув у нацистському трудовому таборі в Зонненбурге в 1944 році, перед смертю доручивши своїх дітей Пресвятій Діві. Мати сім'ї, також нащадок власників заводів на півночі Франції, була францисканкою третього ордену і медсестрою Червоного Хреста.\nМарсель Лефевр отримав початкову і середню освіту в коледжі Найсвятішого Серця в Туркуане, в 1913-1923, в той же час він займався апостолятом серед хворих в товаристві Св. Вінцента де Поля.\nПрагнення віддатися Богові і душам підштовхуває його вступити до семінарії та стати священиком.\nПісля вступу до Французької семінарії в Римі (1923–1930), на вулиці Санта-К’яра, він став палким учнем о. Анрі Ле Флош, про якого він пізніше згадував: «Я ніколи не зможу здійняти належної хвали Благому Богу за те, що Він дозволив мені бути знайомим з цією справді видатною людиною». На своїх духовних конференціях о. Ле Флош розкрив своїм учням провіденційну роль пап протягом історії Церкви, зокрема постійну битву останніх римських понтифіків проти помилок їхнього століття: лібералізму, соціалізму, модернізму. Але найбільше привернуло його увагу — це вступна енцикліка Папи Пія X, E supremi apostolatus (1903), а також його девіз «Відновити все у Христі», який Марсель склав програмою свого священичого життя. Марсель Лефевр отримує наукові ступені доктора філософії (1925) і теології (1929) в Папському Григоріанському університеті.\nМолодий священик і місіонер\n21 вересня 1929 Марсель Лефевр був висвячений на священика в місті Ліллі монсеньйором Ашилем Льєнаром (Achille Liénart), єпископом Лілльським. Незабаром він був призначений вікарієм парафії в робочому передмісті Лілля, де швидко здобув визнання у прихожан.\nУ 1930, під впливом свого брата Рене, вступив в чернечу місіонерську Конгрегацію Святого Духа. На завершення свого новіціату в 1932 молодий о. Марсель Лефевр був відправлений до Африки, де він пробув 13 років: спочатку професором, а потім ректором Лібервілльскої семінарії Св. Марії, У Габоні. Крім викладацької діяльності йому доводилося, в разі потреби, виконувати обов'язки будівельника, економа, друкаря, шофера, електрика і т.д. Далі його призначили начальником місії (1938-1945).\nОтець Марсель методично знав, якими повинні бути його пріоритети: в першу чергу — катехети, зразкові християни, які можуть виховати християн; потім католицькі школи, щоб сформувати майбутніх глав сімей, пробудити священичі покликання і нарешті створити християнську культуру.\nЗ самого початку він виявився: «Дуже гнучкий і приємний, усміхнений, твердий у своїх принципах, дуже популярний серед своїх учнів та оцінений священиками. З самого початку свого місіонерського життя він виявляв особливий талант для підготовки священиків».\nУ Африці отець Марсель формує майбутнє духовенство корінного населення. Троє його учнів згодом стали єпископами. На думку о. Бергер, помічник ректора, Марсель Лефевр був «твердим, поміркованим, уважним у своїх судженнях і рішеннях і чудовим в організації та організації практичних питань».\nРектор схоластиката в Мортані\nДо скорботних воєнних років Церква в Африці процвітала. Але в 1945 р. О. Лефевр був відкликаний до Франції щоб керувати схоластикатом (до-семінарією) для студентів філософії в Мортані, глибоко в серці Нормандії, і повинен був залишити Габон, де зумів завоювати любов місцевого африканського населення самовідданим місіонерським служінням.\nО. Лефевр був ректором в Мортані з 1945 по 1947 рік. Місто було в руїнах, все довелося відбудовувати. Щоб нагодувати своїх семінаристів, він щоранку їздив по сільській місцевості, щоб просити у фермерів молока, борошна, квасолі, а іноді і м’яса. Він прищепив здорові принципи і попередив їх про шкідливі тенденції, які розвивалися в Церкві в роки післявоєнного періоду. Він особливо боровся проти еволюціонізму Тейяра де Шардена, проникнення в християнство ідей комунізму та легковажну впевненість в рятуванні невіруючих о. Анрі де Любака. Однак це нове служіння тривало недовго.\nМісіонер в Африці\nЄпископ і апостольський вікарій\nВ 1947 р. Папа Пій XII призначив о. Лефевра назад до Африки апостольським вікарієм Дакара в Сенегалі. Тоді місто Дакар було столицею французької Західної Африки (L'Afrique-Occidentale française (A.-O.F.)), що включало вісім країн, які все ще були французькими колоніями: Сенегал, Французька Гвінея (нині Гвінея), Нігер, Берег Слонової Кістки (Кот-д'Івуар), Верхня Вольта (нині Буркіна-Фасо), Мавританія, Дагомея (нині Бенін), Французький Судан (нині Малі).\nПеред своїм від'їздом 18 вересня 1947 р. його було висвячено на єпископа в Ліллі кардиналом Ашиль Льенаром (фр. Achille Liénart), якому асистували єпископ Жан-Батіст Форе (фр. Jean-Baptiste Fauret), його колишній духовний керівник у Габоні, та єпископ Альфред-Жан-Фелікс Ансель (фр. Alfred-Jean-Félix Ancel), колишній однокурсник у французькій семінарії в Римі. Апостольський вікарій прийняв єпископське посвячення, але не мав звичайної юрисдикції над своєю територією, що знаходилася в безпосередній владі папи: він став вікарієм папи.\nЄпископ Лефевр негайно здійснив візитацію свого вікаріату, розташованого навколо Кабо-Верде, в самій західній точці Африки. Це напівпустельний регіон, який контрастує з Габоном. Єпископу Лефевру довелося зіткнутися з абсолютно новою для нього ситуацією — п'ятдесят тисяч католиків, розкиданих між містом Дакар та прибережними селами з місіями у внутрішніх районах Сенегалу, поруч з півтора мільйонами мусульман.\nВідповідно до інструкцій Папи Св. Пія X, в праці якого він постійно вникав, єпископ Лефевр насамперед дбав про свою семінарію, його першою турботою було формування священиків. Тому семінарія була зіницею його ока. Семінарію він перемістив поблизу Дакара, побудувавши її будівлю на оазисі Себікотане. Він послав кількох старших студентів з Мортена отримати ступінь богослов'я в Римі і таким чином забезпечив свою семінарію оновленим і компетентним римським факультетом.\nЩоб бути впевненим у несенні Божої благодаті, наступним його пріоритетом був Кармелітський монастир, який він побудував поблизу семінарії. Черниці молилися за майбутніх священиків і своїми жертвами були «церковною опорою» проти ісламського півмісяця.\nЩо стосується місіонерської діяльності, яка вимирала, він відновив її і незабаром зупинив поширення ісламу. У християнській місії серед язичників, у яких панувало багатоженство, велику роль зіграла організація з ініціативи одного з священиків під назвою «Fog Ola» — «Друзі християн». Учасники отримували ідентифікаційну карту і обіцянку отримати хрещення перед смертю.\nЩе однією справою єпископа, що увінчалася успіхом, була середня школа для хлопчиків, побудована в дюнах Ханн, біля воріт столиці. Спочатку вона була розрахована на 700 студентів: його метою було підготувати елітну групу молодих католиків до тієї мусульманської країни, яка незабаром мала здобути незалежність. Звичайно, з мусульманськими релігійними лідерами єпископ поводився шанобливо і сердечно, але тим не менше іслам був ярмом, і Церква зобов'язана собі забезпечити справжню свободу, свободу дітей Божих.\nВ 1948 році, через рік після прибуття в Дакар, Пій XII призначив єпископа Лефевра апостольським делегатом франкомовної Африки (1948-1959), іншими словами, для 13 територій, включаючи протекторат Марокко, Західної Африки, Французької Екваторіальної Африки, острови Реюньйон та Джибуті. Як апостольський делегат він зводив єпархії, призначав єпископів, декілька були з корінних народів, і привозив з Європи і навіть з Канади велику кількість священиків, навчаючи братів і черниць.\nДелегат повинен був відвідати 47 єпархій, вікаріати та апостольські префектури своєї юрисдикції, створити нові вікаріати, запропонувати кандидатів на єпископство та заснувати єпископські конференції в кожній країні. Йому не треба було багато часу, щоб помітити, що єпископські конференції, якщо їх функції не строго лімітовані, заважають вільному здійсненню єпископом своєї влади в своїй єпархії.\nТакож він не вагаючись приймав обмежувальні заходи проти ліберальної католицької преси.\nАрхиєпископ Лефевр багато зробив для створення місцевої ієрархії, що пізніше лягло в основу створення помісних церков з своєю ієрархією, вже не доручаючи кожен вікаріат певній місіонерській конгрегації, як було прийнято раніше.\nУ 1955 році Дакар був зведений як архієпархія, а єпископ Лефевр став його першим архиєпископом.\nПлан архиєпископа полягав у відродженні «Католицької Акції» («Actio Catholiсa») , тому у Дакарі він заснував філію «La Cite catholique» — асоціації мирян, заснованої у Франції, проти якої люто виступали деякі єпископи, тому що вона об'єднувала мирян, твердо прихильних справі соціального і політичного правління Христа-Царя. Вони були занозою для прогресивних християн, сприйнятливих до ліберальних і соціалістичних ідей. Проте єпископ запросив керівника групи Жана Уссе, і незабаром відкрилися місцеві відділення. Єпископ Лефевр підтримував і сприяв «La Cite catholique» . Він бачив у ньому «колиску для організаторів Католицької Акції яка оживлюється найчистішим духом Церкви», блискучий приклад Католицької Акції, як це бажав папа Св. Пій X, «щоб відновити все у Христі» в громадянському суспільстві.\nПастирські листи та вказівки архиєпископа Дакара своїм священикам говорили: спочатку за допомогою молитви покличте дію Святого Духа в душі місіонерів і тих, до кого вони післані; потім віддайте пріоритет надприродним методам: проповідь, катихзис, католицька школа, Свята Меса і сакраментальне життя. Це повинно передувати матеріальними методами, які мали пріоритет в місіях некатоликів. Нарешті, пастирське і апостольське служіння повинно бути систематично організовано, з урахуванням наявних людських і матеріальних ресурсів.\nДеякі говорили, що архиєпископ Лефевр виступав проти незалежності колоній. По правді кажучи, він вважав це передчасним. Тим молодим країнам Африки, які ще не були справжніми націями і їм належало пройти ще довгий шлях до глибокої християнізації, насправді загрожувало стати жертвами комунізму або потрапити в руки ісламу. архиєпископ Дакара вважав, що це завдасть великої шкоди Церкви. Саме це і траплялося майже всюди.\nЩороку він мав аудієнцію у папи. Коли Пій XII висловив подив примноженням євангельських робітників, він відповів: «Найсвятіший Отче, корінне духовенство неухильно зростає, але Африка завжди потребуватиме місіонерів».\nПій XII одного разу сказав відвідувачеві: «Ви бачили того чоловіка, який щойно залишив мою резиденцію? Це архиєпископ Лефевр, найкращий з моїх апостольських делегатів».\nПісля смерті Пія XII в 1958 році, Іван XXIII припинив свої африканські обов'язки, як дипломатичні, так і пастирські. Іван XXIII не розумів мови архиєпископа Лефевра і призначив архиєпископа Дакара у скромну єпархію Тюль у Франції (1962) — єпархію, що зазнала труднощів, семінарія якої щойно закрилася.\nОдразу новий єпископ розпочав безліч проектів: об’єднавши своїх ізольованих, збіднілих священиків, перетворивши їх на засновників маленьких католицьких шкіл, побудувавши нову академію для хлопців та знову відкривши семінарію. «Нічого не втрачено», — говорив він. У Тулі його співробітники вважали, що він був «чудовим, практичним єпископом .... дуже близьким до своїх священиків».\nНастоятель Конгрегації Отців Святого Духа и отець II Ватиканського Собору\nАле архиєпископ Марсель Лефевр залишився там лише шість місяців, оскільки незабаром був обраний Генеральним Настоятелем Конгрегації Отців Святого Духа (1962-1968), яка на той час налічувала понад 5000 членів. Саме тоді відкривався Другий Ватиканський Собор (1962-1965). Тим часом Іван XXIII призначив його помічником на Папському престолі. Як президент Єпископської конференції Західної Африки, він був призначений членом Центральної підготовчої комісії Другого Ватиканського Собору в 1960 році.\nПід час передостанньої підготовчої сесії в червні 1962 архиєпископ Лефевр з подивом став свідком серйозної сутички кардинала Оттавіані, представника римської доктрини, проти кардинала Августина Беа, новаторської фігури з ліберального крила.\n11 жовтня 21-й Вселенський собор католицької Церкви нарешті відкрився. Тут же ліберали зробили маневр, щоб взяти під контроль робочі комісії і добитися відмови від підготовчих схем або проектів документів. Іоанн XXIII дозволив їм це зробити, і ця драматична ситуація занепокоїла архиєпископа Лефевра. Він кілька разів виступав публічно і засуджував ліберальні ідеї і помилки модернізації, що містяться в нових схемах.\nМіж першою і другою сесіями Собору архиєпископи Марсель Лефевр, і Джеральдо де Проенса Сіго і єпископ Хосе Маурісіо да Роча організували формальну групу отців Собору, єпископів однодумців, які були твердо налаштовані протидіяти лідерам ліберального крила. Діяльність архиєпископа як глави «Coetus Internationalis Patrum» («Міжнародна Група Отців») була перш за все практичною. За підтримки двох бразильських єпископів, Антоніо де Кастро Майера і Джеральдо де Проенса Сіго, за сприяння кардинала Аркадіо Марія Ларраона і двох священиків він організував секретаріат. За допомогою друзів-теологів, використовуючи будь-які доступні засоби, він повідомив отцям Собору про те, що замишляє, і в той же час організував контратаку. Завдяки цьому чотири рази блокувалася схема про релігійну свободу, яку він вважав найбільш помилковою і шкідливою.\nЩо стосується другої сесії, в 1963 році була сформована група «Coetus Internationalis Patrum» з приблизно 250 отців, яку він очолив.\nАрхиєпископ Лефевр швидко перетворився в персону яку ненавиділи ліберальні отці Собору. Коли в 1965 році папа Павло VI, наступник Івана XXIII, говорив про призначення колишнього єпископа Тюльского членом спеціальної комісії з чотирьох отців Собору для вирішення проблеми з проектом документів про релігійну свободу, серед ліберальних кардиналів почалася паніка. Вони благали папу не робити цього. «Я був єдиним, кого виключили, — сказав пізніше архиєпископ Лефевр з посмішкою, — мої виступи на цю тему під час Собору і моє членство в "Coetus Internationalis Patrum" налякали їх».\nПід час зустрічі в Римі інші єпископи Конгрегації Святого Духа стали дорікати йому за його втручання, які «настільки суперечили орієнтації французького єпископату», але були ним зроблені в якості Генерального Настоятеля. Він відповів: «Я нікого не зобов'язую думати так, як я, але я говорю так, як думаю».\nЧерез декілька років Марсель Лефевр давав оцінку Собору: «Як сказав кардинал Лео Суененс, II Ватиканський собор був 1789 роком [тобто Французькою революцією] в Церкві. У підготовчих текстах Собор готувався стати світлом для Церкви, який назавжди розвіє широко поширені в ній помилки. Але замість цього ми стали свідками революції в церкви, перелюбним шлюбом церкви з ліберальними ідеями».\nУ 1968 році архиєпископ Марсель Лефевр покинув посаду Генерального Настоятеля Отців Святого Духа, вважаючи за краще подати заяву про відставку, а не підтримувати деструктивні реформи релігійного життя в його громаді. Він вийшов на пенсію у віці 63 років.\nАле вже багато років він мав прохання від молодих людей, які прагнули до священства, але не могли знайти семінарію, яка б зберегла римський дух. Хоча він послав близько 20 з них до Риму, досвід виявився катастрофічним. У 1968 році над французькою семінарією майорів червоний комуністичний прапор!\nЗ огляду на деградацію священичого ідеалу, яку він помітив з 1960 року, побачив, що йому доведеться особисто брати участь і передавати спадщину, яку він отримав в Санта-К'яра, у Французькій семінарії. Тепер, звільнений від усіх важливих обов'язків, він відповів на чіткі спонукання Провидіння: спочатку відправивши кандидатів в Університет Фрібура в Швейцарії, де вишкіл священиків все ще був серйозним, потім сам заснував традиційну семінарію.\nВідкриття семінарії у Фрібурзі (1969)\n6 червня 1969 року він отримав від місцевого ординарія дозвіл відкрити в цьому місті міжнародну семінарію. 13 жовтня до неї вступили дев'ять кандидатів: вони пройшли курси філософії та теології в університеті та вели спільне життя в орендованому будинку на вулиці Rue de la Vignettaz.\nЗаснування Священницького Братства Св. Пія X (1970)\nВ наступному місяці архиєпископ Лефевр представив своїм семінаристам проект Братства спільного життя без обітниць, який завадив би їм після їх хіротонії бути розкиданими по єпархіях у владі настоятелів, пройнятих новими навчаннями, в той час як вітер революції дув всюди. 1 листопада 1970 єпископ Фрібур затвердив статути Священичого Братства св. Пія X і звів його в своїй єпархії як благочестивий союз (pious union).\nУ тому ж 1970 році була заснована Міжнародна семінарія св. Пія X в Єконі в Вале, де розвивалося літургійне життя і викладалося вчення Св. Фоми Аквінського відповідно до вказівок пап.\nБратство поклало початок формуванню майбутніх священиків відданих Святому жертвопринесенню Св. Меси і її гідного служінню відповідно до традиційного обряду, кодифікованого Папою св. Пієм V. Братство не є споглядальне (контемплатівне) співтовариство, але «по суті апостольське, тому що такою є Свята Меса» (Статут).\nЗавдяки своєму досвіду в Африці і чудесним плодам Св. Меси, архиєпископ Лефевр був переконаний, що «Свята Меса — це серце богослов'я, пастирського служіння і життя Церкви». У цій реальності жертвопринесення, яке одночасно тимчасово і вічно, відбуваються таємниці Втілення і Спокути, приносячи порятунок душам та духовне, моральне і навіть фізичне перетворення суспільства.\nСвященик, завдяки характеру таїнства священства, зображеного в його душі, є Alter Christus, який в щоденному принесенні Святої Жертви бачить свою головну апостольську діяльність і щоденне заохочення до самопожертви, що є передумовою для його освячення. З цієї причини перша мета Братства — формування священиків, і воно знаходиться під заступництвом св. Пія X, тому що першою і найголовнішою турботою цього святого папи було формування духовенства в доктринальній цілісності і моральній святості.\nПісля санкцій Ватикану проти священичого Братства (1975) і особисто проти архиєпископа Лефевра (1976), його праця повинна була проживати — здавалося б — на периферії Церкви. І все ж «заборонена меса», яку він відслужив в Ліллі в серпні 1976, і яку відвідали 10 000 мирян, мала величезні наслідки в усьому світі. Це популяризувало «залізного єпископа», безстрашного захисника традиційної меси, який виступив проти реформ, які були в Церкві по всьому світу, спустошуючи новіціати, семінарії і парафіяльні церкви. Пізніше папа Павло VI сказав про нього: «Архиєпископ Лефевр — це хрест мого понтифікату».\nШвидке географічне розширення Братства в Англії, Франції та Сполучених Штатах Америки, а також приплив кандидатів в священики переконали архиєпископа Лефевра в його переконаності в тому, що його робота служить церкви і рятує католицьке священство.\nНезважаючи на засудження з боку Риму, яке було болючим як для нього, так і для Братства, оскільки він відмовився провести літургійну реформу, Марсель Лефевр наполягав: «Коритися, — сказав він, — означало б співпрацювати в руйнуванні церкви». Він переслідував свою початкову мету: утворювати ревних священиків для несення істинного вчення Церкви і освячення душ. Крім Єкона, він заснував семінарію в Сполучених Штатах (1974), ще одну в німецькомовній Швейцарії (1975 г.), яка буде переведена в Німеччину (1977 р), четверту семінарію в Аргентині (1979 г.), п'яту у Франції (1986 г.). і шосту в Австралії (1986).\nЗасновник, який також був першим настоятелем, зустрічався зі своїми священиками на щорічних реколекціях, пояснюючи їм, що пріорати, в яких вони ведуть спільне життя молитви, навчання і апостольства, є бастіонами, з яких вони повинні нести світло всюди, в різних областях апостолату.\nКрім пріоратів Братство заснувуе каплиці і місії, а також початкові і середні школи. Священикам допомагають в їх роботі брати Братства.\nЗавдяки чернецтву двох його сестер, було засновано чернече об'єднання сестер Братства св. Пія X, яке незабаром поширилося (Бельгія, Франція, Швейцарія, США).\nКілька жіночих чернечих об'єднань, як апостольських, так і споглядальних, об'єднали свої зусилля з зусиллями священиків Братства, а також чоловічі чернечі об'єднання, знайшли підтримку у архиєпископа Лефевра: бенедиктиньскі, капуцинські і домініканські.\nВік архиєпископа не забарився. Він подорожував по світу, щоб проповідувати істинну Віру в усій її повноті, підтримувати сім'ї та підбадьорювати мирян. Він також приділяв таїнство конфірмації, незважаючи на часте невдоволення місцевих єпископів.\nУ 1982 році у віці 77 років він пішов з поста Генерального Настоятеля Братства і передав керування ним своєму наступнику, о. Францу Шмідбергеру. Довгий час він сподівався, що той чи інший єпископ подбає про конфірмації і особливо про священиче свячення після його відходу, або, що Рим знову визнає Братство Св. Пія X, надавши йому змінений канонічний статус: достатню свободу дії в єпархіях та надання принаймні одного єпископа, члена Братства, для висвячення священиків.\nАле його надії і зусилля по відношенню римської влади зруйнувалися в травні 1988 року. З огляду на його похилий вік і небажання залишати сотні семінаристів і тисячі вірних мирян сиротами, у нього не було іншого виходу, крім як самому висвятити чотирьох єпископів, незважаючи на опір Папи Іоанна Павла II. 30 червня 1988 року в Єкони разом з єпископом де Кастро Майєром він висвятив своїх наступників в єпископство, тим самим забезпечив продовження своєї праці і відновлення католицького священства.\nЗа цей вчинок він зазнав найтяжчої з усіх церковних санкцій, які він визнав несправедливою, як і всі попередні спроби, спрямовані виключно на те, щоб змусити його залишити добру боротьбу за віру, в ім'я неправильно зрозумілого послуху. Погодившись на несправедливе покарання у вигляді відлучення від церкви, він вважав, що потреба вірних, викликана модернізмом вищих церковних властей, виправдовує його вчинок, який він назвав «Операцією виживання».\nЗ повним душевним спокоєм він помер в Мартіні, Швейцарія, 25 березня 1991 радія тим, що «передав те, що я отримав», натякаючи на слова св. Павла (1 Кор. 15: 3), які вигравірувані на його надгробку.


Ціни на природний газ стрімко зростають у всьому світі\nЦіни на природний газ стрімко зростають у всьому світі.\n11.10.2021 11.10.2021 / Залишити коментар\nГлобальна енергетична криза призводить до різкого зростання цін на природний газ в Великобританії, Європі та Азії до рекордно високих рівнів. Однак експерти кажуть, що високі ціни, які спостерігаються в Європі, навряд чи перейдуть в США.\nВ кінцевому підсумку багато чого буде залежати від зимової погоди. Але США краще позиціонуються в холодні місяці, враховуючи, що це найбільший в світі виробник природного газу і що рівень запасів не так виснажений, як в Європі.\n«Зараз ми знаходимося в унікальному моменті часу, коли просто ростуть ціни на всі енергоносії», – заявив минулого тижня в телеканалі CNBC Франциско Бланч, глава відділу глобальних сировинних товарів, деривативів на акції і кількісних інвестиційних стратегій між активами Bank of America Merrill Lynch. “Обмін.” «США набагато більш ізольовані від цієї глобальної енергетичної тенденції, ніж решта світу», – додав він.\nЦе не означає, що ціни в США не будуть нестабільними. У вівторок ф’ючерси на природний газ встановилися на найвищому рівні з грудня 2008 року. У середу контракт торгувався на рівні 6,466 доларів за мільйон британських теплових одиниць (MMBtu).\nЗ тих пір ціни на природний газ з постачанням в листопаді знизилися з цього рівня, але зростання триває вже сьомий тиждень поспіль. В даний час ціна контракту становить близько 5,63 долара США за MMBtu, що більш ніж удвічі перевищує ціни на початок року.\nАле переходи за кордон набагато радикальніші. Аналітики Deutsche Bank відзначили, що в Європі ціни зросли в п’ять разів, у той час як в США і Азії ціни приблизно в 1,5 рази вище. В Європі стрибок цін на природний газ еквівалентний тому, якби нафта коштувала близько 200 доларів за барель.\n«Не можна недооцінювати важливість цих заходів для інфляції, зростання і зовнішніх рахунків», – написала фірма в записці для клієнтів. «Ці цінові рухи мають велике значення».\nЦіни на вугілля і нафту також ростуть. Ф’ючерси на нафту марки West Texas Intermediate, еталонна нафту в США, в п’ятницю вперше з листопада 2014 року перевищили 80 доларів за барель. Тим часом, міжнародний еталонний сира нафта марки Brent торгувалася на найвищому рівні з 2018 року. Аналітики кажуть, що підвищення цін на природний газ може навіть спровокувати зростання цін на природний газ. ЖКГ поміняти паливо на масло.\nЦіни на природний газ, з початку року\n$/на мільйон британських теплових одиниць (MMBtu)\nЧому ціни стрибають?\nДекілька факторів сприяють стрибку цін на природний газ та на такі товари, як нафта та вугілля в цілому.\nПопит відновлюється, коли економіки повертаються до бізнесу, а споживачі повертаються до діяльності до пандемії. Водночас виробники, які зазнали безпрецедентного спаду 2020 року, повільно збільшували обсяги виробництва.\nХолодніша і довша, ніж очікувалося, зима 2020 року означала, що рівень запасів у Європі був нижчим за середній, орієнтуючись на осінь. Крім того, повільна швидкість вітру та сухі умови впливали на вироблення енергії відновлюваних джерел енергії. Зміщення вуглецю є дорогим, і континент відійшов від вугільних заводів, тобто всі раптом змагалися за природний газ.\nВидобуток газу в Європі скоротився за останні два десятиліття, і тепер континент залежить від імпорту з Росії. Цього року країна обмежила постачання до Європи, що, на думку деяких, називається політично мотивованим кроком, хоча цього тижня президент Володимир Путін заявив, що Росія може збільшити видобуток, намагаючись послабити напругу в Європі.\nНе лише Європа потребує поставок. Попит на Азію зростає, оскільки країни, включаючи Китай, намагаються відійти від залежності від вугілля. У деяких випадках вантажі обходять Європу для Азії, де вони можуть отримати кращі ціни.\nОксфордський інститут енергетичних досліджень узагальнив це збіг факторів, зазначивши, що він створює “цю ідеальну бурю”.


Політичні погляди Киріло-Мефодіївського братства\nГоловна Реферати українською Історія України Політичні погляди Киріло-Мефодіївського братства\n“Політичні погляди Киріло-Мефодіївського братства ”\nУкраїнська політична думка нових діб.\nПолітичне життя України після розгрому Запорізької Січі.\nРозвиток революційно-демократичних ідей на Україні.\nНеперевершена в розповсюдженні ідей, в залученні мас до їх практичної реалізації, на авансцену політичних і культурних змін в Східній Європі виходить інтелігенція. І однієї з найбільш захоплюючих концепцій, висунутих інтелектуалами XIX ст., була концепція національної свідомості. Вона є зовсім новим способом не тільки тлумачення суспільства, але і впливу на його поведінку. У Україні, як і в інших тодішніх державах, виникнення цієї концепції свідчило про наближення сучасної епохи.\nВажливою сторінкою в розвитку політичних теорій в Україні були XIX ст., особливо його друга половина, і почало XX ст. В цей час на українських землях виникають багато різних політичних течій і напрями, які утілювали собою складну гамму суспільно-політичних відносин, різноманітні інтереси і потреби, політичні наміри і устремління. Ідеї кожної з цих течій і напрямів політичної думки з урахуванням національних і етнічних характерних рис були безпосереднім відображенням класової боротьби, національних і релігійних відносин, боротьби за державну владу.\nПісля розгрому Запорозькой Січі, введення кріпацтва, ліквідації договірних відносин України з Росією політичне життя в Україні надовго ніби завмерло. Про це яскраво виражено в анонімному листі до редактора "Дзвону" (на сьогодні автор відомий — це патріот України, просвітитель, історик Микола Костомаров). "З тих пір Україна мовчала, її народність була ганебна. Ім'я "хохол", яке москалі давали козакам від їх оселедців, зробилося синонімом дурня. Поетична мова України стала предметом глуму і посміху... Українська історія була або запущена, або подавалася в перекрученому вигляді, відповідно до благих цілей і видів уряду".\nБільшість земель України тоді знаходилася у складі Російської імперії — Лівобережжя, Правобережжя, Південна Україна, а Східна Галичина, Південна Буковина і Закарпаття — у складі Австро-угорської імперії. Тому розвиток політичних ідей в Україні в ті роки особливо тісно переплітався з передовою думкою російських учених, мислителів, політологів. У багатьох питаннях вони виступали однодумцями, палкими прихильниками, захисниками загальних поглядів.\nІдеї соціального і національного звільнення породжувалися тим нестерпимим колоніальним режимом, в якому знаходилася Україна впродовж багатьох століть. Особливо це стало виявлятися в період польського і російського поневолення. Економічна політика російського уряду незмінне йшла врозріз з інтересами України як суто хліборобського краю. Митні тарифи, фінансова політика, непомірні податки викликали у українського населення гнів і обурення, викликали антиросійські, антипольські і взагалі антиіноземні настрої.\nПерша половина XIX ст. проходила під знаком важкої політичної реакції. Після жорстокої розправи з декабристами царський уряд почав непримиренну боротьбу проти яких-небудь ліберальних ідей. У імперії признавалися три основні принципи, на яких повинна була триматися вся російська державність: православ'я, самодержавство і народність. Православ'я як виключно пануючий принцип не могло бути визнане західноукраїнськими землями, де тривалий час упроваджувався католицизм. Для свідомої частини українського населення самодержавство означало не тільки зосередження всієї влади в руках монарха, але і рішуче усунення громадянства від всякої участі в політичному житті, недопущення ніякого самоврядування. Третій принцип державної системи — народність — належало розуміти як панування великороскою народності і придушення національного партікулярізму. У імперії склався жорстокий політичний режим з суворим централізмом, який випливав з ідеї самодержавної влади: всі провінції управлялися з єдиного центру — з Петербургу. Ця система трималася на поневоленні широких народних мас.\nРеферат на тему: Політичні погляди Киріло-Мефодіївського братства


Вправу "Створення лінії часу" направлено на складання "вірогіднї лінії життя", я - НОВА ПЕДАГОГІКА\nВправу "Створення лінії часу" направлено на складання "вірогіднї лінії життя", яка буде складатися з подій минулих років, плануватися з того, що є на даний момент. При цьому необхідно описати кожен можливий варіант подій, наприклад, якщо дитина, піддана комп'ютерної залежності, буде продовжувати жити так, як живе на даний момент, то її майбутнє життя може скластися так, а якщо вона змінить своє ставлення до комп'ютера, то її життя може бути ось такий, тобто треба створити щось на зразок алгоритму ймовірних подій життя людини. Складання такого алгоритму дає можливість розглянути всі можливі варіанти майбутнього конкретної людини. Всі отримані результати повинні бути розглянуті разом з цією людиною. Треба досягти того, щоб дитина зрозуміла, як може скластися її подальше життя. Іноді людину складно переконати у раціональності такого підходу, але все ж таки бажання родичів може стати вирішальною силою в протистоянні інтернетній та комп'ютерної залежності.\nВправа "Позбавлення від негативних емоцій" допоможе зняти нервову напругу і позбавитися від негативних емоцій. Така вправа складається з декількох кроків. Ця вправа бажано виконувати спільно з людиною, залежним від комп'ютера, своїм прикладом показуючи, як можна позбавлятися від поганого настрою, таких негативних емоцій, як гнів, гнів, злість. Найчастіше цю вправу складається з декількох кроків.\nПозбутися від комп'ютерної та Інтернет-залежності (або хоча б знизити рівень залежності) можна за допомогою вправи "Робота з прихильністю".  Можна уявити свою залежність у вигляді нитки, стрічки. Потім необхідно спробувати уявити, з ким може пов'язувати ця стрічка-прихильність, що може статися з людиною, якщо цю стрічку-прихильність розірвати або ж залишити, як є. Якщо, наприклад, прихильність дає позитивні результати і людина здатна адекватно оцінити свою прихильність до комп'ютера і отримує натомість певні позитивні результати, то можна залишити все, як є. Якщо родичі заздалегідь знають, що тривале сидіння за комп'ютером дадуть нові знання, підвищений рівень інтелекту, то можна просто регулювати тривалі заняття за комп'ютером. А якщо людина явно не може самостійно визначити кінцевий результат такого проведення часу, то родичам і близьким йому людям необхідно відволікати його і постійно вселяти, що ця стрічка-прихильність негативно впливає на саму людину. Крім того, для стрічки-прихильності необхідно провести екологічну перевірку, тобто вирішити, що може відбутися у випадку, коли інтернет-залежність буде переможена. Чи не буде гірше, і якщо буде, то яка ступінь цієї загрози. І тільки в тому випадку, коли передбачуваний кінцевий результат підходить самому залежному від Інтернету людині, можна починати поступово розривати цю стрічку. Після того, як стрічка-залежність розірвана і знищена або, принаймні, ослаблена настільки, наскільки можна, людині необхідно перевірити своє психологічне самопочуття.\nЦю вправу "самозцілення" необхідно для того, щоб людина змогла розвинути в собі здібності кодувати (набудовувати) свій мозок на допомогу своєму організму вилікуватися від різних захворювань і травм. Першим кроком буде постановка питань і відповіді на них.


Погода в Тигиреку на два тижні. Прогноз погоди на два тижні в Тигиреку, Алтайський край | METEOPROG\nОгляд погоди у Тигиреку\nПогода в Тигиреку\n/ Погода в Тигиреку\nПогода Тигирек - прогноз на сьогодні, на завтра, на тиждень, на місяць.\nПогода в Тигиреку сьогодні допоможе визначити температуру повітря, ймовірність опадів, дізнатися інформацію про швидкість і напрям вітру, атмосферному тиску і вологості, і як ці дані будуть змінюватися протягом дня.\nПогода в Тигиреку на тиждень, на 10 днів або на місяць показує тенденцію зміни погоди протягом декількох днів. Графіки температури, ймовірності опадів і атмосферний тиск покажуть повну картину погоди на 3, 10, 14 днів або на місяць. Великий спектр даних на сайті - Температура повітря, напрям і сила вітру, хмарність, види опадів і їх інтенсивність в Тигиреку - допоможе вам розібратися в погодної ситуації. Так само ви можете дізнатися час сходу і заходу сонця, тривалість дня, і в якій фазі знаходиться Місяць.\nЗавдяки аватарки на сайті ви зможете швидко вирішити проблему «що вдягнути», чи брати з собою парасольку чи окуляри в залежності від прогнозу погоди. Щоденний прогноз погоди в Тигиреку допоможе вам не застудитися, якщо раптом до вечора буде різке похолодання, або посилиться вітер.\nМетеопрогноз Тигирек - найточніший і стабільний прогноз на сьогодні, завтра і два тижні. Так само є функція погода в Тигирек тільки на вихідні, щоб вдало спланувати свій відпочинок. Дані про погоду з метеостанцій обробляються щогодини - це дає можливість надавати найточніший прогноз, аж до погодинної погоди.\nПоділитися погодою в Тигиреку:\n51° 8′ 60″ пн.ш. 83° 1′ 8″ с.д.


Старі тополі в тернопільському парку перетворять на фігури та елітарні трони - 0352.ua\n19:30, 31 березня 2015 р.\nНа «Острівку кохання» висадять 14 дерев виду павловнія, яскраве фіолетове цвітіння яке стане справжньою окрасою острівка. Також на прибережній зоні від «Острова кохання» до павільйону «Шахового клубу» планується висадити 20 дерев породи платан. З часом, коли саджанці підростуть, аварійні тополі у цьому парку перетворять на фігури та елітарні трони для відпочинку тернополян і гостей міста.\nТернопіль парк тополі елітарні трони


Дані правила поширюються на всіх (як справжніх, так і майбутніх) відвідувачів і користувачів сайту https://rv.gaszbut.com.ua/ (надалі – сайт). Використовуючи матеріали сайту, користувач висловлює свою згоду з даними правилами.\nВся інформація даного сайту захищена авторськими правами. Дана інформація не може бути відтворена ні в якій формі, ніякими засобами без попереднього письмового дозволу Власника. За письмовим дозволом звертатися за контактною інформацією, розміщеною на сторінці за адресою: https://rv.gaszbut.com.ua/


Polar 3D створить лабораторії з 3D-друку у відділеннях Boys & Girls Clubs of America - Teh-usloviya\nДодому 3D-принтери Polar 3D створить лабораторії з 3D-друку у відділеннях Boys & Girls Clubs...\nPolar 3D створить лабораторії з 3D-друку у відділеннях Boys & Girls Clubs of America\nПрийшов вересень, і діти знову повертаються в школу – тепер у деяких школярів у США з’явиться можливість отримати практичні навички 3D-друку завдяки новому партнерству компанії Polar 3D і організації Boys & Girls Clubs of America.\nPolar 3D, виробник 3D-принтерів і розробник інноваційних рішень з Цинцинатті, штат Огайо, створює персональні 3D-принтери на основі полярних координат. Пристрої Polar 3D працюють без орієнтації по осях X і Y – замість цього вони обертають дзеркальну друковану платформу навколо центральної точки, в той час як сама платформа переміщується на 10 см вперед-назад.\nPolar 3D представила свій 3D-принтер в рамках виставки Consumer Electronics Show в 2015 році, і представники компанії заявили, що тепер вони жертвують свої пристрої відділенням Boys & Girls Clubs по всій країні. Ця ініціатива спрямована на сприяння проекту організації з розвитку природничих наук, математики, технологій та інновацій.\nУ Polar 3D кажуть, що компанія також створить лабораторії 3D-друку в різних клубах організації і випустить практичне керівництво для працівників клубу. Саме вони повинні будуть проводити інструктаж і навчати дітей, як користуватися 3D-принтерами з допомогою Polar Cloud, соціальної онлайн-платформи, яка сприяє взаємодопомоги та обміну знаннями в співтоваристві. Як оголосили представники компанії, перші три лабораторії 3D-друку будуть відкриті в клубах у Вашингтоні, Цинциннаті і Портленді.\n«Існує безліч можливостей і недостатня кількість дітей та молоді, представлених в науці, технологіях, інженерних розробках і математики. Завдяки таким партнерам, як Polar 3D, ми можемо надати веселе і практичне навчання, яке розвиває у дітей інноваційне мислення та здібності до вирішення проблем, тим самим забезпечуючи їм більший успіх у майбутньому», – говорить Кімберлі Бойд, віце-президент національної програми з навчання та розвитку молоді в Boys & Girls Clubs.\nЦе співробітництво стало результатом роботи засновників Polar 3D Вільяма Стіла, колишнього керуючого Microsoft, і Еда Эстеса, колишнього власника компанії з розробки програмного забезпечення. Polar 3D була заснована у вересні 2013 року.\n«Ми розробили цей принтер і соціальну платформу Polar Cloud не для того, щоб змінити образ думок підприємців, а для того щоб розвинути у школярів підприємницьке мислення. Ми хочемо, щоб вони скористалися сервісом Polar Cloud і подивилися, що вони зможуть там зробити», – каже Стіл.\nУ більш ніж 4100 відділеннях Boys & Girls Clubs по всій країні складаються приблизно 4 мільйони хлопчиків і дівчаток. У пріоритетних програмах наголос робиться на академічну успішність, позитивні риси характеру і порядне громадянську поведінку, а також здоровий спосіб життя. В ході опитування колишніх учасників клубу 57% зазначили, що він «врятував їм життя». Національна штаб-квартира організації знаходиться в Атланті.\n«Ми дуже пишаємося співпрацею з Boys & Girls Clubs, і це тільки початок, – коментує Грег Лалонд,голова Polar 3D. – Ми хочемо, щоб у всіх клубів та їх учасників був доступ до технологій 3D-друку. Завдяки підтримці з боку Boys & Girls Clubs, спільноти Polar 3D і наших корпоративних спонсорів нам вдалося здійснити свої плани».\nPolar 3D також пропонує такі програми, як Polar Ambassador Program, Polar Cloud і Polar Challenge, конкурс дизайну для заохочення інновацій і творчого мислення. Переможці конкурсів отримують принтери Polar 3D, стипендії та можливість пройти стажування в інноваційних компаніях.\nпопередня статтяКомпанія JGC America приймає рішення про використання хмарної технології Intergraph®\nнаступна статтяDisney створює 3D-друковані іграшки різної еластичності певних деталей\nInfolytica Corporation оголошує про випуск їх останнього програмного продукту MagNet для оновлення SOLIDWORKS, моделювання електромагнітного поля - до пакету 3D CAD.\nСпівпраця ANSYS з центром діяльності розробки електромобілів Drayson Racing Technologies


"Ми можемо узаконити Крим як російський. Тому що самі погодимося", - експерт\nвівторок, 9 червень 2020, 13:15\nРФ охоче підтримає ідею поділити акваторію Азовського моря на українську приматерикову та решту російську.\nУкраїна може легітимізувати Крим як російський та остаточно втратити можливість перетинати Керченську протоку, якщо погодиться на розділення Азовського моря з Росією. Про це в інтерв'ю заявив Микола Белесков, експерт Національного інституту стратегічних досліджень, передають Патріоти України.\nЗа його словами, РФ підтримає ідею поділити акваторію Азовського моря на українську приматерикову та решту російську. "Так, у Кремлі нам скажуть: "Добре, хочете ділити – давайте ділити. Вам – та частина, яка межує з материком, а інша – наша". І якщо Україна погодиться на такий варіант, то ми можемо узаконити Крим як російський. Тому що самі погодимося, що біля берегів півострова ми не маємо права курсувати", – сказав Белесков.\nЕксперт висловив надію, що на такий варіант Україна не погодиться, а піде шляхом посилення свого військово-морського флоту. "Потрібно нарощувати військову присутність. Якщо буде база в Бердянську, яку анонсували, якщо там з'явиться певна кількість корабельно-катерного складу і хоча б один дивізіон протикорабельних ракетних комплексів, то ми зможемо поводитися в Азовському морі впевненіше. Зараз, по суті, Україні в морі воювати нічим. І Росія цим користується", – зазначив Белесков.


Дізнатися більше та інвестувати кошти у «ОТП Інвест+» та інші фонди під управлінням компанії «ОТП Капітал» можна у всіх відділеннях ОТП Банку. Додаткова інформація також на сайті www.otpcapital.com.ua або за телефоном 044 492 34 69.\nКомпанія з управління активами «ОТП Капітал» була заснована в липні 2007 року та стала другим після АТ «ОТП Банк» представником OTP Group в Україні. Компанія надає широкий спектр інвестиційних послуг високої якості, як корпоративним клієнтам, так і приватним особам, і є одним із лідерів на ринку колективного інвестування. Під управлінням КУА «ОТП Капітал» знаходяться 7 публічних інвестиційних фондів, 7 венчурних фондів, активи страхових компаній, а також 3 недержавних пенсійних фонди. Активи під управлінням – 2,6 млрд. грн.


Юрій Вакулко: «У нас зараз підросло непогане покоління» - Українські реалії\n197510389 відвідувачів / 119073 тем / 84 коментарі\nГоловна / Спорт / Юрій Вакулко: «У нас зараз підросло непогане покоління» /\nЮрій Вакулко: «У нас зараз підросло непогане покоління»\n20:05 10 жовтня 2018 437\nПівзахисник "Арсеналу-Київ" Юрій Вакулко поділився очікуваннями від найближчих матчів молодіжної збірної України у відборі на Євро-2019.\nСлова футболіста наводить офіційний сайт ФФУ, - передають "Українські реалії" з посиланням на footboom.com.\n- Ми раді, що турнірна ситуація склалася так, що все вирішуватиметься в заключному турі, і шанси ще залишаються.\nВважаю, що в домашньому матчі з Голландією ми грали краще, навіть заслуговували на перемогу. Ми вигравали — 1:0, але за збігом обставин пропустили…\nУ порівнянні з Шотландією в голландців є багато іменитих виконавців, яки виступають у топ-лігах. Той самий Джастін Клюйверт — футболіст хорошого рівня. У нас зараз підросло непогане покоління, тому хочеться продовжити свій шлях у турнірі. Дай Бог вийти далі. Гадаю, ми покажемо себе з кращого боку.\nБудемо налаштовуватися на здобуття шести очок, бо інакше перемогти неможливо.\n18/06 16:38 1122


Під час травневих свят у Києві діятиме обов’язковий особливий режим - European Business Association\nПро це бізнесу повідомила Ганна Старостенко, Заступник голови Київської міської державної адміністрації, під час зустрічі 20 квітня. Однак, остаточне рішення щодо цього питання буде прийнято на найближчому засіданні постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (ТЕБ та НС). Представники бізнесу будуть завчасно проінформовані про деталі впровадження спеціального режиму на період свят. Ганна Старостенко висловила стриманий оптимізм щодо розвитку ситуації з COVID-19 в місті Києві. Як відомо, з 23 березня 2021 року Київ віднесли до червоної зони епідемічної небезпеки поширення коронавірусу. Це вже другий раз, коли Київ опиняється в червоній зоні, однак у порівнянні з ситуацією восени 2020 року, рівень госпіталізації є зараз втричі більшим. На початку переходу Києва до червоної зони обмежень - показник завантаженості ліжок в столичних закладах охорони здоровя перевищував 100%. Наразі рівень заповненості становить 65% для всіх ліжок та 80% для ліжок з киснем – тож є тенденція до зменшення навантаження на медичну систему. Водночас, кількість госпіталізованих все ще залишається досить високою, а ситуація додатково ускладняється новими штамами коронавірусу. Втім, в КМДА вважають можливим деяке послаблення обмежувальних заходів після 30 квітня. Мова йдеть про відкриття дитячих садків та шкіл, а також кафе та ресторанів з обмеженнями для помаранчевої зони. Крім того, планується відновлення роботи громадського транспорту у звичному режимі. Разом з тим, проблема з отриманням спецперепусток для проїзду співробітників в громадському транспорті міста Києва все ще залишається для роботодавців актуальною до кінця строку поточного карантину. Ганна Старостенко наголосила, що поінформована про складнощі з отриманням перепусток і запевнила бізнес, що питання буде передано до її колег з Департаменту транспортної інфраструктури КМДА. Загалом, у період поточного карантину було видано 500 тисяч спецперепусток. У разі, якщо в Києві знову будуть впроваджені обмеження щодо використання громадського транспорту у зв’язку з погіршенням епідеміологічної ситуації, КМДА розгляне можливість переведення системи перепусток в цифровий формат. В такому випадку діючими зараз спецперепустками можна продовжувати користуватися. В контексті пом’якшень Європейська Бізнес Асоціація також наголосила на тому, щоб дозволити торговим центрам здійснювати діяльність на період жорстких карантинних заходів. Адже сучасні центри облаштовані усіма необхідними умовами для виконання вимог карантинних обмежень. Вони є з систематичною організацією, тож набагато простіше слідкувати за дотриманням бізнесом та населенням санітарно-протиепідемічних правил. Незважаючи на те, що Київ є лідером за кількістю вакцинованого населення – в столиці від COVID-19 вже прищеплені понад 44 тисяч осіб, темпи проведення національної кампанії з вакцинації все ж є недостатніми. Тому, влада Києва має намір за кошти власного бюджету здійснити закупівлю вакцин для мешканців міста. За словами пані Старостенко, у даний момент ведуться перемовини з виробниками про контрактування, а коли угода буде підтверджена - громадськості буде повідомлено про компанію-виробника, назву вакцини та їх замовлену кількість. Щеплення киян буде здійснюватися згідно з Дорожньою картою вакцинації МОЗ. До дискусії з бізнес-спільнотою також долучилися Володимир Костіков, директор Департаменту промисловості та розвитку підприємництва, та Валентина Щербакова, заступник начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві. Європейська Бізнес Асоціація дякує учасникам за відкритість до діалогу! Спільнота сподівається, що спільними зусиллями бізнесу та владі вдасться знайти баланс у розв’язання проблем організації роботи в умовах карантину. Більш оперативно про новини Асоціації можна дізнатися на нашому Telegram-каналі – EBAUkraine.\nПро це бізнесу повідомила Ганна Старостенко, Заступник голови Київської міської державної адміністрації, під час зустрічі 20 квітня. Однак, остаточне рішення щодо цього питання буде прийнято на найближчому засіданні постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (ТЕБ та НС). Представники бізнесу будуть завчасно проінформовані про деталі впровадження спеціального режиму на період свят.\nГанна Старостенко висловила стриманий оптимізм щодо розвитку ситуації з COVID-19 в місті Києві. Як відомо, з 23 березня 2021 року Київ віднесли до червоної зони епідемічної небезпеки поширення коронавірусу. Це вже другий раз, коли Київ опиняється в червоній зоні, однак у порівнянні з ситуацією восени 2020 року, рівень госпіталізації є зараз втричі більшим. На початку переходу Києва до червоної зони обмежень – показник завантаженості ліжок в столичних закладах охорони здоров’я перевищував 100%. Наразі рівень заповненості становить 65% для всіх ліжок та 80% для ліжок з киснем – тож є тенденція до зменшення навантаження на медичну систему. Водночас, кількість госпіталізованих все ще залишається досить високою, а ситуація додатково ускладняється новими штамами коронавірусу.\nВтім, в КМДА вважають можливим деяке послаблення обмежувальних заходів після 30 квітня. Мова йдеть про відкриття дитячих садків та шкіл, а також кафе та ресторанів з обмеженнями для помаранчевої зони. Крім того, планується відновлення роботи громадського транспорту у звичному режимі.\nРазом з тим, проблема з отриманням спецперепусток для проїзду співробітників в громадському транспорті міста Києва все ще залишається для роботодавців актуальною до кінця строку поточного карантину. Ганна Старостенко наголосила, що поінформована про складнощі з отриманням перепусток і запевнила бізнес, що питання буде передано до її колег з Департаменту транспортної інфраструктури КМДА. Загалом, у період поточного карантину було видано 500 тисяч спецперепусток. У разі, якщо в Києві знову будуть впроваджені обмеження щодо використання громадського транспорту у зв’язку з погіршенням епідеміологічної ситуації, КМДА розгляне можливість переведення системи перепусток в цифровий формат. В такому випадку діючими зараз спецперепустками можна продовжувати користуватися.\nВ контексті пом’якшень Європейська Бізнес Асоціація також наголосила на тому, щоб дозволити торговим центрам здійснювати діяльність на період жорстких карантинних заходів. Адже сучасні центри облаштовані усіма необхідними умовами для виконання вимог карантинних обмежень. Вони є з систематичною організацією, тож набагато простіше слідкувати за дотриманням бізнесом та населенням санітарно-протиепідемічних правил.\nНезважаючи на те, що Київ є лідером за кількістю вакцинованого населення – в столиці від COVID-19 вже прищеплені понад 44 тисяч осіб, темпи проведення національної кампанії з вакцинації все ж є недостатніми. Тому, влада Києва має намір за кошти власного бюджету здійснити закупівлю вакцин для мешканців міста. За словами пані Старостенко, у даний момент ведуться перемовини з виробниками про контрактування, а коли угода буде підтверджена – громадськості буде повідомлено про компанію-виробника, назву вакцини та їх замовлену кількість. Щеплення киян буде здійснюватися згідно з Дорожньою картою вакцинації МОЗ.\nДо дискусії з бізнес-спільнотою також долучилися Володимир Костіков, директор Департаменту промисловості та розвитку підприємництва, та Валентина Щербакова, заступник начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві.\nЄвропейська Бізнес Асоціація дякує учасникам за відкритість до діалогу! Спільнота сподівається, що спільними зусиллями бізнесу та владі вдасться знайти баланс у розв’язання проблем організації роботи в умовах карантину.


«Гайдамаки» - Лайфхаки з української літератури\n«Ознакою зрілості національної літератури є її здатність створити високий поетичний епос», – стверджує Іван Дзюба. Цю високу місію реалізує Тарас Шевченко поемою «Гайдамаки».\nРід: ліро-епос. Жанр: історико-героїчна романтична поема. Творчий задум поеми виник у Шевченка ще 1839 р., невдовзі після викуплення з кріпацтва; розділ «Галайда» був надрукований 1841 р. в журналі «Ластівка», наприкінці того ж року цензор П. Корсаков, зробивши багато вилучень, дозволив текст до друку.\nІсторична основа: гайдамацький рух (збройні виступи селянства на Правобережній Україні у XVIII ст. проти гніту польської шляхти й духівництва), Коліївщина (кульмінаційний епізод гайдамаччини, козацько-селянське повстання 1768 р.). Повстання розпочалося на Зелені свята (Трійцю) 29 травня 1768 р. біля Мотронинського монастиря в Холоднім Яру (урочище неподалік Чигирина), згодом поширилося на все Правобережжя.\nДжерела: народно-легендарний образ Гайдамаччини (розповіді очевидців, зокрема діда Івана; народні легенди, перекази, пісні про Коліївщину; прагнення заперечити польським і російським авторам, які змальовували гайдамаків озвірілими розбійниками й злодюгами).\nКомпозиція, сюжет поеми «Гайдамаки»: 2 вступи, 10 розділів, епілог, «Передмова» (фактично є післямовою); ліричні відступи й вставні пісні; відсутність розв’язки.\nПрисвята: у першодруку – «ВАСИЛИЮ ИВАНОВИЧУ ГРИГОРОВИЧУ. На память 22-го апреля 1838 года».\nРоздуми над плинністю часу, вічними змінами в природі й суспільстві; звернення до гайдамаків\nПолітичний стан у суспільстві, розкриття причин повстання\nЕкспозиція 1 сюжетної лінії\nЗнайомство з наймитом Яремою, його коханою Оксаною\nЕкспозиція 2 сюжетної лінії\nНапад конфедератів на Лейбу; Лейба вказує на титаря у Вільшаній і його дочку Оксану\nЗустріч Яреми з Оксаною в гаю; конфедерати закатували титаря, Оксану забрали з собою\nСвято в Чигирині»\nТуга поета за гетьманським ладом, гайдамаки збираються в Чигирині освятити ножі, елементи драматичного твору (полілоги старшин, запорожця, кобзаря, гайдамаків)\nПочаток загальнонародного повстання, Ярема приєднується до гайдамаків\nРозгортання повстання; Ярема дізнається про смерть титаря й полон Оксани\nЗагальнонародний характер повстання, зустріч із підлітком із Керелівки\nГонта й Залізняк на чолі повстання; жорстока помста гайдамаків, Ярема рятує Оксану\nОксана в Лебедині під наглядом черниці, вінчання Яреми й Оксани\nКульмінація 2 сюжетної лінії\nПродовження повстання; страшні наслідки руйнування; трагедія Гонти – убивство синів («Бо не я вбиваю, а присяга…»)\nКульмінація 1 сюжетної лінії\nНаслідки повстання; долі керівників повстання (за народною версією).\n«Передмова» (є в першодруку, 1841 р.)\n«По мові — передмова. Можна б і без неї, так ось бачте що: все, що я бачив надрюкованого, тілько бачив, а прочитав дуже небагато, — всюди є передслово, а в мене нема. Якби я не дрюковав своїх «Гайдамаків», то воно б не треба і передмови. А коли вже пускаю в люди, то треба і з чим, щоб не сміялись на обірванців, щоб не сказали: «От який! хіба діди та батьки дурніші були, що не пускали в люди навіть граматки без предисловія». Так, далебі, так, вибачайте, треба предисловіє. Так як же його скомпоновать? Щоб, знаєте, не було і кривди, щоб не було і правди, а так, як всі предисловія компонуються — хоч убий, не вмію; треба б хвалить, так сором, а гудить не хочеться. Начнем же уже начало книги сице: весело подивиться на сліпого кобзаря, як він собі сидить з хлопцем, сліпий, під тином, і весело послухать його, як він заспіває думу про те, що давно діялось, як боролися ляхи з козаками; весело... а все-таки скажеш: «Слава Богу, що минуло», — а надто як згадаєш, що ми одної матері діти, що всі ми слав’яне. Серце болить, а розказувать треба: нехай бачать сини і внуки, що батьки їх помилялись, нехай братаються знову з своїми ворогами. Нехай житом-пшеницею, як золотом, покрита, не розмежованою останеться навіки од моря і до моря — слав’янськая земля. Про те, що діялось на Украйні 1768 року, розказую так, як чув од старих людей; надрюкованого і критикованого нічого не читав, бо, здається, і нема нічого. Галайда вполовину видуманий, а смерть вільшанського титаря правдива, бо ще є люди, которі його знали. Гонта і Залізняк, отамани того кровавого діла, може, виведені в мене не так, як вони були, — за це не ручаюсь. Дід мій, нехай здоров буде, коли зачина розказувать що-небудь таке, що не сам бачив, а чув, то спершу скаже: «Коли старі люди брешуть, то й я з ними».\n«Панове субскрибенти!» (є в першодруку, 1841 р., уміщене на задній обкладинці книжки)\nЗвернення до передплатників: «Бачимо, бачимо, що одурив, та ще хоче і одбрехаться!» Отак ви вслух подумаєте, як прочитаєте мої «Гайдамаки». Панове громадо! далебі, не брешу. Ось бачите що! Я думав, і дуже хотілось мені надрюковать ваші козацькі імена рядочком гарненько; уже, було, і найшлося їх десятків зо два, зо три. Слухаю, виходить разномова: один каже — «треба», другий каже — «не треба», третій — нічого не каже. Я думав: «Що тут робить на світі?» Взяв та й проциндрив гарненько ті гроші, що треба було заплатить за аркуш надрюкованого паперу, а до вас і ну писать оцю цидулу! Все б то це нічого! Чого не трапляється на віку! Все буває, як на довгій ниві. Та ось лихо мені на безголов’я! Єсть ще і такі паничі, що соромились свою благородну фамілію (Кирпа-Гнучкошиенко-въ) і надрюковать в мужицькій книжці. Далебі, правда!»


Авіаквитки Лос-Анджелес - Сан-Франциско / Tickets.ua\nДешеві авіаквитки Лос-Анджелес – Сан-Франциско\nАвiаквитки / Лос-Анджелес / Сан-Франциско / Лос-Анджелес → Сан-Франциско Зворотні рейси з Сан-Франціско в Лос-Анджелес\nДешеві авіаквитки з Лос-Анджелеса в Сан-Франціско\nХочете купити квиток на літак з Лос-Анджелеса в Сан-Франціско за найнижчою ціною? Ми порівнюємо ціни на прямі рейси Лос-Анджелес - Сан-Франциско і перельоти з пересадкою серед 750 авіакомпаній і агентств. Навіщо даремно витрачати свій час на пошук, якщо є більш зручна можливість скористатися знижками, акціями і розпродажами лоукостів через інтернет. За допомогою повного розкладу літаків Лос-Анджелес - Сан-Франциско ви швидко знайдете потрібний варіант перельоту, необхідно тільки уточнити дні польотів і наявність авіаквитків на конкретну дату.\nВартість авіаквитка Лос-Анджелес - Сан-Франциско\nСкільки коштує квиток на літак до Сан-Франціско з Лос-Анджелеса і як придбати дешевше? У нас є кілька рекомендацій, які вибираються зі календаря кращих цін на авіаквитки по цьому маршруту:\n2) Найдешевші квитки на літак LAX - SFO доступні в середу і четвер. Як правило, на вихідних вони коштують дорожче.\nКорисна інформація перед бронюванням подорожі з Лос-Анджелес в Сан-Франциско.\nВідстань і тривалість перельоту (скільки летіти з Лос-Анджелес в Сан-Франциско?)\nЯкі авіакомпанії здійснюють прямі рейси в Сан-Франциско з Лос-Анджелес\nЯкі авіакомпанії пропонують найдешевші квитки з Лос-Анджелес в Сан-Франциско?\nСкільки триватиме переліт з Лос-Анджелес в Сан-Франциско\nЗ яких аеропортів можна дістатись в Сан-Франциско з Лос-Анджелес?\nЯк далеко Лос-Анджелес від Сан-Франціско?\nВід міста Лос-Анджелес до Сан-Франціско 543 км.\nСкільки авіакомпаній літають з Лос-Анджелес у Сан-Франциско?\nЗа маршрутом Лос-Анджелес - Сан-Франциско літають 3 авіакомпанії: Дельта, Юнайтед Ейрлайнз, Аляска Ейрлайнз.\nЗ яких аеропортів здійснюються перельоти за маршрутом Лос-Анджелес - Сан-Франциско?\nУ місті Лос-Анджелес: Сітікорп, Лос-Анджелес Інтернешнл, Ван Найс, Вайтмен. У Сан-Франциско - Ембаркадер, Сан-Франціско Інтернешнл.\nЛос-Анджелес — Сан-Франциско Ціни на авіаквитки, знайдені користувачами впродовж останніх 48 годин, не є офертою\nЛос-Анджелес → Арлінгтон-Хейтс\nЛос-Анджелес → Беверлі\nЛос-Анджелес → Віллоу-Гроув\nЛос-Анджелес → Грілі\nЛос-Анджелес → Клівленд\nЛос-Анджелес → Фармінгдейл\nЛос-Анджелес → Шелбівілль\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2705726592


На сафарі в Індії | "Живи і Подорожуй" туристичний портал – LifeTours.ru\n« На головну / туризм / Стаття "На сафарі в Індії"\nНа сафарі в Індії\n16.08.2014 Автор: адмін Рубрика: туризм Коментарів поки що немає »\nІндію по праву можна назвати унікальним екологічним музеєм, розташованим під відкритим небом. Для заїжджих туристів тут є все: гірські райони, рівнини, джунглі, посушливі пустелі, різноманітність рельєфів, тварин мешканців і рослинності. Саме на увазі такого природного різноманіття і багатства сафарі-тури притягують в тутешні місця мандрівників з найвіддаленіших куточків планети.\nВ Індії можна зустріти пропозиції в плані різноманітних видів сафарі. Найпоширенішими і затребуваними турами вважаються:\nСафарі з тиграми.\nЦей вид сафарі найчастіше пропонується туристам по національних парках Корбетт, Кезіренга і командир Periâr. Під час подорожей вам доведеться побачити безліч диких тварин - представників індійської фауни. це індійський крокодил, леопарди, тигри, буйволи, олени, слони, гавіали, носоріг, величезні черепахи і численні види строкатих птахів.\nНа верблюдах вам запропонують відправитися в Раджастан або Ладакх. Поїздка по золотим пісках серед дюн і численних визначних пам'яток через стародавні поселення залишать у вашій душі незабутні враження.\nСафарі з індійськими тиграми\nПередбачає відвідування місць, де влаштувалися індійські тигри, в тому числі білі і бенгальські. Їх поселення можна зустріти в Національному парку Бандхавгарх, Kanha, Ranthambore і Сундарбана. Крім тигрів на території парків мешкають дикобрази, резус – makaki, langury, леопарди, очеретяні коти, дикі кабани, гієни, газелі, ведмеді, куниці, зайці, білки та інші тварини, а також птиці.\nПодорож на джипах з відкритим верхом вам запропонують в наступні куточки Індії:\nЛадакх в високогірних хребтах Гімалаїв;\nУттаркханд в центральній частині Гімалаїв;\nЦі регіони можна віднести до справжніх райським місцях з пустельними пейзажами, альпійськими лісами, піками гір, гірськими річками, глибокими ярами, гарячими джерелами, дикою природою та кришталево чистими озерами. Тільки тут ви зможете долучитися до багатовікових традицій і пізнати гостинність місцевих жителів.\nКрім згаданих вище сафарі-турів в Індії вам випаде можливість відправитися в подорож на орендованій коні або індійському Пожалуйста. Поїздка на тварин в тутешніх місцях краще, так як місцеві заповідники дуже вразливі в плані впливу Ревіння моторів. Вирушаючи на сафарі на слоні, верблюді або коні, ви практично не впливаєте на звичайну і природну життя дикої природи, що знаходиться від вас на відстані витягнутої руки. Крім того, ви отримуєте унікальний шанс побачити набагато більше тварин, ніж подорожуючи на автомобілі, і купуєте незабутній досвід у вашому житті.\nТут ви можете написати коментар до запису "На сафарі в Індії"\nТаїланд Китай Домініканська Республіка Монако Італія Чорноморське узбережжя Карпати Іспанія Португалія Єгипет Фінляндія Туреччина Німеччина Люксембург Домбай Угорщина Мексика Республіка Алтай Австралія циган Японія Барселона Міста Росії Естонія Ізраїль Шрі-Ланці Лайм-Реджіс Чорногорія Хорватія Швейцарія Занзібар Польща Греція Болгарія ОПЕ Албанія