Народився на пивоварні в Чехії і вивчився на «сладека». Інтерв’ю з Даніелем, який варить пиво в житомирській броварні «Шульц» > Портал города Гостомель\nHome > Новости в регионах > Народився на пивоварні в Чехії і вивчився на «сладека». Інтерв’ю з Даніелем, який варить пиво в житомирській броварні «Шульц»\nadmin, 2 месяца ago 0 17 min read 37\nВ першу п’ятницю серпня в світі відзначають Міжнародний день пива – одного з найпопулярніших напоїв, чия історія налічує кілька століть. В 2021 році це свято припадає на 6 серпня. В Житомирі до недавнього часу діяв пивзавод, але в 2015 році він припинив виробництво пива, бо не зміг купити ліцензію. Також у Житомирі є приватна броварня, яка знаходиться в пабі «Шульц», що на майдані Соборному. Вона почала працювати в 2009 році, кілька років тому припинила свою роботу, а зараз знову відроджується. З моменту відкриття броварні пиво в ній варив чех з династії пивоварів Даніель Ваша. І сьогодні він відновлює роботу пивоварні та розповідає Житомир.info про своє життя: де народився, скільки років вчився, як опинився в Житомирі та чому українці не можуть варити справжнє пиво.\n— 17 серпня 1963 року я народився в місті Полічка, це східна Чехія. На той час це ще була Чехословакія, яка складалася з чотирьох областей – Чехія, Моравія, Слезія і Словакія, я народився в Чехії. Народився прямо на пивзаводі, який колись належав нашій родині. Там працював мій дід, мій прадід і працювали мої батьки. Коли закінчилася Друга світова війна і все наближалося до цього більшовицького свавілля, яке я ненавиджу, мій дід зрозумів, що буде «капець» і всі документи на завод сховав, щоб їх ніхто не знайшов. В 1945 році, коли Радянська армія звільняла Чехословакію, в наше місто прийшла дивізія, де політруком був Брежнєв. Вони прийшли до пивзаводу і хотіли пива, а мій дід з товаришами, а вони всі були мисливцями, взяв зброю і сказав: хлопці, пиво за гроші. І це йому більшовики потім не пробачили. І коли в 1948 році в Чехословакії стався переворот і владу отримали комуністи, то обидва мої діди – пивовар і фермер, якого називали «кулак», потрапили в тюрму. А після смерті Сталіна в 1953 році їх випустили і попросили повернутися до своєї роботи, яку вони добре знали, але вже в націоналізовані підприємства.\n— Ваш дід повернувся працювати на свій пивзавод, який вже був націоналізований?\n— Так, і він постійно говорив, що прийде час, коли все повернуть, а більшовики здохнуть. У 1968 році, коли мені було п’ять років, я пам’ятаю, як почалася ця радянська окупація: о п’ятій ранку бабуся нас розбудила і каже «почалася війна». Я бачив, як на площі радянський офіцер вбив дівчинку, це було на моїх очах, поруч зі мною. Дід казав, що скоро все повернеться на свої місця, треба почекати, і в 1989 році це все нарешті скінчилося (відбулася Оксамитова революція, результатом якої стало повалення комуністичного режиму в Чехословаччині – авт.).\n— Давайте повернемося до початку вашого життя – ви народилися прямо на пивзаводі чи це фігуральний вираз?\n— Прямо на пивзаводі, в нас там була квартира, яка потім стала службовою квартирою головного пивовара – кімната 10х10 метрів. На той час можна було народжувати не в лікарні, я народився дома. І все дитинство я провів на пивзаводі, мій дід був головним пивоваром, батько був його заступником, а бабуся була начальником відділу збуту.\n— А коли перший раз спробували пиво?\n— Мені було два роки, а може й менше, це нормально для Чехії. І моя донька, якій буде 9 років, з дитинства п’є пиво, зараз, правда, вже менше, але вона може спробувати пиво і відразу сказати – нормальне чи не дуже. В Чехії пити пиво дітям – це нормально, чим більше в дитинстві забороняти, тим гірше буде потім. І я все дитинство провів на пивзаводі, допомагав у котельній, багато різного бачив. На той час на пивзаводі були справжні ремісники, які працювали ще перед війною: вони могли пити до 4 ранку, але о 5:30 були як солдати – поголені, помиті і в начищеному до блиску взутті. Коли вони повмирали і на їх місце прийшли нові робітники, то це вже були інші люди. Оскільки на пивзаводах були мінімальні зарплати, то туди йшли працювати колишні «зеки», а батько ходив зі шлангом, наповненим піском, і керував заводом, були й такі важкі часи. Але я тоді був малий, жив на пивзаводі і з цими чоловіками в гуртожитку грав у карти та пив пиво, десь в 9-10 годин вечора приходив батько і забирав мене додому. А ще дідусь мене будив серед ночі і ми йшли з ним приймати варку: коли вариться пиво, то головний пивовар дивиться його щільність, дегустує. І я цифри вивчив раніше, ніж букви, дід мене навчив, бо щільність треба вимірювати до десятих. А потім я вже вивчив смаки та аромати.\n— Тобто вибору «ким бути» у вас, фактично, не було?\n— Коли мене спитали «ким ти хочеш бути?», то я відразу сказав «пивоваром».Батько сказав, що цього не буде, і ще є час подумати. В Чехії інша система освіти, там у школі 9 класів, і коли мені було 15 років, я знову сказав, що хочу вчитися на пивовара. Батько мене насварив, сказав, що тепер пивовари – це біднота, зарплати, маленькі, всім байдуже. А дід ще був живий і за мене вступився, сказав – якщо хоче, то нехай йде, спочатку в училище. І я поїхав за 300 км від дому вчитися на пивовара в місто Пльзень, батьківщину всього світлого пива. А дід же всіх знав, і мені там влаштували таке «навчання»: я навчився чистити каналізації під пивзаводом, всі канали, товаришував зі щурами, призвичаївся до неприємних запахів, від них мене не нудить, бо я звик. І мені подобалося чистити ці канали, в принципі, все можна навчитися любити. Навіщо щось чи когось ненавидіти, від цього можна вмерти, ненависть та заздрість – це страшні речі. Я провчився в цьому училищі рік, другий, і батько почав розуміти, що виходу немає, буде в родині ще один пивовар. Після двох років в училищі треба було поступати в ліцей, але мене не брали.\n— Чому не брали в ліцей?\n— Бо родина «не така», не комуністи, діди в тюрмі сиділи. І тут раптом приходить лист, що мене прийняли на навчання. Я приїхав додому і питаю: де батько? А мама каже: батько в кабінеті, не ходи туди, батько плаче. Він, «ворог режиму», вступив у партію, щоб мене взяли в ліцей, дали змогу отримати вищу освіту. Він переступив через себе, щоб я міг вчитися в ліцеї в Празі.\n— Як називалася спеціальність?\n— Пивовар, «сладек». У нас після закінчення училища ти «сладовнік», так професія називається, а «сладек» — це вже посада. Мені важко перекласти і пояснити, бо це все означає «пивовар». І після чотирьох років навчання в ліцеї я вступив в інститут пивоваріння, де вчився ще п’ять років на факультеті пивоварних процесів, пивоваріння та солодівництва. Хотів продовжити навчання, але знову не беруть, вистачить вже людині освіти (сміється). І треба було йти в армію. Батько сказав: якщо будуть пропонувати вступати в партію, то вступай, бо це вихід з ситуації, ми знаємо свою правду, але треба якось виживати, думати про майбутнє. Я в армії вступив у партію, мені переписали особову справу, наче я родом з якоїсь бідної сім’ї. Так, це жахливо, що тоді творилося, поки ти в цьому живеш, то не розумієш, але з часом, обертаючись назад, бачиш – це все був великий театр, страшний театр.\n— В армії в яких військах служили?\n— Оскільки я «харчовик», та ще й не простий (сміється), то мене відправили в «стройбат». Я закінчив курси кухарів, і мене відправили на будівництво залізниці, у залізничні війська: будували 35 км залізниці в південній Чехії, а я там був кухарем. Прослужив рік і прийшов наказ: відправляють мене в Словакію, в місто Жиліна, там інститут залізничних військ і є рота обслуговування. Я там був керівником їдальні, в мене було 110 працівників, ми годували щодня 5 тисяч студентів. В мене був службовий автомобіль, я їздив у Прагу здавати звіти в Міністерство оборони. Але наприкінці року такої роботи з’ясувалося, що переплутали одного Вашу з іншим Вашею, сином високопосадовця: він мав бути на цій посаді, а замість мене поїхав в стройбат. І мені цього не пробачили – відправили служити ще 1,5 року.\n— Після армії де працювали?\n— По направленню мене відрядили в місто Трутнов, 130 км від нашого пивзаводу. Оскільки я був молодий, то як і всіх молодих мене відправили на саме страшне місце – начальником цеху розливу (сміється). Великий пивзавод і величезний цех розливу, в якому працювали 28 жінок віком від 18 до 70 років. Це було важко, але мені дід порадив одну класну штуку: запрошуй жінок по одній на душевну розмову і запиши собі в блокнотик, коли в них «ці дні». Бо коли це починається, то щоб ти не робив – все буде не так, вона буде нервуватися, ти будеш нервуватися. Це була порада на все життя, і тоді все в роботі наладилося, мені стало з ними дуже легко працювати, я був як їх молодий батько.\n— Скільки пропрацювали в цьому жіночому колективі?\n— Майже два роки. А в 1987 році директор цього великого заводу відправив мене на завод-філію в місто Нова Пака, завдання було – закрити цей пивзавод. Я був на той час наймолодшим головним пивоваром Чехії, 25 років, і мене направили ліквідувати підприємство. Коли я туди приїхав, то побачив там величну, дуже гарну будівлю і людей, які династіями працювали на цій пивоварні, дійсно любили цю справу. Я зрозумів, що це підприємство знищувати не можна, і почав розбиратися в чому проблема, чому завод хочуть ліквідувати. З’ясувалося, що є ліміт питної води, який пивзавод постійно перевищує, є проблеми з водоканалом, ліміт збільшити не можуть, та ще й партія вимагає закрити це підприємство. І я запропонував на ніч розвертати лічильник води, щоб він крутився в зворотному напрямку, вночі ж ніхто перевіряти не буде. І ми так рік пропрацювали, використання води відразу зменшилося. А ще в райкомі партії був такий прекрасний чоловік, комуніст поважного віку, але дуже гарна людина, буває таке серед чиновників. І він теж не хотів, щоб цей пивзавод закрили, як того вимагало обласне керівництво. Я йому розповів свою ідею з лічильником, він її підтримав, і сказав, що проблеми з вищим керівництвом бере на себе, і якщо з лімітом води все буде в нормі, то зникне головний привід для закриття. І ми так працювали. Коли прийшов 1989 рік і все комуністичне правління почало розвалюватися, я почав тягнути гроші з області не ремонт заводу, і поки всі займалися революцією і політикою, ми почали реконструкцію пивзаводу, і за чотири роки зробили з нього палац, зовні і в середині: освітлення, статуї, гарне озеро. І таким чином врятували пивзавод. Я там пропрацював 14 років, був потім директором, головою ради директорів. Потім підприємство «прихватизували», потім приватизували. В той час я вже був одним із засновників Спілки чеських пивзаводів і пивоварів, двічі був депутатом міської ради.\nВрятований завод в місті Нова Пака працює й досі\n— Після цього де працювали?\n— Мені запропонували поїхати на завод в Єкатеринбург головним пивоваром, запросили туди через чеське Міністерство промисловості. Там було два пивзаводи – великий «Патра» та маленький «Ісетський». На цей маленький мене й запросили, але в міністерстві Чехії ніхто не знав, що він належить місцевій мафії (сміється). Одного дня я збираюся на роботу, і тут мені кажуть: Даніель, збирайте речі, тут така ситуація, що ми вам не можемо забезпечити охорону, вас можуть вбити, тому прямо зараз вас повезуть в аеропорт, не знаємо, чи довезуть, але літак вас чекає. Зрештою все обійшлося і я полетів додому, в Чехію. Потім мене відправили в Бостон (США), там я відкрив невеличкий пивзавод, потім поїхав в Кембридж – там вчив варити пиво. Потім мене запросила працювати по контракту на заводі в Набережних Челнах. Там було велике підприємство, 2 тисячі працівників, випускали пиво, квас, слабоалкогольні напої. Власник тяжко хворів, лікувався від онкології в Німеччині, підприємство було «в мінусах», і він поставив завдання оптимізувати виробництво, зробити завод прибутковим, бо хоче його продати. За рік я вивів підприємство «в плюс», і поки я там працював, то почав читати лекції по пивоварінню в Казанському університеті. В мене були дуже класні студенти, які зараз працюють в Америці, в Польщі, в Москві, я радий, що вони реально чомусь навчилися. Після цього я працював в Московській області на Клінському пивзаводі як аудитор і радник. Потім мене запросили в Нижньовартовськ, там у компанії «Славтек» був пивзавод, який називався «Чеське пиво». Я їм робив план розвитку на п’ять років, вони виконали все до останньої літери і через п’ять років мені дзвонять: Даніель, ми закінчили, все добре, продовжуємо працювати, пишіть новий план.\n— А як потрапили в Житомир?\n— Ось зараз ми до цього доходимо. Я в Москві працював з компанією «Шульц», яка займається обладнанням для пивоваріння. Взагалі Карл Генріх Шульц – це історична особистість: в 1865 році він, чеський німець, приїхав з родиною в Київ, взяв в оренду пивзавод на Деміївці і зробив з нього «цукерочку», потім війна, радянська влада, заслання. Але його нащадки живуть зараз в Австралії, прапраправнук, якому вже 90 років, дозволив моєму тодішньому партнеру випускати обладнання під торговельною маркою «Шульц». Після Москви я повернувся в Чехію, працював на топменеджерських посадах в компанії Heineken, потім на Interbrew у Бельгії, але коли закінчився контракт, то я звідти із задоволенням пішов. Так, це шикарний досвід, під твоїм керівництвом 150 заводів по всьому світу, але ти там машина, робот. Потім мені подзвонив виробник обладнання «Шульц» і сказав, що в Житомирі шукають людину, яка зможе запустити придбане в нього обладнання, і в Миколаєві треба допомогти з обладнанням. В Житомир я приїхав наприкінці 2008 року, в пабі якраз був ремонт, домовилися, що я попрацюю три місяці, а вийшло що вже 12 років.\n— А чому залишилися тут, а не в Миколаєві?\n— В Миколаєві я тільки навчив пивовара, а тут було більше роботи, треба було навчити вісім пивоварів. А потім мене запросили на «Укрпиво», в державну дегустаційну комісію, де я працюю й досі. А ще в Києві відкрився великий паб «Шульц».\n— І чому ж в Київ не переїхали?\n— Я вже тут познайомився з моєю нинішньою дружиною, в нас донька народилася. Дружина – житомирянка, народилася в Хмельницькій області. Ми жили в Києві, на Печерську, а потім вирішили, що краще переїхати в Житомир. Ось так я і залишився тут.\n— Я пам’ятаю, як відкрили «Шульц» і ви ходили по залу, підсідали до відвідувачів і розповідали їм про пиво та процес пивоваріння.\n— Так, було таке. Але потім це все закінчилося, власнику стало не цікаво, а це відразу відчувається. В березні 2018 року я пішов з «Шульца», почав займатися аудитами, викладацькою діяльністю.\n— Робите аудити пивзаводів?\n— Так, аудит обладнання, технологічного процесу, енергетичний аудит.\n— Є різниця між пивоварінням в Чехії та в Україні?\n— Є. І найперша різниця – генетична. Чех не зробить гарну горілку, а українцю важко зробити гарне пиво. Це без образ. По-перше, в Чехії давні традиції пивоваріння, люди знають, що таке якісне пиво, їх не обдуриш. По-друге, система освіти пивоварів — в Чехії на пивовара треба вчитися 12 років: три роки в училищі, чотири роки в ліцеї і п’ять років в інституті. Після закінчення навчання ти фахівець по направленню пиво та біохімічні процеси, але треба вчитися все життя, як і кожному ремеслу, бо все постійно змінюється: кожен рік новий врожай, змінюються погодні умови, змінюється склад води, змінюється обладнання. Сама технологія виробництва однакова вже тисячу років, але змінюється обладнання, на якому ми це робимо, намагаємося краще очищувати. До речі, якби наше сьогоднішнє пиво спробував мій прадід, то він би сказав «що це за вода», а якби ми спробували пиво 19-го століття, то нам би воно теж не сподобалося, бо там була більша антисанітарія.\n— Як можна виправити ситуацію в Україні?\n— Найбільша проблема в тому, що в Україні немає системи «пивної» освіти. Пивоварів вчать в Одесі і в Києві, в НУХТ (Національний університет харчових технологій). Але там професори віком 75-78 років, молоді туди не йдуть.\n— Ви викладаєте в Києві саме в НУХТ?\n— Так. І коли в мене група з 25 студентів, я на першій ознайомчій лекції питаю «хто з вас хоче бути пивоваром?», то руки підіймають один, два, три, а всім іншим просто потрібна «корочка», бо в Україні без вищої освіти ти не людина. Тут взагалі жахлива система освіти. Я вчився пивоварінню 12 років, а тут в інституті – чотири роки, з яких два роки вчать загальну біохімію, третій рік – спеціальні предмети, і лише на четвертому році вивчають пиво, але в тебе є лише 150 навчальних годин, чому за цей час можна навчитися?!? Тим більше, що це 150 годин лекцій.\n— Тобто з навчанням пивоварів в Україні справа безнадійна?\n— Так, абсолютно безнадійна. Немає системи освіти. Ми зараз з друзями на базі Національного університету біоресурсів і природокористування проводимо спеціальні курси, платні, де впродовж місяця, з ранку й до вечора, навчаємо людей, щоб вони мали хоча б потрібні базові знання.\n— Ви на цих курсах навчаєте тих, хто точно хоче бути пивоваром?\n— Тих, хто вже має пивоварні, або хоче збудувати пивоварню, або хоче підвищити свою кваліфікацію. Ми навчаємо їх технології, мікробіології, бухгалтерії. Там скажене навантаження, з 9-ї ранку до 6-ї вечора шість днів на тиждень. Потім робимо пробні варки на підприємствах, виробничі розрахунки, тобто максимально наповнюємо знаннями. І з кожним роком цих людей все більше і більше, бо знають, що отримають реальні знання. Таким чином ми намагаємося підвищити рівень пивоваріння. В Україні налічується 400 мініпивоварень, а справжніх пивоварів лише 20. Всі великі підприємства, Heineken, «Чернігівське» (Interbrew), відправляють своїх місцевих працівників на навчання в центральні підприємства за кордоном.Так, ти можеш закінчити НУХТ, знати теорію, якісь формули, але розуміння немає, бо їх же не пускають на практику, це страшне. А практика має бути обов’язково. І ось ці люди, які закінчили НУХТ, просяться потім до нас на курси (сміється), бо ми не забиваємо голову теорією, а даємо практичні навички технології виробництва пива. А технологія пива – це 1200 сторінок формату А4, яку треба читати кожного дня.\n— Мабуть, ви її вже напам’ять знаєте.\n— Всю ще не знаю, але читаю її практично кожного дня, вона в мене на тумбочці біля ліжка і в телефоні.\n— А щодо традицій пивоваріння, то в Житомирі ж був пивзавод…\n— А цей пивзавод збудували переселенці з Чехії, Новоград-Волинський – переселенці з Чехії, Бердичів – чехи, Радомишль – чехи. Це все переселенці 19-го століття, які приїхали сюди, отримали землю і почали працювати. В Житомирі ж є «Чеська Крошня», і скільки ще таких поселень в області було. Але прийшла революція, прийшли більшовики, і кого не розстріляли, той втік. Ось і всі традиції закінчилися. Плакати хочеться від того, що все знищили, архіви знищили, все вмерло. Цей період, з 1917 по 1990 рік, просто викреслений, знищили інтелігенцію всієї нації, хто не встиг втекти, того вбили, всіх розумних ліквідували, тут немає генофонду, я це бачу. Зараз все створюється по-новому, але на це піде багато часу.\n— Чому вирішили повернутися в «Шульц»?\n— Я зараз роблю ще один проєкт в Кривому Розі, і одного дня мені телефонують з незнайомого номеру, людина каже: мене звати Євген, ми можемо зустрітися? Ми зустрілися і він каже: якщо ви погодитесь працювати в «Шульці», бути там головним пивоваром, то я його куплю. Я погодився, і він пішов підписувати договір купівлі-продажу.\n— Що тут варите, яке пиво?\n— Ми тут варимо все, вже зварили квас (сміється). В нас тут одна з двох пивоварень в Україні, де пиво бродить у відкритих чанах, як це зазвичай робиться в Європі, в Чехії, так, як це має бути. Тому що коли пиво бродить, то утворюються різні речовини, які мають вивітрюватися, а якщо воно буде бродити в ЦКТ (циліндро-конічний танк), то я не зможу так вичистити смак пива. Це як ви варите суп і збираєте зверху накип, то те ж саме ми збираємо з чана, бо там мертві дріжджі, смоли з хмелю, різні речі, які не повинні потрапляти в пиво. Коли пиво бродить, вуглекислота їх виносить на верх, ми їх знімаємо і вже чисте зброджене сусло перекачуємо в ЦКТ. Зараз в нас вже є кілька видів пива – світле, темне, «п’яна вишня», зелене кропивне. Якщо є бажання, знання, фінансові ресурси і є де – можна робити дива, і я це люблю, це кайф. Бо пиво – це ж творчість, без натхнення ти нічого не зробиш.\n— Гарно сказано «пиво – це творчість», а що ще?\n— Це найстаріший зроблений людиною напій, який є в нашій цивілізації. Пиво – це здоров’я, хто б там що не казав. Пиво – це сила, це любов. Я завжди кажу своїм студентам: якщо ти хочеш зробити гарне пиво, ти маєш його любити, як свою жінку, балувати, як доньку, і поважати, як тещу.\nВ Запорожской области зарегистрировали 24 новых случая инфицирования COVID-19\nАкционеры “Шахтоуправления “Покровское” утвердили мировое соглашение с «Донецксталью» на 840 миллионов долларов\nУ ранковий час пік у центрі Житомира зупинились тролейбуси\nЦіни в Житомирі за 26.12.2018


Салат Мімоза з картоплею та морквою. - Смачні рецепти.\nНОВОРІЧНІ САЛАТИ! САЛАТИ Салати з овочами Салати з рибою Салати з сиром\n17.12.2017 03.04.2018 nazar023 0 Comments Святкові салати\nІнгредієнти: салат мімоза рецепт з консервою\nсардини в маслі – 1 банка\nморква варена – 2 шт. невеликі\nПриготування салату Мімоза з овочами.\n1. Заздалегідь відваріть картоплю, моркву, яйця. Щоб картопля не стала «синьої», додайте у воду при варінні одну ложку столову оцту. Яйця варіть круто, але не переварити, інакше колір жовтка зіпсується. Салат Мімоза прикрашається зверху жовтком, тому важливий його красивий яскравий колір. Варіть яйця 7 хвилин після закипання, при цьому вода повинна помірно кипіти.\n2. Ріпчасту цибулю потрібно нарізати дрібними кубиками. Залийте цибулю на кілька секунд окропом, щоб він втратив свою гіркоту. За бажанням цибулю можна замаринувати (залийте водою, покладіть трохи цукру і 1 ст.л. оцту).\n3. Консерви покладіть в тарілку і вийміть з риби кістки. Виделкою розімніть рибу.\n4. Збирати салат можна в кільці, а можна без нього. При збиранні в кільці у салату добре видно всі шари. Перший шар – картопля, натерта на великій тертці. Натирайте відразу на тарілку, а потім вирівняйте поверхню.\n5. Трохи посоліть картопля і нанесіть майонезну сіточку.\n6. Другий шар – рибний. Викладіть відразу все консерви і розрівняйте їх виделкою.\n7. На рибу покладіть підготовлений лук і нанесіть тонку сіточку з майонезу.\n8. Твердий сир натріть на крупній тертці і викладіть його наступним шаром. Зовсім трохи нанесіть майонезу, так як сир сам по собі досить жирний.\n9. Далі йде морквяний шар. Моркву натріть на крупній тертці над салатом, як і картоплю, так Мімоза вийде ніжніша, якщо шари не утрамбовувати. Як завжди, морквину потрібно змастити майонезом.\n10. Наступний шар – яєчний білок, натертий на великій тертці плюс майонез. Цього разу майонез потрібно розрівняти силіконової лопаткою (або ложкою), щоб була рівна поверхня.\n11. Останній шар буде з яєчних жовтків. Їх потрібно натерти на дрібній тертці. Робіть це, як Вам зручно: відразу над салатом або в окремій мисці, щоб потім можна було рівномірно ними посипати салат.\n12. На цьому приготування салату Мімоза закінчено. Він подається саме таким: жовтеньким. Якщо хочете, можете прикрасити його за своїм бажанням. Наприклад, можна зробити трояндочки з відвареної моркви. Для цього зріжте тонку морквяний стрічку по спіралі. Поверніть її рулетиком і розправте краю. Вийде гарна квітка. Також можете прикрасити зеленню.\nГотовий салат обов’язково поставте в холодильник на 2 години для просочення.\n13. Тепер зніміть кільце і подавайте салат на стіл. Виходить смачно і дуже просто, а також весь салат з доступних продуктів.\n← М’ясний салат з квасолею\nСалат з шинкою і кукурудзою. →


За червень у промоушені провели 2500 тестів на Covid-19\nУ UFC за червень зафіксовано 11 осіб, які здали позитивний тест на коронавірус.\nНагадаємо, що минулого місяця промоушен проводив турніри в Лас-Вегасі. За цей час UFC провів 2500 тестів на вірус. Тестування проходили бійці, секунданти, члени команд бійців, офіційні особи та журналісти.\nНагадаємо, що в липні UFC почне проводити турніри на Бійцівському острові в ОАЕ.\nПершим турніром на «Бійцівському острові» стане UFC 251, який відбудеться 11 липня. На турнірі пройде три чемпіонських поєдинки: чемпіон в напівсередній вазі Камару Усман проти Гілберта Бернса, чемпіон напівлегкої дивізіону Алекс Волкановскі проти Макса Холловея і бій за вакантний титул в найлегшій вазі між Петром Яном і Жозе Альдо.\nВІДЕО. Вражає. UFC показав Бійцівський острів зсередини.\nДжерело — MMA Fighting\n14:39 Де дивитися онлайн матч плей-оф Ліги чемпіонів Ман Сіті – Реал Мадрид - Футбол 1908\n14:33 ФОТО. З трьома зірками. Ювентус презентував нову виїзну форму - Футбол 324\n14:31 Зоря до старту сезону УПЛ запланувала 2 контрольні матчі - Футбол 101\n14:28 Чорноморець – Агробізнес. Де дивитися онлайн матч Першої ліги України - Футбол 1094\n14:16 Олімпік – Чайка – 5:0. Відео голів та огляд матчу - Футбол 224\n14:11 Формула-1 оштрафувала «рожевий Мерседес» на 400 тисяч і позбавила очок - Авто/мото 857\n14:00 Літнє міжсезоння клубів УПЛ: розклад і результати контрольних матчів - Футбол 6434\n13:48 Фанатів обдурили? Герб Карпат і далі числиться за клубом - Футбол 1 951\n13:47 Три гравця Шахтаря - в збірній тижня Ліги Європи - Футбол 1970\n13:37 Знову позитивний тест. Пілот Формули-1 продовжує хворіти на коронавірус - Авто/мото 379\n13:32 Слизький тип. Вулверхемптон придумав, як захистити свого нападника - Футбол 9 1090\n13:16 ОФІЦІЙНО. Ворскла підписала хорватського атакувального хавбека - Футбол 2259\n13:02 Волинь - Гірник-Спорт. Дивитися онлайн. LIVE трансляція - Футбол 198\n12:51 Менеджер Ломаченка: «Хочемо битися з Лопесом. Якщо ні - Вердехо» - Бокс 725\n12:50 Матч Динамо - Верес перенесений на більш пізній час - Футбол 7 3558\n12:45 Де дивитися онлайн матч Першої ліги Оболонь-Бровар - Металіст-1925 - Футбол 181\n12:35 Двійник Марсело. Шахтар зацікавив півзахисник Браги - Футбол 11 4105\n12:28 Світоліна розповіла про головну перемогу і поразку в своїй кар'єрі - Теніс 1282\n12:25 Ювентус – Ліон. Прогноз і анонс на матч плей-оф Ліги чемпіонів - Футбол 4453\n12:12 Сергій ПАЛКІН: «Шахтар повинен виходити в півфінал Ліги Європи» - Футбол 11 2536\n17:17 Ліга чемпіонів-2019/20: розклад, анонси, трансляції та результати - Футбол 3 62604\n23:51 Німецький етап. Став відомий суперник Шахтаря в 1/4 фіналу Ліги Європи - Футбол 72 59014\n07:25 Таблиця коефіцієнтів. Потрібна перемога над Базелем – і Нідерланди позаду - Футбол 47 53117\n13:55 Жерсон Родрігеш – Луїс Адріану, Тимчик – Срна. Кому дасть шанс Луческу? - Футбол 36 47633\n20:23 Суркіс не дав згоди. Динамо не хоче ділити НСК Олімпійський з Шахтарем - Футбол 528 43548\n22:37 Чистка від Луческу. Хавбек Динамо залишив Київ та перейде у російський клуб - Футбол 29 32364\n08:10 Шахтар піднявся в топ-15 клубного рейтингу УЄФА - Футбол 84 29936\n20:01 ФОТО. Форвард київського Динамо одружився на красуні Марії - Футбол 17 28350\n07:47 ФОТО. Шахтар грав з Вольфсбургом у футболках з написами «Дякую» - Футбол 28 27946


Трускавецький вісник №48(171)/2010\n№48 (171) 18 червня 2010 р.\nТриває слідство по справі замаху на мера Трускавця Лева Грицака. Вчора і сьогодні правоохоронці допитували в якості свідків депутатів міської ради. Ще перед сесією до мера підійшов керівник найбільшої опозиційної фракції в ТМР Ігор Пілько із запитанням: "Ви ж не думаєте, що це зробили ми?", на що Лев Ярославович лише загадково посміхнувся.\nВиявляються нові обставини справи, вже можна твердо сказати, що замовником підпалу дачі в Шепільському та вкидання гранати на подвір'я нашого мера є одна й та сама людина. Зловмисники в Шепільському підійшли зі сторони озера, облили бензином чи іншою горючою сумішшю підлогу та стіни дачі (після проникнення у приміщення) та підпалили. За час гасіння пожежі в Шепільському вони встигли доїхати до Станилі та вчинити огидний акт, спрямований на пошкодження майна Лева Грицака. "Це перші вибори у Трускавці із застосуванням російських політтехнологів та вибухових пристроїв", - прокоментував ці події мер Трускавця.\nЄ підозри, що один зі зловмисників проживає в селі в адміністративному підпорядкуванні Стебника і все ж багато хто незадоволений тим, як повільно йдуть слідчі дії, адже з часом шанси знайти зловмисників-кілерів та піроманів зменшуються. Окремі депутати міської ради обдумують ініціативу звернутися до міністра внутрішніх справ, щоб уникнути маніпуляцій на цю тему та взяти питання замаху на трускавецького міського голову під особистий контроль. Що цікаво, таку ідею підтримують як провладні, так і вкрай опозиційні депутати. Щоправда, на сесію міської ради це питання виносити не збираються.\nВ четвер наше стебницьке джерело повідомило про нібито звільнення мером Стебника Романом Калапачем свого заступника Богдана Асафата із займаної посади. Дана інформація є неперевірена, проте кажуть, що Богдан Іванович перебуває на лікарняному, а отже це може бути правдою.\nСьогодні,в п'ятницю, 18 червня, о 17.00 буде відкрито галерею виставкових робіт митців сім'ї Копчак, які відомі не лише в Україні, але і далеко за межами краю. Захоплювалися творами трускавецьких художників особливо в сусідній Польщі. Про факт відкриття галереї нас повідомила п. Віра Копчак.\nГалерею творів буде відкрито в приміщенні будівельної фірми "Арко", що на вулиці Мазепи, 23. Колись в цьому приміщенні був мисливський зал, в ньому збиралася спільнота ГО "Міський ліс", в тому числі і в буремну осінь 2009-го. Частину експонатів мисливської зали власник "Арко" та цієї зали п. Руслан Козир подарував міському музею, решту було перенесено в інше приміщення. Про деталі відкриття виставки та інші цікаві моменти повідомимо вас додатково.\nІ ще раз про благодійний турнір з волейболу\n11-12 червня у спортивному залі спорткомплексу ДЮСК "Спортовець" відділу освіти Трускавецької міської ради відбувся Перший благодійний турнір з волейболу, з нагоди відкриття "Сезону спорту" в СПА-готелі "Женева". Засновником, почесним президентом та організатором турніру був депутат верховної ради України п. Лопушанський Андрій Ярославович і мережа готелів "Royal Hotel аnd Spa Resorts" і СПА-готель "Женева". У турнірі приймали участь команди: "ROYAL HOTEL AND SPA RESORTS" м. Київ, "5-тий елемент" м. Київ, "Надзвичайні новини" м. Київ , "Ураган" м. Івано-Франківськ, модельне агентство "Нікіта" м Київ, команда "Стрілки" школа-інтернат Самбірського району. Гравцями команд були багато Українських знаменитостей - Андрій Лопушанський , Микола Катеринчук, Лідія Рябкова, Костянтин Стогній та інші.\nНа урочистому відкритті до учасників турніру звернувся директор СПА-готелю "Женева" Юрків Андрій Павлович який наголосив, що Перший благодійний волейбольний турнір покликаний розвивати дитячий і підлітковий спорт у регіонах України, допомагати загальноосвітнім навчальним закладам та сирітським будинкам спортивним спорядженням, популяризувати здоровий спосіб життя - "Здорові діти - сильна Україна". Метою проведення турніру є реальна фінансова та матеріальна допомога і опікування Лаврівським дитячим будинком та школою інтернатом "Стрілки".\nОбслуговувала змагання суддівська бригада ДЮСК "Спортовець" у складі: головний суддя Ігор Гургула, судді Юрій та Оксана Бєлові.\nКошти вилучені з проведення благодійного турніру передані Лаврівському дитячому будинку та школі інтернату "Стрілки". Також дітям-сиротам цих спеціальних закладів було вручено велику кількість подарунків - м'ячів та плакатів з автографами знаменитих людей, спортивне та туристичне обладнання. Подарунки вручали Андрій Лопушанський, Костянтин Стогній, Микола Катеринчук та Андрій Юрків.\nНачальник ГУМВС України у Львівській області Михайло Цимбалюк (в середу його призначено губернатором Тернопільщини) та начальник УДАІ Василь Струс подарували дітям-сиротам музикальний центр та надали особисту фінансову допомогу, а всім учасникам змагань вручили цінні подарунки.\nНе залишились без подарунків і учасники показових виступів із східних єдиноборств команди "ЖЕНЕВА" , які отримали від організаторів спортивний інвентар.\nПереможцем першого благодійного волейбольного турніру стала команда "Royal Hotel аnd Spa Resorts" м. Київ, друге місце посіла команда провідного фітнес клубу м. Києва - "5-й елемент", третіми стали гравці команди "Стрілки" Старосамбірського району ( частина гравців - колишні учні школи інтернату "Стрілки"), четверте місце у активі команди "Ураган" - представників "Європейської партії України" з м. Івано-Франківська, п'ятими стали гравці команди "Надзвичайні новини" з телевізійного каналу "ICTV", шостими команда "Нікіта" - модельне агентство м. Києва.\nУ останньому матчі за Суперкубок між чемпіоном турніру, командою "Royal Hotel аnd Spa Resorts", та збірною командою інших учасників ( по 2 гравці від кожної команди) - перемогу і Кубок отримала збірна команда.\nВсі учасники отримали іменні дипломи, а призери змагань грамоти і медалі. Команді "Royal Hotel аnd Spa Resorts" було вручено Кубок чемпіона.\nНагородження проводили директор СПА-готелю "Женева" Андрій Юрків, начальник ГУМВС України у Львівськйі області Михайло Цимбалюк, генеральний менеджер ТзОВ "Трускавецьінвест" Валентина Зануда та директор Трускавецького ДЮСК "Спортовець" Любомир Мацькович.\nУчасники дали високу оцінку організації турніру, який пройшов завдяки співпраці колективів СПА-готелю "Женева" та ДЮСК "Спортовець".\nУ Дрогобичі зіткнулися дві автівки: травмовано дві людини, водія "Тойоти" розшукує міліція\n15 червня на вул. Трускавецькій у місті Дрогобичі Львівської області зіткнулися автомобілі "ЗІЛ-138А" і "Тойота Ленд Крузер Прадо", внаслідок чого були травмовані дві людини. Про це ЗІК повідомили у прес-службі управління ДАІ у Львівській області.\nВнаслідок автопригоди 49-річний водій автомобіля "ЗІЛ-138А" та пасажир цього авто, 51-річний житель Дрогобицького району, із травмами були госпіталізовані у Дрогобицьку міську лікарню.\nПісля дорожньо-транспортної пригоди водій "Тойоти" залишив місце пригоди. Зараз тривають слідчі дії, які мають встановити обставини і винуватця аварії.\nВолодимир Козявкін отримав Хрест Пантелеймона Цілителя\nГенеральний директор Міжнародної клініки відновного лікування у Трускавці Володимир Козявкін отримав найвищу відзнаку Міністерства охорони здоров'я Хрест Пантелеймона Цілителя. Нагороду геніальному лікарю вручив міністр Зіновій Митник сьогодні, 18 червня, під час візиту до Львова.\nВолодимир Козявкін сказав, що це знак визнання нашої праці та праці львів'ян. "Адже пацієнти із більш як 50 країн світу приїздять до нас на лікування", - заявив Козявкін. Він додав, що зараз настав час ікс для реальних реформ у державі. І сказав, що знає міністра охорони здоров'я особисто та сподівається, що він втілить ці реформи.\nОкрім того, голова Львівської ОДА Василь Горбаль зазначив, що такі люди, як Володимир Козявкін, творять гідне обличчя львівської медицини в Україні та є справжніми патріотами своєї держави, адже давно уже могли виїхати на одне із численних запрошень в Ізраїль чи інші країни.\nДесятий Львівський міжнародний економічний форум відбудеться у жовтні в Трускавці\nХ Львівський міжнародний економічний форум у жовтні цього року відбудеться знову у Трускавці. Про це 16 червня на круглому столі з обговорення Програми економічних реформ Президента України Віктора Януковича повідомив голова Львівської ОДА Василь Горбаль. З його слів, Х Львівський міжнародний економічний форум пройде під назвою "Транскордонне співробітництво - погляд у майбутнє".\nГорбаль розповів, що на форумі область представить цікаві інвестиційні проекти, буде забезпечене належне представництво інвесторів. "Сподіваємось, форум стане хорошим поштовхом до залучення інвестицій", - зазначив голова ЛОДА. Нагадаємо, ІХ Львівський міжнародний економічний форум відбувся 1-2 жовтня 2009 року у Трускавці.\n- ТзОВ "Магістраль" зі Стрия та ПП "АРТ-Регіон" зі Старокостянтинова Хмельницької області ремонтуватимуть вулиці Бандери та Трускавецьку в Бориславі.\n- Керівники бориславських підприємств ігнорують щотижневі понеділкові наради, на яких розглядаються важливі питання міста. На це звернув увагу в. о. мера Борислава Василь Чабан.\n- Минулого тижня сталася пожежа в складських приміщеннях "Барвінку" в Бориславі, гасили пожежники з Дрогобича та Трускавця. Великих збитків завдано не було, згоріли в основному лише картонні коробки, ліквідували пожежу досить швидко.\n- Як ми вже повідомляли, двадцятого червня о 15.00 в Народному домі відбудеться Другий форум громадських організацій Стебника для створення єдиної сили - "Стебницького громадського руху". За словами голови ініціативного комітету Павла Побережного, на запрошення відгукнулися представники понад двадцяти громадських організацій. На самому форумі буде запропоновано до підписання договір про спільну громадську діяльність. У межах цього договору планується координація та розвиток громадського руху в Стебнику, а також формування якісно нової влади.\n- Мешканці будинків на вулиці Степана Бандери, 1 і 4 створюють небезпечну ситуацію. Про це заявляють представники газової служби. Так, у цих будинках додумалися до того, аби замурувати шланги, витяжки не працюють. Газонебезпечна ситуація склалася у цих будинках минулого тижня, так що мешканцям змушені були навіть відключити газ.\n- Минулого тижня в будинку на вулиці Грушевського, 9 горів підвал. Пожежники вчасно ліквідували пожежу.\n- Міський голова видав розпорядження про пошук приміщення для комунальної аптеки. За ідеєю, в ній мають бути нижчі ціни й орієнтована вона на соціально незахищені верстви населення.\n- Головний лікар Стебницької міської лікарні Роман Пукало бідкається тим, що цьогоріч у місті набагато більше комарів, ніж було у минулі роки. Ці комахи можуть переносити різні вірусні захворювання, в тім числі й малярію.\n- Відомий у Стебнику магазин "Рукавичка" вирішив не чекати милостей від влади і самотужки заасфальтував так звану "кишеню" - місце для стоянки автомобілів. Зручно водіям, та й люди можуть, не спотикаючись, добратися до магазину. Якщо так далі піде, а влада не поспішатиме ремонтувати дорогу, то "Рукавичка" і це зможе осилити. Але тоді, питається, навіщо нам така влада?\nМинулого вівторка на оперативній нараді міський голова Роман Калапач зробив спробу не лише утвердити свою монополію на владу, що вже видно неозброєним оком, а й суттєво зменшити вільну зону свободи слова у Стебнику.\nТак, він стверджував, що газета "Воля громади" перекручує інформацію, сіє неспокій у місті, а "негарні люди" хочуть прийти до влади.\nЩо ж так обурило нашого красеня-мера? Невеличка замітка у минулому номері газети, в якій повідомлялося про те, що вже два тижні поспіль міський голова з'являється на вівторкових нарадах лише на початку, а потім зникає. Першого разу він поїхав до Львова, а другого його викликали до телефону, і на нараду він більше не прийшов. Це факт, який важко спростувати. Але Роман Калапач знайшов привід, аби розповісти стебничанам на камеру (наразі телевізійну), що у Львові він вирішував глобальні проблеми (і де таких слів нахапався?), а після другої наради в своєму кабінеті розв'язав ще низку важливих для Стебника проблем. І хто би сумнівався, що Роман Степанович у своєму кабінеті герой? Але ж не було його на нарадах - і що поробиш?\nЗаперечувати щось Романові Калапачу я не буду, бо те, що мер розповів стебничанам зовсім не відповідає тому, про що написала газета. Хіба би він міг щось вичитати між рядків або, згадавши свої підпіляцькі часи, нагрів газету на вогні й прочитав зашифроване в замітці, що було написане симпатичними чорнилами.\nДалі - більше. Роман Калапач не дав мені слова, мотивуючи тим, що я не є керівником стебницького підприємства. Але ж усі ходять на наради, щоб радитись, а не слухати монологи мера. Та й Конституція України, відповідні закони про засоби масової інформації прямо забороняють калапачам нехтувати принципами свободи слова.\nЗвичайно, не ця безневинна замітка стала причиною обурення міського голови. Читачі пам'ятають, про що ми писали в останніх номерах газети. Скажімо, про те, що час Романа Калапача вийшов, адже присягу він прийняв 27 квітня 2006 року, а стебничани обрали його на чотири роки і не продовжували термін його повноважень. Або про те, що проти Романа Калапача за поданням народного депутата України Юрія Кармазіна можуть порушити кримінальну справу. Або про махінації з меблевим магазином. Або про ситуацію у "Стебникводоканалі". Або про нелюдське існування мешканців гуртожитку на вулиці Степана Бандери, 3. І в кожному номері є щось критичне на Калапача, який має прямий стосунок до цих справ. Інший би задумався: а, може, я дійсно щось не так роблю?\nЦе все очевидні речі, й Романові Степановичу нічим крити. Тому й вчепився до того, що я не писав, намагаючись втовкмачити стебничанам, який я поганий. Порадив би панові Калапачу поменше з'являтись на екранах телевізорів, бо чим частіше він видає з себе святішого за Папу Римського, тим більше у стебничан з'являється бажання прийти до "білого дому" і "попросити" його з кабінету.\nРоман Калапач не тільки порушує чинне законодавство, про що говорять поважні юристи, а й виявився нікудишнім менеджером. Це видно неозброєним оком по міській господарці. Навіть нарад він не вміє проводити. Говорить про уявні успіхи, дає якісь доручення, а потім не питає, хто і як їх виконав. Ось і кочують з наради в нараду проблеми невиділення коштів головам ОСББ, небезпеки від електрощитових, що може призвести до загибелі людей, мало не цілодобове споювання людей, витікання води і таке інше. Найпростіше в цій ситуації для нього закрити рот тим, хто не може і не хоче мовчати. Але не вийде, Романе Степановичу! Стебник вартує бути європейським містом, а не провінцією.\nФутбольні фанати мають місяць насолод: у Південно-Африканській Республіці триває чемпіонат світу з футболу.\nНе бракує футболу і в Стебнику. Але я маю на увазі не нашу футбольну команду, яка впевнено лідирує в чемпіонаті, а тих футболістів, що засіли в міській раді.\nОсь уже більше двох років триває епопея з новим стебницьким стадіоном. Якщо вірити можновладцям, на його облаштування пішло триста тисяч гривень. Грошей уже нема - і стадіону теж. Досі ніхто не може зрозуміти, кому, власне, цей стадіон належить. Ніби є рішення депутатів попередньої каденції, що громаді, але де акти прийнятих робіт і чому міська рада не б'є на сполох, що стадіон не функціонує? Триста тисяч - це великі гроші, і я думаю, що якби громада їх мала, то стадіон вже би давно працював, були б навіть бігові доріжки і трибуни для глядачів. Але футболістам з міської ради більше подобається процес, коли зникають гроші, ніж кінцевий результат, коли їх запитають: а що ж ви зробили? А таки запитають.\nАбо візьмемо спортивний зал у Народному домі. Санстанція закрила його - і нема на те ради. Формально цей спортзал належить відділу культури Дрогобицького міськвиконкому, але ж і стебницькі футболісти з місцевої ради теж могли б прикласти руку, аби виконати вимоги санстанції. Але вся біда в тому, що, на відміну від стадіону, грошей на ремонт спортзалу ніхто не дає. Що нашим футболістам до того, що діти не мають чим зайнятися, а тому пиячать, стають наркоманами? Головне, що у наших футболістів статки ростуть не по днях, а по годинах. Так само й апетит у них росте, бо фатальний день 31 жовтня наближається з космічною швидкістю, тож треба розікрасти все, що ще погано лежить у Стебнику. А тут - непочатий край роботи.\nНаші футболісти вміють фінтити, відфутболювати неугодних, якщо треба - й підніжку підставлять, та так віртуозно, що й жодний суддя не помітить. Але рано чи пізно дев'яносто хвилин матчу спливають і можна отримати не оплески за красиву гру, а потужний свист з криками "Ганьба!" за бездарно проведений час на полі, а то ще й копняка в те місце, звідки ноги ростуть.\nМи уважно спостерігаємо за грою наших футболістів, більшості з яких вже дали жовті картки. Вони явно загрались, і ось-ось засвітиться перед ними червона карточка. Геть з поля, панове! Геть з міської ради! Стебник вартує бути європейським містом, але вже без вашого бездарного керівництва.\n"...Незбагненні діла Твої, Господи!"\nНещодавно у Стебнику за сприяння християнської церкви "Добра Новина" (священослужитель Володимир Кузьмич) та голови Асоціації інвалідів "Серце допомоги" Романа Кіндратишина відбулося зібрання, на яке було запрошено місіонера з Норвегії П'єра Хойланда.\n- Вже вкотре, - розповів присутнім п. Роман, - до нас залюбки приїжджають брати-місіонери з Норвегії, надаючи фінансову, гуманітарну допомогу та ліки, які виготовляють лише в Норвегії.\nНезважаючи на спеку, в приміщенні не було де яблуку впасти. Інваліди, їхні родини та усі бажаючі з великим задоволенням прийшли на зібрання, аби поспілкуватися з тими, хто милосердно простягає неповносправним руку допомоги.\n- За рік моєї діяльності в організації, яка нараховує майже 120 інвалідів першої, другої та третьої груп загального захворювання (всього у Стебнику проживає понад 630 інвалідів першої та другої груп), я неодноразово оббивав і продовжую оббивати пороги міської ради з проханням надати нам приміщення, яке плануємо переобладнати в реабілітаційний центр для людей з особливими потребами. Та міська рада лише тупцює на місці, - поділився наболілим Роман Ярославович. - Минулоріч я отримав від мера Романа Калапача чергову обіцянку про надання нам приміщення на вулиці Трускавецькій, 2 (народна назва "на Скренті") площею 35 квадратних метрів, яке можна використати лише під офіс. Я пояснював міському голові, що приміщення під кабінет мені не потрібне. Що я там буду робити: приймати членські внески? Більше в цьому приміщенні нічого не можна зробити. Ми маємо свій проект щодо облаштування реабілітаційного центру, аби створити відповідні умови для покращення життя інвалідів та їх родин. Там плануємо обладнати приміщення для спортзалу, встановивши спеціальні тренажери, їдальні, де малозабезпечені інваліди та одинокі люди похилого віку харчуватимуться безкоштовно. Запроектовано й кабінет масажу, кімнати для відпочинку та дозвілля (перегляд фільмів, гра в шашки, шахи, теніс, куточок молитви тощо), приміщення для надання першої медичної допомоги, де можна буде поміряти тиск, прийняти ліки і у разі необхідності викликати додому медпрацівника чи волонтера, що допоможе доглядати хворого, поратися по господарству. Необхідно також виділити й приміщення для надання ритуальних послуг для інвалідів та малозабезпечених сімей, в обслуговування якого входить і надання катафалку (оплата проводитиметься лише за використаний бензин). Обладнати спеціальні місця під автомайстерню для транспорту асоціації та для ремонту побутової техніки і інвалідних колясок. Необхідно виділити кімнату для перукарні, де неповносправних та малозабезпечену категорію населення стригтимуть за помірну ціну, кабінет для безкоштовної юридичної консультації (в разі необхідності можна буде викликати юриста додому). Я вже мовчу про те, що немає навіть відповідних приміщень для складів, аби зберігати гуманітарну допомогу (за інших обставин митниці відмовляються розмитнювати гуманітарну допомогу) та банку для речей, у якому можна буде зберігати речі, які заможні сім'ї нашого району офіруватимуть для нашої асоціації. Донедавна ми отримували вже розмитнену гуманітарну допомогу та ліки. Але так весь час тривати не може! Болить душа, що навіть іноземних гостей та відвідувачів ми не можемо прийняти на зібраннях. Ну хіба це по-людськи?\nПоки всі бажаючі підтримати вищезгаданий проект засвідчували свою згоду підписом (усі необхідні документи та скаргу щодо небажання влади співпрацювати з Асоціацією п. Роман має намір скерувати до вищих інстанцій Верховної Ради України), хор церкви "Добра Новина" прославляв Господа духовними піснями.\nЗгодом було надано слово місіонеру з Норвегії 69-річному П'єру Хойланду, який насамперед вибачився, що за відповідних обставин цього разу брати-місіонери не змогли відвідати Асоціацію інвалідів Стебника. П'єр Хойланд розповів, що одружений, має п'ятеро дітей, дванадцятеро онуків та одного правнука. І наголосив на тому, що час від часу бувають моменти, коли в наше тіло несподівано стукає хороба.\n- Моє життя благословенне Богом, і я дякую Йому за це. З раннього дитинства я прийняв Ісуса Христа у своє серце, - сказав він.\nЗгодом з уст норвезького місіонера прозвучала сповідь, яка нікого не могла залишити байдужим:\n- У мене було все: високооплачувана робота, заможна сім'я. Проте одного разу, коли я йшов на пошту відправляти листа, то з жахом помітив, що не маю сили в руках, аби його втримати. Листа підхопив вітер. Згодом я знайшов його, пошарпаного вітром та дощем, гірко усвідомлюючи, що з того моменту моїм тілом оволоділа хвороба. У 1983 р., коли мені заледве виповнилося 44 роки, я вже не міг працювати. Хвороба прогресувала настільки, що уразила мій мозок. Руки й ноги не підкорялися моїй волі, тіло моє не тримало баланс, я не міг ходити. Сльози не йшли з мого обличчя. Аби не боліли мої очі, їх слід було щоденно закапувати 7-8 разів на добу.\nВибачайте, що плачу! Не тому очі мої наповнюються слізьми, що сам себе шкодую. Ні! Я плачу через те, що Господь силою своєї безмежної любові зцілив мене від недуги. Я завжди плачу, коли розповідаю про цей благословенний момент мого життя. У 1991 р. мене відвезли у найбільшу центральну клініку Осло. Провівши фахове обстеження, лікарі запевнили, що у них немає таких дорогих медикаментів, аби мені допомогти і що подальше життя я змушений буду провести в інвалідному візку.\nХоча у Норвегії є дуже хороша соціальна робота, допомога з боку держави, ситуація вкрай загострилася, коли я усвідомив свою цілковиту безпорадність. Я тоді був служителем в церкві і сам молився за недужих. Багато з них після моїх молитов отримали зцілення, хоча сам я був хворим. Тож попросив усіх, щоби молилися і за моє зцілення.\nУ лютому 1992 р. Господь торкнувся й мого тіла! Я сидів на спеціалізованому кріслі, осмислюючи прочитане мною до кінця Святе Письмо... І - о, чудо! Я зміг піднятися на власні ноги. Радісно збагнув, що тіло моє збалансоване. Згодом почав вільно ходити по кімнаті. Зайшовши на кухню, спробував рукою, яка донедавна мені не підкорялася, скуштувати страву. Рука знову стала слухняною. Хіба це не милість Божа?!\nТепер, коли я бачу собі подібних, нужденних неповносправних людей, мого серця торкається безмежна любов і співчуття. Я широ прагну їм допомогти! Моя місіонерська робота полягає і в тому, аби надсилати в Україну гуманітарну допомогу: медикаменти, інвалідні візки, побутові речі й таке інше. Я безмежно радий, що знову в Стебнику. Впевнений, що у подальшому житті наша співпраця принесе позитивні результати. І влада нарешті сприятиме цьому розвитку, а не стоятиме осторонь. Поспілкувавшись з братом Романом та розглянувши його проект, з Благословення Господнього переконаний, що йому вдасться втілити задумане в реальне життя. Аби кожна неповносправна людина мала покращені умови проживання. Моя община нараховує декілька інвалідних крісел, які згодом маю намір надіслати вам. Хай благословить вас Бог!\nЗі словами подяки виступили і пастор церкви "Добра Новина" Володимир Кузьмич, який свого часу провів декілька років в Норвегії, навчився вільно спілкуватися норвезькою і був нашим перекладачем, а також депутат Стебницької міської ради Марія Губицька та представник Партії регіонів Ігор Сушицький.\n- Я вдячний Богу за можливість знову бути разом. Бог завжди надсилає нам людей, що прагнуть нам допомогти. Минулоріч на День інваліда нас відвідала група людей з Норвегії, які закупили для асоціації продуктові пакети і виявили бажання з нами співпрацювати. В Україні також є багато добрих людей - спонсорів і меценатів, які воліють залишатися невідомими. Це наштовхує нас на думку, що насамперед ми маємо бути Людьми з великої літери, - відзначив п. Володимир Кузьмич.\nІгор Сушицький та Марія Губицька запевнили присутніх, що зроблять усе можливе, аби припинити для Романа Кіндратишина подальше ганебне ходіння по "муках". Вони вирішать це питання через своїх партійних лідерів на обласному та державному рівнях.\nІнвалід першої групи Роман Кіндратишин зізнався, що також був зцілений Господом від гемофілії у чудовий спосіб. Бажаючи заглушити біль, п. Роман довго зловживав алкоголем, доки не покаявся за свої гріхи перед Господом і був моментально зцілений від алкозалежності, інших шкідливих звичок та хвороби. А завдяки Господній благодаті були зцілені і його ноги. Зараз голова Асоціації вбачає свою місію, аби допомогти неповносправним відчути себе захищеним, аби створити їм відповідні умови проживання. І вірить, що світ - не без добрих людей.\nПоспілкувавшись за круглим столом, п. Хойланд відзначив, що хоча в Норвегії владні структури й дбають про малозабезпечених та неповносправних людей, громада сама намагається покращити рівень добробуту.\n- Ми самотужки прибираємо парки, сквери, облаштовуємо місця для проведення святкових виступів та концертів, - каже він. - І влада нам завжди сприяє. Щоправда, перший крок робить громада. Бажаю і вам дорости до такого рівня.\n- Над цим варто задуматися. Тільки духовно збагачені, соціально свідомі громадяни держави здатні бути милосердними, - розповів п. Роман Кіндратишин. - Духовні наставники м. Трускавця, Дрогобича, Борислава різних релігійних конфесій залюбки погодилися до співпраці з нами. Ми завжди відкриті до спілкування, та чомусь місцева влада не може і не хоче цього усвідомити.\nАналогів "Нафтусі" немає в цілому світі, або Популярно про рідне\nТрускавець святкує День народження, вже традиційно дату не від моменту заснування міста, не від моменту першої згадки, а від утворення курорту в цьому галицькому селі під владою Австрії, що мало місце в 1827 році. Саме тоді було збудовано першу невелику водолікарню на 8 кабінок. Саме в ці часи розпочав дослідження мінеральних вод міста на науковому рівні львівський аптекар вірменського походження Теодор Торосевич (з давнього роду Торосян). Результати його досліджень були опубліковані в 1836 році. В подальшому "Нафтусю" та інші води курорту досліджували вчені Машек, Кох, Унгер, Скалковський, Радзішевський, Шаноха, а також Прашіль, Герус, Мархлевський, Фляшен, Орловський (це все у довоєнний час), після ІІ світової наукові дослідження продовжилися лише після перерви, коли Трускавець перебував у статусі колгоспу імені Шевченка, тобто аж з 50-х років.\nМожна називати ще десятки прізвищ, імен дослідників, які проробили колосальну роботу, проте парадокс полягає в тому, що по сьогоднішній день ніхто не може на 100% стверджувати, що лікувальна дія "Нафтусі" полягає саме в тому то чи в тому. Причинами лікувального начала "Нафтусі" називали і нафту, і розчинені солі, і сірчані вуглеводні, і леткі органічні речовини, і бітуми, і феноли, і комплексні сполуки типу карбаміду з парафіновими вуглеводнями та його похідними, і органічні смоляні речовини. Дискусії з приводу того, що ж в складі "Нафтусі" так сильно лікувальним чином діє на хворий організм, не припинилися і понині. Єдине лише не викликає заперечень, так це те, що ця вода благотворним і мало що не чудодійним способом впливає на хворі органи, системи органів, на весь організм. Без сумніву, Трускавець можна назвати курортом з великої літери, адже тут не просто відпочивають, а лікуються і виліковуються.\nБлизько 40% хворих, які їдуть на наш курорт, мають проблеми з урологічними захворюваннями. Сечогінний та жовчогінний ефект "Нафтусі" призводить до збільшення сечовиділення, адже цей процес стимулюють жовчні кислоти. Це не лише сприяє боротьбі організму з різними інфекціями та посилення його імунітету в подальшому, не лише попереджує каменеутворення та ріст тих каменів, які є, але сприяє роздробленню їх на дрібніші, на пісок, який вимивається з організму. А якщо до цього додати новітні апарати, якими послуговуються на курорті в ХХІ столітті (а це і в "МедПаласі" від ЗАТ "Трускавецькурорт", і в "Шахтарі", і в "Карпатах", і в "Дніпрі", і в міській лікарні, в "Молдові", і в багатьох-багатьох інших санаторіях міста), то можна сказати, що на курорті Трускавець робляться реальні чудеса - хворі перетворюються на здорових, імпотенти - на повних енергії та сил чоловіків, зменшується втома, сухість в роті, свербіння шкіри та спрага у хворих на цукровий діабет, покращується робота травної, видільної та серцево-судинної систем організму, нормалізується робота нервової системи, кровообіг, обмін речовин.\nДля тих, хто ще ніколи не був на нашому курорті, варто теж знати, що окрім легендарної "Нафтусі", яка є унікальною водою, є і багато інших мінеральних вод, цілющих, лікувальних, з благотворним впливом на людський організм. Про них дещо пізніше, а от про "Нафтусю", королеву вод, в першу чергу. Отже, цю воду мінеральною ми називаємо просто в силу звички, насправді вона є прісною, з характерним смаком та запахом, спричиненим вмістом в ній певних органічних речовин. Вода активізує окисні процеси, благотворно впливає на процеси ендо- і екзосмосу, сприяє виділенню з організму шлаків, які накопичуються при хворобливому процесі. І не лише сечокам'яної хвороби чи сечових діатезів можна позбутися при проведенні курсу лікування "Нафтусею", а й багатьох інших захворювань, і не лише сечовидільної системи. І це не просто слова, фільтраційно-реабсорбційна функція нирок покращується, доказом цього є проведені проби Зімницького та індигокармінова проба. Знеболювальна дія, протизапальна, стимулююча та зміцнюючи - кожну з них можна регулювати відповідно кількістю, якістю (станом) та часом вжитої води "Нафтуся". Так, якщо функція нирок збережена добре і нема проблем з серцево-судинною системою, то воду п'ють тричі на день за 1 - 1,5 години до прийому їжі, в окремих випадках в залежності від маси тіла лікар може призначити і до півлітра води на прийом тричі на день. Якщо ж наявні явища пієлоектазії, пре гідронефрозу та гідронефрозу, а при цьому ще хворе серце, то більше 200 - 250 грам води лікар ніколи не призначить, щоб не було непередбачуваних (чи й цілком передбачуваних) побічних ефектів. А при виражених порушеннях відтоку сечі взагалі більше, ніж по 100 - 150 грам "Нафтусі" за один прийом пити не рекомендується.\nНаші дані не можна вважати узагальненням для всіх, адже автор статті, незважаючи на прочитання маси літератури по тематиці трускавецьких мінеральних вод, все ж не є науковцем у цій галузі і навіть не є лікарем - досвід викладання біології близько 10 років в школі хоча і дав багато в цьому плані, та все ж недостатній для того, щоб після прочитання статті можна було робити висновки, яку воду, скільки, як і коли вживати. Адже тільки лікар може призначити, теплу чи холодну воду вживати, тільки "Нафтусю" чи в комплексі з іншими водами, інколи воду призначають пити не до їжі, а після неї. Людський організм надто складний механізм, щоб без вивчення спеціаліста займатися самолікуванням. "Нафтуся", як і інші води курорту Трускавець, є ліками, нехай і створеними самим Богом, відповідно дозування повинно враховувати ряд факторів - супутні захворювання, алергічні реакції, підвищена, нормальна чи понижена кислотність шлунку, виразкова хвороба, гастрити, хвороби інших систем організмів (травна, серцево-судинна, опорно-рухова, видільна, нервова, сечостатева) тощо.\nВесь санітарно-курортний режим покликаний створити умови загального оздоровлення організму, а не лише якогось одного органу. Навіть у тому випадку, коли болить один орган, не він може бути причиною болі, її інколи варто шукати в зовсім іншому місці. Для цього і обладнані трускавецькі санаторії високотехнологічною діагностичною апаратурою і що важливо - скористатися послугами висококваліфікованих спеціалістів можуть не тільки відпочивальники даного окремого санаторію чи діагностичного центру, а і відпочиваючі з інших санаторіїв, готелів, пансіонатів, ті, що винаймають помешкання в приватному секторі, місцеві жителі, мешканці сусідніх міст. Трускавець далеко переплюнув за рівнем обслуговування інші сусідні курорти і навіть те, що бренд "Нафтуся" хотіли би присвоїти деякі наші друзі-паразити, свідчить про те, що саме на нас рівняються, саме Трускавець задає тон.\nА якщо бути чесним до кінця, то аналог нашої "Нафтусі" є тільки в Уругваї, в країні, яку багато хто відрізняє від Парагваю лише по футбольній команді і про яку знають більшість лише те, що це десь в Південній (Латинській) Америці. Так що як конкурент для Трускавця Уругвай відпадає зразу. Дещо подібними до наших вод є родовища на Уралі та в Ульянівській області Росії, але якщо руки не дійшли до їх розробки в часи СРСР, то і тепер не дійдуть, хочеться надіятися на це. Порівняно добре вивченим є джерело Калаалти, теж джерело Тенгіалти, це в Азербайджані, в межах Чирах-Калінської височини північно-східного крила Тенгі-Бешбармакського антиклінорія. І все ж це не "Нафтуся", а лише дещо подібна на неї вода. А про води Східниці, Моршина, Корчина (в пляшках випускають як "Нафтусю" Сколівську"), Борислава та інших джерел і говорити не доводиться. Ніхто не збирається заперечувати їхні лікувальні властивості, але ці мінеральні води зовсім іншого призначення, зовсім іншої структури і теж не можуть вважатися конкурентами "Нафтусі", адже впливають на інші органи, на інші процеси, хоча і вони не вивчені повністю, на 100%.\nПісля "Нафтусі" традиційно згадують про "Софію", "Марію", "Юзю", інколи про джерела "Анна", "Фердинанд", "Еммануїл", "Катерина", "Едвард", про сіль "Броніслава". Окремі з цих вод використовують додатково з "Нафтусею", інші окремо, одні приймають внутрішньо, інші тільки зовнішньо, у вигляді ванн, серед них - сульфатно-хлоридні, гідрокарбонатно-сульфатні, кальцієво-магнієві, натрієво-кальцієві та інші. Навряд чи комусь аж так цікавий був би хімічний склад кожної з вод, тим більше, що додаткову інформацію по цьому можна знайти при потребі. А от те, що від "Юзі" підтягується шкіра, "Марія" нормалізує травлення та обмін речовин, "Софія" лікує гастрити, проблеми з кишківником, а сіль "Барбара" нічим не поступається знаним гірким солям з відомих курортів Німеччини, Австрії чи Франції, знає кожен, хто хоча б раз побував на курорті у Трускавці.\nЛіто завжди ставить проблему відпочинку - їхати на море, в Крим, на Південь України чи вибрати щось заморське - Єгипет, Туреччину, Хорватію, Чорногорію, Болгарію? Когось ваблять українські Карпати, а хто не може без екстриму Альп чи Кавказу. І все ж є багато людей, які хочуть використати час відпочинку якомога раціональніше - і відпочити, і здоров'я поправити, і щоб не було надто дорого. Оптимальним варіантом для таких людей буде Трускавець в передгір'ї Карпат, сонячний, зелений, чистий бальнеологічний курорт, можливо навіть найкращий курорт України. Без медикаментозного лікування, через споживання благословенних Богом мінеральних вод, тут можна придбати те, чого не купиш за гроші - здоров'я. Позитивна налаштованість на кожного відпочивальника, турбота про нього як про рідну людину, намагання допомогти мудрою порадою досвідченого лікаря чи просто фахівця своєї справи - це Трускавець вигідно вирізняє з-поміж інших курортів. Вибір послуг, можливостей проживання, харчування, відпочинку, обстеження, лікування - направду величезний. Якщо люди їдуть у Трускавець 20, 30, 40 років і кажуть, що ще хочуть приїхати сюди, адже тут - просто чудесно, то це вже про щось свідчить, повірте.\nЯсні зорі, тихі води, моя Україно! Мій краю калиновий, мій світе коханий! Дзюркотить водичка - прозора, чиста, цілюща, з глибин землі, із смаком і запахом карпатського зілля, життєдайної сили землі, міцністю кременю та м'якістю рідних долонь. Як колись Ілля Муромець набирався сили від землі, так кожен з нас може набратися міці та здоров'я - попивши унікальної води, омившися нею, прийнявши її в себе як фактор лікувальний, для тіла і для душі. Здоров'я потрібно берегти, але якщо ви вже не вберегли, то приїжджайте в Трускавець. Джерела мінеральних вод творять чудо, станьте ж учасниками цього чуда - оздоровлення людини. Приїжджайте, "Нафтуся" чекає…\nНещодавно відбулась приватна розмова між мною і керівником підрядної фірми, яка проводила роботи з реконструкції спортивного ядра (футбольного поля) Стебницького стадіону, - Іваном Володимировичем Шулаком.\nНаправо й наліво говорять усім, що він зробив у Стебнику одне з найкращих футбольних полів у регіоні, тоді як ФК "Стебник" вже другий рік грає на футбольному полі школи № 6, яке за розмірами не відповідає рівню змагань, що проводяться. Де тут логіка, де тут правда? А правда тут одна: підрядник не дотримав даного слова і не виконав узяті на себе зобов'язання. Роботи виконані невчасно, були порушені всі терміни здачі об'єкту, все зроблено не дуже якісно і не в повному обсязі.\nХто тут винен? Іван Володимирович каже, що "Львівобленерго", яке невчасно перерахувало кошти. Але як я пам'ятаю, була домовленість, що на початок робіт підряднику виділять сто тисяч гривень, що й було зроблено, а решту двісті тисяч - після виконання робіт. Комісія прийняла роботу і підписала акти виконаних робіт. З цим усі сторони погодились. І тут підрядник не дотримав слова, щоб закінчити всі роботи до кінця 2008 року. Він розтягнув їх аж до 2010 року. Футбольне поле і нині не готове.\nІван Володимирович звинувачує всіх, крім себе. Це реакція самозахисту, реакція нерозуміння того, що своїми діями він підвів інших людей. А це вже не по-чесному, це вже несправедливо. Якщо людина дала слово, тим більше у бізнесі, вона повинна його дотримати, почала роботи - повинна довести їх до логічного завершення. Спочатку виконай свої зобов'язання, а потім вимагай від інших. Інакше з такими людьми в бізнесі ніхто не захоче мати справу.\nУ нас, в Україні, є таке прислів'я: яка корова багато мичить, вона мало молока дає. Яка людина багато говорить, мало робить. І я в цьому переконався. Іван Володимирович полюбляє багато говорити і обіцяти, а мало робити і шукати винних не в собі, а в інших. Чому я так кажу? Та тому, що Іван Володимирович в трьох випадках обіцяв, говорив і не дотримував слова. Це було сказано у присутності багатьох людей. В першому випадку він сказав: якщо довірите мені цей об'єкт, я виконаю всі роботи упродовж місяця-півтора. Іван Володимирович мав півроку - і роботи вчасно не виконав. Залишилось біля 20 тисяч гривень неосвоєних коштів, і він сказав, що закупить насіння трави, щоб засіяти футбольне поле, - і цього не зробив. Наприкінці 2009 року на нараді в першого заступника міського голови Стебника Богдана Івановича Асафата ним було сказано: якщо закупите насіння трави, то навесні я засію і закатаю футбольне поле і зроблю всі необхідні роботи, які треба зробити. І знову Іван Володимирович не дотримав слова.\nМені багато говорять, що Іван Володимирович - дуже гарна, контактна людина, з ним почуваєш себе комфортно. Це все так, він уміє гарно і багато говорити, швидко йде на контакт з людьми. Можна сказати: такий чоловік - душа всієї компанії. Але біда таких людей у тому, що вони хочуть усе охопити, все зробити, але в реальному житті це неможливо.\nІван Володимирович засипав трубу бокового дренажу від парку, яка була випущена в озеро. Тепер її важко відкопати. Погнув футбольні ворота, і ми змушені були повністю їх переробляти з нового матеріалу. А це за собою тягне відповідні витрати, затягує час. Чому я так детально про це кажу? Та тому, що Іван Володимирович усім говорить, як він якісно і добротно зробив усі роботи на нашому міському стадіоні. Це не зовсім так. Тепер Іван Володимирович нехай дає спростування, що він правий, а не ми. Нехай закінчить ті всі роботи, які мав зробити. В іншому випадку, якщо він звинувачує "Львівобленерго", то ми залишаємо за собою право написати відкритого листа керівнику цієї організації з вимогою розібратись у використанні виділених коштів і пояснити нам, чому ми не отримали того, що нам обіцяли, а саме - якісне поле в повному обсязі.\nНарешті треба відповідати за свої зобов'язання і зробити все чесно і принципиво, а не шукати винних на стороні.\nУ травні відділення ДАІ з ОАТ м. Борислава та АТІ зафіксовано 173 порушення правил дорожнього руху, із яких 2 стали причиною дорожньо-транспортних пригод. У обох випадках водії під час руху заднім ходом не переконалися, що маневр буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого допустили зіткнення з іншими транспортними засобами. Під час руху заднім ходом водій автомобіля ВАЗ-2107 по вул. С. Коваліва 14 травня пошкодив припаркований автомобіль, а 25 травня винуватцем такого ж зіткнення став водій автомобіля "Шевроле", який скоїв наїзд на автомобіль, що не рухався. В обох ДТП внаслідок зіткнення автомобілі отримали, механічні пошкодження.\nНайчастішим порушенням з боку водіїв міста, які працівники ДАІ зафіксували протоколами про адміністративні правопорушення, виявилася експлуатація автомобілів без пройденого у визначені терміни технічного огляду. Таких виявилося три десятки. Як не прикро це константу вати, але у місті почастішали випадки, коли при виявленні фактів експлуатації транспортних засобів без техогляду чи інших порушеннях правил дорожнього руху, водії поводяться неадекватно: намагаються звинуватити інспекторів ДАІ у вимаганні дачі хабара чи чинять злісний опір працівникам міліції при виконанні службових обов'язків.\nУ травні працівники міського відділення Державтоінспекції затримали за кермом у стані алкогольного сп'яніння 29 водіїв. На 27 водіїв складено протоколи про адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки та стоянки. Ще 16 водіїв притягнуті до адмінвідповідальності за порушення правил обгону. Інспектори ДАІ склали 10 протоколів на водіїв за управління транспортними засобами без посвідчення водія, а 8 - за нехтування під час руху ременями безпеки. Маємо також шість порушень правил проїзду перехресть, чотири - перевезення пасажирів, один випадок випуску на лінію технічно несправного ТЗ, вісім порушень правил переїзду залізничних переїздів, п'ять порушень правил переїзду пішохідних переходів, три випадки навмисного забруднення проїжджої частини міських доріг та три порушення правил дорожнього руху з боку пішоходів. Працівники Державтоінспекції виявили та задокументували один факт видачі акту огляду на технічно несправний транспортний засіб. За керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння на підставі рішення суду працівники Державтоінспекції міста у травні вилучили водійські посвідчення у 3 любителів їзди напідпитку. На трьох водіїв-порушників правил дорожнього руху за рішенням суду накладено покарання у вигляді притягнення до виконання громадських робіт.\nДержавтоінспекція закликає водіїв та пішоходів бути особливо обережними та уважними на вулицях міста та автошляхах під час поїздок. Адже, як свідчить статистика, причинами виникнення аварій на дорозі є нехтування правилами дорожнього руху. Тож, шановні водії, пам'ятайте: дорога не терпить легковажності. Користуйтесь ременями безпеки. Як свідчить аналіз дорожньо-транспортних подій, що проводився в багатьох країнах світу, вірогідність смертельного наслідку для водіїв, які користуються такими засобами безпеки, зменшується в 2,11 рази, а для пасажирів - в 3,1 від загальної кількості ДТП. Аналогічні дані й щодо отримання водіями та пасажирами тяжких ушкоджень. Для тих, хто користується ременями безпеки, ризик загинути під час лобового удару зменшується в 2,3 рази, і в 5 разів - при перекиданні автомобіля. У багатьох випадках вони дозволяють водію не втратити контроль над авто, допомагають уникнути дорожньо-транспортної події або, принаймні, пом'якшити її наслідки. На дорозі бездумно не ризикуйте, не перевищуйте швидкості руху, дотримуйте дистанції, будьте зосередженими при проїзді населених пунктів, особливо в темну пору доби. При появі поблизу проїзної частини дітей, поведінку яких передбачити важко, виявляйте особливу обережність. Пам'ятайте, що дотримання правил дорожнього руху допоможе вам уникнути нещасних випадків на дорозі.\nВІТАЄМО З ДНЕМ МЕДИКА ТА ДНЕМ МІСТА ТРУСКАВЦЯ!


Прощавайте, радянські ГОСТи - Бізнес - dt.ua\n22 лютого, 18:05 Роздрукувати Випуск №7, 23 лютого-1 березня\nПро це повідомили у Міністерстві економічного розвитку і торгівлі, назвавши такий крок ключовим на шляху реформи технічного регулювання, яка передбачає перехід від обтяжливої й неефективної системи обов'язкових державних стандартів до європейської моделі технічного регулювання, що базується на застосуванні технічних регламентів і добровільному використанні стандартів.\nПрямуємо у Старий світ\nТаке рішення не було спонтанним. Ще 15 січня 2015 р. Верховна Рада прийняла закон "Про технічні регламенти та оцінки відповідності", який ставив за мету поступове приведення українського законодавства до норм Євросоюзу у сфері технічних регламентів та оцінки відповідності. Законом передбачалося об'єднати норми законів "Про підтвердження відповідності", "Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності" і декрету Кабміну від 10.05.93 р. "Про стандартизацію і сертифікацію". Вони визнавалися такими, що втратили чинність. Паралельно слід було внести зміни до низки інших законодавчих актів.\nЩе один документ — Закон "Про стандартизацію", який теж набув чинності в січні 2015 р., імплементував у національне законодавство положення Угоди СОТ про технічні бар'єри в торгівлі. Та й згідно з Угодою про асоціацію між Україною і ЄС, домовленостями з Європейським співтовариством з атомної енергії, наша країна поступово має впроваджувати Європейські стандарти (EN) як національні й відмовлятися від ГОСТів, розроблених до 1992 р.\nДо того ж Програмою діяльності уряду також передбачено припинення дії радянських ГОСТів. Згідно з нею, у тому ж таки 2015 р. ДП "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості", яке виконує функції Національного органу стандартизації, видало відповідні накази про скасування ГОСТів. Усього планувалося скасувати, за одними даними, трохи більше 12 тис. радянських ГОСТів, за іншими — майже 13 тис.\nДля мінімізації ризиків для бізнесу Мінекономрозвитку заздалегідь запропонувало всім зацікавленим сторонам надавати свої пропозиції щодо скасування ГОСТів. Національний орган стандартизації, зі свого боку, постійно давав роз'яснення і консультації з питань, які виникають у зв'язку зі скасуванням старих нормативів.\nУ жовтні 2015 р. Науково-технічна рада при Мінекономрозвитку ухвалила рішення про підготовку до початку скасування технічних стандартів СРСР на території України, запропонувавши ввести перехідний період. На той час центри стандартизації, метрології та сертифікації мали провести аналіз застарілих стандартів і запропонувати термін перехідного періоду, який розпочнеться з 1 січня 2016 р.\nВирішили, що втрачати чинність радянські стандарти будуть упродовж 2016–2018 рр., а з 1 січня 2019 р. від них відмовляться повністю. Робили це для того, аби бізнес устиг пристосуватися до нових умов. Саме тому залишався імператив щодо застосування держстандартів як у текстах самих ГОСТів, так і в численних підзаконних актах. Тож багато підприємств де-факто продовжували їх застосовувати в обов'язковому порядку. Особливо це стосувалося тих виробництв, для яких використання ГОСТів було важливе або давало певні конкурентні переваги.\nОднак і цієї лояльності виявилося замало. Протягом 2016–2018 рр. до Національного органу стандартизації надходили пропозиції подовжити терміни чинності деяких ГОСТів. На клопотання Асоціації "Укрлегпром" та деяких інших виробників, термін було продовжено. В результаті консультацій, з'явилася низка наказів, згідно з якими 1173 радянських ГОСТи залишаються чинними і діятимуть до 1 січня 2022 р.\nІдеться про стандарти, на заміну яким наразі розробляються або передбачається розробка проектів відповідних національних стандартів; стандарти, посилання на які є в нормативно-правових актах; стандарти Єдиної системи конструкторської документації; стандарти, розроблені свого часу на основі міжнародних стандартів, версії яких актуальні в наш час.\nОднак сказати, що стандарти ГОСТ скасовані національним органом стандартизації (ДП "УкрНДНЦ") у зв'язку з гармонізацією вітчизняних технічних стандартів до стандартів ЄС, значно простіше, ніж це зробити. У Мінекономрозвитку пояснюють, що застарілі вимоги можна замінити розробленими національними стандартами ДСТУ (кодексами усталеної практики тощо) або розробленими стандартами організацій (галузевими стандартами, кодексами усталеної практики, технічними умовами тощо), які застосовують положення цих ГОСТів.\nЯкщо ж серед національних стандартів ДСТУ не знайдеться заміни ГОСТу, пропонують таке розв'язання проблеми: створення нового національного стандарту ДСТУ; прийняття міжнародного/європейського стандарту як національного; розроблення галузевого стандарту.\nНа той випадок, коли вимоги чинних національних стандартів (ДСТУ) є нижчими або гіршими за ті, що діяли раніше (ГОСТ), суб'єкт господарювання, який застосовує ці національні стандарти (ДСТУ), може, без порушення вимог національних стандартів, виконувати жорсткіші вимоги (за ГОСТами).\nЄ поради від Мінекономрозвитку і на той випадок, коли підприємство самотужки не може розробити національного стандарту. У такому разі воно може прийняти галузеві стандарти, які здатні задовольнити потреби як постачальника, так і споживача продукції чи послуг.\nЩе одним заспокоєнням є те, що стандарти України, як національні, так і стандарти організації, — добровільні для застосування. Щоправда, є кілька винятків. А саме: коли обов'язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами; коли вимоги стандарту чи посилання на нього визначено в контракті на поставку продукції або послуги; коли виробник чи постачальник продукції склав декларацію про відповідність вимогам певного стандарту.\nПравда замість стандартів\nДо скасування радянських ГОСТів у суспільстві й серед фахівців ставлення неоднозначне. Одні вважають, що все це робиться на догоду бізнесу за рахунок споживачів. Мовляв, відсутність жорстких норм призведе до вседозволеності та остаточного знищення системи захисту прав споживачів. Оскільки вже зараз на наших прилавках чимало фальсифікованих продуктів, а скаржитися нікуди, то далі може настати колапс.\nІнші переконані, що погіршення не станеться, та й, взагалі, нічого не зміниться. Адже показники безпеки закладено і в інших документах (сертифікатах, нормах, правилах), які залишаються чинними. Та, оскільки зміни зачеплять усі національні стандарти, тобто й товари масового споживання, то зі скасуванням ГОСТів нам варто уважніше читати етикетки на продуктах і пам'ятати, що безпечнішим буде той товар, на якому зазначено відповідність певним нормам, а отже зобов'язання виробника гарантувати якість.\nТут саме і стане у пригоді недавно підписаний Закон №8450 "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів". Документ розроблено відповідно до Всеохоплюючої стратегії імплементації глави IV "Санітарні та фітосанітарні заходи" Угоди про асоціацію між Україною та ЄС. Документ має на меті приведення українського законодавства у відповідність до положень регламенту ЄС №1169/2011 від 25 жовтня 2011 р. про надання споживачам інформації щодо харчових продуктів.\nОчікується, що закон дасть змогу забезпечити високий рівень захисту здоров'я та інтересів споживачів, надавши всю необхідну інформацію для свідомого вибору споживачами харчових продуктів, і запровадить відповідальність операторів ринку за якість харчових продуктів або ж введення споживачів в оману.\nТо про що конкретно йдеться? Про врегулювання порядку маркування харчових продуктів та запровадження штрафів за надання недостовірної інформації споживачеві, яка міститься на упаковці харчових продуктів. Згідно з новими нормами, споживач отримує таку інформацію про харчовий продукт: категорія, характерні ознаки, властивості, склад, кількість, термін придатності, країна походження або місце виготовлення, спосіб виробництва.\nКоли запрацюють нові правила, нам не доведеться вдивлятися в мініатюрні шрифти супровідного тексту. Закон встановлює вимоги до забезпечення розбірливості інформації, зокрема щодо мінімального розміру шрифту. Повідомлення про алергени виділятиметься шрифтом, стилем або кольором у переліку інгредієнтів. Інформація про харчові продукти, які продаються в магазині і дистанційно, має бути ідентичною. Там обов'язково слід зазначати наявність харчових домішок, допоміжних речовин для переробки (використання рафінованої олії та жирів рослинного походження, пальмової олії тощо).\nНе можна буде маніпулювати свіжістю заморожених продуктів: на етикетці повинна бути інформація про те, чи піддавався товар заморожуванню або розморожуванню.\nІнформація справді має бути корисною і не засмічуватися різного роду вигадками про поживну цінність певних категорій харчових продуктів.\nНе забули й про покарання за порушення чи ігнорування законодавчих норм.\nСкажімо, якщо споживачеві надано неточну, недостовірну інформацію про продукт, передбачено накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі 15 мінімальних заробітних плат (МЗП), на фізичних осіб-підприємців — 10 МЗП.\nЩе дорожче обійдеться ненадання інформації споживачеві та введення в оману щодо речовин і харчових продуктів, які викликають алергічні реакції або непереносимість. За такий проступок юридичну особу буде оштрафовано на суму, еквівалентну 30 МЗП, а фізична особа-підприємець викладе 20 МЗП.


Оновлення Serpstat— Посібник Serpstat\nChangelog – це дайджест, в якому зібрана інформація про останні оновлення Serpstat у форматі коротких довідок. Ми оновлюємо розділ при кожному релізі, раз на два тижні, що дозволяє вам дізнаватися про всі зміни інструменту.\nЩоб потрапити до Changelog, натисніть розділ Оновлення Serpstat у верхній панелі.\nРозділ Changelog завжди знаходиться у верхньому блоці оновлень, щоб оперативно знайомитись зі змінами сервісу.\nСтруктура та зміст Changelog\nСписок оновлень кожного релізу додається у хронологічному порядку, тобто чим вище у списку знаходиться оновлення, тим воно новіше.\nСамі оновлення поділяються на два типи:\n- Нові – опції та фічі, яких раніше не було в інструменті. Ці оновлення позначені синім тегом.\n- Покращені — опції та фічі, які допрацювала команда Serpstat, щоб зробити їх зручнішими та/або актуальними. Такі оновлення позначаються зеленим тегом.\nОпис оновлень представлено у вигляді довідки, яка часто містить корисні посилання на статті блогу чи звіти.\nТакож ми випускаємо відео, де детально розповідаємо про оновлення. Щоб переглянути його та вчасно дізнаватися про публікацію Changelog, вступайте до каналу Чат любителів Серпстатити.\nРозгорнуто про всі оновлення Serpstat читайте у статті Найголовніші новинки, які будуть корисні SEO фахівцям будь-якої галузі.\nЯкщо виникли питання щодо оновлення або функціоналу Serpstat, будь ласка, напишіть у наш чат підтримки.


Педофіл розбещував 10-річну дівчинку на очах у її подруги | СЬОГОДНІ\nПід Києвом затримали педофіла\n28 жовтня 2018, 14:14\nЧоловік проживав в одному гуртожитку з сім'єю дитини\nПравоохоронціпродовжуютьопитуватимісцевихжителівіперевіряютьчоловіканапричетністьдоінших аналогічних злочинів.\n"Підозрюванийзатриманий.Вінбудезнаходитьсявізоляторітимчасового утриманнядообраннясудомзапобіжного заходу",-говорятьвполіції.\nНагадаємо, в одному з сіл Яготинського району затримали 65-річного киянина, який розбещував 12-річну дівчинку на території свого дачного будинку.\nРанішемоторошнийвипадокставсявселіКарапишіМиронівськогорайонуКиївськоїобласті:правоохоронцізатрималипедофіла. 76-річний чоловік шляхом шантажу протягом двох років примушував 14-річну дитину до статевих стосунків.\nТимчасом,співробітникиполіціївОдесізатрималинапляжівАркадії72-річного чоловіка, якого підозрюють в домаганнях до 12-річної дівчинки.\nрозслідування затримані педофіли розтління Київська область підозрюваний


TVT Digital – HPB\nHPB > Відеоспостереження > TVT Digital\nЗавантажуйте актуальну інформацію.\nКомпанія TVT DIGITAL заснована 2004 році успішно працює в 120 країнах із висококонкурентними продуктами та рішеннями з безпечного відеоспостереження.\nВисокий технічний рівень продукції\nпро компанію TVT Digital\nTVT це інтегровані лінійки продуктів, що включають IP-камери, аналогові HD-камери, повний спектр аналогових та мережевих відеореєстраторів тощо.\nКамери відеоспостереження TVT облаштовані розвинутим штучним інтелектом, що розкриває широкі можливості для отримання аналітичних данних, зокрема, виявлення иа розпізнання рухомих об`єктів за певними ознаками, людських облич, контроль доступу за показником температури тіла, виявлення траспортних засобів та розпізнання автомобільних номерів, і багато іншого.\nTVT постійно розвиває функції відеоаналітики, засновані на штучному інтелекті, щоб забезпечити користувачам більш швидкий пошук і виявлення найбільш важливої інформації.При цьому управління програмними рішеннями TVT – досить просте.\nЗапитай безпосередньо у нашого спеціаліста і отримай відповіді онлайн


"Било прямо з асфальту": в центрі Києва утворився кількаметровий гейзер – відео — 5 канал\nФонтан не припиняв бити впродовж 40 хвилин\nГейзер неприродного походження – в середмісті столиці у понеділок, 13 серпня, прорвало водогін.\nНеподалік центрального РАЦСУ кількаметровий фонтан поливав припарковані неподалік автомобілі та частину дороги протягом 40 хвилин. Подачу води зрештою зупинили дистанційно, втім, у місці розлому все одно протікало і просідав асфальт.\n"Я працюю ось тут у центральній конторі, побачила в "Київ. Оперативний" і вийшла подивитися. Тут било прямо з асфальту. Я не бачила, щоб хтось приїжджав, люди стояли дивилися, фотографували і все", – розповіла очевидиця Наталія.\nДо місця аварії ремонтні бригади приїхали через кілька годин.\nУ КМДА кажуть, що трубопровід не витримав тиску. Вже розпочато підготовку до опалювального сезону, от слабке місце і дало про себе знати. Трубу полагодять і випробування продовжать. Де ще система не витримає тиску, прогнозувати ніхто не береться.\nвода фонтан КМДА\nУ Києві триває війна з рекламою: скільки незаконного маркетингу вже "зрізали"


Господь Вседержитель | Марічка\nУ православних храмах центральну частину займає образ Вседержителя, що представляє Ісуса Христа як Небесного Царя і Суддю. Це головний образ, розташований в центрі іконостасу. Назва «Вседержитель», що виник давно, означає всемогутність Христа, тобто здатність створити що завгодно, що саме по собі є прерогативою Бога. Таким чином, ікона "Господь Вседержитель" виражає догмат Боговтілення Ісуса, показуючи, що титул «Вседержитель» або «Правитель світу» відноситься в однаковій мірі і до людської, і до божественної природи Спасителя.\nГосподь Вседержитель зображений у повний зріст. Ліва рука Христа тримає Євангеліє або сувій, а права простягається у жесті благословління. Навколо голови Ісуса - німб, характерний лише для Його образу. За канонами Спаситель зображується в одязі, якій він носив під час земного життя: синій гіматій і червоний хітон. Синій колір накидки символізує небесне начало, духовність, а червоний колір сорочки означає людську сутність Христа, мучеництво (колір крові), а також царственість (пурпур вважається царським кольором). Таким чином, одяг Спасителя символізує поєднання духовного, небесного і земного.\n«Аз есмь Альфа і Омега, початок і кінець, говорить Господь, Який є і був і гряде, Вседержитель», - сповіщав Дух Божий через апостола Іоанна. Головний лікар душ і тіл, який відає про все і до кого в першу чергу повинне бути спрямоване а наше молитовне звернення. Іноді зневіра і розпач проникають в саме серце, але Спаситель завжди подає руку допомоги, і знову оживають віра і надія.


Хот-дог з сосискою - рецепт як смачно приготувати хот-дог з сосискою | Покрокові рецепти з відео на Recept.ua\nХот-дог з сосискою\n1029 - переглядів\nКоли вам необхідно терміново нагодувати сім'ю або створити швидкий перекус, приготуйте соковиті хот-доги з сосискою. Ця закуска не залишить нікого байдужим. Тому, якщо вас відвідала думка, купити готові хот-доги в магазині, ні за що цього не робіть, краще придбайте всі інгредієнти для цієї закуски, складіть їх і насолоджуйтеся.\nСосиски варені 8 шт.\nХарчова цінність страви "Хот-дог з сосискою" (на 100 грам)\nДля початку включіть на розігрів духовку. Помістіть спеціальні булочки для хот-дога, тісно уклавши один до одної, в форму для випічки розміром приблизно 9x13.\nПотім виріжте прямокутник в кожній булочці для хот-дога, намагаючись не перевищувати 1 сантиметра від країв.\nНатисніть на виріз прямокутника хліба і щільно притисніть цю частину булочки до нижньої частини, переконавшись також в тому, що вона притискає трохи краї. Це допоможе створити більше місця для майбутньої начинки страви.\nЗмішайте заздалегідь розтоплене вершкове масло, попередньо очищений від лушпиння і видавлений через чеснокодавку часник і заздалегідь вимиту і дрібно нашатковану петрушку в маленькій мисці.\nПотім промажте рясно булочки і їх вирізані частини часниковим маслом. Надішліть форму з випічкою в попередньо розігріту духовку до 180 градусів. Випікайте булочки протягом 5 хвилин до утворення хрусткої скоринки і щоб вони не руйнувалися під вагою начинки.\nДалі трохи остудіть запечені булки, а потім покладіть шматочок сиру чеддер в кожну з них. Тепер залийте на сир досить багато соусу чілі.\nДалі укладіть сосиску (в цьому рецепті можна використовувати варену або підкопчену) на всю довжину булки і знову зверху полийте соус чилі. Надішліть форму з майбутньою стравою знову в духовку і випікайте ще близько 20-25 хвилин, поки сир не стане золотисто-коричневим, а соус чилі не стане бурим.\nРозріжте готові хот-доги з сосискою по всім сполученим швам, викладіть на гарне блюдо, прикрасьте попередньо вимитою і дрібно нашаткованою зеленню петрушки або кропу і подавайте до столу на пікніку або сімейній вечері.


\tПродукція Archives - Шафи-купе Тернопіль Командор та меблі Чортків\nУ вмонтованих шафах-купе Komandor як додаткові елементи використовуються стіни, підлога і навіть стеля приміщення. Можна сказати, що вмонтовані шафи-купе – це чудова можливість зекономити площу та кошти. Одна з переваг вбудованих шаф-купе – можливість монтажу в будь-яких приміщеннях, незалежно від виду планування. Найзручніше встановлювати такі шафи у нішах, […]\nКомфорт вашої кухні багато в чому залежить від якості та зручності кухонних меблів, сучасної побутової техніки, а також достатнього освітлення. Класичні кухні мають фасади спокійних, неяскравих кольорів. Часто такі фасади мають заглиблення, що прикрашають їх, але використовуються й гладкі. В класичних кухнях верхні шафи, як правило, відкриваються класичним […]\nКожне приміщення має своє власне призначення. Вітальня — це місце, де для відпочинку збирається вся родина, а ввечері можна посидіти з гостями. Отже, шафа має виглядати максимально естетично. Крім того, вітальня — велика кімната, і шафа не має бути маленькою. Відкриті частини шафи-купе, призначені для побутової техніки і […]\nГардеробна кімната – це та ж шафа, але більшої місткості, в яку можна увійти, спокійно вибрати одяг, взуття, попрасувати білизну. Навіть при невеликій площі квартири – можлива організація гардеробної кімнати, треба тільки продумати оптимальне її розташування і наповнення Якщо площа квартири дозволяє, звичайно, краще облаштувати окрему кімнату для […]\nКаталог Передпокій (прихожа) – це обличчя будинку. Особливо зручні шафи-купе у передпокої, де їх використовують як шафу і дзеркало, та як місце для зберігання взуття і верхнього одягу. Однак часто простір у передпокої не дає змоги розмістити класичні шафи, тому у пригоді стають шафи-купе — набагато компактніші, що […]\nШафи-купе в мансарду\nПідібрати меблі в мансарду, під сходи дуже складно. Один з варіантів зробити шафу-купе зі скошеними дверима. Тепер Ви зможете замовити у нас шафи-купе Komandor для свого котеджу, меблі Komandor для мансарди, шафу Komandor під сходи із скошеними дверцятами. Шафи-купе зі скошеним верхом ідеально підходять для мансардних кімнаті під […]


Нашi котики фiльм и 2020 дивитися онлайн #368\n« Previous 1 … 1750 1751 1752 1753 1754 … 1924 Next »\nМи неполіткоректні, тому що ми чесні. Дівчинка, яка щойно закінчила університет і в голові одні стандарти, і вона ще не розуміє, як так, чому тут це не діє? Через це виникає купа «непорозумінь», але смішних)) Мачмонт тисне на педаль газу. Ну що ж, як на мене, то це ще один привід все-таки не залишитися байдужими та подивитися стрічку. Сміття сортуємо. Мені пишуть хлопці: «Дякуємо, що не забуваєте 2014 рік, бо там був особливий дух». А отже, й нації. Режисерка також додала, що близько 600 людей працювало над зйомками фільму. Сам собі подумав: «Мені 35 років, що я тут сиджу?».\nЦе взагалі етично з такого сміятися? Це приклад абсолютно нового стилю фільмів про війну за незалежність України — прекрасне поєднання гумору і драми, реалізму та містики. net поспілкувався із продюсеркою фільму Уляною Супрун про ідею неполіткоректної комедії, фінансування та стан українського кіно. І люди йшли. Що це: провокація чи спроба змінити радянські лекала?\nПенальті махає головою: Сам собі подумав: «Мені 35 років, що я тут сиджу?». До того ж, цією сценою і починається фільм. Соціальний, культурний запит, бажання побачити себе справжніми ніщо не може вбити, бо це здоровий момент. Ходімо, розповім, що тут і до чого. За останні кілька років, у тому числі й завдяки підтримці з боку попередньої влади, з’явилось багато вітчизняних фільмів, присвячених останній російсько-українській війні. Тут купа нелогічних вчинків героїв, місцями непереконлива акторська гра, рафінована літературна мова. Сам лише текст викликав стільки емоцій та спогадів, що я вирішила: треба зробити все, аби світ побачив це кіно, а особливо — добровольці, військовослужбовці та ветерани російсько-української війни. Герої кінокартини – інженер, актор, футбольний тренер і продавець квітів їдуть добровольцями на Схід.\nКЕІ: Нашi котики дивитися Нашi котики фiльм онлайн Нашi котики фiльм 2020 дивитися онлайн повністю Нашi котики 2020 дивитися фiльм Нашi котики без реєстрації Нашi котики трейлер Нашi котики трейлер російською кіно Нашi котики 2020 дивитися онлайн\nСхожі фільми: @xesrncmf254 #mwobldf 9569 LMQT0FI46Y @huvxtvoh180 #iwgnwtmm 6140 KMVXVVMKK0DV @opdhwwx751 #xyhesytr 588 5T94BNU @mqmisan611 #bdpde 203 SNME1X5VDY35 @teuavdx116 #wpilkbh 5131 QRQALCYH4L20 @fqnobqis851 #vmvcos 2711 40VN1EB9 @ikfnict662 #prshvxu 3018 P8G63FF8DGH @fyebwco311 #vdift 6288 C4TZV0AEX @skckbpiy888 #ifyoh 8087 D1XM6PGYTWG @twyiaij635 #fzgjsapx 8180 5HRM8F6 @vbtkoyyx434 #czlrthz 4095 2GFZRU91K @rcahvaoa105 #mjlspf 5920 EBJKPXFLITKL\nCurrent time: 10-30-2020, 08:09 PM Powered By MyBB, © 2002-2020 MyBB Group.


Валіза Starlet недорого купити на KSM Cosmetics Україна\nСтандартний картридж являє собою невеликий пластиковий контейнер, всередині якого знаходиться карамельна маса. Ємність оснащена зручним дозатором і роликом, рівномірно распределяющим пасту з поверхні шкіри. З допомогою ролика склад наноситься на певну ділянку тіла, після чого відбувається накладання та видалення бандажних стрічок за класичним сценарієм.\nЦукрова маса для шугарінга у картриджах – зручний варіант для домашнього використання. Такий спосіб не вимагає вправності, а значить, підходить для тих, хто вперше виконує процедуру самостійно. Переваги використання пасти у картриджах:\nпросте і зручне нанесення (немає необхідності контактувати з пастою безпосередньо, або задіяти додаткові інструменти для її розподілу по шкірі);\nшвидкість виконання процедури;\nвисокий результат вже з першого застосування;\nпідходить навіть для чутливої шкіри.\nЦукрова суміш у картриджі знаходиться застиглому вигляді. Щоб привести склад в робочий стан, її необхідно нагріти. Це легко зробити за допомогою звичайної мікрохвильовки. Класичний варіант: картридж поміщається всередину свч-печі на 15-20 секунд. За цей час карамельна маса повністю розплавиться, стане м'якою і пластичною. Для нагріву пасти у картриджах також використовується воскоплав. Пристрій може бути розраховане як роботу з одним контейнером, так і з кількома


«Від мрії до дії»: будь сильнішим за залежності!\nМиколаївська юстиція спільно з місцевим осередком Української академії лідерства розпочали роботу над проектом «Від мрії до дії» у Миколаєві. Під час зустрічі з дітьми говорили про залежності, чому вони виникають, до чого можуть призвести та як їх позбутися. Спікерами виступили представники наркологічного центру «Друге дихання», які знають про проблему все і можуть донести до молоді реальну картину «миттєвого задоволення».\nПід час другої частини заходу попрацювали в майстерні, де власними руками створили маленьких пташок та прикрасили смаколики, які найближчим часом відправлять військовим на передовій.\n«Ми маємо показати дітям альтернативу, показати, як можна себе реалізувати. У цьому напрямі співпраця з молодіжними організаціями, такими як УАЛ, дуже важлива, адже вони надихають своїм прикладом», - відзначила Інна Фірсова.


Авіаквитки Харків-Ніцца. Дешеві авіабілети Харків-Ніцца авіа. Акції на квитки від авіакомпаній\nДешеві авіаквитки✈ › Харків-Ніцца\nНапрямок польоту: Харків-Ніцца\nВартість: від 8970 грн. (Аеропортові збори та сервісні збори сплачуються додатково.)\nВи можете придбати авіаквитки Харків-Ніцца, дізнатися вартість на авіа квитки з Харкова до Ніцци, отримати квиток Харків-Ніцца-Харків на емайл. Дізнатися ціну на авіаквитки Харків-Ніцца або інші варіанти авіаквитки Київ-Ніцца, Одеса-Ніцца, авіа квитки Дон\nХарків-Ліон від грн.\nХарків-Ніцца від 8970 грн.\nХарків-Париж від 5970 грн.\nХарків-Марсель від грн.\nХарків-Бордо від грн.