Не мога да си намеря работа, кандидатствам постоянно и не става. - Spodeli.net\nНе мога да си намеря работа, кандидатствам постоянно и не става.\nпреди: 6 години, 1 месец, прочетена 12133 пъти\nНапоследък кандидатствам за работа на много места, предимно онлайн. Няма да правя реклама на сайта, може би повечето от вас вече се досещат кой е той. Става така, че не ме търсят за никаква работа. Имам диплома за завършено висше образование 'Магистър', отговарям на всички изисквания и на следващият ден, след кандидатурата ми виждам, че обявата е публикувана наново и все още търсят човек. Нищо, че предишният ден е имало над 200 кандидатствали за тази позиция. Добре, явно няма да стане да търся само по специалността си, затова пробвам всичко останало - продавачка в магазин, но и там никой не се обажда. Търсят човек с език, аз имам висше образование със съответния език и пак никой не ме търси. Или пускат обява отново и ме игнорират или са харесали някой с опит на тази позиция. Изключително трудно ми е. Записах Докторантура и взимам добри пари всеки месец, но когато тя свърши както ще правя?\nИмам огромно желание да работя и да се развивам, ала в нашата държава... дали?\nПосъветвайте ме нещо, моля ви. Как се оправяте вие?\n1. За съжаление българите сме чашити и то голями. Не може да отидеш в САЩ например и да не си на ти с езика, а тука за една проста работа да искат да си професор за едва ли не, например. Аз уча и търсих работа като сертвитьор имах опита, но гледам, че някои обяви се пускат наново и наново. Не мога да ги разбера българите, дори и да нямат опит, дори да не са работили това не трябва ли те да се научат да го правят.\n2. Ами просто народът ни е такъв-мишки... Забелязвам, че за професии, които не се изисква особенна квалификация напр. продавачка и се плаща около 400лв има по 700 кандидатствали-ами явно 400лв ги устройват, тогава защо после мрънкат, че са им малко парите? Като има балъци ще има и тарикати :)\n3. Наистина е много трудно, аз съм в същото положение, имам образование и никой не ми се обажда. Пробвай ти да си пуснеш собствени обяви и в тях да пишеш какво търсиш и какво образование имаш. Досега основно така съм намирал работа. Иначе навсякъде трябва да имаш връзки вече. Сега като е зима съвсем пък няма предлагане и пазара на труда е свит. Успех и не се отказвай да търсиш:)\n4. Всичко става със връзки\n5. Еееее, ама какво се правите, не знаете ли, че всичко е свързано със секса - за да работи нещо, трябва да прави секс. Или да владе бой някакъв, за да се справя с конкуренцията. Трябва да се уроди и тогава ще бъде в това голямо семейство на уроди, и ще работи... за глупаци, дрогомани, зависими...\nОт друга страна работата вреди на планетата, произвеждат се купища боклук, произвежда се болка и съответното удоволствие, някои имат - други нямат, по света има глад.\nРешенията, струващи малко, се продават за мноооого пари. Всичко е усложнено, за да има място за всеки, който може да се намести. Всичко това е тормоз.\nИскате да работите за пари! Да участвате в какво да е, само за да живеете добре!\nПредставям си нещо в живота ми да зависи от такива като вас - това е ужас. Не го пожелавам на никого, макар че е масово.\nпреди: 6 години, 29 дни\n6. Винаги съветвам хората лично и на място да кандидатстват! Не се знае кой ги чете и въобще дали някой ги чете онлайн.\n7. Аз съм на 29 години и съм в същото положение като теб. Дори малко по-зле, защото повечето обяви обикновено са за жени, а аз съм мъж. Май няма излизане от този кръг :(\n8. Сайта на jobs. bg не работи. И аз съм на същото положение. Както виждам и всички други като мен и то за най-долната работа. Сайта се блокира по IP-tata, когато човек праща всеки ден и фирмите не получават, заради СЕО оптимизация, реклама, пари и др. За това никой не се обажда, просто фирмите не получават CV-tata. Пробвах от различни компютри, безжични мрежи и Чудо почнаха да ми звънят само кредити и застраховки. Сайта е лъжлив. След реклама на сайта и неговото ъпдейтване се получават CV-ta, след като скумриите, от кв. Изток, метростанция ГМ ДИМИТРОВ оторизират CV-ta, те но е така. Миналата година попаднах на форум по същата тема, със същите оплаквания. IP-tata се банват и затова не се получава cv, да же ме питат още ли си търсите работа, а аз не съм спирал. След като някои пусне рекламa в сайта, тогава се получават CV-tata/Ще пращам до нова година и след това ще търся друга алтернатива. Сайта не струва. Всичко е реклама, СЕО и пари. Не ги интересува дали ще си намерим работа. Има настройки по сайта, които не действат. Преди обявите излизаха в 00:00ч, сега се публикуват от 9:30-18:30ч. Просто БАН на ИП и реклама, затова се въртят обявите. Пробвайте от различни адреси да си отблокирате профилите\n9. В България красива жена без работа не съм виждал. Ако е без работа значи някой я издържа, което е по-добрия вариант в тия гадни години.\n10. И аз съм така, на 24 г. с едно висше, следвам 2-ро.\nЧувствам се ужасно, че трябва да разчитам на нашите за пари. За какво учих толкова години!? За да ми кажат, че ми трябва 3 години стаж? Преди няколко месеца ходих на интервю за стаж в държавната администрация, нищо не стана взеха връзкар, поне господинчото да беше по-дискретен. Издаде се пред цяла тълпа.. Ако не беше образованието поне нямаше да седя в родния ми град, но така без опит никъде не ме взимат, за стаж се борят по 300 човека. Пратила съм за два месеца св-то си на 40 обяви, само от едно място ми се обадиха, но фирмата се оказа некоректна и не отидох.\nМисля да отворя моя фирма вече иначе ще умра от глад ако чакам някой Бай Ганьо да ме взема на работа за 300 лв месечно. Не знам точно с какво ще е но съм решила да не чакам на подаяния и да се моля вече. Омръзна ми да търся грешките в мен. Не съм нито грозна, нито мързелива, имам хубава диплома - те губят. Точка.\n11. Номер 9, с красота достойна работа не се намира. Едва ли авторката иска да е лека жена...\n12. н. 10 - ами като си видяла, че работодателите искат хора със стаж, защо си почнала второ висше?\nАз не само завърших в елитен университет редовно, но и работих в голяма компания за малко пари. След като завърших нямах никакви проблеми при търсене и намиране на работа. Първата ми работна заплата след завършване беше 2000 лв. нето, към 2600 бруто се събираха май. Бакалавър съм и не смятам да се занимавам повече с университети. Искам да науча само руски и вече ще знам 4 езика имам си и специалност. Напуснах родния си град на 18 г., между другото и никога не съм разчитала на нашите. Помогнаха ми само накрая на следването ми и моето образование им излезна към 1000 лв. Никога не са ми плащали за частни уроци, кандидатствания, балове - от 19 годишна се издържам сама, вие на 24 сте се сетили, че освен следване, човек има нужда и от следване.\nКолкото до връзките - не познавам човек, които да съм назначила без препоръки. Не само работниците така се назначават, но и така се търсят доставчици и бизнес-партньори. Вие как си представяте, че една дипломка и една автобиографийка в джобса стигат?\nТърсете си работа лично. Бъдете готови да почнете от най-ниския пост и от най-ниската заплата. Ако се докажете, шефът ви лично ще ви препоръча нататък. И аз съм така, и братовчед ми, който записа висше чак на 25 години, издържа се като работник по строежите и днес е юрист-консулт в голяма фармацефтична компания, само защото работеше на техен строеж на фабрика и го харесаха. Почнал е буквално от общ работник, а днес има топъл офис, секретарка, фирмена кола и си щрака с пръсти.\nН. 10 - грешката си е в теб. Почвай работа и си смъкни малко претенциите. Всеки може да кисне 10 години в университета като има кой да го издържа.\n13. От 10, виждам, че сте ми дръпнали доста дълга лекция, но едно нещо ще ви кажа, писанията ви бяха на сляпо!!!\nНе съм уточнила какво висше съм завършила. Второ- второто висше е задължително, трето- лично работа по какъв начин да намеря освен на място? Някак тайно да им доставя св-то си чрез телепортиране или какво? Ходила съм лично да търся, г-жо! Такъв тип коментари ОТПРАВЯЙТЕ само на някой който познавате! Как сметнахте, че не съм търсила лично, питам Ви? Те ме връщат! Ситуацията с познати е същата. Трябвало да си пусна св-то в ДЖОБС-а, който никой не чете, май, Не схванах много добре обясненията за въпросния сайт.\nНе забравяйте, че всеки човек живее в различна среда и това с което се сблъсквам аз и познатите ми не ви е известно на вас.\nДори за продавачка не приемат молби ЛИЧНО! Може би това не го знаехте, а? Изводи три реда най-лесно се правят, нали, благодаря за отделеното време, но не беше нужно.\nКакто казах, няма да чакам българския работодател да ме храни.\nКъде споменах за претенции, аз нямам такива, работодателите имат и те са от абсурдни по абсурдни. Изобщо защо ми ги пишете тези неща без да ме познавате? Изразявам мнение по темата, не Ви искам ''съветите'' и злобните коментарчета между другото. Запазете си ги за колегите.\n14. Илюминати са виновни че ни вкарват в МАТРИЦА БЕЗ ИЗХОД!!!!\n15. Публична тайна е, че в България няма пазар на труда и всичко е само и единствено с връзки. Сайтовете за работа и бюрата по труда са само прах в очите на все още неразбралите как стоят нещата. В нашата мила родина, ако не си човек на някого или Някой, си никой. Без значение какво сте учили, дали изобщо сте учили - това няма значение, защото просто никой няма да ви наеме, ако не сте "силно-мой" човек. Ако нямате диплома - ее нямаш диплома; ако имате диплома - ее имаш диплома, но нямаш стаж; ако имате диплома стаж - ее няма свободно място, остави си тука едно CV и ние ще ти се обадим... евентуално...\n16. н. 56, пазар има винаги, когато има търсене и предлагане. Трудът е продукционен фактор, основният дори, който се търси и предлага на определена цена (работна заплата).\nКолкото до връзките - те са за по-хубавите позиции. Който започне от най-отдолу, сам си прави връзките, бива препоръчан и се издига. Връзките не са нищо повече от вид препоръка. Вие бихте ли си купили хляб от непозната пекарница или ще предпочетете тази, която ви е препоръчала майка ви да кажем?\nНормално е, но не само с връзки става. В частното стопанство, който не си върши работата, бързо изхвърча. Работодателите не са благотворителни дружества все пак.\n„Връзките са вредни само за тези, които ги нямат“\nАвстрийска народна поговорка\nсмятайте - връзките ги има навсякъде, не само в България. Аз не назначавам без препоръки и до сега само веднъж съм се „опарила“, но с човека не работим вече. Взимам и хора от бюрото по труда, защото който се е записал там, действително иска да работи. Останалите оставям да ги назначават подчинените ми, те как ги избират - не ме интересува. Важно ми е да ми се свърши КАЧЕСТВЕНО работата и съм готова да си плащам за това.\nНикога не съм назначавала човек по обява. В бюрото по труда служителките си знаят контингента, защо да ми се задръства пощата от хора, които дори не са си направили труда да се регистрират като безработни. Повечето такива кандидати дори не са безработни, просто имат огромни претенции и си търсят по-добра работа. Е, аз назначавам САМО действително безработни хора, които искат да работят и имат желание за това.\n17. И аз съм на същото положение - не успявам да си намеря работа, а съм завършила висше, с език съм. За жалост кандидатите, отговарящи на този профил в БГ са много, но от интервютата, на които съм била с други кандидати смея да твърдя, че не всички са знаещи и можещи, макар и да имат дипломи или твърдят, че са завършили в чужбина. Дано ние, знаещите, също се доредим до работа, а не само някакви връзкари и тъпанари, които имат голямо самочувствие! Успех на всички в търсенето на работа!\n18. И при мен е същото. Напуснах предишната работа, защото вече не издържах на положението, намалиха заплати, осигуровки, съкратиха персонал и аз трабваше да работя за няколко души едновременно. В един момент просто ми писна и напуснах.. Опитвам се да намеря сериозен работодател, който да не ме мисли за негов роб. Имам образование, език и опит, но не ми звънят. Лошото е, че и приятелката ми започна да ме отбягва и не иска да се виждаме вече. Имала нужда от пространство. Докато изкарвах пари и й помагах всичко беше ок, беше неотлъчно до мен, но сега... имала нужда да се среща с други хора, и по-малко с мен. Вече почти не се и чуваме. Каза ми, че искала да излизам повече с приятели, но как да й обясня, че в момента съм по-пестелив с оглед положението ми и не мога всяка вечер да съм на някъде.\n19. Пробвай в Г4С.\nФирмата извършва охрана на най различни обекти.\nИзключително точна фирма е.\nАз работя като охрана на Бизнес Парк София и съм много доволен от фирмата.\n20. Съчувствам ви. Аз съм в същото положение на 29 съм, не че се хваля но съм с тяло на манекенка, завърших маркетинг сега карам магистратура Бизнес Администрация. Търся работа вече 2 г макар и по-ниско заплащане само и само да имам стаж и какво се получава пускам СВ та, но никой не ми се обажда за работа, а когато отида искат стаж и не ме наемат. Чудя се къде ми е грешката нито съм грозна, нито неука, нито пък капризна искам само да работя по професията си т. е нещо в Администрацията държавната или пък някъде секретарка, като за начало само и само да тръгна от някъде.\nЩе се радвам ако ми дадете някакъв съвет.\n21. Можеш да се запишеш в Бюрото по труда - имат програма за младежи до 29г., които нямат стаж по специалността, но стажовете, които предлагат са в държавни учреждения, не знам дали това би те устроило. Изискват диплома по специалността, сертификати, ако имаш за компютри и езици и да нямаш стаж по специалността.\n22. Номер 20 защо не кандидатстваш за длъжност като преподавател или асистент в учебното заведение, което завършваш, или като докторант.\n23. Към 21. За съжаление пробвах и в бюрото по труда, но там ми казаха, че не могат да ми помогнат, защото съм навършила 29 години, а програмата била за младежи до 29. Направо съм съсипана, явно бог не ме обича, изгубила съм всякаква надежда.\n24. Не съжалявай, тези стажове не са нищо особено - нали знаеш как "учат" в държавните учреждения стажантите?? ! Нищо не ти показват и не ти възлагат задачи. Аз също съм без работа в момента, така че те разбирам, но дерзай!!! Пробвай в държавно учреждение за работа - има конкурси за различни длъжности, виж какви хора се търсят там и така. А има и една програма Заедно в час, ако те интересува, но мисля, че там не бяха платени стажовете, не съм много сигурна.\n25. Познато, познато! Тук ако си наскоро завършил и без опит е направо "мисия невъзможна" да си намериш работа по специалността. Аз така и не успях и сега работя нещо, за което се изисква средно образование, ама нали трябва да се яди и да се плащат сметки. Пък и работата не е лоша, вярно е, яд ме за това, че 6 години съм учила нещо, а сега не го ползвам, ама какво да правиш, такъв е животът. По-добре с работа за среднист и с малка заплата, отколкото с никаква. Пък, дано дойдат по-добри дни.\n27. Хора, за Бога, отърсете се от тези мисловни схеми "имам не знам си колко висши" и "пробвам всичко останало". Значи, за това са виновни родителите ни и учителите ни (аз съм мъж на 30), ама и ние трябва малко здрав разум да проявим.\nРаботодателят го интересува каква работа можеш да му свършиш, колко качествено, колко бързо, колко безпроблемно и за колко пари. Висшето образование, както може би се досещате, почти няма касателство към тези неща. Работодателите се доверяват на годините стаж, макар че и това е никакъв критерий.\nТа какво да се прави?\n- изкарай стаж в някоя фирма безплатно! Да, правилно чу, безплатно. Това ще ти донесе опит в трудовата биография и далеч по-важното - професионални контакти. Ще ти даде и възможност да те наемат, ако са доволни. Ще се изненадаш, че дори така безплатно никой няма да бърза да те наеме. ;)\n- набележи си една област, в която искаш да работиш и търси работа само там. Това е най-, най- добрия съвет, който мога да ти дам. Всякакво разконцентиране от типа "да намеря каква да е работа сега, колкото да изкарвам пари" е жестоко погрешно. Оставям на твоето сиво вещество да отгатнеш защо мисля така.;\nИ един бонус съвет: не чакай да се появят обяви, пиши директно на фирмите какво предлагаш. В момента е такава безработица, че тези дето се свързват директно с фирмите без да има обява не са малко, какво остава ако чакаш да се появи обява...\n28. Хора! Не се правете на ударени. Всички знаем какво е положението в България!. Ако не се вземат революционни решения или нов строй на световно равнище - няма да става по-добре. Западът ни натиска. Ние сме роби! Нашите управници ни разпродават за щяло и нещяло. Вече и в чужбина не ни искат. Изходът е само един... И той е война, която постепенно, но сигурно се задава.\n29. С работата е много сложно тук. Прочетох от доста хора, че повечето неща стават с връзки. Съгласна съм на 100%. Ако нямаш връзки, забравяш за каквато и да е било работа. Моя позната - жена с 38 години стаж, национален лектор в нейната област по стечение на обстоятелствата остана без работа няколко години преди да се пенсионира. Четири месеца бе на улицата. Чука тук-там, явява се по конкурси - нищо. Най-смешното бе, че тези конкурси до един бяха направени за определени предварително хора. Това е реалността. Много са малко хората, на които им се усмихва щастието да започнат работа без връзки. В учреждението, където аз работя се назначават хора, ей така, от нищо. И колкото и странно да звучи, определени бройки за 1-2 години израстват от най-ниското до най-високото, а не блестят с особен интелект или умения. Всичко е връзки. Дори и да започне някъде човек, пак му трябват връзки, за да расте нагоре. Никой няма да те оцени по качества и способности. Важно е кой ще се обади. Лоша работа.\n30. Здравейте скъпи събеседници по темата за работа и то по интернет просто нямам дума както жената каза днес подадена обява с 200 кандидаствали на следващия ден се обновява наново това са някакви далавери със евро съюза имам познати в бранша които ми обесниха че по този начин за нови работни места дават собсидии а всъщност местата са фективни и оправданието им е че няма подходящ кандидат от 3 месеца аз кандидаствам за работа акто професионален шофьор и се срещнах с безброи такива обява благодаря ви за отнетото време\n31. Номер 27, ами ако имаш пари за да си плащаш да работиш защо не, но едва ли някой който търси работа може да си позволи по цял ден да е на крак за "титлата"....\n32. Здравейте аз съм на 23 години... красива, слаба със сини очи и дълга черна коса... не искам да си правя реклама или да се самоизтъквам, но просто съм адски депресирана вече, защото ходя по интервюта всеки ден не съм се спряла и после избират все някакви грозни... Казват ми че съм била притеснителна... А аз не съм просто гласа ми е такъв по тих. Знам руски и англииски език работила съм на рецепция в хотели, в магазин за дрехи и съм учила една година в София в НБУ специалност- моден дизайн... Мисля, че всичко това са плюсове, знам че визията е голям плюс, но те избират винаги дебели грозни момичета... и просто вече ми се плаче... Какво ми липсва се чудя вече... Държа се естествено усмихвам се... И накрая не ми се обаждат...\n33. Здрасти и аз да се изкажа от 3 месеца съм на борсата, пробвам се в програмите за до 29 години и за сега нищо, но вече два поредни пъти когато съм на интервю чувам един или двама да си говорят толкова убедено че ще ги изберът тях, споменават имената на управители и шефове и когато излязът списаците наистина тези същите фигурират там. Ето още едно доказателство че всичко е с връзки.\n34. при положение, че тока ми е 150лв\nинтернета с кабелната-50лв\nняма как да работя за 500лв . аз не съм вишист но на фона на това, което се случва в България дори се радвам, че не учих. Моят съвет е намерете си някоя далаверка в интернет и си вадете парички аз така направих. имам сайт за дрехи в европа. Фирма от един човек с Англииски направих сума ти пари не ми трябва да работя за тези боклуци Българските работодатели, намерете си алтернатива-20лв днеска ромите ги вадят вие се чудите как да се набутате зорлем да работите за тях. Докато има такива като вас, ще има такива като тях. Не се оплаквайте мислете\n35. 34, който няма пари не харчи 150 лв. за ток и няма кабелна и интернет за 50 кинта.\nС големи претенции, но каква ти е квалификацията? Какъв ти е стажа по специалността и защо да ти даде който и да е работодател повече от 500 лв.?\nИначе човешките нужди са безгранични, но заплатите се определят не според претенциите, а спорет дова, което си изработваме.\n36. Ейй и тука му завидяхте на човека, а той дори може да си измисля. Начи със стаж и квалификация-550лв., без-и 500лв. му е малко. -толкова отсъждаш №35.. вие нормални ли сте бе, в коя точка на земното кълбо някой живее така??? Пълно е с такива нечовеци обаче в бг, които така говорят и сякаш са съгласни и им доставя удоволствие да бъдат гниди, само за да няма различни от тях.\n37. до номер 2.\n400 лева не ги устройват, но като няма друга работа? ! 0 лева или 400 лева е по добре? Какво друго могат да направят? При тая голяма безработица и липса на каквито и да е доходи, да седят вкъщи на една голяма кръгла НУЛА, или да вземат 400лв?\n38. Абсолютно ми е ясно за какво става дума, аз съм на същото дередже. Всички “конкурси“ са театро, колкото за пред хората, иначе всичко е направено за “когото трябва“. Разкарват те, харчиш пари по транспорт и по хотели, мотаят те с отговора, понякога заради тяхните мотканици изтърваш нещо, което си можел евентуално да хванеш и накрая се измъкват по тънката лайсна, а ти се оплачи на арменския поп. На едно място видях с очите си как шефката посрещна един от кандидатите и мой конкурент преди мен още на вратата с “Охоо, здравей! “ и само дето не го разцелува. Сетне ми разправяха колко добре съм се справил на интервюто и на практическата демонстрация и... изведнъж се оказа, че всъщност ръководството решило, че нямало свободно място (а обявата си беше ясна че търсят човек). Сигурен съм, че ако ида пак там ще заваря оня със “Здравей“-то на щатно място и пълна заплата. И ако го попиташ господинчото ще вземе да обяснява как е успял, понеже е кадърен и инициативен, а аз - колко съм скапан и идиот. Повръща ми се от всичко в тая държава.\n39. Здравейте, консултирайте се със специалист Човешки ресурси - подбор. Нека Ви направи пробно интервю и ще посочи грешките Ви. Доброто представяне на интервюто за работа отваря много врати. Ако имате добро представяне на интервюто за работа, няма да търсите работа повече от 2 месеца.\nВината за това, че не намирате работа не е на jobs. bg или на държавата, а само Ваша.\nАко представянето Ви не е достатъчно класно, а от този тип - "И ако го попиташ господинчото ще вземе да обяснява как е успял, понеже е кадърен и инициативен, а аз - колко съм скапан и идиот. Повръща ми се от всичко в тая държава. ", ще чуете от работодателя следното "На този/тази повече от 500 лв няма да дам"... и цял живот ще се чудите защо някои хора изкарват добри пари, а Вие все си работите за 500 лв.\n41. Хора, нека ви помогна в намирането на работа, защото гледам, че има кадърни хора, а все не си намират работа.\nНаскоро основах фирма и се свързах с всички водещи работодатели в т.н. аутсорсинг сфера. Можете да я видите тук: www.gramea.com\nСтига да знаете език достатъчно добре, просто се регистрирате. Работодателите сами ще ви потърсят. Работата в кол центровете е МНОГО добре заплатена (по-малко от 1000 чисто да не си искате), научават се нови неща, усъвършенства се езикът, екипът е млад (но няма възрастови ограничения). Има и възможности за развитие, стига да ви се работи. Вярно, че има работни места, където ви изцеждат, но има и доста читави работодатели.\n42. Стига с тия кол центрове и не досаждайте на хората с предложенията си.н 12 е много смешна - от работник станал юрист консулт.Голяма кариера,няма що!\n43. Здравейте, работех в магазин за дрехи и обувки осем месеца, но ми се наложи да напусна поради това, че управителката и регионалната ми мениджърка ми точеха лиги, сега съм вече осми месец безработен живеем на нейната заплата и се чувствам страшно безполезен в къщата. Опитах се да се върна, но не ме искат обратно кандидатствам в джобса редовно ходя на интервюта на място, опитвам се познати да ме уредят, но аз съм на 21 години и връстниците ми следват образование и си мислят, че ще победят света с него. Лично според мен следват, защото не им се работи и "имат цял живот да работят", но при мен проблема е сериозен сметки, наем страшно се ограничаваме, но оцеляваме. Тя ме подкрепя много и знае, че всичко ще се оправи, но аз само тъжа и губя надежда от нещастния си град Русе, може би са виновни хората в града а не самия той, няма как да разбера.\nИзвън темата ако някой може нещо да ме уреди или препоръча нека каже ще се срещнем и обсадим като бели хора. Успех на всички в търсенето на работа!\n44. 43, пич не е така. Може и някои от твоите връстници наистина да учат понеже не им се работи, но бъди сигурен, че много от тях учат и заради по-добро бъдеще. Преди време много мои приятели говореха същото-"ти сега за какво учиш, пълно е с висшисти без работа", "ще видиш после как ще работиш за 300 лева и аз ще изкарвам повече от теб" и т. н. Действително някои от тях работеха преди 8-9 години в строителството, когато беше бумът и изкарваха доста добри пари. Аз също наистина започнах с 300 лева начална заплата първата си работа, сега обаче изкарвам техните заплати, умножени по 10. Образованието се цени, стига да си упорит и да ти се работи. Имам също и много познати, които завършиха и започнаха с претенциите: "ама аз за тия пари няма да им работя", "оо, то в тая фирма много работа" и др. подобни. С такова мислене и 5 висши да имаш, пак няма нищо да направиш.\n47. само 5 % от висшистите са без работа, и то защото не са доволни от заплащането, а не защото не могат да си намерят.\n48. Номер 39 благодарим за псевдосъвета да се отнесем до Човешки ресурси! Ти да не си от тези с връзките, че така ожесточено защищаваш порочната система на нямане на производство, а оттам и работни места за младите хора, особено извън София, където се е съсредоточило всичко! Този номер с Човешките ресурси може да мине за някой чужденец, на който не му стига сивото вещество и да търси консултация! Има проблем психоаналитик, има друг проблем хайде някой да ни налее в главата малко мозък!? Извинявай ама изказването ти звучи абсолютно безпардонно и некомпетентно! Ти или не си на хала на тези млади хора и си някакъв връзкар-ка, или не живееш в България! Че малко съчувствие, какво се пъчиш с голяма компетентност! А, сетих се може пък да си на служба Човешки ресурси! Е, га си рекламата!\n49. 32. Не става само с визия, понякога трябва и акъл. Пък и това за едната година в НБУ не е много добре да го споменаваш, повярвай ми. Хубаво е да имаш самочувствие, но над покритието трябва постоянно да работиш.\n53. Авторке, сега чета поста ти и виждам, че съм в твоята синуация :( Кажи, успя ли да намериш подходяща работа? Дай съвет как да го направя и аз. Жена съм, на 35 години. Езици знам два, единия перфектно, другия на средно ниво. Кандидатствам, някъде ми се обаждат, от другаде - не, но като цяло май масово съм им доста “дърта” за обявите и критериите. А проблемът е, че изглеждам много по-млада, отколкото съм всъщност, понеже избягвам грим, а и просто ген. И това май също стряска народа като се появя на интервю. Та, ще се радвам да получа съвет как да действам.


Сливенски полицаи арестуваха обявен за общодържавно издирване извършител на кражба -\nНачало Новини Сливен Сливенски полицаи арестуваха обявен за общодържавно издирване извършител на кражба\n14 сеп. 2021, 10:38\nСливенски криминалисти са задържали обявен за общодържавно издирване извършител на кражба. Полицейските служители започват работа по случая\nна 27 август след подадено заявление за кражба на множество вещи от частен имот в\nград Сливен, на стойност около 2400 лева. Извършителят е установен още същия ден и са предприети действия по неговото задържане. Той е криминално проявен и\nмногократно осъждан 29-годишен мъж от Сливен, който се укрива от органите на\nреда. Обявен е за общодържавно издирване и са предприети незабавни оперативно-\nиздирвателни действия. След извършена голяма по обем работа в рамките на\nспециализирана полицейска операция на 10 септември извършителят е задържан в\nсливенския квартал „Дружба“. Той е отведен в РУ-Сливен, където първоначално му е\nналожена полицейска мярка за задържане от 24 часа. Работата по случая продължава.\nПредишна статия507 проверки за спазване на мерките приключиха с 65 акта и 4 предупредителни протокола\nСледваща статияЗапалено стърнище подпали лозов масив


Под претекст да се пази здравето се нарушват правата ни – Grajdanin.EU\nПод претекст да се пази здравето се нарушват правата ни\nТова, което наблюдаваме с промените в Закона за здравето, приети на първо четене, е писане на закони на коляно, правен и законотворчески хаос и потушен глас на гражданското общество. Много е жалко, че неща, за които са се борили много хора през годините, които са еманация на демокрацията, сме готови да ги загубим. Така се нарушават основни демократични принципи, заяви в интервю за Радио Пловдив адвокат Мария Петрова, специалист по медицинско право и член на Медицинския съвет към правителството.\nКогато се правят закони, трябва да се правят с трезва мисъл. За мен е непонятно защо със Закона за здравето, в неговите преходни и заключителни разпоредби, променяме други закони като Закона за културното наследство, Закона за образованието и др., които не са свързани с епидемична обстановка, посочи адв. Петрова.\nПо думите й промените в Закона за здравето са смущаващи. Първо, заради начина, по който през Закона за здравето се налагат и запазват мерки, наложени в извънредното положение, а това е порочна практика. Вторият проблем е характерът на промените. Те могат да доведат до нарушаване на права и свободи на гражданите, обясни адв. Мария Петрова.\nСамо за 2 месеца здравният министър Кирил Ананиев е издал между 100 и 120 заповеди. От юридическа гледна точка това не е най-правилното, каза още адвокат Петрова.\nПо думите й, всички наложени мерки би следвало да имат една и основа цел - да се справят с възникналата епидемична обстановка. Когато нямаме достатъчно мерки, не знаем дали са пропорционални тези мерки, а и няма мотиви за налагането им. Това може сериозно да увреди правата на гражданите, под претекст, че така ги предпазва от заразата. Трябва да се дефинира коя обстановка е извънредна и кои мерки ограничават заразата и негативните последици от нея.\nИма голяма разлика между извънредна епидемична обстановка и извънредно положение, посочи още адв. Мария Петрова.\nТагове: България Извънредно положение


Днес децата от „Мечо Пух” се срещат с учениците от десети и единадесети клас по рекламна графика и скулптура. В работилницата за малки и големи художници ще рисуват заедно под ръководството на преподавателя Живко Лазаров. Като за начало мечо пухчетата бяха подготвили изложба от свои творби, които са правили със специалния си педагог Елка Игнатова. Големите ученици подариха на малките картина с пейзаж на стария Русе, а децата върнаха жеста с изработен от тях сувенир.\nПосле всички заедно, върху огромен бял лист, зарисуваха гора. Алис, Иван, Венци започнаха от стволовете, клоните, листата, тревата, цветята…..и се потопиха в едно вълшебство, в което с четка, вода и боя, и с приятелските ръце до тях, можеха да създават нови светове, красиви и приказни.\nНа раздяла си обещаха заедно да рисуват и през лятото, а през новата учебна година срещите им да бъдат веднъж месечно.\nОще в тази категория: « Д-р Весела Банова представи опита на СДП на Международна конференция в Неапол\tДА ПОДКРЕПИШ ЕДНА МЕЧТА: НА БАЛ В ПРЕЗИДЕНТСТВОТО »


Какви са окачените тавани: снимка за залата - Ремонт на апартамента със собствените си ръце, строителство, дизайн\nСгъваемият таван изглежда на практика, първоначално и красиво.Понятието за окачен таван означава, че конструкцията е окачена или прикрепена към системата от окачвания към горния таван. Обикновено се нарича метална рамка или решетка, върху която се съхранява декоративното покритие.\nОкачени тавани за залата: гипсокартон и неговите предимства\nОкачени или окачени конструкции от сухото строителство - един от най-често срещаните варианти на конструкцията на тавана. И в такива конструкции има много предимства.\nТаван от пътна настилка от сухото строителство - много често срещано проектно решение\nБлагодарение на тавана от гипсокартон можете:\nЕмулирайте почти всеки дизайн - това са многостепенните тавани с криволинейни зони, които, въпреки че се нуждаят от професионалисти, но вашата скица може да се реализира в действителност;\nНе се притеснявайте за екологичната чистота на материала - тъй като сухото строителство е сандвич от три слоя, картон-гипсокартон;\nУверете се в издръжливостта и надеждността на конструкцията;\nда имат широк спектър от опции за довършителни работи - боя, залепени, белина и др.\nПочти всяка комуникационна система е скрита;\nИнсталирайте всяко осветление;\nВ същото време да не се харчат за неприлични умения - ремонтът ще бъде сравнително евтин.\nВярно е, че трябва да се каже за недостатъците. Първо, таванът определено ще "изяде" най-малко 4 см височина, и ако първият нисък таван в стаята ви, няма смисъл да се прави такъв дизайн. Времето за инсталиране е значително, ако опънатият таванинсталиране в няколко часа, таван от гипсокартон изисква дори един ден на ремонт.\nДвустепенни окачени тавани от гипсокартон за залата\nДвустепенните тавани от гипсокартон вече принадлежат към многостепенни конструкции. И вземане на такива проекти има смисъл само в залите, където височината е не по-малко от два и половина метра. Ако все пак наистина искате двустепенния таван, а височината не позволява, такъв компромис е възможен - второто ниво ще бъде само периметър, предназначен да постави подсветката.\nАко сте уморени от обичайния таван и искате нещо ново, необичайно и евтино, тогава двустепенният таван на гипсокартон ще бъде отлично решение за вас\nДвустепенният таван дава място за зониране - нива, цвят и светлина. По този начин можете да разпределите във всекидневната всекидневна зона, трапезария, диван зона и др.\nНо между другото, ако височината не позволява, помислете за опцията за таван на едно ниво, тъй като днес той може да бъде не по-малко впечатляващ от многослойния дизайн.\nОкачени тавани за залата в апартамента: обработка на сухото строителство\nКакто бе споменато по-горе, няма да бъдете ограничени до обработката.\nТаванът от гипсокартон може да бъде покрит:\nГипсова или полиуретанова мазилка.\nС помощта на гипсокартон можете да създадете индивидуален и уникален дизайн на окачения таван\nДосега таванът от гипсокартон с полистирол не е извън модатагреди. Продуктите от полистирол имитират дървени греди, които изглеждат много стилно в еко-интериора, интериора и др.\nЗа завършване на таван на сухото строителство често се използва напрегнат таван. Това е популярна рецепция за двуетажни легла и многослойни тавани.\nПроектиране на окачени тавани за зала: варианти на боядисване\nОптималният вариант за боядисване на таван на сухото строителство ще бъде водна и вододисперсионна боя.\nПазарът просто излива бои на водна основа. Той е силиконов, акрилов и акрилов с латекс, силикатни и минерални бои и др.\nЛатексната боя се счита за една от най-скъпите. Но цената оправдава качеството - покритието не се страхува от замърсяване, лесно е да се грижи за него (можете да го измиете), то е много силно.\nМодерен и стилен начин на довършване на тавана - комбинация от опънати тавани с окачени тавани от сухото строителство\nЩо се отнася до цвета, не избягвайте от класическия бял, бежов и млечни продукти. Но все повече и повече ярки акценти се разбиват в интериора, построен въпреки това в класически стил. Цветните или цветни фрагменти на тавана се припокриват с други интериорни елементи - например текстил.\nАлуминиеви релсови тавани: какво е това\nОкачени тавани от алуминий могат да бъдат релси, касети и решетки.\nПредимства на релсовия таван:\nОтлично качество, което се потвърждава от сертификати на различни нива;\nВъзможност за монтиранепочти всяка система за осветление.\nОсновните предимства на алуминиевите релси са пожарна безопасност, устойчивост на влага и дълготрайност\nЕ, недостатъкът всъщност е един - той също намалява височината на помещението. Но таванът на парапета все още е рядкост за залата, той е повече офис обработка. Въпреки че има такива варианти на дизайн, които ще бъдат shirkarnymi в зала таванско помещение, зала на хай-тек и др.\nТаван от подплата в коридора\nДървените стенни дъски, които са разположени по каналите по периметъра, се наричат вагони. Конструкцията, която оформя обшивките, е абсолютно равна на повърхността на тавана. Разбира се, най-органично облицовка изглежда в залата на дървена къща.\nТавани от облицовки - популярен вид обзавеждане за дървена къща\nНапоследък, по-често, те използват евромотката - тя е различна при довършването на повърхността. Плоскостите са външно полирани, обработени със специално импрегниране. На гърба на такава дъска има жлеб за отводняване на влага и вентилация. В euwalls точни геометрични размери, и, което е важно, идеално гладка повърхност.\nНай-скъпите декоративни дървени тавани са дървени панели. Модели и резби върху тях превръщат тавана в почти артистичен обект.\nОкачени или окачени тавани - изборът за тези, които не се страхуват да намалят височината на залата, поради инсталирането на конструкция, която всъщност трансформира помещението.\nВисящ таван за залата (вътрешна снимка)\nКраставиците са жълти и избледняват


4 122\tпреглеждания за последните 30 дни 21\t21 снимки за обекта 31.07.2015г.\t1\t1 видео за обекта\n2 25\tпреглеждания за последните 30 дни 9\t9 снимки за обекта 13.06.2015г.\t1\t1 видео за обекта\n1 51\tпреглеждания за последните 30 дни 7\t7 снимки за обекта 06.03.2018г.\t2\t2 видеа за обекта\n1 16\tпреглеждания за последните 30 дни 2\t2 снимки за обекта 12.10.2017г.\n1 51\tпреглеждания за последните 30 дни 6\t6 снимки за обекта 30.07.2015г.\n8\tпреглеждания за последните 30 дни 6\t6 снимки за обекта 13.05.2020г.\n23\tпреглеждания за последните 30 дни 7\t7 снимки за обекта 07.05.2020г.\n17\tпреглеждания за последните 30 дни 2\t2 снимки за обекта 19.03.2020г.\n31\tпреглеждания за последните 30 дни 5\t5 снимки за обекта 19.03.2020г.\n23\tпреглеждания за последните 30 дни 9\t9 снимки за обекта 28.02.2020г.\n8\tпреглеждания за последните 30 дни 6\t6 снимки за обекта 18.02.2020г.\n7\tпреглеждания за последните 30 дни 12\t12 снимки за обекта 16.01.2020г.\n10\tпреглеждания за последните 30 дни 10\t10 снимки за обекта 06.01.2020г.\t1\t1 видео за обекта\n62\tпреглеждания за последните 30 дни 10\t10 снимки за обекта 30.12.2019г.\n9\tпреглеждания за последните 30 дни 7\t7 снимки за обекта 05.12.2019г.\n36\tпреглеждания за последните 30 дни 10\t10 снимки за обекта 25.11.2019г.\n17\tпреглеждания за последните 30 дни 9\t9 снимки за обекта 25.11.2019г.\n6\tпреглеждания за последните 30 дни 6\t6 снимки за обекта 22.10.2019г.\n6\tпреглеждания за последните 30 дни 3\t3 снимки за обекта 18.10.2019г.\n16\tпреглеждания за последните 30 дни 7\t7 снимки за обекта 17.10.2019г.\t1\t1 видео за обекта\n16\tпреглеждания за последните 30 дни 10\t10 снимки за обекта 16.10.2019г.\n35\tпреглеждания за последните 30 дни 4\t4 снимки за обекта 15.10.2019г.\t1\t1 видео за обекта\n10\tпреглеждания за последните 30 дни 10\t10 снимки за обекта 14.10.2019г.\n0.075 сек. на 02.12.2020 21:27


Туршия от Камби без Варене, туршия с камби моркови и карфиол без варене\nТуршия с камби моркови и карфиол без варене\nМоже да се добави и по 1 ч. Мариновани чушлета без варене Измийте чушлетата. На следващия ден наливаме оцета и слагаме върху чушките кръстачка или обръч от лозови пръчки.\nСлед часа прехвърляме сместа в подходящ съд и притискаме с кръстачка и речен камък. Слънчева туршия с аспирин чушки се надупчват с игла и се нареждат в буркана. Добавят се и розичките карфиол и нарязаните моркови. След като изстине, зеленчуците се заливат и престояват едно Отрязваме дръжките на чушките, топваме ги за малко във варовита вода и веднага ги изплакваме.\nСподели във Facebook Харесай. Сподели във Facebook Харесай. Поръсете нарязаните и почистени зеленчуци със солта и захарта. Изчакваме да изстине и сипваме ракията. Изчакваме да изстине и сипваме ракията?\nОпечете и обелете патладжаните и чушките изчистете и семките. Във всеки буркан слагаме по 1 аспирин, заливаме със соса от печенето и затваряме херметически. С тази смес пълниме пиперките.\nПретакането продължава 2 седмици и се прави поне пъти. Печени камби с аспирин Прoдукти: Затискаме отгоре с тежест и след 2 дни започваме да претакваме — през 3 дни в продължение на 2 седмици. Туршията е готова след десетина дни. Допълнете с кервиз, а по желание и морков. Върху тях се нареждат цели надупчени зелени домати, накъсано на розички цветно зеле, нарязани на две моркови, зелени чушки, цепнати леко на връхчето. Нареждаме зеленчуците в голям съд и ги заливаме със сварената, прецедена и изстинала саламура.\nУпражнения за сваляне на коремчето. Обрязваме дръжките на бамята, за да може аспирина да се разнесе добре, а след това я изплакваме. Рецепти за сурова туршия! Упражнения за сваляне на коремчето? Ефективни диети за отслабване в корема. Обрязваме дръжките на бамята, а след това я продажба на имоти варна, за да може аспирина да се разнесе добре. Ефективни диети за отслабване в корема.\nС игла набождаме тук-там чушките, без да махаме семето. Лесна лятна вечеря рецепти. Как се бланшира зелен фасул?\nЗелето нарязваме на едри ивици. Оставяме да престои часа. Оставяме да престои часа. Морковите нарязваме на колелца. Зелето нарязваме на едри ивици. Зелето нарязваме на едри ивици.\nВижте как им отвърна Кандис Суейнпоъл. Туршия от парени камби 2. Печени камби с аспирин Прoдукти: Набождаме чушките и доматите на няколко места с игла. Туршия от бамя Прoдукти:\nЦарска туршия с камби Поръсете нарязаните и почистени зеленчуци със солта и захарта.\nВадим ги и още горещи ги редим много плътно в топли и сухи буркани.\nКипваме водата и солта и с изстиналата саламура заливаме алабашчетата.\nОбелваме краставиците и ги нарязваме на половинки.\nНамазваме я с малко зехтин. Заливаме с преварена, допълваме с олио и затваряме херметически. Намазваме я с малко зехтин. Упражнения за премахване на паласки. Намазваме я с малко зехтин. Какви бижута да носим според зодията.\nЦарска туршия с аспирин 3 бурканите със зеленчуци, като на всеки буркан сложите по един стрит аспирин. Тази туршия е страхотна, правя я всяка година, но слагам и камби.\nЦарска туршийка с аспирин без варене съд. Мариновани стерилизирани камби бурканчета може към маринатата да се добави и малко вода.\nВ почистените измити буркани слагаме оцет до резката, по 1 с? Парени чушки с чесън Прoдукти: Изливаме водата, по 1 с, по 1.\nНевена 27.09.2018 в 21:58\nПохлупваме и оставяме да престоят една нощ.\nЗдухостина 01.10.2018 в 14:24\nПретакаме пиперицата всеки ден в продължение на 1 седмица. Количеството и вида на продуктите е по желание и предпочитание.


„Като камион се премести.“ Терапевтът обясни как да разпознаем "карантинна депресия" - Аутизъм 2021\n„Като камион се премести.“ Терапевтът обясни как да разпознаем "карантинна депресия"\nМного вярващи се чудят дали мъртвите на гробището могат да чуят живите, тъй като много православни ритуали, свързани с прогонване или възпоменание, се основават на комуникация и комуникация между света на живите и душите на заминалите. За да може душата на починалия да чуе лечение или да се свърже, е необходимо да се спазват някои нюанси при посещение на гробище.\nМогат ли мъртвите да чуят и да общуват с живите на гробището\nСлужителите на православните църкви отбелязват, че в Светото писание човешката душа е описана като вечна и безсмъртна субстанция. След смъртта душата преминава ритуал на пречистване и отива в Рая или е хвърлена в Ада, но не губи връзка с живия свят, помни своите близки и може да общува с тях.\nНай-лесният начин починалият да чуе призива е да посети гробището. Поради факта, че душата поддържа връзка с тялото, починалият може да чуе своите близки и роднини. Въпреки това, за да не се разгневи душата на починалия, е необходимо да се спазва последователността на действията\nПристигайки на гробището, трябва да се пресечете и да прочетете молитва, завършвайки я с думите „Бъди, Боже, милостив към твоя слуга / слуга“ и не забравяйте да посочите името на починалия.\nОтивайки до гроба на починалия, трябва да го поздравите и да се кръстосате, а след това да поставите готвения подарък близо до гроба.\nОбръщайки се към починалия, е необходимо да прочетете молитва за покой на душата му, за да може тя да се върне в Рая.\nЗа грижа трябва да се прекръстите отново и да целунете кръст или надгробна плоча три пъти.\nПокойникът също понякога може да се свърже с близките си, давайки различни знаци. Министрите на църквата отбелязват, че често душите се обръщат към живите, ако са притеснени от нещо или не са намерили покой поради незавършен бизнес на земята. За да може душата да намери мир и да се върне на небето, е необходимо да поставите свещ за почивка в църквата или да поканите свещеника на гроба на починалия.\nКакво не може да се направи на гробището, за да не ядосат душите на мъртвите\nГробището е мрачно място: често души, които не могат да намерят мир, се скитат между гробовете, така че могат да навредят на посетителите. Служителите на църквата не препоръчват да посещават места за погребение на жени в положение: парфюмите могат да навредят на здравето на майките и децата.\nКогато посещава гробище, човек се пази от своя ангел-пазител, който го предпазва от влиянието на злите духове. Поради тази причина е необходимо да дойдете на гробището и да се върнете обратно по същия път: по този начин защитата ще бъде по-силна. Като болногледач можете да прочетете молитва за почивка на всички души, които по някаква причина са заседнали на земята..\nПо време на посещение на гробището трябва да обърнете внимание и на поведението на животните и редки промени в метеорологичните условия. В случай на драстични промени е по-добре да напуснете гробището: първо трябва да прочетете молитва и да помолите Бог за помощ и защита от гнева на злите духове.\nГробът ще поправи: защо хората се заравят живи\nИзкопайте си гроб, легнете в него за час-два и след това се изправете като нов човек - с настъпването на лятото любителите на екстремното забавление решават това. Но инстилацията привлича не само търсещи адреналин, но и търсещи самосебе си: „самозаравяне“, според рекламата, лекува депресията и отваря пътя към нов живот. Защо хората се заравят живи - в материала на Москва 24.\nСнимка: предоставена от героя на материала\nСмърт на лицето ти\nТиха гора без хора в радиус от няколко километра. Пет до седем души с обемни раници и лопати тръгват след онези, които определено са тук за първи път и знаят пътя. Тези няколко души на различна възраст и социален статус отиват да умрат и да се преродят, за да бъдат „погребани“. Този ритуал има строг дрес код: топли панталони, сако, дъждобран с качулка и противогаз. Дрехите няма да замръзнат, противогаз - задуши. Кратък брифинг - и тренировките започват: няколко дихателни упражнения, минута мълчание - настройка за събиране на вашите мисли.\nВ гората се чуват само методични подслушвания на лопати и как земята се плъзга от желязо.\nТака обикновено започва обучението „Самопогребване“, познато в интернет също като „Буене на войн“.\nАлександър от Нижни Новгород припомня експеримента без ентусиазъм. Той „погребан“ преди четири години, когато обучението набира популярност. Фактът, че някой води групата в гората „за просветление“, той разбра някъде в социалните мрежи. Но преди да реши да премине в нелегалност, той изучи много информация (всички от един и същ Интернет) в търсене на отговор, откъде идва. „Много хора се отнасят за Кастанеда, аз наистина открих нещо подобно с него: книгите му подчертават, че лежайки в земята, вие преглеждате (буквално, преглеждате) целия си живот. Това е такъв специален метод, познат на последователите неговото учение. Поганците също правеха подобни неща. Питах се дали наистина е възможно да разбера и открия нещо, докато лежа в земята. Страхувах се и от дълбочина, но след като прочетох някъде, че подобен ритуал помага в борбата със страховете, реших да опитам ".\nМладият мъж казва, че експериментът не оправда очакванията: тръбата от противогаза, през която дишаше, беше твърде къса, едва стърчише изпод земята, имаше катастрофална липса на въздух. И когато първата буца земя падна върху гърдите му, човекът не издържа:\n"За да бъда честен, след първата буца скочих от гроба. Това се случи инстинктивно. Краката ми не бяха толкова покрити, така че станах доста бързо. Но исках да го направя по принцип, затова събрах сили и легнах за втори път." Вторият път беше успешен, но неудобен. Младият мъж не вижда смисъл да повтаря преживяното. „Може би това е подходящо за тези, които са силно заинтересовани от езотериката, но средностатистическият човек едва ли ще преживее някакво духовно преживяване“..\nТреньори, езотерици, шамани, предприемчиви граждани и дори сертифицирани психолози предлагат да легнат за час-два под земята. „Самопогребване“, „Погребение на войн“, „Погребение и възкресение“ - тези обучения или сесии се наричат най-древните практики на народите в Сибир, Алтай, Тибет. Тези, които редовно пренасят хората, за да се „копаят“, уверяват: символично е преживял смъртта, човек ще престане да се страхува от нея. Както и да е, гробът уж върши чудеса: лекува депресията, помага да намерим смисъла на живота, да подредим себе си, да се отървете от всичко, което е остаряло. И дори създава невъзможното: „Резултатът е фантастичен: можете дори да се влюбите в зла тъща“, се казва в съобщението на един от „езотеричните“ сайтове.\nРекламата на предстоящите „погребения“ задължително е придружена от историите на тези, които започнаха нов живот: намериха се, прекъснаха болезнени отношения, откриха бизнес - и всичко това благодарение на няколко часа в студената земя. Да умреш, за да се родиш, е изкушаваща идея, която вкарва обикновените жители на големите градове в гората.\n"Тук, за всеки свой: земната енергия е много силна", казва Виктор Пипченко, който нарича себе си специалист по променени състояния на съзнанието. "Когато човек се потопи в него дълбоко, той излиза обновен. Първо възникват страхове, безпокойство, но след това има единство със земята и самия него "Това, което може да се научи от тази практика, зависи от нивото на осъзнаване на самия човек. Много хора си лягат повече от веднъж и всеки път прозренията са все по-дълбоки и по-дълбоки.".\nВиктор е завършил Мехмат, но предпочита да печели пари не от точни науки, а чрез обучения: вече „около двадесет години“ според него той провежда различни практики и от около седем години води хората да „се погребват“. Първо, той опита метода върху себе си: когато Виктор беше на около 20 години, баща му почина. "Самият аз го погребах и дълго време не можех да приема, че той не е с нас. Бях толкова шокиран. И само няколко години по-късно, когато се заинтересувах от езотериката, научих за практиката на инстилиране и сам преминах през нея, преосмислих отношението към смъртта. За мен тази практика тя работи, „самозаглъщането“ ми помогна да се справя с болката от загубата на баща си. И започнах да събирам групи вече като треньор “.\nСтрастта към езотериката е прераснала в въпрос на живот. Днес Виктор има повече от 20 практики в арсенала си - „съзвездия, гласова йога, зрителски и магически театър, коучинг, рисуване и много други дълго описани практики и тренировки“, пише той на своя уебсайт. Погребението според него е подходящо за всички. "Това не е трудно обучение, защото всичко е под контрол. В гроба нямаме повече от два часа (въпреки че има трениращи, които карат да копаят през цялата нощ), средно са достатъчни 30-40 минути. Ако чуем някои нехарактерни звуци по-горе ще започнем да копаем точно там. " Едно пътуване до моргата за аутопсия гъделичка нервите ми много повече: такова обучение беше и в програмата му преди. Но сега по неназовани причини той вече не го държи.\nАко сте много привлечени от смъртта, можете да посетите крематориума Новосибирск. На територията има музей на смъртта - Музей на световната погребална култура. В единствената културна институция в Русия (има и малко подобни в света) е събрано всичко, свързано с танато - от погребални карета и саркофаги до бижута на посмъртен гардероб.\nВ Санкт Петербург в Академията. И. И. Мечников откри музея на съдебната медицина. От експонатите - черепи и ембриони, засегнат от алкохол черен дроб и мумии. Последните са интересни с това, че мумифицирането е станало естествено. Сред експонатите е главата на убито момиче, което е намерено в блато, мумии на самоубийци и загинали сами в северната столица, които никой не е търсил.\nПогребенията, казва Виктор, са в търсенето, въпреки доста високите цени: до седем хиляди рубли. "Ходим, когато е топло и сухо, не набирам групи всяка седмица и не приемам повече от десет души." Колкото по-малко време е останало преди тренировката, толкова по-скъпо е: за три до четири месеца, когато точната дата все още не е известна, можете да „погребете“ за две хиляди рубли. Когато плащате всеки ден - почти четири пъти по-скъпо. Средната цена за това обучение в регионите е от три до пет хиляди рубли.\n„Пътеводители към другия свят“ могат да бъдат намерени във всички части на Русия: ако вярвате на сайтовете и страниците в социалните мрежи на съвременните „шамани“, настоящата версия на „самопогребване“, достъпна за всички, произхожда от последователите на Карлос Кастанеда, тя е взета от домакините в Санкт Петербург, а след това отиде -Отидох. Днес те копаят и „посвещават“ в Санкт Петербург, Москва, Нижни Новгород, Челябинск, Екатеринбург, Оренбург, Чебоксари, Уфа. Медицински сертификати за обучението не се изискват. Пипченко казва: „Достатъчно е да разговаряте с човек в продължение на три до пет минути и става ясно дали всичко е нормално с главата и здравето му“. За да завършите инициацията, трябва да попълните въпросник и да подпишете документ, в който се посочва, че организаторите са освободени от отговорност за последствията. В този случай - всички претенции към себе си.\n„Сякаш цялото тяло е прибрано заедно от тесни чорапогащи“\nПреди четири години Вета отиде да погребе приятел. Но щом тялото му беше под земята (главата му още не е погребана), той започна да клаустрофобия: според момичето един приятел го помолил да бъде изваден и да вика, „защото не може да направи нищо“. Човекът беше изваден и момичето реши да легне сама: "Гробът все още е готов, така че няма какво да губи. Дизайнът на временния гроб беше ужасно примитивен, просто правоъгълна яма, в която лежах, облечена в топло яке и панталони. Дадоха ми дишаща маска, багажник изведе - и диша ".\nБившият погребан казва: "Мисълта е, че тези, които останаха отгоре, не копаят." Все още в горната част на страховете е липсата на въздух. Тези, които бяха на повърхността, при виковете и спускането на Вета в телефона, посъветваха „да мълчим и да се наслаждаваме“. Но вместо удоволствие, момичето бе обхванато в паническа атака. "Усещането за собственото ми тяло се размазва доста бързо, поради лишенията на всички сетива наведнъж, мозъкът започва да се паникьосва. Имах осем вълни от паническа атака, много е опасно, ако не разбирате какво се случва, не контролирайте дишането си. И там, в гроба, разбирате че основният страх е просто да бъдеш сам със себе си в тъмното. След такава терапия с тъмнината самият факт, че си жив "ще зарадва.\nАлександър също припомня, че той просто не е имал сили да се бори със страха или да преживее трансцендентален опит..\n"Това е много страшно, особено първата буца пръст на главата ви - инстинктивно искате да излезете, но не можете." Страхът от дълбочина, който искаше да остави в гроба, той не изчезна, а се влоши. Но младежът се радва, че поне не получи нови фобии.\nИгрите със смъртта могат да бъдат опасни, казват лекарите. Невъзможно е да се предвиди как точно става това екстремно пътуване в отвъдното. Но във възможните сценарии не е много приятно: „Може да се развие фобия от затворени пространства, страх от тъмнината и дори пътуване: хората вече не могат, например, да бъдат в корабни каюти или ресторанти в тъмното“, 24 психиатър Олга Игнатиева сподели мнението си с Москва, Сърцето може да не издържи на стрес - внезапната смърт ще настъпи по-бързо, отколкото е възможно да излезете на светлина. В крайна сметка човек лежи в гроб, напълно обездвижен, смазан от тежестта на земята, а понякога и от дъска, за да постигне ефект - и целият му живот зависи от хората на повърхността: те се уверяват, че краят на тръбата, от която идва кислородът, не се запушва под земята или там не удари пясъка. И връщането към живота също изцяло зависи от тях - този, който лежи отдолу, напълно губи контрол над живота си.\nНека да играем на упадък\nВ един от тренировъчните клубове в Екатеринбург „Прераждане и посвещение“ е сертифициран психолог. Той нарича обучението „универсално средство за решаване на различни„ проблеми. ”Практиката, както се казва в сайта,„ много ефективно помага на хората, които са в някакво преходно състояние - кризисно състояние. Когато не искате да живеете по стария начин, но по нов начин, това не е ясно. "Съзнателният подход към смъртта и нейната жива помощ помагат да съживи същността на човек, да го направи по-силен. Доказателството за това е, че се предполага опитът на нашите предци, изцелили със" смърт ", и иницииран.\nЖеланите ефекти при „самозагробване“ се постигат чрез „активиране на резервите на психиката“. Това е доброволно моделиран стрес, който буквално оковава ръцете и краката на човек и не остава нищо друго, освен да го оцелее, в очакване на разкопката. Взаимодействието със смъртта наистина може да бъде полезно, но се нуждае от съвсем различна форма, според психолог и терапевт, ориентиран към тялото Владимир Баскаков. Той е автор на метода на танатотерапията, който той обяснява като „лек за живота, който се случва чрез външни признаци на смърт“. Танатотерапията е един от методите на телесно ориентираната терапия (посоката на психотерапията, при която те работят с пациента чрез телесен контакт) и няма нищо общо с инстилацията: за да умре и да се прероди, не е необходимо да лягате в ковчег и да се карате в стрес. При по-голям ефект дава пълно отпускане.\nСесията на танатотерапията като цяло изглежда така. Клиентът лежи в най-удобното положение: на гърба, ръцете и краката са изпънати, но не изпънати. Танатотерапевтът започва работа с издълбани докосвания до клиента: потупване, изтръпване, докосване с пръсти, с цялата длан или юмрук. В този случай контактът с тялото е минимален, а усещанията и чувствата на участника, напротив, се увеличават. Контролът над собственото ви тяло постепенно избледнява, той става напълно отпуснат. Тогава терапевтът се обръща, за да откъсне ръцете и краката на клиента от пода и да работи през ставите, като ги обръща внимателно. Когато мускулните щипки се отстранят и чувството за суперконтрол изчезне, човекът възстановява контакта със смъртта (и страхът от смъртта отминава) и балансът от жизнени енергии започва да се изравнява.\nБаскаков е категорично против сравняването на „екстрем и лубок“ с неговия метод и не харесва, когато един от предприемчивите „копачи“ нарича ритуала на „самопогребването“ на танатотерапията. Психологът обаче признава, че имат нещо общо. "Те се основават на ефекта на катарзис, подобно на танатотерапията. Както в песента на Земфира:" Избрах живота, стоящ на перваза на прозореца. "Докоснете" голите жици "на страха от смъртта - и... чувствайте се живи! Това само казва, че други начини за „съживяване“ за него вече не работят, изпитваният не е в контакт с живота! Това е като пристрастяване - трансплантира се доза. Следващият път рядко е еднакъв по действителност, което означава, че има търсене на още по-голяма „доза“! И тук до смърт (не играчка) - една стъпка! "\nНа живо от ковчега\nРостислав Петровски обича практиките на самопознание. Страстта към езотериката се съчетава с основната, доста земна работа на директора за развитие на туристическата агенция. Хобито му обаче е неговото собствено риалити шоу, в което блогъри, музиканти, актьори и други творчески личности лежат под земята в ковчег с включена камера. Всичко, което се случва в ковчега, може да се види по-горе: екипът на филма вижда, чува героя и поддържа контакт с него от мобилния филмов павилион (който стои наблизо: палатка, екран, звуково оборудване).\nЗа да направи процеса на героя да опознае себе си по-бързо и лесно, водачът задава на госта, лежащ в гроба, различни въпроси: за отношението му към себе си, живота, смъртта и фактите по биография. Тези въпроси и разбира се отговорите на тях помагат, казва Ростислав, участникът (и в същото време публиката), за да разбере какъв човек се крие под прикритието на успешен и щастлив. А самите герои - да бъдат сами със себе си и, може би, да открият нещо ново в себе си. Според създателя на шоуто ковчегът е едно от най-добрите места за това.\n"Не вярвам в смъртта по принцип. И не вярвам в стереотипите за смъртта, така че смятам, че ковчегът е просто уединено място, където никой не ви притеснява и където можете да рестартирате", обяснява Ростислав. "Не бива да се страхувате да умрете за известно време: лежи там, ти се превръщаш в себе си, маските си отиват. Но не всеки е готов за това. Първата реакция, когато ние предлагаме да участваме: „Каква тенекия!“ Хората са сами със себе си, рядко са изключени от информационния шум, който получаваме по всички канали - слушане, вкус, визия. И тук - тъмнина. Затворено пространство. Ковчег ".\nСнимка: от снимките на риалити шоу, предоставено от героя на материала\n„Смятам ковчега за усамотено място, където никой не ви притеснява и където можете да рестартирате“, обяснява Ростислав. „Не бива да се страхувате да станете мъртвец за известно време: ако лежите там, ставате себе си, маските си отиват. Но не всеки е готов за това“.\nПървите блогъри и модел Денис Кузмин, известен като Bluebeard (тя му донесе 80 хиляди абонати) и порно режисьорът Боб Джак, бяха първите, които слязоха в тъмницата. Създателят на еротични филми казва, че е изпитал „усещания като в другия свят“ (без да уточнява как знае какво преживяват в другия свят) и отбелязва, че това е било „голямо преживяване за нулиране“.\nРостислав се надява Нике Борзов да посети следващото му шоу (с когото според автора текат преговори) и би искал да види Земфира, Борис Гребенщиков и Иля Лагутенко „в гроба”. Разбира се, звезди от такъв мащаб незабавно ще изведат това шоу на върха, повишавайки мнения от десет хиляди (първият епизод спечели толкова много) десетки пъти. Но ето лошият късмет: топ знаменитости в млад, необвити проект не искат да блестят, но някой дори иска пари за това. Според Ростислав представителите на Олга Бузова са готови да обсъдят участието й в програмата срещу хонорар от три милиона рубли.\nНо простосмъртните, сред които определено има такива, които са готови да дадат интервю от гроба безплатно, нямат място на този екзотичен комплект: вътрешният свят на несъздадените хора, които не привличат реалността от отвъдното..\nТрудно е да се каже недвусмислено дали този ритуал работи добре или вреди: всичко зависи от стабилността на психиката и физическото здраве на всеки. Добре е, ако за някои хора „самозагробването“ ще се превърне в невинна шега, но може да е съвсем различно. Президентът на Всеруската професионална психотерапевтична лига Виктор Макаров смята, че това е екстремен начин за преодоляване на страха от смъртта.\n"Това е изключително мощно въздействие, като изхвърлянето му от самолет без парашут", каза той пред Москва 24.\nНаста Федарцова отиде да "погребе" в Москва от Беларус. Момичето търси „своя водач“, от когото би искала да премине това обучение. Сърфирането в сайтове и групи в социалните мрежи я доведе до Андрей - два или три пъти на сезон (а сезонът за този ритуал е кратък - юни, юли и август, докато земята е топла) той носи „воини“, за да се рови в Литкарино край Москва. "Сблъсках се с него и разбрах, че отивам", казва Наста и добавя, че не се говори за никаква симпатия или любов.\n„Бях притеснена няколко дни, представях си борба със себе си и страхове, когато лежах погребана в земята,“ спомня си тя дните преди тренировката. „И се страхувах да започна за всеки случай, също и предварително. Паниката се появи от нулата, когато няколко дни преди пътуването "Лежах в леглото. Усетих смразяващ и пронизващ страх, който наблюдавах дълго време, докато той отиде някъде." Когато пристигна на мястото, "тя се настрои да се примири с цялата си сила под земята. Тя не знаеше как и какво да прави. Когато бях погребан, разбрах, че няма да е толкова лесно да се чувствам. Земята ме притиска и оковава, така че изобщо не е Достатъчно твърдо и студено. Притиска очите ми. Сърцето бие силно. Имаше мисли, че всичко е безсмислено, а също така мислех дали имам достатъчно кислород и не умря внезапно. От настинката имаше силен тремор. Но не исках да се измъквам ".\nРезервът за любов и спокойствие й беше достатъчен за два месеца - остана приблизително същото количество „неразумно добро настроение и увереност, че всичко ще е наред“. Наста казва, че по време на практиката е разбрала едно: "Това съм аз, жив съм. И няма нужда да измислям нищо друго. И всичко стана толкова просто." И тогава - тогава всичко се върна на квадратен.\nВета говори и за безсмислената радост и прилив на ендорфини. Скочи около гроба, разтърси се, крещеше, разсмя се и се зарадва като дете: „Разбрах колко е важно да оценяваш прости неща: способността да ходиш, да дишаш, да говориш, да чуваш. В моменти на отчаяние си припомням, че все още имам възможност да дишам, да ходя "Сърцето ми бие и това вече е огромна радост. Това е важно усещане, но съм сигурен, че може да дойде по друг, по-приятен и не толкова рисков начин. И това е подходящо само за тези, които търсят екстремност".\nПогребение като лек за депресия.\nПогребението като средство за лечение на депресия.\nВсички умират, но само в Южна Корея някои умират два пъти, макар че вторият път обикновено е окончателен. Днес в „Страната на утринната свежест“ стана модерно да се заравят един друг за забавление, карайки здравите хора да плачат от непреодолимата си любов към живота в собствените си лакирани ковчези.\nФалшивите погребения се провеждат в съответствие с всички тънкости: „починалият“ става главен герой на всички прощални процедури, а в края той също е погребан. Накратко, разбира се.\nКолкото и да изглежда отвън, подобни псевдо-погребения нямат за цел да примирят човек с мисълта за смъртта и обикновено са лишени от всякакви религиозни значения. Напротив, това е просто средство за лечение на депресия, те са по-скоро като вид психо-тренировка, на която често са дадени такива „потвърждаващи живота“ имена като „The Sepulcher Academy“.\nФалшивите погребения са част от южнокорейското движение, което се основава на намерението да вдъхнови хората да „дишат дълбоко“ и да се наслаждават всеки ден.\nУчастниците в това движение твърдят, че след участието си в собственото си погребение, човек започва да цени повече семейството и близките си, преминава през живота без съжаление и дори става по-трудолюбив.\nТози вид психологическа терапия беше дори интересен за големите компании: за да мотивира своите служители, производителят Samsung, например, задължи 900 свои служители да участват в подобно събитие. А застрахователната компания Kyobo нареди на всеки от своите 4000 служители да вземат пряко участие в собственото им фалшиво погребение.\nПричините за движението обаче се крият по-дълбоко. Южна Корея е една от най-бързо развиващите се страни, в които от училище хората участват в безкраен брой различни състезания, борейки се за най-доброто представяне, най-добрата работа, най-добре изпълнения план и т.н. Много корейци не могат да издържат ритъма на това непрекъснато „състезание“, да станат депресирани и да мислят за самоубийство.\nСпоред международната организация за икономическо сътрудничество и развитие Южна Корея, колкото и трагично да звучи, оглавява списъка на страните с най-голям брой самоубийства в света. По този начин псевдо-погребенията са вид шокова реакция за хората, които търсят смърт..\nТози метод дава възможност на хората да усетят как последният пирон ще забие в ковчега си, самоубийствата и роднини и приятели ще ридае неутешимо наблизо.\nИ така, какво точно се случва по време на такова фалшиво погребение? Няколко различни компании участват в този бизнес, като всички те предлагат един и същ сценарий..\nПърво, "мъртвите" се обличат в традиционните жълти конопени одежди. След това му се предоставя възможност да пише прощални писма на своите близки. Следва най-страшната част - човек е положен в ковчег и не забравяйте да забие капака с истински нокти.\n„Покойникът“ се гмурва в мрачния терен за 10-15 минути и по това време под риданията на тълпи и шамари на земята на повърхността на доминото се стига до ясно разбиране, че все пак е много по-добре да живее лошо, отколкото да лежи добре.\nЗа щастие, "починалият" не е позволен да се наслаждава дълго на тази незабравима атмосфера и след четвърт час той е безопасно и радостно изнесен от тъмния затлачен ковчег в обятията на нов живот, с началото на което всички събрали се поздравяват.\nКогато настъпи депресия\nТой напусна света и се стреми в подножието на планината Шуряну в пост и молитва, в радостта да бъде с братята си в Христос. Възпитаник на Академията за изящни изкуства, иконописец и фотограф, отец Пантелеймон също е невероятен разказвач на истории, чиито думи, пити от благодат, изведоха хиляди млади хора от психическа криза. Отидох да потърся утешителното му присъствие по време на Великия пост, за да намеря отговор на страданието, което често се подценява от нас и заплашва да се превърне в болестта на века. И ето го, ръководство за духовно изцеление и прераждане.\n„Днес, повече от всякога, изглежда, че сме в безизходица.“ Статистиката показва, че всеки десети румънец страда от депресия. Отче, какво говори това за времената, в които живеем?\n„Светът, докоснат от депресията, е свят, лишен от радост и любов.“ Това е свят, отчужден и самотен, омразен свят, изгубил ориентацията си, свят, в който вертикалното измерение се губи и човек се развива само по хоризонтала на съществуването, в разнообразие от безкрайни и празни. Това е свят, който няма какво повече да каже. Свят, лишен от Бог, където радостта често се бърка с удоволствието. Междувременно истинската радост е свързана с много по-дълбоки механизми, тя е пълната реализация на вас като личност и е тясно свързана с просперитета в духовния живот. Депресията възниква, когато хората не разбират предназначението си, смисъла на съществуването си на тази земя.\n- Никой от хората, страдащи от депресия, изглежда не се е отървал от онази обсебваща мисъл, че животът е безсмислен. В крайна сметка ние не избираме дали да се родим или не, точно както не избираме кога умираме.\n- Единственият смисъл на живота е спасението. Но само хората често мислят, че спасението е нещо, което ни се дава след окончателно изречение, ако сме направили някои добри дела. И спасението е блаженство, това е рай. Раят не е някакво място. Раят е състояние на взаимоотношения с Бога, което все още се преживява тук, на земята. Трудно е да обичаш идея. Следователно Бог стана Човек, който да ни научи, че можем да Го обичаме, като обичаме тези, които са близо до нас.\nСпасението е динамиката на тази връзка на любовта, с всички нейни възходи и падения. Никой не може да се реализира без любов, без някаква връзка. Хората забравят, че Бог не е сам, Бог е връзка (Троица) и ние сме създадени по негово подобие. Радостта иска да бъде споделена, тя не се преживява в самота. Затова те казват, че най-голямото щастие е да обичаш и да бъдеш обичан..\n"Вие също сте свещеник, изповедник." Депресираните търсят утеха в манастира?\n- Мнозина идват да намерят спокойствие в манастира, но това не означава, че разкриват душата си с голяма лекота. Те могат да бъдат разпознати от гледката. Нещастният човек е човек без излъчване в очите. Той е депресиран, огънат, мрачен и често агресивен. Когато човек е недоволен от себе си, той е агресивен. Той е като ранен звяр, който страда, опасен е и не позволява да бъде помогнат. Но в повечето случаи насилието не е гняв, а страдание.\nБог никога не предава\n- Депресията е състояние на упадък. Тя възниква, защото душата няма мир със себе си, с Бога или хората. Това е състояние на конфликт, вътрешна пропаст между душата и ума. Липса на баланс. Депресията означава преди всичко липса на любов. Хората страдат, когато не могат да намерят подслон около себе си в душите на другите. Когато хората не могат да намерят незаинтересована подкрепа от собствения си вид, те са обезкуражени в отношенията си с Бога, вече им е трудно да си представят Бог за обичащ. Ако обаче хората предават, защото са слаби, тогава Бог е единственият, който никога не предава.\nИ все пак е много трудно да се постигне връзка с Бога без връзка с хората. Нуждаем се от потвърждение от собствения си вид, че не сме безполезни на този свят. Следователно е невъзможно да се отървете от депресията без онази безусловна любов, която не се нуждае от нищо в замяна, което не ви съди и обвинява, но приема и почива.\n- Искрено обичайки отчаяните, бихме могли да им помогнем да се излекуват?\n- Самите ние трябва да бъдем Бог един за друг, да ги почиваме и успокояваме и да им даваме подслон, като убежище в планината по време на буря. Покровителствайте ги и бъдете техен дом. Когато храниш друг, всъщност храниш Бог; когато го прегърнеш, той сякаш те облича и вече не му е студено. Когато му кажете, той се затопля от вашите думи.\nЛюбовта е единственото спасение. Срещнах хора, които преодоляваха състояния, близки до патологията. Не бяха мирни, защото не можеха да простят и това състояние на непростимост ги смила, унищожаваше вътрешно. Когато успяха да простят, помирят се, приемат в сърцето онези, които съгрешиха пред тях, тогава те се промениха драстично.\nПросто трябва да имате търпение. Само влизането в любовна връзка с другите може да утоли жаждата на човек. Когато човек намери мир в някаква връзка, той идва към себе си. Но за това трябва да се освободите от манията за вашето „аз“.\n- Тоест, да изоставим егоизма?\n- Егоизъм, собствена воля - най-големите ни врагове. Тиранизират и нас, и другите. Не можем да имаме дълбоки отношения с другите, без да отхвърляме себе си. Ако не се отричам от себе си, тогава изисквам от другия той да е равен с мен, тоест той се настройва към мен в мисленето, чувствата, че вижда света точно както аз. Това означава да го поробят, да го затворят. И тогава приравнявам битието му на нула и той вече не може да се развива.\nТой започва да се защитава и да се отдалечава от мен, защото чувства, че се опитвам да го премахна, дори ако аз, може би, компенсирам това с нещо външно. Компенсирам го с подаръци, но всъщност го завладявам, поробвам го, превръщам го в аксесоар, с който мога да се украся. И в крайна сметка се чувствам също толкова самотна.\nКогато се освободите от самонатрапването и от обслужването на своето „аз“, вие започвате наистина да мислите за нещо друго, да мислите за това, което бихте направили за него, без да очаквате той да го попита за това. Да го чакаш вкъщи с някаква вкусна храна? Донесете му чаша вода? Да му освободите място? Какво може да бъде по-красиво от това да се качиш и изправиш одеялото си, за да не се подхлъзне, когато той заспи?\nПарадоксът е, че само когато се отречеш от себе си, намираш себе си и печелиш друг. Вие го завладявате, когато откажете да го завладеете. Колкото повече искате да контролирате и контролирате, толкова по-самотни сте; колкото повече се давате в подкрепа на другите, толкова по-заобиколени сте от хората. Хората трябва да са като свещи, които, изтребвайки себе си, греят наоколо и стоплят другите..\nЩастлив си не когато събираш, а когато даваш\n- Недоволството от това, което имате, също предизвиква депресия. Повечето хора завинаги копнеят за нещо друго. Животът им винаги е някъде другаде. Защо не намират своето място и смисъл?\n- Зад много търсения на човека всъщност се крие нуждата му от Божественост. Хората копнеят за Божието състояние. Страдат от безсилието си, чувстват, че биха могли да бъдат нещо повече от тях. Но те носят нещо повече извън себе си, вместо да го натрупват вътре. Търсете да има, вместо да става. Търсете собственост, а не давате.\nПогрешно ориентиран към ценностите на този свят, този копнеж започва да се смесва с безсилие, тъй като крайните неща не могат да задоволят душата.\n"Някои хора имат всичко необходимо: работата, която искат, достатъчно пари до края на живота си и дори славата... И въпреки това са дълбоко нещастни." Това, което им липсва?\n„Тези хора имат неща, които са искали, те са си купували себе си и хората наоколо, но са изгубили зрението си от връзките си с другите.“ Те са зависими от материалните неща именно поради тази несигурност в съществуването на друга реалност. Ако знаете, че има вечност, тогава лесно се откъсвате от материалните притеснения. Вече не събираш отчаяно. Вече не се страхувате от утре, печелите увереност, което означава, че печелите вяра.\nСамата материя не може да донесе щастие, също както художествената или интелектуалната слава не може да я донесе. Ставаш щастлив не в момента, когато събираш, а когато даваш. Ценностите - без значение какви са: материални, духовни или интелектуални - трябва да бъдат събирани, за да бъдат надарени. Материята трябва да се трансформира, тя трябва да придобие духовна стойност чрез нашите щедри и добри дела..\nЧовек, когато се опитва да натрупа материя с егоистична цел, да събира имущество, просто го изважда от естественото си движение - да бъде в услуга на отношенията между хората. Но материята е винаги една и съща, тя не се размножава. Това е изненадващо, когато мислите, че водата, която пием е същата, в същото количество като преди хиляди години. Това е същата вода, която циркулира, която не напусна планетата. Същият подарък за всеки от нас.\n- Забелязах у много съвременни млади хора някакъв мазохизъм на нещастието. Те изпитват страдание с похот, сякаш се хранят с него. Те правят гнездото си в депресия.\n- Има едно извратено, меланхолично удоволствие, човешка болка от романтичен произход - да се „наслаждаваме“ на определени страдания само защото тези страдания докосват нещо от другата страна на инстинктите в нас, карат човек да почувства душата си жива и вибрираща. Неспособни да поемат спасителния път на радостта (който включва добродетели), те избират удобен път на небезопасно страдание, което ги обрича никога да не напускат това състояние завинаги.\nДа чувстваш удоволствие от болката е аномалия на психическото развитие. И това е удоволствие, а не радост!\nТова удоволствие от страданието е и начин за самоутвърждаване на слабите хора. Много по-лесно е да се отстояваме разрушително! Това е форма за преодоляване на анонимността, това е необходимостта от съчувствие, това е несъзнателно просене на внимание.\nНяма нужда да бъдете щастливи всяка минута\n- Накъдето и да погледнете, моделът на успешен, вечно усмихнат човек се разпространява навсякъде. Щастието е наложително, а депресията е срам, това е срамна стигма. На фона на такъв натиск от обществото, невъзможността да се зарадват допълнително потапя някои хора в отчаяние.\n- Предположението, че трябва да сме щастливи всяка минута от живота си, е коренно погрешно и причинява много разочарование, защото хората влизат в конкуренция с нереален, утопичен модел. Животът не е постоянно щастие, така както не е постоянно усилие. Животът е преплитане на страдание и радост, а радостта често идва като награда за усилията, идва от изпълнението на някакъв дълг, задължение, от това как работите с талантите, които са ви дадени. Бог работеше шест дни и почиваше на седмия.\nОбсебеността от щастие е пагубна на всяка цена. Това означава, че вашите желания са изпреварили живота и са станали неестествени. Основното е да не искате това, което е невъзможно, да се радвате на това, което имате: добро и лошо, да намерите смисъл във всичко, което ви се случва. Имайте смисъл от всяко предизвикателство в живота си.\nАко премахнете трудностите на живота и усилията, тогава премахнете радостта. Спокоен живот, живял в удоволствие, е живот, в който пропускате възможността да изпълните своя потенциал. Само опитите, изплатени от дискомфорт и саможертва, оставят отпечатък в човека.\nМислейки за ползите, които получавате, вече не гледате със страх на трудностите и страданията на живота. Ако погледнете състоянието на нещата от гледна точка на вечността, тогава ние ще излезем от този свят само с това, което сме станали.\n- Веднъж попаднал в ръцете на психолозите, депресията се третира като болест. Има дори методи за излизане от депресия в десет стъпки... Възможно ли е да се преодолее психичното страдание с рецепта?\n„Никога няма да бъдете в добро състояние без духовна работа.“ Радостта идва само от източника на радост, който е Бог, не идва друго, освен от преживяването на любовта. И за това трябва да почистим очите си и да видим Божия образ в друго. Излезте от неговите негативи (в края на краищата, негативите не се отнасят до дълбините на съществото, а са нещо произволно в него) и погледнете по-дълбоко.\nКогато обичате някого, каза отец Юстин, ректор на манастира Оаша, вие сте сякаш в скафандър, в който той прониква в дълбините на океана и носи съкровища на повърхността. Когато обичаш някого, го вдъхновяваш, активираш сили в него, за които той нямаше представа, че ги има. Силите, които лежат скрити на дъното на океана.\nОбразуването ни като хора е невъзможно без любовта на другите. Всеки човек разкрива в нас някакъв друг начин на своето съществуване в света. Можем да бъдем много различни в зависимост от това колко дълбоки взаимоотношения активираме в себе си. Само чрез преживяването на една връзка ние се разкриваме и се придвижваме към нашия истински образ, който е неизчерпаем, който е Бог в нас. Но, за съжаление, разкриваме един в друг само 1% от това, което бихме могли. Живеем силно намалена форма на себе си. Ние сме много скърцащи със себе си, не си даваме правото на живот, да станем. Не се обичаме достатъчно.\n- Някои хора са разбивани дори от незначителни изкушения, докато други, въпреки че са представени трудности без брой, минават през живота с вдигнати глави. Защо някои имат силата да им се противопоставят, а други не? Толкова различно ли е тестото, от което сме залепени?\n- Това, което прави живота на някои хора много труден, не е, че животът е труден сам по себе си, а в това, че те не са разположени да виждат светлата страна на трудностите в живота. Затова основното е да намерите смисъла на всяко изкушение или страдание, което срещате. Ако го изпълниш със смисъл, ще намериш сила и равновесие да продължиш с главата нагоре. Ако не намерите смисъл в него, ще стигнете дотам, че ще ви счупи.\nАко човек не се беше сблъсквал със страдание, той би бил изключително повърхностен. Само изкушенията на живота го карат да мисли по-задълбочено. Когато с него всичко е наред от всички гледни точки, той става в застой, живее на повърхността, не живее с цялото си същество.\nНе е необходимо да се страхуваме от страдания. Христос ни научи как да се освободим от него. Той го изгони от земния Си живот, престъпи страха от глад, безсъние, болка, дори страха от смъртта, който държеше всички в робство. И застанал над страха, Той беше свободен.\nСтрахът от трудни житейски изкушения ни спира и ни пречи да бъдем нещо повече от нас. Човек трябва да има смелостта да замисли по-великолепен живот за себе си. Трябва да имаме смелостта да мечтаем и да се видим над своите страхове и слабости.\nНаистина щастливите хора не знаят, че са щастливи\n- Реалният свят е този, който Бог е създал, а не изкуственият, който е създаден от човека. Монасите, казват те, напуснали света. И ние обичаме да казваме, че влязохме в света, докато гражданите напуснаха света. Какво щастие е - да усетиш ритмите на природата, да почувстваш пролетното пробуждане на рохкава влажна земя, да видиш как се спукват бъбреците.!\nВ града, зад толкова много комуникационни интерфейси, красотата на живота, тази церемониална красота на поведение, жестове и думи, с които поздравявахте тези, които са близо до вас, се загуби. Той е заменен от голяма арогантност и голяма дързост. Селянинът успя да изпълни всичко с красота и смисъл, до дрехите, които облече. Всяка бродерия има значение. И неговият инструмент беше украсен. И ако ходеше в полето, пееше, за да направи работата си по-приятна.\nДнес човекът вече не е доволен от работата си, защото за него той е само средство да получава пари. Този толкова очевиден в града утилитаризъм доведе до загуба на духовното измерение на живота. Тайнството в творението, във взаимоотношенията е престанало, ние вече не виждаме тайните на другия, ние го разглеждаме само от гледна точка на неговата производителност и експлоатация. Ние се експлоатираме един друг и сме готови да експлоатираме дори Бог.\n- Какво бихме могли да направим, за да преодолеем тези недостатъци, да се излекуваме психически?\n- Всеки от нас може да се издигне над живота, ако изпълва със смисъл всичко, което прави, ако чрез всичко, което прави, ще се приближи до Бога. Освещавате се не само с молитва или ходене на църква, но и с всяко свое дело и жест. От това как стоиш, до това как работиш, от това как готвиш да ядеш, преди да засадиш цвете, от това как разговаряш с човек, преди да си легнеш, всички наши ежедневни жестове са необходими трансформират се по специален начин на битие. Любовта, която носим Необходимо е да ги изпълним с Божието присъствие, смисъл, мистерия, красота и радост.\n- Казват, че истинската радост е дълбока, но при всичко това се оказва преходна. Защо не можем да я поправим, защо не можем да я спрем на място?\n- Не гледайте на радостта като на наркотик, за да ни позволи да забравим за страданията на този свят, да не го търсим, като полет. Изобщо не е нужно да я търсите! Хората, които са истински щастливи, не знаят, че са щастливи, защото измерват щастието си с щастието на друг. Изгубиха самообладание и живеят за друго. Щастието идва от само себе си. И идва като подарък за тези, които знаят как да търсят друг и Бог.\nВсички тези върхове на щастие, които ни издигат, които пламват нагоре и надолу през целия живот, са междинни стъпки. Това е почивка, това е награда за всяка изминала стъпка, след която не бива да спираме. В сянката на тях обаче Христос ще ни даде свят, който никой няма да вземе от нас . Той ни дава мир и онази постоянна радост, която ни хвърля оковите и ни прави свободни.\nПокойникът помага на молитвата, а не да ходи до гроба\nМного жители на Уляновск не са склонни да ходят на гробища, където са погребани техните роднини. Счита се обаче, че това е необходимо. Колко често трябва да посещавате църковния двор, какво може и какво не може да се направи?\nНе пийте водка!\n- Разходката до гробището не е задължителна. Мнозина копнеят за близките на починалите и посещението на гробовете им носи поне известно успокоение, особено ако това посещение е съчетано с молитва за починалите. Това е полезно и за нас самите, за да не забравяме значението на престоя ни тук на земята “, казва свещеник Алексей Волков, духовник от Възкресетелно-германската катедрала, ръководител на енорийския младежки клуб.\nКакво може да се направи на гробището? Най-добре е да почистите гроба и да се молите за почивка на починалия. Можете също така да се молите за всички онези, които са особено близо до сърцето на починалия. Но за да „поднесете масата“ човек, който е напуснал света, няма нужда. Църквата не одобрява.\n- Като цяло запомнянето на водка е чисто езически обичай. Той не само не е полезен за починалия, но и вреди! И най-напред на тези, които го правят. Така че нека тези, които правят това, да знаят, че това няма нищо общо с православието и че когато дойде техният час на изселване от този живот, техните близки и роднини, които могат да ги срещнат там, няма да им благодарят изобщо., Също така, някои хора изливат стек с водка в подножието на гроба, това е още повече, че не е необходимо. Това няма никакъв смисъл. А езичеството е апел към демоните. Към кого се обърнете, той идва ”, обяснява свещеник Алексей Волков.\nМолитва и милостиня\nМного хора се чудят колко е необходимо нашето посещение на гроба на починалия. Може ли това по някакъв начин да му помогне?\n- Подпомага на починалия нашата молитва за него, както и моли да се молим на другите. Милостинята, дадена за починалия, помага. Литургичното възпоменание е особено ефективно, когато се поръчва „литургия“, тоест литургия за покой. Паметните служби не трябва да се пренебрегват; можете да поръчате възпоменание в Псалмите, където това се случва (обикновено в манастири). Любовта ни към починалия се изразява именно във факта, че го помним и се опитваме да го помним често. Не трябва да се забравя, че починалият вече не може да си помогне, тъй като времето на покаянието е ограничено от земния живот. Ако човек няма време да се покае правилно, той ще изпитва остра нужда от нашите молитви за него. Това облагодетелства не само починалите, но и самите нас.\nЩе си спомним живите\nКак да посетим гроба на любим човек е избор на всеки. Около гробището има много различни митове. Например се смята, че не е нужно да ходите там вечер.\n- Трябва да се ръководи изключително от здравия разум - колко удобно може да бъде? В крайна сметка, като правило, гробищата не се грижат особено за подреждането на осветлението. И намирането на гроб, подреждането му в здрач може да бъде много проблематично, казва свещеник Алексей Волков.\nВъв връзка с пандемията много вярващи имат въпрос: възможно ли е да отидете на гробището сега? Не би ли било по-лошо?\n„В такава изключителна ситуация като сега, все още трябва да се ръководите от мерки за сигурност“, смята свещеникът. - Призовавам всички граждани да не бъдат несериозни в настоящата ситуация, във всеки случай да не се доверяват на слуховете, че заплахата е преувеличена. Нека се грижим за вашите близки и за себе си!\nМожете да изпаднете в тежка депресия\nОт гледна точка на психологията, твърде честите пътувания до гробището могат да бъдат вредни.\n- Когато посещава гробище, човек отдава почит на паметта на починалите роднини и по този начин запазва чувството за принадлежност към семейството си. Освен това посещението на гробището помага да се справите със загубата на любим човек и любим човек, а понякога и да преживеете болката от ужасна загуба. Когато човек ходи до гроба, мислено говори на загиналите, отдавайки се на спомени, дава отдушник на скръб и сълзи, това помага да се отвори негативните емоции, да приеме ситуацията и да свикне с идеята, че вече няма физически близък човек ”, казва психологът Светлана Артамонова.\nАко посещенията са добри, не пречат на потока на живота, тогава всичко е наред. Но ако пътуванията станаха толкова чести, че човек забрави за реалния живот, а мислите за мъртвите стават обсебващи, тогава това е пряка заплаха за психичното здраве.\n- Постоянните напомняния за мъртвите, опитите да се отрече смъртта му влекат човек в трясък, това води до тежка депресия. Ако не можете сами да излезете от това състояние, тогава трябва да се свържете със специалист (психолог, психотерапевт). В противен случай подобна ситуация може сериозно да навреди на семейството на скърбящия човек, работата му, приятелската му среда ”, обяснява специалистът..\nЗа да изживеете състояние на мъка и загуба навреме и без да се засяга физическото и психическото ви здраве, трябва да установите ясно ежедневие, постепенно да възобновите срещите с приятели, да присъствате на събития и да не оставате дълго на мира. А паметта на заминалите е по-добре да се запази под формата на добри и приятни спомени..\nНервно безсъние: какво е опасно и как да се лекува\nТемпература за невралгия, причини и лечение\nЕдин астеничен тийнейджър трябва не само да избере правилната професия, но и да се подготви специално за навлизане на пазара на труда.Това изисква хора с позитивно мислене, добри комуникационни умения, любов към преодоляване на препятствия, хора, които се радват на независимо вземане на решения, които са в състояние да постигнат целите си и които също са готови да демонстрират сила, когато защитават интересите на своята група.


Версия от 20:42, 16 януари 2012\nВерсия от 17:51, 29 декември 2011 (редактиране)\nВерсия от 20:42, 16 януари 2012 (редактиране) (връщане)\nStellentina (беседа | приноси)\nм (Няколко корекции)\n'''Полимерите''' са високомолекулни съединения, [[Молекула|молекулите]] на които се състоят от голям брой повтарящи се атомни групи, свързани по м/упомежду си с ковалентни хим.химични връзки. Самите им молекули, наречени макромолекули заради големиятголемия си размер, са изградени от многократно повтарящи се елементарни звена. Броят на мономерните звена в макромолекулите характеризира степента на полимеризация. В зависимост от нея биват: синтетични смоли или олигомери. Смолите са твърди или полутечни аморфни органични вещества с не голяманеголяма молекулна маса , способни при преработка да се превръщат в нетопими и неразтворими в-вавещества. Полимерите, изградени от еднакви момомернимономерни звена, се наричат хомополимери . Когато във веригата на макромолекулите се съдържат различни мономерни звена , полимерите се наричат съполимери.\nСамата думаДумата "полимер" идва от гръцките поли - много, и мерос - части. Терминът е създаден от шведския учен Якоб Берцелиус.\nСвойствата на полимерите се определят от структурата им,. такаТака например пространствено омрежените полимери са по-здрави от линейните, койтокоито пък са по-здрави от разклонените. Именно линейните полимери с молекулна маса над 12 000 се използват при найлона и [[Целулоза|целулозата]] заради голямата си издържливост при опъване.\n*неорганични (- слюда и [[Графит|графит]], имащи слоеста структура,; [[Диамант|диамант]],; силикатите,; повечето неорганични [[Минерали|минерали]],; някои алотропни форми на простите вещества - например при сярата и [[Фосфор|фосфор]],; полифосфазените и техните производни, известни като неорганичен каучук)\n*органични (- огромното мнозинство от познатите и използвани в практиката)\n*хибридни - полимер-неорганични полимери: органометални полимери, [[Силикон|силикони]], полифосфазени и др.\nВзето от „https://bg.wikipedia.org/wiki/Специални:MobileDiff/4520006“.