308 мнения • Страница 1 от 31 • 1, 2, 3, 4, 5 ... 31\nот vl.varnenchik_museum » Пон Яну 14, 2013 4:22 pm\nМузеен информационен бюлетин за 1-2.1.2013 г.\n1. Руски военни документи, свързани с освобождението на Кюстендил от турско робство, ще бъдат представени днес в Града под Хисарлъка\nИзточник: http://radioblg.bnr.bg/News/Pages/16012 ... menti.aspx\nДнес от 17.30 часа във Възрожденското училище в Кюстендил ще бъдат представени руски военни документи, свързани с освобождението на града от турско робство. Лектори са историците Снежана Радоева и Грета Бойкова. Ще се даде информация за всички писани записки от руските офицери в януарските дни на 1878 година. Инициативата е на клуб "Ветрогонец", читалище "Зора" и Регионалния исторически музей. Представянето тази вечер е първата от поредицата прояви, посветени на предстоящото отбелязване на 134 години от освобождението на Кюстендил от турско робство, станало на 29-ти януари.\nот vl.varnenchik_museum » Пон Яну 14, 2013 4:24 pm\nМузеен информационен бюлетин за 3.1.2013 г.\n1. Къщата-музей "Емилиян Станев" във Велико Търново получи 10 часа ценни записи с разговори на писателя\nКъщата-музей "Емилиян Станев" във Велико Търново получи 10 часа записи с разговори на писателя, съобщи за Радио "Фокус" - Велико Търново директорът Радка Пенчева. По думите й записите са изключително ценни, правени са през 1975 г. и 1976 г. и са в рамките на литературна анкета. Записите са били на много стар носител, след като са били закупени са прехвърлени на дискове. "Това на практика означава, че ние спасихме тези изключително ценни записи с гласа на писателя, защото, когато те са на стар носител и не се прослушват дълго време започват да се губят", каза Пенчева.\nАнкетата, която е правена преди години, е излязла като книжно тяло има и второ издание през 2007 г. Записите са с продължителност около 10 астрономически часа. В тях писателят разказва за детството си, приятелствата си с различни писатели, както и възгледите му за това как се е създал като писател, разказва за различни свои творби, героите в тях, прототипите и др. В записите Емилиян Станев говори и по редица обществени проблеми, вълнува го и интересът на българите към историята и миналото.\nВ края на миналата година Националният литературен музей за първи път от 20 години получи пари за откупки на различни артефакти и ценности. Сред закупените архиви са портрети на писатели, част от архива на поета Кирил Христов, различни реликви от Иван Вазов и др. български писатели. Средствата са осигурени от Министерство на културата. Пенчева благодари за помощта и заяви, че това са прави за първи път от 20 години, а всички музеи и галерии имат нужда от такива пари, за да попълват фондовете си. По думите й ако някои фондове не бъдат закупени, могат да бъдат безвъзвратно загубени.\n2. Георги Славов: През 2013 година Ямбол ще има нов музей, регионално депо, „воден цикъл”, спортна зала и болница\nПрез настоящата 2013 година община Ямбол ще започне осъществяването на няколко проекта, които са определящи за развитието на града през следващите поне 50 години. Най-големият от тях е изграждането на т.нар „воден цикъл”, който включва създаването на нова канализационна мрежа в квартал Каргона и на пречиствателна станция в града. Това съобщи в интервю за Агенция „Фокус” кметът на община Ямбол Георги Славов. Той обясни, че през 2013 година ще бъде построено и регионално депо на Ямбол, а фокусът на общината ще бъде насочен и към рекламирането на града и на неговите туристическите атракции като Безистена и Кабиле.\nОбщина Ямбол получи подкрепа и уверение от премиера, финансовия министър и министъра на здравеопазването, че през тази година ямболии ще могат да получават медицинска помощ в ново лечебно заведение, което трябва да е готово най-късно в края на годината, посочи кметът. Той отбеляза, че до декември 2013 година трябва да бъде построена и нова спортна зала, за която в момента тече избор на изпълнител.\n3. 50 000 посетители в музей “Христо Ботев” в Калофер през 2012 година\nИзточник: http://www.karlovobg.eu/index.php?optio ... &Itemid=86\nОколо 50 000 посетители регистрира през изминалата 2012 година националният музей “Христо Ботев” в Калофер. Той е от най-посещаваните музеи в страната. Голяма част от посетителите са организирани групи от ученици, но почти толкова на брой са неорганизираните – студенти, семейства, индивидуални посетители, споделя директорката Ася Николова. Безспорно най-голям интерес в експозиционната зала на музея предизвикат запазените личните вещи на Христо Ботев. Това са писалищните принадлежности – мастилница, попивателна и поставка за перодръжка, както и личния джобен часовник на войводата-поет.\nСъвсем скоро приключи ремонтът на експозиционната зала. Със средства на Министерството на културата бе изцяло ремонтиран покрива. През тази година подобен ремонт предстои на друга сграда от музейния комплекс – Даскал Ботевото училище, където е представена класна стая и методиката на преподаване от епохата на Възраждането, както и на самия Ботьо Петков.\n2013 година ще бъде и продължение на всички действия на общината от предходни години, които са насочени най-вече към благоустрояването на града – уличната мрежа, тротоарите, построяването на нови детски площадки и кътчета за отдих в жилищните квартали. Това са неща, от които всеки един ямболия се нуждае и иска, коментира Славов. Според него - изминалата 2012 година е била успешна за общината, като за първи път от много години са отчетени подобни успехи. Благодарение на изпълнения проект за градската градина и парка „Боровец” жителите на града са разбраха, че имат градска градина, разкошен парк и прекрасна река Тунджда, отбеляза кметът и добави, че през изминалата година са били ремонтирани и много улици, детски площадки и места за отдих. По думите му – крайната цел на общината е Ямбол да стане по-добро място за инвестиции, което може да се случи само след като бъдат максимално усвоени средствата по европейските проекти. Тогава Ямбол ще стане видим за света и ще привлече погледа на успелите държави, за да приемат града като удачно място за развитие на бизнес, коментира още Георги Славов. Той обясни, че югоизточният град има потенциал да се превърне и в предпочитана туристическа атракция, като общината вече работи по този път. Ямбол не е нито морски, нито планински курорт, но притежава своята не малка история. В града се намира Национален археологически резерват, паметника Безистен, а бъдещият Музей на бойната слава няма аналог в цяла България.Богатство на Ямбол е и река Тунджа, добави кметът.\n4. Проект: Музей на София\nИзточник: http://www.capital.bg/politika_i_ikonom ... na_sofiia/\nСлед близо 15 години от взимането на решението за превръщането на Централната минерална баня в музей за историята на София проектът най-накрая може да бъде окончателно завършен в края на тази година. В последните работни дни на 2012 г. Столичната община обяви обществена поръчка за избор на изпълнител, който ще трябва да доведе трансформацията на сградата до край.\nИндикативната стойност на ремонта е 5.57 млн. лв. без ДДС, като 15% от сумата ще бъдат поети от местната управа, а останалите 85% са финансирани по оперативна програма "Регионално развитие". Според обявата офертите на кандидати ще се приемат до 24 януари и ще бъдат отворени на 27 януари.\nЕдно от поставените условия от общината е, че независимо от коя дата започне да тече срокът на изпълнение, обектът трябва да бъде готов до 23 октомври тази година. Причината за това е, че според договора с оперативната програма, който е сключен на 28 ноември 2011 г., проектът трябва да бъде завършен до 24 месеца.\nВ процедурата могат да участват български и чуждестранни изпълнители, физически или юридически лица, включително и техни обединения. Всеки участник е длъжен предварително да заяви дали при изпълнението на поръчката ще използва подизпълнител, какъв ще бъде неговият дял и дейностите, които ще извършва.\nИзискванията към кандидатите са наличието на общ оборот не по-малко от 13 млн. лв. за последните три години и реализирани договори за не по-малко от 2 млн. лв. за изпълнение на реставрационни дейности на поне два сходни обекта - недвижими културни ценности със световно и национално значение. Последното означава, че кандидатът трябва и да е регистриран в професионалния регистър на Камарата на строителите за извършване на дейности за обекти от най-високата категория строежи - първа. И като такъв да има застраховка професионална отговорност за минимум 600 хил. лв.\nВ документацията за участие се казва още, че в случай на "обективни причини", според които участникът не може да представи исканите документи, "може да ги докаже с всеки друг документ, който общината приеме за подходящ".\nСпоред критериите за оценка ще бъде избрана икономически най-изгодната оферта. Тя ще бъде определена на базата на предлаганата цена (с тежест 60%) и техническото предложение (40%).\nРазположен на четири нива, бъдещият музей за история на София ще разполага с хранилище, административна част, реставрационни работилници и ателиета, туристически информационен център и гербова зала. Също така след промените ще има представителни зали за общински функции, кафе-сладкарница и експозиционни площи, като една от тях ще бъде с мемориален кът на създателите на сградата – арх. Петко Момчилов и арх. Фридрих Грюнангер. Обектът ще включва и помещения, предназначени за фондохранилище, абонатна станция и геотермална централа. Общата площ на музея е 7900 кв.м.\nОсновната цел на проекта ще бъде да адаптира успешно Централната баня за нуждите на музей на София, "без да се нарушат образът и въздействието на сградата". Заедно с това се цели развитието на интегриран и специфичен туристически продукт, който ще се превърне в атракция и ще привлече значителен брой посетители.\nПроектът през годините\nПлановете за превръщането на Централната минерална баня в музей на София са още от 1998 г. След национален конкурс тогава е направен работен проект за смяната на функцията на част от сградата. В края на 2004 г. по програма "Красива София" започва реконструкцията на банята по западното и южното крило, като са вложени над 4 млн. лв. основно по работа върху фасадата на сградата.\nЧетири години след това Столичният общински съвет взима ново решение да бъдат отпуснати средства в размер на 9 млн. лв. за превръщането на банята в музей. От тези средства 7 млн. лв. се предвижда да дойдат по линията на Специализирания общински приватизационен фонд, а оставащите 2 млн. лв. - от бюджета на кметството. В резултат на това решение през есента на 2008 г. е обявена обществена поръчка за избор на изпълнител за довършването на проекта. Скоро обаче търгът е прекратен, а причината е, че Столичният общински съвет отменя решението си да използва средствата от Специализирания общински приватизационен фонд.\nПрез 2010 г. проектът за превръщането на Централната минерална баня в музей на София отново става актуален - Столичната община кандидатства с него за финансиране по оперативна програма "Регионално развитие" и в средата на 2011 г. след положителна оценка финансирането е одобрено.\nот vl.varnenchik_museum » Пон Яну 14, 2013 4:25 pm\nМузеен информационен бюлетин за 4.1.2013 г.\n1. Безработни ще се грижат за поддръжката на парк-музей “Владислав Варненчик” по програма за заетост\nВ момента във Варна има сключен договор с един работодател за наемане на хора през тази година по Националната програма от “Социални помощи към осигуряване на заетост”. Това съобщи за Радио „Фокус” – Варна Катя Антонова, началник на отдел в Бюро по труда – Варна.\nРаботодателят, който е областния управител е бил одобрен първо от Областната комисия по заетостта, а в последствие и от Агенцията по заетостта. Ще бъдат разкрити седем работни места, като част от хората ще изпълняват дейности по поддръжка в парк-музей “Владислав Варненчик”, по външната експозиция.\nАнтонова обясни, че областната управа е традиционен работодател, като допустими са почасови дейности в поддръжка на обществени терени и сгради.\nВ момента в региона се работи и по Национална програма за асистенти на хора с увреждания за лични асистенти. Открити са общо 77 работни места. Очаква се с новия план за заетостта, приет през миналата година да стартират и да продължат действието си и други програми, с доказан резултат за намаляване броя на безработните.\n2. Пушкинският музей ще покаже златото на инките и творби на прерафаелитите\nИзточник: http://artnovini.com/news/ot-sveta/1048 ... itite.html\nДържавният музей за изобразителни изкуства „А.С. Пушкин” в Москва навлезе във второто си столетие. Снимка: © artnovini.com\nМОСКВА. Световноизвестният Музей за изобразителни изкуства „А.С. Пушкин” (Государственный музей изобразительных искусств им. А.С. Пушкина), който през миналата година отбеляза своята 100-годишнина, обяви някои от основните акценти в изложбената си програма за 2013 г.\nВ рамките на юбилейните тържествата, през 2012 г. посетителите му видяха редица забележителни експозиции, сред които „Кандински и „Синят конник”, „Ани Лейбовиц. Животът на фотографката. 1990-2005”, „Уилям Блейк и британските визионери”, „Караваджо (1571-1610). Картини от колекциите на Италия и Ватикана”, „Под знака на Рембранд. Художествена колекция на семейство Мосолови”, „Въображаемият музей” (с образци на Античното изкуство и шедьоври на живописта от XV до XX в. от Лувър, Британския музей, Прадо, Държавните колекции на Берлин и Дрезден и др.), „Льо Корбюзие. Тайни на творчеството. Между живописта и архитектурата” и др.\nПрочутата картина „Ездачка” („Портрет на Джованина и Амацилия Пачини, възпитанички на графиня Ю.П. Самойлова”; 1832). Снимка: Държавна Третяковска галерия, Москва\nОт публикуваната в сайта на музея програма става ясно, че 2013 г. ще бъде не по-малко вълнуваща за ценителите на изобразителното изкуство. На 25 февруари (до 28 април) в Главната сграда на ул. „Волхонка” 12 ще бъде открита изложбата „Познатият и непознат Карл Брюлов (1799-1852)”, която ще включва образци на един от най-ярките представители на европейския академизъм, намиращи се в собствените фондове на музея, в Руския музей в Санкт Петербург и във Фондация „Атланта”.\nОколо 160 произведения - уникални часовници, западноевропейска и руска живопис и графика - от сбирките на компанията „Бреге”, Лувъра и др. ще бъдат показани от началото на март до 27 май в изложбата „Будният Breguet. Часовниците, които завладяха света”.\nС огромен интерес в Москва очакват изложбата „1000 години - злато на инките”, която от 18 март до 26 май, ще представи изключителното майсторство на перуанските златари от Доколумбовата епоха, както и образци на приложното изкуство на древни цивилизации, населявали Южна Америка. Експонатите са от колекцията на Музея на златото (Oro del Peru - Armas del Mundo) в Лима.\nПушкинският музей ще отбележи и 70-годишнината от излизането на първото издание на „Малкият принц” (Le Petit Prince) от Антоан дьо Сент-Екзюпери (Antoine de Saint-Exupéry; 1900-1944). Тематичната експозиция ще съдържа рисунки, книги, вещи на писателя от архива на семейство Екзюпери и ще може да бъде видяна от 6 май до 29 юли.\nМаска от колекцията на Музея на златото в Лима, Перу. Снимка: © Manuel González Olaechea y Franco\nЛятото на 2013 г. - от 27 май до 25 август - е „запазено” за 300 автентични творби на „Изкуството на древния Кипър”, които се намират във фондовете на музея, и за великолепните картини в изложбата „Прерафаелитите: Викторианският авангард”. От 10 юни до 22 септември, за първи път в Русия, ще бъдат изложени около 100 произведения на художниците Данте Росети (Dante Gabriel Rossetti; 1828-1882), Форд Медокс Браун (Ford Madox Brown; 1821-1893), Джон Евърет Милес (John Everett Millais; 1829-1896), Уилям Хънт (William Holman Hunt; 1827-1910), Уилям Морис (William Morris; 1834-1896), Едуард Бърни-Джонс (Edward Coley Burne-Jones; 1833-1898) и др., които през 1848 г. се обединяват в прочутото „Братство на прерафаелитите” (Pre-Raphaelite Brotherhood). Творбите ще бъдат предоставени от Tate Gallery и от други британски музеи.\nОт 7 октомври до 24 ноември в музея ще бъде експонирана изложбата „Тайнствени разстояния. Символизмът в Чехия, 1880-1914”, която ще включва живопис, графика, фотография, декоративно-приложно изкуство от Националната галерия в Прага, музейни и частни сбирки в Чехия.\nПрез лятото, за първи път в Русия, ще бъде представено изкуството на прерафаелитите. Джон Евърет Милес (1829-1896): „Изабела” (1849). Снимка: Walker Art Gallery\nТрадиционните XXXIII Декемврийски вечери и колекцията „Западноевропейско и руско изкуство”, посветени на големия руски пианист Святослав Рихтер (1915-1997), ще изпълнят залите на „Волхонка” 12 от 2 декември до 3 февруари 2014 г. Около 100 произведения - живопис, графика и скулптура от Музея на авангарда (МАГМА), ще представят художници от няколко творчески поколения, родени в пределите на Руската империя, които заемат изключително престижно място в световните художествени процеси през целия XX в. Изложбата ще бъде съставена от три големи раздела: „На прага XIX-XX в. и първата трета на XX в.” с художници от Сребърния век (бел. ред.: период от историята на руската култура, съвпадащ с епохата на модернизма) и първата вълна на емиграция; „Средата на двадесетото столетие” с майстори от „Парижката школа”; „Втората половина на XX в. - началото на XXI в.” с нон-конформисти, майстори от третата емигрантска вълна и постсъветското време. Посетителите ще видят работи на Валентин Серов (1865-1911), Марк Шагал (1887-1985), Хаим Сутин (1893-1943), Лев Бакст (1866-1924), Роберт Фалк (1886-1958), Александър Тишлер (1898-1980), Лазар (Ел) Лисицки (1890-1941), Осип Цадкин (1890-1967), Жак Липшиц (1891–1973), Соня Терк-Делоне (1885-1979), както и на Димитри Жилински, Димитри Лион, Иля Кабаков, Ерик Булатов, Виктор Пивоваров, Гриша Брускин, Михаил Шварцман, Едуард Щейнберг, Владимир Яковлев и др.\nОтделът за лични колекции към Пушкинския музей (ул. „Волхонка” 10) ще покаже от 12 февруари до 19 май изложбата „Класическо изкуство от ислямския свят”, включваща около 100 произведения (IX - XIX в.) от депата на Фондация „Марджани”, сред които е и уникален лист от Корана от епохата на Абасидите (бел. ред.: втора, след Омайядите, династия арабски халифи, управлявали от 750 до 1258 г.); чаши от Ранното средновековие с калиграфски надписи и фигуративни изображения от Средна Азия, Иран, Месопотамия; великолепна стъклена чаша, изработена в Сирия през X в. и декорирана със златни нишки и др.\nГалерията за изкуство на страните от Европа и Америка през XIX-XX в. (ул. „Волхонка” 14), от 30 октомври до 12 януари 2014 г., пък ще представи експозиция с фотографии и живопис на знаменития дадаист и сюрреалист Ман Рей (Man Ray; 1890-1976) от колекцията на Националната портретна галерия (National Portrait Gallery) в Лондон.\nОт Пушкинския музей уточняват, че към програмата ще бъдат добавени още изложби, както и че е възможно някои от датите да бъдат коригирани, но всички промени ще бъдат своевременно съобщавани.\n3. Националният исторически музей през 2013 – отново по следите на Via Pontica\nИзточник: http://bnr.bg/sites/hristobotev/Shows/C ... aleli.aspx\nПрез годината, която си отиде преди броени дни, покрай дискусиите около консервацията и най-вече реставрацията на археологическите находки научихме, че за много обекти се планира „вдигане до зъбер”. Или по-точно казано, за разкритите части от антични сгради, крепостни стени и други да се създадат условия, те да бъдат възтановени във вид близък до първоначалния. Това е основният замисъл на дългосрочния проект „Виа Понтика”. Благодарение на него се предоставят средства за консервация и реставрация на недвижими археологически паметници, разкрити по протежение на древния римски път Via Pontica, който някога е минавал край Черно море и е свързвал средиземноморските култури.\nПътешественици са тръгвали от Константинопол и са следвали пътя през древните селища Аполония, Дебелт, Анхиало, Месемврия, Одесос, Бизон (в наши дни в България), Калатис, Томи и Истрос - днес в Румъния. Програмата „Виа Понтика” е създадена и финансирана от държавата и насочена към обекти от Южното ни Черноморие. Но не противоречи ли идеята, разкритите у нас обекти да се реставрират „до зъбер”, на Венецианската харта за консервация и реставрация от 1964 г. В нея се подчертава, че "паметниците на културата, като обществено наследство, са послания от миналото. Те са само временно в нашите ръце, а ние сме отговорни да ги запазим и предадем на бъдещите поколения в тяхната автентичност и богатство". За това разговаряме с доц. Цветана Кьосева, заместнник-директор на Националния исторически музей.\nОсвен с продължаване на изследванията и проучването на обекти от „Виа Понтика”, Националния исторически музей прекрачва прага на новата 2013 година и с нов интересен проект, ориентиран изцяло към детската публика. „Учене чрез преживяване” е програма, която превръща историята в преживяване, което всеки участник сигурно ще помни цял живот, убедени са организаторите. В инициативата се очаква да се включват деца от цяла България. Различните модули съживяват духа на най-значимите ни национални празници и герои, обичаи, традиции и занаяти. „Всеки, който желае, може да подкрепи проекта ''Учене чрез преживяване за деца'' като изпрати SMS на номер 17 777 с текст DMS NIM на стойност 1 лв. Ползата за децата ще бъде голяма, тъй като в процеса на заниманията,те ще виждат историята с нови очи, ще се забавляват и ще творят. Защото фактите се забравят, но преживяванията се помнят”, подчертава доц. Кьосева.\nот vl.varnenchik_museum » Пон Яну 14, 2013 4:30 pm\nМузеен информационен бюлетин за 5-6.1.2013 г.\n1. МО дари подводницата "Слава" на община Варна за превръщането й в музей\nСъс своя заповед министърът на отбраната Аню Ангелов е предоставил безвъзмездно подводницата "Слава" на община Варна, за да бъде превърната в музей. Това съобщи вицеадмирал о.р. Пламен Манушев-заместник-областен управител на Варненска област и бивш командир на Военноморските сили. Подводницата се намира във Военноморската база и след като бъде приета от комисия, назначена от кмета на града Кирил Йорданов, ще бъде определено и мястото, където ще се премести. Руската подводница беше на въоръжение във ВМС на България 40 години. Със специална церемония на 1 ноември миналата година тя беше изведена от състава на военноморския ни флот, а дивизион "Подводни операции" беше закрит.\n2. Регионалният исторически музей в Шумен проучва родовите корени в бесарабското село Кулевча\nРегионалният исторически музей в Шумен от 2009 г. проучва родовите корени в бесарабското село Кулевча, основано от български преселници през 1830 г., каза пред Радио „Фокус” - Шумен Ирина Крумова, етнограф в музея. Проведени са три експедиции в Одеска област на Украйна, където има селища, в които живеят потомци на преселници от България - Кулевча и Заря. Идеята е да се проучи до каква степен се е съхранило българското - обреди, обичаи, обредна храна, както и кои са институциите, които продължават да съхраняват българщината през всичките тези близо 200 години, посочи д-р Крумова. В рамките на експедицията активно се работи с децата от клуб „Български сърца“ в бесарабското село Кулевча, който се явява и първият задграничен клуб на националното обединение „Съхрани българското“. Деца от клуба гостуват в Шуменско и така възникна и реализацията на проекта „България без граници“, като традицията беше продължена и през 2012 г. посочи д-р Крумова. Тя отбеляза, че учениците от Кулевча, обединени в клуб „Български сърца“, са участвали в миналогодишния Карнавал на плодородието в Шумен, участвали са и в разкопки в местността „Кирека” край селата Мадара и Кюлевча. „На децата им е интересна нашата история, харесва им природата, живо се интересуват и от нашите традиции и обичаи”, посочи д-р Крумова. Тя уточни, че в рамките на гостуванията на членовете на клуб „Български сърца“ е проведена и етнографска експедиция в село Кюлевча, Шуменско, като учениците са записали множество песни от местните жители. Специалистите от музея имат идея след като обобщят резултатите от експедициите, да ги обединят в специален сборник.\n3. „Съкровището на Наришкини“ - находката на века\nИзточник: http://www.klassa.bg/news/Read/article/ ... %BA%D0%B0+\nПрез изминалата година сензация стана намирането в Петербург на голямо съкровище от сребърни изделия, принадлежащи някога на знаменитата дворянска фамилия Наришкини. Специалистите са убедени, че това е най-голямата находка за последните 200 години и, възможно, не само в Русия.\nУникалното съкровище е открито през март при реставрационни работи в старинното имение на князете Трубецкие-Наришкини. При ремонта на пода работниците се натъкнали на ниша, която не фигурирала в плана, и стигнали до зазидано помещение с размери метър и половина на два, което било пълно с кашони и платнени вързопи. В тях намерили грижливо опаковани старинни сребърни прибори. Както по-късно се изяснило, предметите били 2 168 на брой. И всички в прекрасно състояние, въпреки че изкарали „в тясното заточение“ почти сто години! Някои предмети били опаковани във вестници от август 1917 година. Сред сребърните съдове били намерени и скъпи ювелирни изделия, а също така ордени и медали. Но главното, разбира се, са няколко броя сервизи за тържествени поводи – от сервирането на мезето до чая. Върху много предмети е фамилният герб на Наришкини. Плюс печатите на майсторите като например, върху свадбения сервиз за кафе, направен за Наришкини от петербургския бижутер Йохан Кейбел през 1836 година.\nСега част от съкровището на Наришкини може да се види на изложбата „Тайните на Санкт Петербург“ в Константиновския дворец близо до Северната столица. Специалистите са убедени в изключителната ценност на находката. Това каза изкуствоведката Евгения Фурсикова в интервю за „Гласът на Русия“.\n- Ценността тук е безспорна! Огромният брой сребърни предмети са изключителна ценност! За музеите това, разбира се, е важно, подобни вещи при нас просто са изчезнали, защото в зората на съветската власт вещите от 19 век не са се смятали нито за антикварна ценност, нито за художествена. Просто от тях са се избавяли и, за съжаление, за нас този културен пласт е почти изгубен, много фрагментарно е представен. И защото находката е поразителна, нейната значимост за Русия, за реставрацията на дворянската култура от онова време е безспорна.\nСпоред експертката съкровището на Наришкини представя най-добрите бижутери на своето време както руски, така и европейски. Освен това някои вещи са по-ранни, отколкото се предполагало първоначално, а отделни европейски марки изобщо не са представени в руските музеи. Твърде вероятно е да има вещи, които са уникални не само за Русия, но и за Европа, предполага изкуствоведката.\nНикой не се съмнява, че находката ще бъде призната за историко-културна ценност и паметник на културата. Но да се направи окончателно заключение за стойността на съкровището на Наришкини е много сложно. С оглед на целостта на сервизите, на степента на съхраненост на среброто и принадлежността му към високата княжеска фамилия може да става въпрос за стотици милиони долари. Между другото, според руското законодателство, ако находката стане държавна собственост, право да си поделят 50% от стойността й имат тези, които са намерили съкровището, и собствениците на имението.\nКомпанията за реставрация „Интарсия“ в случая участва и като откривател на съкровището, и като собственик на имението. Но според директора на връзките с обществеността Александър Новиков компанията се интересува повече от друг проблем. След всичките експертизи на съкровището сътрудниците на компанията предлагат то да се изложи именно там, където е намерено, - в имението на князете Трубецкие-Наришкини. В интервю за „Гласът на Русия“ Новиков уточни:\n- Действително това би било интересно: да се види бита на хората, които някога тук са живели и са били собственици на имението. Идеята е в това тук да се открие традиционен музей с достъп за посетители.\nРедица руски музеи също са готови да приемат колекцията. Но има и друго предложение: да се създаде нов музей. Така че въпросът за „постоянното местожителство“ на съкровището ще се реши най-рано след две-три години.\nот vl.varnenchik_museum » Пон Яну 14, 2013 4:33 pm\nМузеен информационен бюлетин за 7.1.2013 г.\n1. Предстои частично обновяване на археологическия музей в старата столица\nВелико Търново. Предстои частично обновяване на Археологическия музей в старата столица. Това каза за Радио ''Фокус'' – Велико Търново Иван Църов, директор на Регионалния исторически музей в града. През последните години се отчита намаляване на броя на туристите там, което по думите на Иван Църов се дължи на факта, че основните групи туристи са организирани групи от възрастни хора, които са трудно подвижни, а в музея има твърде много стъпала. ''Искаме да привлечем интереса и на други категории групи'', допълни Иван Църов. Планира се представяне на погребение на тракийски династ. ''Това е най-голямото погребение, откривано на север от Стара планина, с много златни накити, комплект въоръжения, включващ всякакви оръжия, сервиз за пир'', разказа Иван Църов. Предвижда се и увеличаване степента на сигурност в музея, за да могат великотърновци и гостите на града да видят погребалния комплекс, който датира от 5 век п.н.е.\n2. Вижте първи уникалния музей със скулптурни фигури под Царевец\nИзточник: http://www.dnesbg.com/goreshti-novini/v ... evets.html\nВладетелите, разнесли славата на Второто българско царство, оживяват в най-новия музей на Велико Търново. В подножието на Царевец до края на януари ще отвори врати за посетители Мултимедиен посетителски център “Царевград Търнов”. Екип на “Янтра ДНЕС” пръв разгледа новата атракция, която е уникална за страната.\nСкулптурни фигури на цар Йоан Асен II и съпругата му Ирина Комнина ще посрещат туристите в специално изградената тронна зала. Посетителите могат да видят и да се снимат с цар Калоян. С възстановки на сцени и скулптурни фигури, облечени в копия на автентични костюми, е представен и животът на българските боляри през Средновековието. С аудио-визуална техника ще бъде пресъздадена богатата история на Търновград с неговата воинска слава и духовна мощ, обясни управителят на Общинската агенция по туризъм Цветомир Бояджиев.\nМузеят е на два етажа и се простира на площ от 870 кв.м. Намира се на ул. “Никола Пиколо” под ВИП площадката за наблюдение на “Звук и светлина”. Централният му вход е оформен по подобие на главната порта на крепостта “Царевец”. От входа ще се спуска защитна решетка, а от двете му страни са разположени фигурите на двама стражи.\nИзграждането на посетителския център е част от проекта “Подобряване на туристическите атракции и свързаната с тях инфраструктура в община Велико Търново”. Разработката е на стойност 6 750 000 лв., които са подсигурени по ОП “Регионално развитие”. За интериорното решение на музейната експозиция са отпуснати 457 000 лв.\nот vl.varnenchik_museum » Пон Яну 14, 2013 4:34 pm\nМузеен информационен бюлетин за 8.1.2013 г.\n1. Пет археологически обекта от Варна и региона ще бъдат предложени за включване в проекта „Виа Понтика”\nПет археологически обекта от Варна и региона ще бъдат предложени за включване в проекта „Виа Понтика”, ако той бъде продължен за Северното Черноморие. Това каза пред Радио „Фокус”-Варна проф. Валентин Плетньов, директор на Регионалния исторически музей във Варна. Той силно се надява идеята на финансовия министър Симеон Дянков да бъде приета от Министерския съвет и програмата да започне да включва обекти от север. Вече са определени и обектите от Варненския регион, които биха могли да бъдат включени по програмата. Първият обект е крепостта на нос Св. Атанас, по която се работи и в момента, но с пари на община Бяла. Този обект се проучва от няколко години, като ръководител е доц. Валери Йотов от Регионален исторически музей-Варна. Вторият обект е крепостта с базилика, гробница и прабългарски вал, намираща се на плажа Шкорпиловци. „Търсят се обекти, които да са атрактивни за посетителите, а това е една крепост, която се намира на самия плаж и съответно ще има голяма посещаемост от страна на туристите”, посочи проф. Валентин Плетньов. Третият обект, който също може да бъде включен в програмата е средновековния манастир и базилика в местността Джанавара. Четвъртият обект е крепостта Кастрици, която се намира на територията на „Евксиноград”, а петият - последен обект е комплексът от крепост, раннохристиянска базилика и катакомби на Аладжа манастир.\nПроф. Валентин Плетньов посочи, че на този етап обаче нищо не е сигурно, като до няколко дни трябва да има яснота дали тези обекти ще бъдат включени към програмата. Ако тя бъде утвърдена, финансирането може да достигне 1 млн. лева.\n2. Среща с творческия свят на Зоя Петкова се състоя в музея в Ботевград\nИзточник: http://www.botevgrad.com/news/45489/Sre ... -v-muzeya/\nСреща с творческия свят на Зоя Петкова се състоя тази вечер в зала „Орханиец” на Исторически музей – Ботевград. С нея бе открита инициативата „Сезон на изкуствата 2013” на музея. Срещата започна със стихове на Зоя Петкова. Те бяха изпълнени от Веска Цековска – ученичка от 12 „в” клас на ПГТМ „Христо Ботев”, и от Христослав Станков – студент по актьорско майсторство в Благоевградския университет. Лични впечатления от творчеството на Зоя Петкова изрази музейният работник Десислава Иванова.\nот vl.varnenchik_museum » Пон Яну 14, 2013 4:36 pm\nМузеен информационен бюлетин за 9.1.2013 г.\n1. Историческият музей в Пазарджик показва оригинални документи, свързани с освобождението на града\nПо повод 135 години от Руско-турската война и от освобождението на Пазарджик в централната сграда на Регионалния исторически музей ще бъде открита изложба „За свободата на Отечеството”, каза за Радио „Фокус” – Пазарджик директорът на музея Борис Хаджийски. Изложбата предлага на посетителя нетрадиционен поглед към едно от най-значимите събития в националната ни история. За първи път от фондовете на музея пред посетители се представят цветни литографии и печатни репродукции, издадени в Москва в хода на самата война или непосредствено след нейния край. Репродукциите илюстрират момент от пребиваването на император Александър ІІ отвъд река Дунав, документират образите на владетелите на европейските държави по време на войната, на генералите Гурко и Скобелев, представят върхови моменти от военните действия – защитата на Шипка, боевете при Стара Загора и Плевен, предаването на Осман паша при Плевен, сражението при Одрин. В самостоятелни витрини се представят оригинални експонати - фотографии, лични документи, възпоменателни отличия на опълченци от този край. За първи път пред публика се представят в оригинал и първите документи на освободения град Пазарджик – протоколи от първите избори за градска управа (21–22 януари 1878 г.), ръкопис на молба от жителите на Пазарджик, отправена до княз Николай Николаевич, да им бъде изпратен управител на града (14 януари 1878 г.), ръкопис на словото на първия кмет на Пазарджик – Иван Чунчев, по повод подписването на Санстефанския мирен договор. Атмосферата на първите свободни дни в Пазарджик, съхранена в паметта на жителите на Пазарджик, е представена с ръкописи на учителя Михаил Кръстев и на Димитър Горчев. Акцент в изложбата е дърворезбеното пано „Опълченците на Шипка”, дар на музея от автора Апостол Сотиров (1980 г.). Официално откриване на изложбата ще бъде на 14 януари – Денят на освобождението на Пазарджик, от 17.30 часа, в централната сграда на музея, уточни Хаджийски.\n2. Директорът на световноизвестния музей „Роден” Катрин Шевийо ще пристигне в България по покана на министър Вежди Рашидов\nНа двудневно посещение в България по покана на министъра на културата Вежди Рашидов ще пристигне директорът на световноизвестния музей „Роден” Катрин Шевийо. Това съобщиха от пресцентъра на Министерство на културата. Шевийо идва у нас заедно с куратора на музея Надин Лени, за да се запознаят на място с уникалното изкуство и културното наследство на страната ни. Те ще пристигнат на 16 януари, сряда. През м. януари миналата година, по време на посещението си в Париж, министър Рашидов се срещна с Шевийо и договори за първи път прочутият музей „Роден” да експонира българска изложба. Министър Рашидов бе първият чуждестранен министър, когото новият директор на музея „Роден” прие и с когото договори съвместен обмен. Още тогава Шевийо бе силно впечатлена от това, което министър Рашидов й разказа за родното ни изкуство и затова покани официално България да гостува със своя изложба веднага след завършването на започналия голям ремонт в Музея „Роден”. Това ще се случи за първи път, тъй като по думите на Шевийо до този момент в прочутия френски музей не са показвани чужди колекции. Проектът за българска експозиция, който Шевийо предложи на министър Рашидов, в действителност ще бъде началото на реализиране на нейната нова концепция – музеят „Роден” да се отвори за чуждестранно изкуство. Министър Рашидов отправи покана специална колекция от музея „Роден” да гостува в една от националните ни галерии в София.\nПо време на посещението си у нас на 16 януари Шевийо ще се срещне с директора на Националната художествена галерия (НМБИИ) Слава Иванова, която ще й представи експозиционните пространства в Княжеския дворец и Криптата на храм-паметник „Св. Александър Невски”. На 17 януари Шевийо ще има официален разговор с министър Рашидов, след което ще посети Музея за съвременно изкуство, Музея за социалистическото изкуство, Боянската църква и Националния исторически музей. Шевийо ще се срещне и с посланика на Франция у нас Н. Пр. Филип Отие.\nОгюст Роден е френски скулптор, един от основоположниците на импресионизма в пластичното изкуство.\n3. Община Пловдив ремонтира галерии и музеи\nОбщина Пловдив стартира ремонт на галерии и музеи през 2013 г., като първи в списъка са Градската художествена галерия и Природо-научният музей в Дондуковата градина. Проектът за тоталната реконструкция ГХГ вече е одобрен от Института за опазване на недвижимите културни ценности, а за строителните дейности са заделени 60 000 лв.\nС тези пари ще бъде отворен нов вход на галерията откъм Главната улица, ще бъде ремонтирани покривът и фасадата, подменена дограмата и изградени магазин за сувенири и билетен център. За ремонта на Природо-научния музей в общинската хазна са заделени 150 000 лв., с които гредоредът на първия етаж трябва да бъде подменен с бетон, а всички изложбени площи на двата етажа бъдат модернизирани и обновени.\nС 500 000 лв. общински пари пък ще бъдат реставрирани 9 възрожденски къщи в архитектурно-историческия резерват "Старинен Пловдив". В списъка са Балабановата къща, "Хиндлиян", "Клианти", "Стамболян", "Нишанян", музеят "Златю Бояджиев" и три ателиета.\n4. Къщата музей „Алеко Константинов“ пази 222 експоната, свързани с живота на писателя\nПрез 2012 година потомци по майчина линия на Щастливеца са разгледали експозицията в родната къща на писателя, разказа Ивелина Иванова, директор на Историческия музей в Свищов. Те са обещали да дарят на къщата-музей фотографии и други вещи свързани с живота на писателя-сатирик. Роднини на именития свищовлия по майчина линия и от Кюстендил са посещавали музея. Самият Алеко Константинов и неговите сестри нямат преки наследници.\n222 експоната, свързани с живота на Алеко Константинов, могат да видят посетителите на музея, открит на 15 май 1926 година, който от 1979 година става мемориален. На втория етаж на къщата е направена възстановка на подредбата в богата търговска къща от 19 век – показани са оригинални виенски мебели и предмети на бита от онова време.\nИнтерес сред посетителите предизвиква пианото, на което са свирили сестрите на писателя. Самият Щастливец е обичал да свири на цигулка. За съжаление не е запазен подобен музикален инструмент и това ще бъде едно от най-ценните попълнения във фонда на музея, споделя Ивелина Иванова.\nНай-голям интерес обаче у посетителите предизвиква стъкленицата, в която се пази сърцето на Щастливеца. То е запазено по идея на проф. Боян Пенев и се съхранява до откриването на музея в родната къща на писателя. До стъкленицата стои и костюмът на Алеко, с който е бил във фаталния ден на убийството. Сред експонатите на музея са и първите издания на произведенията на Алеко Константинов. Освен това във фондовете се пазят и преводи на „Бай Ганьо”, който е издаден на над 30 езика. В родната къща на писателя се пазят издания на романа на английски, руски, немски, албански, турски, есперанто и др.\n5. Дарение за Регионален исторически музей - Русе\nИзточник: http://www.kafene.bg/%D0%B4%D0%B0%D1%80 ... 3/article/\nTворбата „Заветът на хан Кубрат“ дари самият автор – русенският художник Стефан Ганев на Регионален исторически музей – Русе в началото на новата 2013 година.\nКартината е рисувана през 2011 г. и изобразява прочутата притча за хан Кубрат и синовете му, според която снопът съчки заедно може да устои на всяка сила.\nХудожникът Стефан Ганев е роден през 1934 г. в с. Баниска, област Русе. Творбите му са в направление живопис с маслени бои, рисува натюрморт и пейзаж, като в известен период от време се занимава и с иконопис. Нарисувал е повече от 800 картини и има реализирани 21 самостоятелни изложби. Негови картини могат да се видят в Канада, САЩ, Италия, Великобритания, Холандия, Германия, Сърбия и Румъния. През месец април тази година предстои да се открие неговата двадесет и втора самостоятелна изложба.\n6. Единственият у нас Музей на транспорта, находящ се в Русе, ще става общинска собственост\nЕдинственият Музей на транспорта и съобщенията в Република България се намира в град Русе, в Парка на младежта, ул. „Братя Обретенови” № 17. Създаден по повод 100 - годишнината на железопътния транспорт в страната, Музеят е разположен в помещенията на първата железопътна гара в България. Днес сградата е обявена за недвижима културна ценност по смисъла на Закона за културното наследство. Трите секции на Музея разказват за развитието на железопътния транспорт, речното корабоплаване и съобщенията в страната. В експозицията могат да бъдат видяни уникални автентични експонати без аналог.\nСъгласно т. 12 от Акт за частна държавна собственост (АЧДС) № 3691 / 27.07.2005 г., сградният фонд на Музея, оценен на 207,68 лв. е апортиран като непарична вноска в капитала на „Български държавни железници” ЕАД, Поделение за товарни превози – гр. Горна Оряховица по реда на § 5 от Преходните и заключителните разпоредби на Закона за железопътния транспорт, във връзка с чл. 3, ал. 2 от Правилника за реда за упражняване правата на Държавата в търговските дружества с държавно участие в капитала (ПРУПДТДДУК), във връзка с чл. 92, ал. 1 от Правилника за прилагане на Закона за държавната собственост (ППЗДС). Към момента на актуване на сградите, УПИ XIII-25, в който същите са ситуирани, находящ се в Парка на младежта, гр. Русе, с площ от 4983,08 кв. м., не е включен в капитала на търговското дружество. Видно от т.13 на АЧДС № 3691 / 27.07.2005 г., правото на управление върху поземления имот е предоставено на Национална компания „Железопътна инфраструктура” – гр. Горна Оряховица.\nНа 12.11.2007 г. е вписано преобразуване на БДЖ ЕАД по реда на чл. 262г от Търговския закон (ТЗ) чрез отделяне на новоучредените дружества „БДЖ - Товарни превози” ЕООД, „БДЖ - Пътнически превози” ЕООД и „БДЖ - Тягов подвижен състав (Локомотиви)” ЕООД, които са правоприемници на съответната част от правата и задълженията на БДЖ ЕАД, описани в плана за преобразуване на дружеството към 30.04.2007 г. Едноличен собственик на капитала на последните е „Холдинг Български държавни железници” ЕАД, който решава въпроси от компетентността на Общото събрание на дружествата, съгласно чл. 147, ал. 2 ТЗ във връзка с чл. 137, ал. 1 ТЗ. Преди преобразуването, правата на Българската държава като едноличен собственик на капитала на БДЖ ЕАД са се упражнявали от Министъра на транспорта и съобщенията.\nКъм настоящият момент сградният фонд на Националния музей на транспорта и съобщенията – гр. Русе е зачислен като дълготраен материален актив в имуществото на „БДЖ – Пътнически превози” ЕООД. Предвид на влошеното икономическо състояние и неплатежоспособността на „Холдинг БДЖ” ЕАД от 2009 г. насам, следва да се направи изводът, че търговското дружество не разполага с необходимите средства за поддръжката и развитието на експозицията, сградния фонд и маршрутите за достъп до Музея.\nОбщина Русе има необходимия капацитет и желание, придобивайки собствеността върху сградния фонд на Музея да осигури по-добро управление и опазване на музейните експонати, както и да организира провеждането на научни, културни, образователни и туристически мероприятия в него.\nТуризмът е една от областите, от чието ефективно използване Община Русе е пряко заинтересована и чието развитие в огромна степен зависи от общинската политика.\nПрез този месец Общински съвет – гр. Русе ще даде своето съгласие за безвъзмездно придобиване в полза на Община Русе на правото на собственост върху сградния фонд на Националния музей на транспорта и съобщенията – гр. Русе, ул. „Братя Обретенови” № 17, включващ:\nа) сграда „Музейна експозиция и администрация”, построена през 1866 г., състояща се от едноетажна масивна част със застроена площ от 622 кв. м., в която се помещава музейната експозиция, и двуетажна масивна част със застроена площ от 112 кв. м., предназначена да помещава администрацията, фондохранилището и библиотеката на Музея,\nб) сграда „Медицинска служба” – едноетажна, масивна със застроена площ от 187 кв. м., построена през 1866 г.,\nв) сграда „Водна кула” – едноетажна, масивна със застроена площ от 70 кв. м., построена през 1866 г.\nКметът на Община Русе ще трябва да предприеме надлежни правни действия за реализиране волята на Общински съвет – гр. Русе, в това число:\nа) да сезира Министъра на транспорта, информационните технологии и съобщенията като упражняващ правата на Българската държава като едноличен собственик на капитала на „Холдинг Български държавни железници” ЕАД с конкретно искане за изваждане на сградния фонд на Националния музей на транспорта и съобщенията – гр. Русе от имуществото на „БДЖ – Пътнически превози” ЕООД, като последица от проведено производство по намаляване на капитала и приемане на решение за изменение на дружествения договор на горепосоченото ЕООД на основание чл. 149, ал. 1 ТЗ във връзка с ал. 3, т. 1 на същата разпоредба, във връзка с чл. 137, ал. 1, т. 1 и 4 ТЗ, чл. 4, ал. 2 и 3 ППЗДС, чл. 147, ал. 2 ТЗ, чл. 57, ал. 1 ЗДС, чл. 8, ал. 1 ПРУПДТДДУК, чл. 12, т. 2 ПРУПДТДДУК и чл. 11, т. 5 ПРУПДТДДУК.\nб) при удовлетворяване искането на Община Русе по т. 2, б. „а” от настоящото решение, да сезира Министъра на регионалното развитие и благоустройството, чрез Областния управител на област Русе, за внасяне предложение за приемане на решение от Министерски съвет за безвъзмездно прехвърляне правото на собственост върху сградния фонд на Националния музей на транспорта и съобщенията – гр. Русе в полза на Община Русе при спазване изискванията на чл. 54 ЗДС и чл. 68 ППЗДС.\n7. Пътните икони – експонат на месеца във Военноморския музей\nВ третото издание на образователната програма "Експонат на месеца" на Военноморския музей на група ученици от НГХНИ "К. Преславски" бяха предложени за изследване две пътни икони, на които са изобразени Св. Сергий Радонежский и Св. Николай.\nСпоред християнските вярвания, пътните икони са тези, които човек взима със себе си, когато тръгва на дълъг път или на военен поход.\nТози тип икони са взаимствани от Византийската империя и в миналото са били широко разпространени. Само по време на Кримската война са направени около 150 000 бройки. Предполага се, че двете икони, обект на изследването, са именно от периода на Кримската война. Св. Сергий Радонежский е един от най-почитаните руски светци, покровител на воините и осигуряващ сполука в боя. Св. Николай също е от най-популярните светци, закрилници на моряци и рибари. Произходът и на двете икони, постъпили наскоро във Военноморския музей безспорно е руски.\nВ миналото пътните икони били подарявани от семействата на войниците, за да ги закрилят и да им носят късмет на бойното поле. На бедните - пътна икона била подарявана от полковия свещеник. Иконата се носела в левия джоб на униформата, близо до сърцето. И не случайно, сред намерените на бойните полета икони има и такива, пробити от куршум.\nПътната икона съпътствала човека през целия му живот, по време на военни походи или странствания, окачвана била по вратите на къщите, на надгробните камъни, или на иконостасите, както у дома, така и в църквата. Тя се превърнала в нещо като личен подвижен олтар, който по всяко време позволява да се отправи молитва към Бога. Напомняла и за родителите, които дарявали иконата още в най-ранно детство, или преди синът им да тръгне на път, или на война, с благословията да се върне жив и здрав.\nНагръдните икони са значим дял от съхранените лични вещи на участниците в Руско-турската освободителна война 1877-1878 г. Повечето от тях са намерени в руските гробове около Плевен, други са дарени от граждани или роднини и потомци на участници във войната. Преминали през огъня на битките, те придобиват не толкова религиозна, колкото сантиментална стойност, защото зад всяка една от тях стои една съдба и един неизживян човешки живот.\nДвете икони, които досега не са показвани в експозицията на музея, са изложени в специална витрина в залата за временни изложби, където могат да бъдат видени до края на месец януари.\nОбразователната програма "Експонат на месеца" е разработена от екип специалисти от Военноморския музей и е предназначена за ученици от гимназиалните класове. Заниманията включват работа с документи и предмети от фондовете на музея. В първото издание на програмата възпитаниците на НГХНИ "К. Преславски" проучиха личността на капитан I ранг Петър Стоянов, издириха информация и съставиха историческа справка за отличията му, които бяха експонат на месец ноември. Във второто издание - експонат на месеца беше оригиналният ръкопис на стихотворението "В кубрика" на поета Никола Йонков Вапцаров.\nот vl.varnenchik_museum » Пон Яну 14, 2013 4:37 pm\nМузеен информационен бюлетин за 10.1.2013 г.\n1. Животните в Природонаучния музей проговориха\nЖивотните в Природонаучния музей от вчера вече говорят, след като в експозиционните зали бяха инсталирани електронни табла със звуци на съответния експонат. 60 различни бозайници, птици, земноводни и безгръбначни издават характерния за тях звук за атракция на децата. В залата с бозайниците е монтирано устройство с надпис “Натисни и проследи” и когато детето натисне бутонът на тигъра например, той започва да реве. Ако хлапетата са малки и не познават животното, табелката с описанието му светва и така детето успява да се ориентира. В модул “Хранителна верига” от едната страна на електронното табло е обозначена нощната пеперуда например, а от противоположната страна - прилепът. В залата за безгръбначни посетителите могат да чуят песента на щуреца. Таблата са изградени по проект на фондация “Пловдив - кандидат за европейска столица на културата”, който музеят е спечелил. “Организирали сме и образователно-детективска игра, с която по атрактивен начин на научават повече за поведението, живота и навиците на различните животни”, добави директорът Огнян Тодоров.\nСлед две седмици музеят открива най-богатия сладководен аквариум, в който ще има почти 200 вида. Сред най-новите попълнения са червеноопашат сом, южноамерикански и африкански цихлиди, червени пирани и оранжев рак. Занапред музеят ще има и морски аквариум с вместимост 2 тона, чиято конструкция вече е монтирана и предстои да се напълни.\nГолемият проблем във всички зали обаче е пропадането на пода. Някои от залите са затворени за посещение, понеже са опасни. Тъй като сградата, строена през 1881 година, е на гредоред, той вече е дотолкова прояден от дървояди, че подът е започнал да пропада. Общината отпуска спешно 100 000 лева за първия етап на ремонта, тъй като ще са нужни още толкова за цялостната реконструкция. Носещата конструкция ще бъде подменена и ще се изгради изцяло нова от бeтон. Допълнително ще се ремонтира целият първи етаж, ще се сменят витрините и ще се изгради външно художествено осветление.\nДо края на месеца ще се обяви конкурс за избор на изпълнител на строителните дейности. Сградата на музея е паметник на културата, затова архитектурният проект за укрепване, който се прави в момента, трябва да се съгласува с Националния институт за недвижимо културното наследство.\nМорският аквариум ще бъде снабден с пречисвателни системи и съоръжения за изкачване и слизане на водата, обясни акваристът\n2. С легендарните Майбах правят музей на бойната слава\nМузеят ще бъде разположен в едно от закритите вече военни поделения в Ямбол, така наречените Пионерски казарми. От военното министерство бяха предоставени около 9 декара от бившето поделение, както и необходимата за експозициите сграда. Очаква се да бъде обявено проектирането и общата идея за музея, съобщиха от кметството.\nПредвижда се музеят да обхване периодите от създаването на българската държава та до днес. Във фонда на музея ще бъдат включени експонати от ямболския гарнизон, съхранявани в Министерство на отбраната, както и военна сбирка на легендарния 29-и Ямболски пехотен полк. Той е активен участник в Балканската война и превземането на Одринската крепост, а по-късно се увенчава със слава през двете световни войни.\n3. Честване на 325 години от Чипровското въстание подготвя историческият музей в града\nИзточник: http://www.mont-press.com/index.php?iss ... 03%20(2041),%20%D0%B3%D0%BE%D0%B4.%20%D0%A5%D0%A5IV,%2010%20-%2014%20%D1%8F%D0%BD%D1%83%D0%B0%D1%80%D0%B8%202013%20%D0%B3.\nСъбитието от 1688-ма ще бъде отбелязано с различни прояви в Чипровци. То съвпада и с годишнина от Унгарската революция, която също е свързана с историята на градчето заради участието на полк. Стефан Дуньов. Той е роден във Винга (тогава в Австро-Унгария, днес в Румъния) в семейството на чипровски бежанци. Негов бюст-паметник ще бъде открит по време на честванията по повод Чипровското въстание, като това ще стане със съдействието на Унгарския културен институт в София, стана ясно от директора на чипровския Исторически музей Анюта Каменова Борин. Заедно със събитията във връзка с историческите дати, градчето ще отбележи и 45 години музейно дело.\nЧестванията в Чипровци ще бъдат съпътствани от научна конференция, посветена на национално-освободителните движения през 15 - 19 век и живота и делото на Стефан Дуньов. Кулминацията на тържествата ще бъде през месец септември. През същия месец ще бъдат отбелязани 45 години музейно дело в Чипровци. Дейността на музея ще бъде представена и популяризирана с фотоизложба. През годината историческият музея ще продължи да работи и по различни образователни програми, насочени към учениците в общината. Тяхната цел е младите хора да се запознаят с традиционната духовна и материална култура. С най-малките ще се провеждат занимания за запознаване с празниците. По-големите ще присъстват на лекции и уроци в музея. Децата ще участват и в различни демонстрации, които ще им позволят да се докоснат до експонатите и да се запознаят с тях. По този начин ще можем да ги научим да обичат още повече културно-историческото наследство на региона, коментира Анюта Каменова.\nот vl.varnenchik_museum » Пон Яну 14, 2013 4:38 pm\nМузеен информационен бюлетин за 11.1.2013 г.\n1. Второто българско царство в нов музей във Велико Търново\n28 фигури - царе, боляри, воини, майстори-занаятчии, монаси, плененият рицар Балдуин, са изработени в естествена големина от гипс, силикони и полиестерна смола.\nДо края на януари във Велико Търново ще бъде официално открит единственият на Балканите музей на скулптурните фигури.\nСпоред инициаторите атракцията може да превърне старата столица в една от водещите туристически дестинации в Европа, съобщава местният вестник "Янтра ДНЕС" (dnesbg.com/kultura).\n28 фигури са изработени в естествена големина от разнообразни висококачествени материали - гипс, силикони и полиестерна смола. Автор на концепцията за представянето на историческите личности и на технологията за направа на фигурите е търновският скулптор Борис Борисов, ръководил екип от 30 души.\nВ експозицията оживяват славните владетели от Второто българско царство цар Калоян и цар Иван Асен II. Посетителите ще могат да се снимат с фигури на царица Ирина, пленения рицар Балдуин Фландърски, папския кардинал Лъв, знатни боляри, воини и патриарси.\nМузеят "Царевград Търнов" е разположен в подножието на крепостта Царевец на ул. "Никола Пиколо" на два етажа на площ 870 кв.м.\nИзграждането му е част от проекта "Подобряване на туристическите атракции и свързаната с тях инфраструктура в община Велико Търново". Разработката е на стойност 6 750 000 лв., които са подсигурени по европейската оперативна програма "Регионално развитие". За интериорното решение на музейната експозиция са отпуснати 457 000 лв.\nВ залата на "Средновековните занаяти" са представени различни майстори заедно с откритите при разкопки във Велико Търново артефакти - монетарят Златко, зидарят бай Станул, каменоделецът Камен и ковачът Желязко.\nВ залата "Средновековна оръжейна" туристите могат да видят мечове, щитове, копия, лъкове, стрели, арбалети, които са били на въоръжение през Средновековието. До тях са два макета на стенобойни машини.\nВ тронната зала на царския дворец сред пищна украса и стенописи цар Иван Асен II и царица Ирина Комнина са първите владетели, с които ще се срещнат посетителите.\nТуристите могат да видят също интериор на болярско жилище, параклис и къща на човек от по-низшите социални слоеве.\nС фигурата на цар Калоян започва експозицията на втория етаж в музея. Владетелят присъства в две исторически сцени - коронацията от папския кардинал Лъв и пленяването на император Балдуин по време на битката при Адрианопол през 1205 г.\nСцената "Духовност" представя болярско ктиторско семейство. До тях иконограф изписва образа на св. Димитър в старинен храм, а чирак му стрива поредния цветен пигмент в хаванче.\nПоследната зала в експозицията представлява възстановка на скрипторий. Сред рафтовете, отрупани с книги и свитъци, зад високо писалище-катедра, монах пише с паче перо, а друг чете.\nРазходката завършва в мултимедийната зала, където на туристите ще бъдат прожектирани филми за историята на славния Търновград.\nТуристите ще имат възможност да обличат различни костюми от епохата и да се снимат като участници в представените сцени.\n2. Прочутата “Дупка” във Варна ще става музей\nТекат процедури по промяна на собствеността на т. нар. Дупка в центъра на Варна, съобщава пред в. “Черно море” зам.-кметът арх. Димитър Николов. В момента Министерството на финансите преговаря със собственика на дружеството, чийто е имотът - бизнесмена Георги Гергов. С амбицията да превърне Дупката в музей на открито държавата възнамерява да придобие апетитното място на пъпа на Варна.\nНа каква цена обаче Гергов ще се откаже от скъпата си инвестиция, все още е въпрос на разговори в София. След като премиерът Бойко Борисов и финансовият министър Симеон Дянков се заканиха да намерят решение на проблема с този „цирей в центъра на най-хубавия град по Черноморието“, идните дни предстои да се даде реален ход на промяната. Тя ще започне с премахването на търговските обекти, които от години заграждаха изкопа, набелязан за варненски ЦУМ.\nЕкипът, изготвил проекта за преобразяването на пешеходната зона в центъра на Варна, е прекроил спорната си идея в настилките да се втъче информация за бележити личности. Архитектите са се съобразили с някои от критиките, които бяха отправени по адрес на разработката им, и са потърсили компромисен вариант да популяризират културата и историята на Варна. Вместо в месингови плочи на площада, историческите факти ще бъдат представени на специални постаменти.\nТова разкрива пред в. "Черно море" зам.-кметът арх. Димитър Николов. Днес той ще внесе в Министерството на регионалното развитие и благоустройството документите, с които община Варна ще кандидатства за финансиране на проекта за реконструкция и естетизация на главната пешеходна зона и зоната за отдих в центъра на града.\n3. Ивелина Иванова: Запазеното в стъкленица сърце на Алеко Константинов е сред най-атрактивните експонати в къщата-музей\nЗапазеното в стъкленица сърце на Алеко Константинов привлича най-много посетителите на къщата-музей на писателя в Свищов. Това каза в интервю за Агенция „Фокус” Ивелина Иванова – директор на исторически музей „Алеко Константинов” по повод Алековите дни, които се провеждат в Свищов от 10 до 13 януари. В родната къща на Алеко Константинов, превърната в къща-музей, се съхранява сърцето на писателя от основаването на музея, и то буди най-голям интерес и в децата, и във възрастните, а и на чужденците им е много интересно, каза Иванова.\nНе съм чувала за друго запазено сърце, за чужденците това е малко варварско, че сме запазили в стъкленица сърцето на един известен човек, но за другите гости е интересно да видят какво представлява. Децата го бъркат с мозък. Много интересни случки имаме. Който го види, в първия момент не може да предположи, че това е сърцето на Алеко, но най-много хора там се спират – пред последната витрина в нашата експозиция, каза още Иванова.\nСлед убийството на писателя, когато му е направена аутопсия, д-р Кръстьо Кръстев го прибира при себе си заедно с дрехите, с които е бил Алеко по време на убийството и с пушката, с която е стреляно по файтона. След като е взето решението за създаването на къща-музей на Алеко Константинов още преди Първата световна война, се прави комитет, по време на войните дейността спира за кратко, но през 1921 -1922 г. започва усилена работа по събиране на вещи, принадлежали на семейството, мебели, документи, снимки и на 15 май 1926 г. се открива музеят, посочи Иванова.\nТогава всички тези неща са показани, заедно с дрехите, с които е бил Алеко, пушката, сърцето, стъпките – имаме гипсови отливки на стъпките на убийците. Те са хванати и осъдени. Тези стъпки също са при нас, добави Иванова. Тя посочи, че освен снимковия и документалния материал, къщата-музей представя уредбата на стара градска къща от XIX в.\nИмаме първите издания на „Бай Ганьо” и на „До Чикаго и назад”, преводи, които е правил Алеко Константинов, дрехи от XIX в., мебели на семейството, люлката, в която той е гледан – дървена люлка, намерена на тавана на къщата, добави Ивелина Иванова. Тя посочи, че къщата е построена от бащата на писателя през 1861 г. и Алеко е живял там до 14-годишна възраст.\n4. Немец изнесе трактор на 80 години, два музея спорят законно ли е\nДвижима историческа ценност ли е 80-годишен трактор, ръждясвал 20 г. в стопански двор, спорят историците от два музея.\nДиспутът се разрази, след като стана ясно, че антиката марка "Ланц-Булдог" е продадена на немски колекционер за 10 000 евро и е изнесена от страната.\nТракторът бил собственост на земеделската кооперация в търговищкото с. Гaгово, а впоследствие на частно лице, купило имотите.\nОт местния музей твърдят, че в продължение на 10 г. колекционер от Германия многократно е отправял запитвания в Регионалния исторически музей в Търговище и в кметството на с. Гагово да купи и изнесе от страната трактора, но му отказвали.\nСпоред директора на музея Магдалена Жечева това е движима историческа ценност и тя недоумява как колекционерът се е снабдил с експертно заключение за идентификация от Регионалния исторически музей в Търново, независимо че с. Гагово е в Търговищко.\nШефът на търновския музей Иван Църов обясни, че законът позволява експертиза да бъде получена от който и да е музей в страната. Той уточни, че не е виждал колекционера, а собственика на бившето ТКЗС Нурхан Нуриев.\n"След като 20 г. колегите не са го прибрали, по-добре е, че ще е в ръцете на колекционер и няма да бъде унищожен", допълни Църов.\nПазарувай в MediaMall.bg - книги, музика, филми и абонаменти.\n5. Музeят в Търговище стана на 62 г.\nДнес Регионалният исторически музей в Търговище чества 62-рата годишнина от създаването си. Според директора на културната институция Магдалена Жечева, първото открито решение за създаване на градски музей в Търговище е от 11 януари 1951 г. Първата постоянна експозиция е открита през 1953 г. От тогава до 1960 година музейното дело се развива на доброволни начала. През януари 1960 г. тук са назначени семейство Мария и Димитър Овчарови и Окръжният исторически музей е обособен като самостоятелен институт.\nМагдалена Жечева отбеляза, че през 2012 г. е отчетен ръст в приходите на музея. В първата половина на миналата година броят на посещенията се е увеличил с 30 процента. Повишеният интерес специалистите обясняват с възможността да се види Кралевското златно съкровище. То бе показано за първи път в историческия музей 33 години след откриването му. Първоначално трябваше да остане тук шест месеца, но в последствие бе сключен договор между директорите на Националния исторически музей Божидар Димитров и на Регионалния исторически музей в Търговище Магдалена Жечева, с което бе решено съкровището да остане в областния град до 2015 г.\nКъм момента в Регионалния исторически музей в Търговище работят 17 души, девет от които уредници. „Колегите са едни от последните носители на възрожденския дух. Въпреки трудните времена, те правят всичко възможно за събирането и опазването на историческото наследство на Търговищкия регион", каза Жечева.\nот vl.varnenchik_museum » Пон Яну 14, 2013 4:39 pm\nМузеен информационен бюлетин за 12-13.1.2013 г.\n1. Божидар Димитров: Време е за Музей на въоръжената борба за освобождение на Македония и Тракия, не за Музей на ДС\nФокус: Г-н Димитров, подкрепяте ли идеята за създаване на Музей на революционната борба на българите от Македония и Одринско?\nБожидар Димитров: В Музея на революционната борба в Скопие, който мнозина наричат Музей на ВМРО, макар че са започнали по-рано, от „айдутството” (както пишат те) и стигат до репресиите над ВМРО след 1944 г., до 1944 г. няма да видите нито един документ на македонски език, а всички са на български език. Ако се взреш и започнеш да четеш, в самите документи може да видиш и самоидентификацията на героите от Илинденското въстание, както и по време на процесите срещу тях, независимо дали са турски, гръцки или сръбски процеси, те са се определили като българи. От Скопие са платили огромни суми пари, не само на македонски, но и на руски и украински художници, които да нарисуват батални сцени от борбите на македонския народ „за държавност и самостойност”. И човек вижда – битка на Българската армия при Криволак срещу французите. Офицер в Българската армия предвожда в атака „на нож”. Под текста пише „ в бугарската армия имаше много македонци, насилствено мобилизирани”. Похарчили са 30 милиона евро за този музей и отгоре на всичко – са обучили прекрасно екскурзоводи на няколко езика. На всеки официален чуждестранен гост от различни държави предлагат задължително посещение в музея. Музеят трябва да убеди не толкова македонците, колкото – чуждестранната общност, че Македония е древна държава, но, какъв лош късмет, близо 2500 години е била под чуждо робство: римско, византийско, българско, турско, най-накрая – сръбско робство. Кражбите на българска история са там – там са всички български герои, чийто ден на героичната гибел е днес. Днес вероятно ще има отново сблъсъци между полицията и фенове на македонизма с македонските българи, независимо, че както разбрах, около 200 българи са отишли от София и други места. Но ето, в музея Мара Бунева е македонска героиня; но – тя е убила сърбин, който между другото е изтезавал хора, които са се самоопределяли като българи (става дума за съдебните студентски процеси от 1927 г.). Питам се – какво е това раздвоение на личността – от една страна я славят като македонска героиня, от друга страна – не разрешават плоча на лобното й място. Всъщност няма никакво раздвоение, на практика побойниците признават, че македонизмът е сръбска държавна и политическа идея, на която се знае дори и авторът, Стоян Новакович. Но появата на този музей буди тъжни размисли, че в България нямаме Музей на ВМРО или –на борбата за освобождението на Одринска Тракия и Македония. Борбата за освобождение беше обща борба, тя се разбираше не само от населението, но и на всички чуждестранни консули като борба на населението, останало в Османската империя, за освобождение на населението от Черно море, до албанските планини. Те действаха заедно, имаше преливане на чети и четници, тракийски войводи като Таньо Войвода действаха в Македония, а македонски войводи действаха в Странджа, българи от Тракия участваха в четите на ВМРО. Тази борба е много дълга, започва от 1893 г. и продължава практически до разпускането на организацията през 1934 г., а и след това.\nФокус: Ще има ли експонати за подобен музей в България?\nБожидар Димитров: Останали са много документи, много предмети, оръжие, знамената на четите от Илинденско-Преображенското въстание, които, по една щастлива случайност, всички те са у нас. Една част от тези предмети са пръснати в различни български музеи, други все още са скъпа семейна собственост. Затова си мисля, не е ли редно, най-сетне да направим един такъв музей – Музей на въоръжената борба за освобождението на Македония и Тракия. Такъв музей имат не само скопияните, такъв има и в Гърция, Солун, една разкошна голяма сграда, в която е показана борбата на андратските гръцки чети, които след 1903 г., когато отслабва българският етнически елемент в пограничните краища (Костурско, Леринско, Битолско), опрени на гръкомански села, андартските чети повеждат кървава битка с четите на ВМРО. Две съседни държави имат такива музеи, ние нямаме, а всъщност – това е борба на българското население. То се е самоидентифицирало като такова. На голяма част от картините, които са в Музея в Скопие, са изобразени македонски въстаници със знамена, които въобще не отговарят на истината. Ние разполагаме с всички знамена от въстаническите борби, те са най-често с трицвета. Дори знамето от най-западната част, най-отдалечена от България, знамето на въстаниците от Охрид, и на Стружките въстаници, е с трицвет. Докато – те рисуват съвременни знамена с черен лъв на червен фон – такива знамена няма. Добре, че не слагат и звездата на Вергина, тъй като тогава тя все още не е била намерена. Има знамена с трицвети, знамена със стиховете на Ботев, изписани на литературен български език, „тоз, който падне, в бой за свобода, той не умира”, и т.н.\nФокус: Къде трябва да се намира?\nБожидар Димитров: Един такъв музей ни е крайно необходим и естественото място на този музей е в Благоевград. Кметът на Благоевград - д-р Атанас Камбитов смята, че има подходяща сграда – бившите казарми, мисля, че и македонският е една стара казарма. Смятам, че един такъв музей трябва да е приоритетен.\nФокус: Не станаха ли много музеите?\nБожидар Димитров: Скоро четох, че се гласи да се прави музей на ДС. Сигурно един ден и този музей ще бъде необходим, но в момента, при тази оскъдица от средства, когато дори и Националният музей е в неподходяща сграда, не е време за това. Всеки музей е някакъв вид апология; ако сега бъде изграден музей на ДС, това би означавало своеобразна апология на бившата Държавна сигурност. Може и да утвърдим налагащия се мит, промовиран от ръководството на Българската Комунистическа Партия, и налаган в началото на прехода, когато Александър Лилов отиде при ръководството на бившата ДС и каза - "момчета, вие сте съвестни и добри партийци, трябва вие да поемете вината за случилото се през тези 1945 г., за да спасим партията". И така - за младото поколение – в резултат на 23 години такава теза,вече изглежда, че не е управлявала БКП, не ЦК в тези 45 години, а ДС, която всъщност беше инструмент на БКП за утвърждаването й на власт. Затова нека не харчим сега пари за това, поне в момента, което пак казвам, би било един вид апология, както и да се опитваш да го криеш. Затова в Германия не само няма музей, свързан с нацизма, а и е забранено излагането на подобни символи на режима, както и да се използват.\nФокус: Чия трябва да е инициативата за неговото създаване?\nБожидар Димитров: Най-приляга на президента Росен Плевнелиев – да бъде инициатор на създаването на Музей на въоръжената борба за освобождението на Македония и Тракия. Още повече, че родът на президента Росен Плевнелиев произхожда от Гоцеделчевския край, чието население е било активен участник в борбите за освобождение на Одринска Тракия и Македония от турска власт. Със създаването на подобен музей, президентът ще изпълни и един завет на предците си, своите и на близките си, които са част от тази съпротива, там селата са прочути с безкомпромисната си борба в Серския революционен окръг, понесли са много жертви. Една година преди Илинденското въстание, те имат тъй нареченото Горноджумайско въстание. За две години два пъти са се вдигали на борба.\nВ късната 1926 година именно въоръжените чети от Пиринския регион са се противопоставили на гръцката инвазия в България. Един малко известен акт в нашата история, когато след един граничен инцидент през 1926 г., един гръцки корпус нахлува на българска територия и настъпва към Неврокоп и София. И ги е спряла не Българската армия, която съгласно Ньойския договор не съществува и е била ограничена до 30 000 души, а са били бързо мобилизирани четите на ВМРО от всяко село, от всеки град, които не само са отразили натиска на гърците, а са преминали в контранастъпление и са изхвърлили отрядите на генерал Пангалос зад граничната линия, причинявайки много тежки загуби на противника.\n2. НИМ показва само 1% от антиките, пази в складовете си 600 000 експоната\nЧовешки органи, злато, сребро и древни каменни котви се пазят в трезорите на Националния исторически музей. Само 1% от антиките, които НИМ притежава, са изложени. Едва 6000 експоната са показани в музея, а 600 000 стоят заключени в складовете му, съобщава в.„Телеграф”.\nВ специални съдове се пазят органите на известни личности. Мозъкът и сърцето на писателя Венко Марковски например стоят в склад в стъкленици. Култът към определени политически лидери и писатели в миналото наложил практиката да се съхраняват техните органи в стъкленици, пълни с формалин.\n„Музеят събира артефакти, той не е създаден за неща, създадени от природата. Затова се разделих с мощите на Св. Йоан Кръстител и Св. Николай Чудотворец, които бяха открити в Созопол”, коментира директорът на музея Божидар Димитров.\nВ хранилищата лежат и много златни и сребърни предмети. Съхраняват се и немалко икони, но не могат да бъдат изложени, защото изискват голямо пространство. Над 700 000 монети лежат в трезорите на Историческия музей. „Много ми се иска като по цял свят да направим един голям нумизматичен кабинет, за да ги изложим”, споделя още историкът.\n3. Музей на Константин Бозвелиев ще правят в Казанлък?\nРодната къща на известния казанлъшки общественик и първи социалдемократ Константин Бозвелиев да се превърне в музей, а Бозуковото кафене да възстанови традицията си за организиране на обществено-интересни сказки.\nОколо тази идея се обединиха участниците в отбелязването на 62 годишнина от кончината и 150-та годишнина от рождението на казанлъшкия общественик, публицист, дарител, буден родолюбец, създател на Ученолюбива дружина „Искра" и първи социалдемократ Константин Бозвелиев.\nБозуковото кафене, известно като Академията, където в края на 19-ти век се събират будните казанлъшки умове се превърна в уютно място за спомни за живота на Константин Бозвелиев, чиято трудна съдба и значим обществен принос са почитани и известни повече навън и забравени у дома.\nПаметта на Бозвелиев почетоха лидерът на партия Българска социалдемокрация Йордан Нихризов, представители на казанлъшката организация на БСДП , начело с председателя й Ганчо Ганчев и доайенът на партията в Казанлък Петър Попов, представители на областната структура на организацията, казанлъшки общественици, музейни работници, граждани.\nСред почелите делото на Бозвелиев, който е сред първите следобвобожденски кметове на Казанлък , бе и настоящият кмет на града Галина Стоянова и председателят на Общинския съвет Николай Златанов.\nПредставителите на местната власт подкрепиха идеята за създаване на музей на Константин Бозвелиев родната му къща в Казанлък да побере оставените от него безценни спомени, книги и други артефакти на известния казанлъчанин, оставил трайна и значима роля за развитието на българския политически, кооперативен, обществен и културен живот в края на 19-ти и началото на 20-ти век.\nОще приживе семейството на Бозвелиев завещава родната си къща за детски дом и дълги години там се помещава една от първите забавачници в Казанлък. В момента родната къща на социалдемократа е библиотечен клон.\nМалко известни и неизвестни факти и документи за живота на създателя на БСДП по време на честването сподели директорът на ЛХМ „Чудомир" Пеньо Терзиев. Част от тях ще намерят място в огромния труд, който Терзиев подготвя вече няколко години - изследване за културния живот в Казанлък.\nСред тях бе оригинала на завещанието и изповедта на Константин Бозвелиев, които се пазят в музей „Чудомир", както и негов портрет от 30-те години.\nПортрет на Константин Бозвелиев, създаден от неговия приятел Чудомир, е част от пътуващата експозиция на ЛХМ „Чудомир" - „Нашенци" в цяла Европа.\nГодини наред директорът на ЛХМ „Чудомир" проучва и личната библиотека и творчество на Константин Бозвелиев, завещана на местната библиотека „Искра" и едноименния исторически музей. Там, между страниците на книгите му, той открива писмо от 1919 година, писано от Димитър Благоев до Константин Бозвелиев, в което Благоев се извинява на социалдемократа за разцеплението на социалистите на тесни и широки от 1903 година.\nПак от бележките между книгите и спомените на Бозвелиев става ясна и причината, за дългогодишния разрив между писателя Иван Вазов, който два мандата по онова време е народен представител от Казанлък и представителят на философския кръг „Мисъл" и създател на Педагогическото училище в Казанлък д-р Кръстьо Кръстев.\nКонстантин Бозвелиев е идеолог и създател на първата социалистическа дружинка в Казанлък през 1890 година , която година по -късно участва в Бузлуджанския конгрес. Той е създател на първата кооперация в Казанлък „Братство", прераснала по -късно в Популярна банка, издава и първият кооперативен вестник в страната. Бозвелиев е основател и на спестовното дружество „Пчела" в Казанлък, става и причина именно в този град да започне издаването на „Работнически вестник".\nЗа делото и приноса си в развитието на кооперативното движение в света, години наред е и член на Изпълнителния комитет на Международния кооперативен съюз. 14 години е народен представител, 37 години е общински съветник в Казанлък, 3 години е кмет на града, в периода 1908 година - 1911 година. В неговия мандат започва изграждането на градския водопровод. Творчеството на Константин Бозвелиев включва 7 книги и над 900 статии.\nРевностен радетел за българщината той дарява на два пъти своята лична библиотека и целия си архив на местния музей и читалищна библиотека.\nВъпреки че заради трудното и бедно детство, Константин Бозвелиев не успява да завърши училище, той се превръща в един от уникалните умове за времето си на България, ненадминат и до днес ерудит, общественик, дарвинист, човек с държавническо мислене и буден ум.\nПо ирония на съдбата не оставя наследници, тъй като и двете му деца и две съпруги умират преди него. Последните му две предсмъртни желания, записана и в неговата изповед са да е погребан в ковчег, „покрит с червено знаме, което ще бъде моят погребален саван" и при погребението му да няма никакви речи от никого.\nКонстантин Бозвелиев умира на 11-ти януари 1951 година в Казанлък. Погребан е в старите гробища на Казанлък, които в началото на 60-те години на 20-ти век са преместени заради изграждането на надлез в града.\nСъдбата на гроба и тленните му останки и към момента е неизвестна. Да реабилитират и съхранят паметта и безценното творчество и принос на Константин Бозвелиев се зарекоха неговите последователи 62 години след кончината му.\n4. Най-богатата сбирка на различни видове риби в България се намира в Природонаучния музей в Пловдив\nИзточник: http://bntplovdiv.com/news/society/educ ... muzej.html\nНай-богатата сбирка на различни видове риби в България се намира в Природонаучния музей в Пловдив. Залата с рибите, която се ремонтира близо две години, ще бъде открита на 22-ри януари.\nПловдивският Природонаучен музей в момента разполага с най-богатия на видове риби и растения аквариум в България.\nД-р Огнян Тодоров - директор на Природонаучен музей - Пловдив:\n- За откриването ще имаме може би около 180 вида тропически риби и около 20 български представители, за да могат хората да видят видовете, които се срещат в България.\nПрез последната година са поставени 12 нови аквариума. Един от най-новите експонати е белоглав лешояд, който е предоставен от Спасителния център в Стара Загора. Оттам са дошли около 40 птици.\n- Имаме изцяло нова зала минерали, осъществена благодарение на голям спонсор с нова витрина, изцяло нова зала, но все още не са подредени експонатите заради очаквания ремонт.\nСлужителите на музея са направили и различни образователни игри за децата.


Силата на грима – плашеща и много провокативна - Tialoto\nСилата на грима – плашеща и много провокативна\n27 ноември 2013 13 00\nМъжкото лице също може да бъде едно добро платно, върху което да рисуваш\nСнимка: Ryan Burke\nЧовешкото лице е като бяло платно, на което буквално може да нарисуваш всичко. Виждали сме го хиляди пъти в модните фотосесии, които преобразяват до неузнаваемост моделите. И говорейки за неузнаваемо преобразяване, няма как да не се изумим от кадрите на базирания в Ню Йорк фотограф Райън Бурк.\nТой прекарва между 3 и 8 часа пред огледалото, за да покаже силата на грима, използвайки собственото си лице. Различни цветове, пера, аксесоари и много грим показват многото лица на Райън.\nОще миналата година фотографът започва да качва своите кадри в профила си във Facebook, като се сдобива със солидна група почитатели. „Всяка негова снимка те кара да възкликнеш“, казва един от коментаторите след поредния ексцентричен кадър, на който дори Лейди Гага би завидила.\nБурк е израснал във Вирджиния, а след това живее известно време в Лос Анджелис и Ню Йорк. Той се вдъхновява от различни артисти, аристократи и други артистични натури. „Моите собствени портрети са отражение на живота ми“, казва фотографът пред Huffington Post.\n„В естетическото ми виждане влиза абстрактното, геометрията, андрогинността, софистицираното“, добавя още творецът.\nВижте кадрите на необикновения фотограф в галерията ни.\nгрим изкуство портрет\nОще от Поп култура


ЖИТЕЛ НА ТЕТЕВЕНСКО СЕЛО СЕ ЗАМЕСИ В ОТВЛИЧАНЕ И ОБИР В СОФИЯ! (ВИДЕО) – Ловешки Вести\nЖИТЕЛ НА ТЕТЕВЕНСКО СЕЛО СЕ ЗАМЕСИ В ОТВЛИЧАНЕ И ОБИР В СОФИЯ! (ВИДЕО)\nянуари 15, 2019 - Leave a Comment\nОткаран е в покрайнините на София – между село Кривина и летището. Изхвърлен е в полето.\nНяколко часа по-късно предполагаемите извършители са задържани. Те са Роберт Михайлов – на 27 години, Петър Михов, по прякор Питбула, на 45 години и Стоян Стоянов, известен с прякорите „Карамански” и „Чука”, който се подвизава в тетевенското село Голям Извор Най-младият от групата прави пълни самопризнания. И тримата са рецидивисти с богати криминални досиета. Многократно са осъждани за грабежи, регистрирани са за взломни кражби и за кражби на коли. Петър Михов е разследван и по едно от знаковите дела за участие в организирана престъпна група, занимавала се с разпространение на наркотици.\nАпелативният съд обаче не разполагал с всички тези доказателства, твърдят от институцията. Затова 7 дни след задържането Стоян Стоянов и Петър Михов са пуснати от ареста. Единият е под домашен арест, а другият – с мярка „подписка”.\n(Visited 4 295 times, 1 visits today)\nPost Views: 6 076\nPrevious Article Информационен бюлетин на МВР Ловеч – 10.01.2019 год. \nNext Article Таксиджия е задържан като „муле“ при ало измами в Ловеч