Notícies :: Concerts :: Una Kàtia Kabànova de referència | Agenda de concerts i actualitat de música clàssica i òpera\nUn dels trets principals de les òperes de maduresa de Janáček és la seva concisió, i Kàtia Kabànova n’és potser el millor exemple. El llibret redueix a l’essencial el text original d’Ostrovski, mentre que la música, amb el seu entramat de motius i ostinati, propulsa l’acció fins a l’inexorable final en uns intensos noranta minuts que no deixen respir els espectadors. Això la converteix en una obra molt exigent: cal una posada en escena que faciliti la comprensió d’una trama que a vegades resulta condensada en excés, un repartiment equilibrat que faci justícia a la detallada caracterització musical dels personatges i, per damunt de tot, una direcció musical que mantingui la tensió i ho encaixi tot. Si algun d’aquest elements falla, el resultat se’n ressenteix molt, però quan es representa amb l’altíssima qualitat que hem vist al Liceu, el resultat és una experiència operística difícilment superable.\nJosep Pons va ser un dels principals responsables d’aquest èxit. La seva direcció va proporcionar en tot moment el ritme adequat a l’obra i va delinear perfectament els contrastos que aporten informació important sobre els personatges i els esdeveniments que veiem a l’escenari. La cura amb els volums va permetre, per una banda, apreciar sense perjudici pels cantants la riquesa de l’orquestració original de Janáček (amb viola d’amore inclosa) i, per l’altra, que en passatges en els que hi ha una superposició de múltiples motius -com en l’obertura o el final del primer acte, fossin tots audibles.\nEncara que el protagonisme recau en Kàtia, l’obra conté sis personatges més que requereixen intèrprets amb una forta personalitat. Afortunadament el Liceu ha comptat amb un repartiment d’una solidesa envejable, encapçalat per Patricia Racette en el rol titular. La soprano nord-americana té molta experiència en aquest paper, es nota que s’ha fet seu el personatge i en sap expressar tota la complexitat emocional tant amb el cant com amb els gests i les mirades. Va estar esplèndida en els dos monòlegs que li reserva Janáček. La mezzosoprano Rosie Aldridge va ser una Kabànikha inflexible i malvada, amb una veu contundent que la revestia de la necessària autoritat. Francisco Vas va aconseguir fer interessant la part vocalment poc atractiva del pusil·lànime Tíkhon. La seva excel·lent interpretació plena de matisos permetia intuir, a banda del temor a la seva mare, certa tendresa i simpatia per Kàtia. Nikolai Shukoff va ser un Boris de timbre convenientment heròic i aires de galant. Els joves amants Vània i Varvara van estar espectacularment interpretats per Antonio Lozano i Michaela Selinger. Ell, amb una veu fresca i un cant espontani, va destacar en la cançó cossaca que obre el segon acte, en la que va demostrar també ser un bon ballarí. Ella va exhibir una àmplia paleta expressiva, mostrant-se profundament conmoguda per la situació de Kàtia, i irresistiblement seductora en els seus flirtejos amb Vània. La seves frases del final del segon acte, cantades amb una forta càrrega eròtica, van ser un dels moments més bells de la nit. El rol de Díkoi, encara que breu, és de gran importància, ja que si Kabànikha representa la maldat d’aquests tirans de poble, ell ens fa veure la insignificança del poder que exerceixen. El baix Aleksander Teliga va aportar el to còmic necessari a aquest personatge que Janáček ens presenta de forma satírica. Josep-Ramon Olivé, Mireia Pintó i Marisa Martins van complir en les seves intervencions puntuals com a Kuligin, Glaixa i Fekluixa, respectivament.\nL’òptim nivell musical va ser correspost per l’encertada direcció d’escena de David Alden. Les òperes de Janáček han tingut una forta presència al Regne Unit d’ençà que les hi va introduir Charles Mackerras, potser per això aquesta producció de l’English National Opera és tant afí a l’esperit de l’obra. Alden fa amb l’escena allò que Janáček fa amb la música: definir, tant en la superfície com en el fons, els personatges i les seves relacions. Jon Morrell ha dissenyat un vestuari característic per a cada personatge (vestits tradicionals i aparatosos per Kabànikha i Díkoi, aparença de galant per a Boris, sobrietat per a Kàtia i un negre impersonal per a Tíkhon) i l’escenografia de Charles Edwards aconsegueix, amb un mínim d’elements, un impacte visual de gran potència simbòlica. L’exterior i l’interior de la casa dels Kabànov és representada per un espai obert delimitat per una única paret mòbil, de la qual els personatges en pengen i despengen una icona religiosa. La religiositat de Kàtia, que busca sempre l’empara de la icona, és sincera, mentre que la de Kabànikha, que li dona la volta per no veure-la durant la seva escena amb Díkoi, es interessada. Al segon acte, la trobada nocturna de les dues parelles d’amants té lloc en un escenari completament buit i fosc excepte per un fanal solitari, símbol de clandestinitat, com ens han ensenyat els films d’espies, i el tercer acte està presidit per un amenaçador cartell, d’estètica soviètica, en el que es veu un dimoni amb un trident i la paraula “maleïts” escrita en ciríl·lic (el llibret situa originalment l’acció en un edifici en runes, on hi ha pintures de condemnats a l’infern). L’opressió que pateixen els personatges també troba expressió en la il·luminació d’Adam Silverman o, millor dit, en les ombres que crea: en moments clau, l’ombra de Kabànikha creixia fins assolir dimensions gegantines i, com si tingués vida pròpia, s’abocava intimidant damunt l’ombra diminuta de Kàtia.\nCom ja hem comentat, el condensat llibret de Janáček i la rapidesa amb la que s’esdevé l’acció fan que, malgrat els encerts de la producció, pugui resultar difícil seguir-ne tots els detalls. En aquest sentit va ser inestimable l’excel·lent traducció de Jaume Creus que es va usar pel sobretitolat. És una llàstima que no s’edités en el programa de mà, ja que la majoria de traduccions disponibles de Kàtia, en castellà o anglès, són força lliures, mentre que la de Creus reprodueix idiomàticament i amb fidelitat el sentit de l’original txec.\nLes òperes de Janáček representen un estil únic, una manera d’entendre l’òpera com a espectacle musicoteatral que tot amant de l’òpera, o fins i tot del teatre, hauria de conèixer. És cert que no hi trobem alguns dels elements més característics del gènere, com àries o cors –encara que no hi manquen melodies inspirades, però la seva força dramàtica no deixa indiferent. Tal com diu Josep Pons: “El que ha de fer la música és transportar-te, seduir-te, se t’ha d’endur… Doncs que es deixin endur per aquesta música tan meravellosa i per aquesta història dura, crua com ho és la vida mateixa”. Qui vulgui provar-ho més val que aprofiti les quatre representacions que queden: és una òpera que cal viure en directe, i la versió que n’està oferint el Gran Teatre del Liceu és de referència.\nFoto: Patricia Racette a la foto promocional del Liceu\nMés, sobre...: josep pons , janáček , kàtia kabànova


Notícies - El restaurant Author Boris obre avui a la plaça de Barcelona\nInicia sessió o Registra't | diumenge, 24 de juny 18:17\nEl restaurant Author Boris obre avui a la plaça de Barcelona\nAuthor Boris està situat al local on fins ara hi havia el restaurant Vadebacus\nel 20/mai/17 Martí González Economia PDF\nEl restaurant Author Boris obre portes aquest dissabte al número 9 de la plaça de Barcelona amb una oferta variada i repartida en diversos espais gastronòmics. El local té terrassa i una barra a la part de dalt, on se serviran tapes i còctels, i al pis de baix hi ha el restaurant amb carta, menú degustació i menú diari. També hi ha sales aptes per fer reunions i celebracions més privades i una extensa carta de vins per fer tasts.\nEl propietari i xef d'Author Boris, Boris Fernández Cobo, creu que la proposta encaixarà bé a Sant Cugat.\nBoris Fernández Cobo\nEncaixarem bé perquè tenim una varietat de vins bastant completa, una carta molt divertida i diversos ambients. Cobrim bastants punts gastronòmics. La idea és venir a treballar, fer feliç la gent i ser feliços nosaltres.\nBoris Fernández parteix de la cuina tradicional amb arrels asturianes, basques i també catalanes, però aportant-hi un toc modern. El cuiner asturià ha treballat vuit anys al País Basc amb el xef Martín Berasategui.


Cases en venda i de lloguer a El Masnou – Lucas Fox\nL’ajudem a trobar una propietat excepcional a El Masnou\nPropietats en venda i de lloguer a El Masnou, a la Costa del Maresme\nImmobles en venda El Masnou\nHotels en venda a El Masnou\nImmobles destacats El Masnou\nEn venda, Casa / Vil·la €570,000\nCasa / Vil·la de 268m² en venda a El Masnou, Maresme\nCasa / Vil·la de 271m² en venda a El Masnou, Maresme\nDimensions del terreny 142m²\nEn venda, Casa / Vil·la €1,250,000\nCasa / Vil·la de 610m² en venda a El Masnou, Maresme\nm2 edificats 610m²\nPer vendre/ En venda, Hotel €2,500,000\nHotel de 650m² en venda a El Masnou, Maresme\nDimensions del terreny 311m²\nEn venda, Masia €1,100,000\nMasia de 486m² en venda a El Masnou, Maresme\nVegeu més propietats en venda a El Masnou\nCases en venda i de lloguer a El Masnou\nLucas Fox ofereix una àmplia varietat de propietats exclusives en venda i de lloguer al Masnou.\nEl poble costaner del Masnou es troba a uns 15 km al nord de Barcelona, a la costa del Maresme. Es pot arribar al centre de Barcelona en 25 minuts amb tren o amb uns 20 minuts amb cotxe.\nEl poble va experimentar un creixement considerable quan es va estendre el port i els habitants de Barcelona sovint viatgen fins allà per gaudir de les platges més tranquil·les, el club nàutic i els nombrosos bars i restaurants de marisc que voregen el port exclusiu.\nAquest poble muntanyenc vora el mar té tradició de navegació i activitats aquàtiques i està ple d'encant marítim: un indret ideal per als amants del mar. Més enllà del poble hi ha el municipi vinícola pintoresc d'Alella, envoltat per turons i vinyes, i la llar de la prestigiosa escola internacional d'Hamelin.


Finançar les seves compres, ara és fàcil i senzill.\nRosich ha incorporat l'opció de finançar tots els productes, d'un import entre 70€ i 1500€.\nQuè puc fraccionar?\nPot fraccionar qualsevol producte de la nostra botiga on-line o botiga física, d'un import entre 70€ i 1500€.\nEn quantes quotes ho puc fraccionar?\nPot fraccionar el pagament entre 2 i 12 mesos, i conèixer la quota segons l'opció escollida. Sense comissions, tràmits o esperes.\nSi vol fer la compra a la nostra botiga, indiqui'ns que vol fraccionar la seva compra i nosaltres ens encarregarem de facilitar-li.\nSi està realitzant la seva comanda a la nostra botiga on-line, pot comprar i procedir de manera normal fins al moment del pagament, que haurà de seleccionar l'opció de Payin7, plataforma mitjançant la qual facilitem el seu finançament. Un cop finalitzada la compra, el web el redirigirà a la plataforma de finançament Payin7, que li demanarà que confirmi les quotes, i els indiqui el seu telèfon mòbil.\nMitjançant el mòbil i en menys de cinc minuts, acabarà el procés, indicant les seves dades personals i de pagament.


TÈCNICA: Fotografia i acrílic sobre tela darrera de bastidor\nL’olor té un component nostàlgic que, per a mi, el lliga a l’aspecte més íntim i amagat. Per dues raons: l’olor no té llenguatge en què pugui transcriure’s de forma més o menys reglada, i per això mateix, la memòria de l’olor roman a cadascun de nosaltres com un referent vital, intransferible.\nCada vegada que a l’hivern vaig a Quesa, petit poble rural de València, límit entre les arrels i l’arbre de la meva gènesi, s’engega l’interruptor d’una memòria que no puc compartir: sabatilles humides, peus freds i nas vermell; mans tallant l’aire amb els ulls plorosos; silenci i parets emblanquinades amb calç; olor a llar, a garrofers, fum, boira, i escarxa del matí, terra gelada…\nAquesta, per a mi, sensació de llibertat, no és possible de transmetre sinó a partir d’un discurs metafòric, parabol·loide i distorsionat d’una emoció que, en preguntar-li qualsevol altre per aquesta olor, en aquest mateix lloc, en aquella mateix data, m’explicarà potser un esborrany del seu sentit, tal com jo, imprecís.\nAixí, tots som missatgers d’un missatge indesxifrable, que acaba sent un secret involuntari d’una infantesa que sobreviu com a paradigma d’enteniment entre el jo i el món.\nLa representació d’Hermes com a jove amb proporcions àuries, de marbre patinant fins el vellut de nacra de pell nua, transfereix un sentit d’esser volàtil. Recolzat en les petites ales als peus o al cap, Hermes s’enlaira pel temps fins confondre’s en transparència, desapareixent i apareixent en qualsevol lloc, en qualsevol moment. Al món de les idees(,) ve d’amagades darrera la bastida i es manifesta en el blanc de la pintura, portant dins el perímetre de la seva transparència els colors que em guien per explicar el món.\nAlguna vegada n’he vist de nou, en respirar pel nas l’aire fred de l’hivern, el missatge embolicat en la transparència cristal·lina del meu cos: com tots tants cops, Hermes enlloc.


El sí de les dones\nEscrit per Carme Porta. La Independent\tdijous, 16 de juny de 2016 17:22\nJa fa temps, massa temps que som invisibles, que als mitjans estem infrarepresentades i que trobem informes diversos que ho evidencien, però malgrat les lleis seguim sent negades.\nJa no parlo d'invisibilitat sinó de negació.\nAquesta setmana, el Govern i el Consell de l'Audiovisual de Catalunya han denunciat blocs i vídeos que són clarament misògins, que demanen, fins i tot, que ens prenguin els drets de ciutadania i ens tornin a allò que som, al nostre estat primigeni de serves i submises. És fort que en ple segle XXI això hi sigui, però aquesta és la punta de l'iceberg, la de l'extrem, la que es mostra clara però que ha d'anar acompanyada de complicitats socials i estereotips culturals que perviuen i ens neguen.\nSom negades, no només invisibles. Som la majoria social i se'ns vol submises i callades. L'extrem és un, i és aquest: brutal, denunciable i que cal eradicar, però els mitjans executen de forma quotidiana aquesta negació, els exemples són múltiples i diaris.\nPodem posar alguns exemples que passen per normals i alguns, inclús, del tot menyspreables:\nDebat de política general, portada: 3 homes defensen arguments dues dones exhibeixen moda al Parlament. Era així?\nJornades de 40 anys de feminisme: cap breu, cap portada, cap menció. Amb alguna excepció: les castelleres que hi van participar a l'acte inaugural i la "conyeta"rediofònica del perquè les feministes anàvem a les jornades.\n24 anys de la Mostra Internacional de Films de Dones. Públic mixte i divers, a les places i a la filmoteca. Cap menció a la premsa.\nSi a més, com fa la magnífica iniciativa de denúncia i visibilització "On són les dones" fem una anàlisi més a fons de la presència de dones en les tertúlies i espais d'opinió als diferents mitjans ens trobarem que la majoria social no hi és o hi és de forma molt minoritària.\nÉs una estratègia evident, no és invisibilitat és negació i desempoderament. Fa uns dies un reportatge a TV3 sobre les persones refugiades "Myfriend" apuntava (tant en el reportatge com en el debat posterior) la necessitat de sortir als mitjans, de ser visible per ser present, per no passar a l'oblit; les dones en sabem molt d'això: formem part d'allò que es vol negar, menysprear i excloure. Es pot fer des dels extrems, negant-nos els drets, però també es pot fer des de la complicitat, amb el tant ridiculitzat per la dreta espanyola, heteropatriarcat convertint-nos en objectes, en anècdota, negant-nos la presència, insultant-nos quan la reclamem.\nQuan les i els independentistes parlem de desconnexió sovint no hi ha la mateixa manera de veure les coses. Quan les dones parlem de desconnexió sabem de què parlem: el patriarcat ha perdut la nostra credibilitat i ens pot negar i invisibilitzar però seguirem parlant, escrivint i denunciant que ho fa. I aquells que s'escandalitzen i ens titllen de radicals poder han de fer un examen de consciència i una introspecció a fons d'allò que diuen i allò que fan, segur que els ajudarà a l'equilibri. Nosaltres seguirem i ho farem des de l'aportació positiva que sempre hem fet a tots nivells: social, econòmica, cultural... i que s'amaga i es nega, però no callarem.\nVisites del contingut : 29304207


Mas critica la 'duresa' de la sentència del cas Palau i diu que hi recorreran en contra\nMas critica la ‘duresa’ de la sentència del cas Palau i diu que hi recorreran en contra\nL'ex-secretari general de CDC reitera la seva confiança en Osàcar\nActualització: 15.01.2018 - 23:09\nL’ex-secretari general de CDC, l’ex-president Artur Mas, ha valorat ‘molt negativament’ la sentència del cas Palau, que condemna l’ex-tresorer del partit Daniel Osàcar a quatre anys i mig de presó i a una multa de tres 3,8 milions d’euros. L’Audiència de Barcelona també exigeix a CDC que retorni 6,6 milions pel finançament irregular del partit. ‘No l’esperàvem d’aquesta duresa en absolut’, ha dit Mas, que ha confirmat que hi recorreran en contra al Tribunal Suprem espanyol.\nHa defensat que no hi va haver irregularitats en l’adjudicació d’obra pública mentre ell era a la Generalitat i ha lamentat que s’acusés Osàcar de tràfic d’influències perquè no s’havien investigat els contractes d’obra pública del govern. També ha reiterat la seva confiança en Osàcar, a qui ha definit com una persona ‘absolutament honorable’.\nMas ha negat que hi hagi cap responsabilitat política: ‘Quines responsabilitats polítiques hi ha d’haver més, si el partit ha desaparegut?’ A més, ha recordat que al judici no hi havia ningú més que Osàcar i que cap membre més de Convergència va ser cridat ni com a testimoni.\nSegons Mas, aquesta factura econòmica no perjudica el PDECat perquè la desvinculació econòmica amb CDC és absoluta. Ha afegit que calia esperar que la sentència fos definitiva i, en cas que es mantingui l’obligatorietat de tornar aquest import, ha garantit que CDC, que continua com a entitat jurídica, pagaria ‘fins a l’últim cèntim d’euro’.\nCDC nega el finançament irregular del partit tot i la sentència del cas Palau\nEl representant legal de CDC, Francesc Sànchez, ha negat el finançament irregular del partit, tot i que la sentència del cas Palau considera acreditat que Convergència va rebre irregularment diners de Ferrovial i acorda el decomís dels 6,6 milions d’euros obtinguts en la comissió de tràfic d’influències. ‘El delicte és tràfic d’influències i emblanquiment de capital per a Osàcar. El que es fa a Convergència és el comís dels diners produïts per aquest delicte, però en cap cas per finançament irregular. No hi havia aquest delicte en el seu moment’, ha insistit Sànchez als periodistes.\nEl representant legal de CDC ha confirmat que recorrerien la sentència i ha lamentat que el tribunal hagi ‘comprat pràcticament en la seva majoria’ la tesi de la fiscalia, si bé ha reconegut que s’havia ‘rebaixat de manera important la pena sol·licitada’ per a Osàcar, que era de vuit anys. ‘Estem convençuts que Daniel Osàcar no entrarà a la presó’, ha dit.\nTurull critica la lentitud de la justícia\nEl conseller Jordi Turull ha contraposat la rapidesa judicial del cas de l’1-O amb els gairebé nou anys que ha trigat la sentència de cas Palau. En una entrevista a ‘Els matins’ de TV3, Turull s’ha referit a Daniel Osàcar com una ‘bona persona i honesta’. I ha afegit: ‘Quan fas aquestes afirmacions sembla que intentis justificar no sé què, que no es justifica de cap de les maneres.’\nNo ha volgut fer especulacions, a pocs minuts de saber-se la sentència, i s’ha limitat a dir que estava segur que seria ‘justa’. Tampoc no ha volgut valorar possibles conseqüències polítiques de la sentència, tenint en compte que també es jutjava el suposat finançament irregular de CDC a canvi d’obra pública a través del Palau.\nEl diputat electe de JxCat ha desvinculat la renúncia de Mas al capdavant del PDECat amb la sentència. ‘A Mas li agrada la coincidència de dates i coincidia amb els dos anys del pas de donar relleu a Puigdemont; ell no ho ha vinculat i me’l crec’, ha conclòs.\nLa sentència del cas Palau: presó per a Millet, Montull i Osàcar i condemna a CDC a retornar sis milions al Palau


Contes breus: EL PENJARROBES\nCarme noviembre 22, 2013\nQue tossudes!!! Si era l'excusa perfecta per fer les paus. "Mira és que em vaig endur sense voler la teva jaqueta, vins a tornar-te-la. Tu tens la meva?"\n:DDD Tot un any!!! Clar, cada cop és més difícil!!!\nMolt divertit i original el teu conte.\nenriko97 enero 11, 2014\nGràcies Carme. Es veu que les jaquetes eren iguals igual que la tossuderia de les dos amigues.\nRemei (Bitàcora) noviembre 22, 2013\nVaja...crec que no els va agradar trobar-se a la consulta...\nM'encanta aquest conte, tens un cap que val milions!\nVicent noviembre 22, 2013\nLa tossuderia de les persones, m'alegra molt que hages vingut una altra vegada a la blogosfera Rosana, i que ens retrobem amb un nou conte, mira jo et voldria parlar de les malalties mentals en les que les dones i els homes es pensen estar en posicions d'estima quan és simple caiguda en la malaltia,et parlaria més clarament, però em sembla que si vols més informació pots passar-te pel meu bloc a l'article "Final d'un camí, la psicosi".\nEl conte m'ha agradat i has posat en evidència els mals tràngols que passen les persones malaltes psicològicament quan s'hi enfronten a un altre i són en les velles amistats quan és més difícil pair una normalitat, és en l'amor de l'amistat que quan es podreix sempre ens deixa un clau clavat al cor, de per vida amb un amic o amiga, tots el tenim.\nElfreelang noviembre 23, 2013\nt'has fet esperar ....bon conte mira tu que les tossudes es van trobar i encara que segueixin entossudides el fet de l'intercanvi de jaquetes diria que és una senyal que no han interpretat be\nMontserrat Llagostera Vilaró noviembre 24, 2013\nTambé podría ser que tinguessin un cert apego a la jaqueta de l´ altre, i ara si ara no, el final quedaren cambiades.\nMolt bó l´escrit.\nPais secret noviembre 26, 2013\nCosta afluixar, per què ha de ser així? Per què ens entossudim, amb el es que et treus de sobre quan esborres diferències, som ben complicats els humans.\nJo no vull tenir la jaqueta de ningú a l' armari que em recordi aquesta feblesa cada vegada que la veig, vull que les jaquetes abriguin els seus amos i es puguin trobar de tant en tant i anar a a passejar juntes ;-)\nSílvia noviembre 27, 2013\nCurt i contundent relat, explica perfectament les situacions en què cap de les dues persones fa l'esforç per acostar-se a l'altra. Esperem que algun dia es posin l'abric i arribin a fer l'intercanvi.\nmaijo diciembre 04, 2013\nMolt bo! Que no ens passi mai a nosaltres! ;-)


Google Domains Espanya - Marketing BRANDING España\nGoogle Domains Espanya\nPoderós. Senzill. Google Domains Espanya permet comprar dominis a Espanya amb la velocitat i la seguretat utilitzant servidors DNS de Google.\nApliqui la velocitat i la seguretat utilitzant servidors DNS que s'executen en la infraestructura de Google per la seva empresa a Espanya i creï un lloc web modern i fàcil de construir amb el suport de Marketing Branding Espanya.\nAdquireixi Domains a Altres Mercats\nDNS al Núvol Gratis\nGoogle Domains proporciona suport gratuït de DNS en el núvol, que escala per satisfer les demandes de trànsit d’un lloc web i proporciona una resolució de DNS súper ràpida, sense cost addicional.\nLa Rapidesa de Google a la seva pàgina web\nAmb aquest servei podem fer que la seva web experimenti la velocitat i la seguretat utilitzant servidors DNS que s’executen en la infraestructura de Google.\nRegistre Ràpid Multidomini\nDomains Espanya permet una experiència de compra simplificada facilita el registre de múltiples dominis alhora.\nDomains permet descarregar els registres DNS a formats estàndard com BIND o YAML per migracions fàcils i per carregar a altres servidors DNS.\nInfraestructura d’Internet ràpida, segura i fiable amb Google\nAmb aquesta eina el seu lloc web tindrà els mateixos servidors DNS que Google. D’aquesta manera el seu nom de domini es connectarà de manera ràpida i fiable al seu lloc web.\nVerificació Automàtica del Domini\nAmb Google Domains no cal verificar amb els registres TXT a integrar el seu lloc web amb altres propietats de Google, com Google Search Console per al SEO, Google App Engine i Cloud Run.\nGoogle Domains està integrat a tots els productes i serveis de Google\nAmb Google Domains es pot fer una ràpida vinculació a G Suite i altres eines Cloud o de programari.\nFàcil accés a Complements i Serveis de Confiança\nFacilita la connexió del seu domini amb qualsevol proveïdor web.\nGoogle Domains Permet Subdominis Personalitzables\nEs pot personalitzar el seu domini amb subdominis com blog.ejemplo.com i tienda.ejemplo.com. Això li permetrà crear pàgines úniques dins del seu lloc web.\nFàcil integració WordPress, Joomla, HTML5, Drupal, Prestashop, etcètera\nAmb “Google Dominios” la compatibilitat amb qualsevol CMS o programari popular per muntar pàgines web és instantània. És altament flexible.\nProtecció de Privacitat Gratuïta\nSi activem aquest servei per la seva empresa, Google cobrirà el cost de mantenir la seva informació de contacte privada a WHOIS i RDAP per evitar l’Spam.\nDNSSEC amb un Clic\nAmb Google Domains actiu, en Marketing Branding Espanya podem assegurar la protecció dels seus dominis de les amenaces de DNS, com els atacs d’enverinament de memòria cau i la falsificació de DNS, alguna cosa cada vegada més recurrent en la web avui en dia.\nGoogle Domains a Altres Països\nSi necessita adquirir o consultar el servei en altres països, contacteu-nos així:\nXile: A Xile, escriviu-nos per aquí.\nPerú: A Perú, estem en aquest enllaç.\nColòmbia: Per Colòmbia, deixi’ns un missatge per aquí.


Cº de les Serratelles, 95 · Moncofar (Castelló)\nMonmar és un càmping familiar obert tot l'any. Les seues renovades instal•lacions aquàtiques i esportives no deixen a ningú indiferent. Compta amb 170 parcel•les amb presa d'electricitat, presa d'aigua i aigüera en parcel•la, a més de bungalous. Ofereix un tracte pròxim. Neteja i manteniment presents en cada racó. Es troba a 20km del Parc Natural de la Serra d’Espadà. La seua passió pel turisme i tres generacions que sumen més de 30 anys dedicats al turisme avalen al seu equip directiu.


El judici es reprn aquest dimecres amb l'interrogatori a Rull, i el seguiran Bassa i Borrs\nPublicat 19/2/2019 20:35:34 +01:00CET\nEl tribunal pretén concloure les declaracions dels acusats aquesta setmana per comenar amb els testimonis el dimarts 26\nEl judici pel 'procés' independentista al Tribunal Suprem es reprendr aquest dimecres a les 10.00 hores amb l'interrogatori a l'exconseller de Territori i Sostenabilitat, per qui igual que els altres membres de l'exGovern de Carles Puigdemont la Fiscalia demana 16 anys de presó i 16 anys d'inhabilitació pel delicte de rebellió que ha estat s'agreuja per la malversació de cabals públics.\nRull ser el cinqu dels acusats a declarar, després que, després de solucionar-se les qüestions prvies, el tribunal hagi utilitzat dos dies de sessions a interrogar a l'exvicepresident de la Generalitat Oriol Junqueras i els exconsellers Joaquim Forn, Jordi Turull i Raül Romeva. La Sala té la intenció de concloure aquesta setmana amb tots els encausats --encara que sigui necessari habilitar el divendres, la qual cosa inicialment no estava prevista--, perquha fixat l'inici de la fase de testimonis per el dimarts 26.\nPel que fa a Turull, l'Advocacia de l'Estat sollicita 11 anys i mig de presó per sedició i malversació; mentre que Vox demana 74 anys de presó per dos delictes de rebellió, organització criminal i malversació.\nEl Ministeri Fiscal diu que va participar en les trobades on es va definir l'estratgia independentista. Afegeix algunes de les seves manifestacions públiques com la del 21 de setembre del 2017 en qu va presumir d'haver interromput l'arribada d'un buc per allotjar els membres de la Policia a la badia de Palamós (Girona).\nL'exconseller, en presó provisional des de fa un any, ha insistit durant la instrucció de la causa en qu no va haver-hi violncia i que aquest procés penal pretén cstigar polítics pacifistes perqu, al seu judici, la justícia ha creat un relat inexistent moldejant el Codi Penal. Així mateix, assenyala que el dia 20 de setembre del 2017 ningú va intentar assaltar la Conselleria d'Economia ni va impedir la comitiva digital.\nBASSA, BORRS I QUIZA TAMBÉ MUNDÓ DECLAREN AL MATÍ\nDesprés de Rull, la següent a declarar ser l'exconsellera de Treball, Assumptes Socials i Família Dolors Bassa, l'única dona de l'executiu de Carles Puigdemont que compleix presó preventiva.\nLa Fiscalia també demana per ella 16 anys de presó i altres 16 anys d'inhabilitació pel delicte de rebellió que s'agreuja per la malversació de cabals públics. L'Advocacia de l'Estat sollicita 11 anys i mig de presó per sedició i malversació; mentre que Vox demana 74 anys de presó per dos delictes de rebellió, organització criminal i malversació.\nEn el seu escrit de qualificació, la Fiscalia subratlla que Bassa es va responsabilitzar d'entregar a disposició de la Generalitat els centres cívics que depenien de la seva Conselleria per garantir l'1-O i que va desenvolupar una base de voluntaris per participar en la consulta.\nTambé s'escoltar a la primera acusada en llibertat que prestar declaració, Meritxell Borrs, per qui es demanen 7 anys de presó, 16 anys d'inhabilitació i una multa de 30.000 euros pel delicte de malversació de cabals públics i desobedincia.\nLa Fiscalia assenyala que el seu departament va autoritzar els contractes necessaris per fer el referndum mentre que la seva defensa nega la desobedincia a les resolucions del Tribunal Constitucional perqu, segons allega, no era diputada quan es van deliberar i van aprovar les lleis de desconnexió.\nMalgrat que ja no és tan probable, si els primers tres testimonis no s'estenen massa també es podr escoltar aquest dimecres a l'exconseller de Justícia Carles Mundó, a qui se li sollicita la mateixa pena que per Borrs i a qui se'l acusa de participar en algunes de les reunions en les quals es van fixar els plans independentistes. La Fiscalia també diu que el seu departament va autoritzar contractes necessaris per fer el referndum, i no van fer cas al Tribunal Constitucional.\nDesprés d'ells li tocar el torn, segurament el dijous, a l'exconseller d'empresa i Coneixement Santi Vila i després, declararan els líders socials Jordi Snchez (Assemblea Nacional Catalana) i Jordi Cuixart (mnium Cultural). I es tancar aquesta fase del judici amb l'interrogatori a l'expresidenta del Parlament Carme Forcadell.\nPel que fa els primers testimonis, l'expresident del Govern Mariano Rajoy declarar el proper 26 de febrer, mentre que l'exvicepresidenta Soraya Sáenz de Santamaría i els exministres d'Hisenda i Interior Cristóbal Montoro i Juan Ignacio Zoido, respectivament, ho faran un dia més tard.\nEn una diligncia d'ordenació, el tribunal del 'procés' ha acordat que les declaracions dels testimonis comencin el dimarts que ve. El primer ser el diputat d'ERC Joan Tard, i li seguiran el president del Parlament, Roger Torrent, i l'expresident de la Generalitat Artur Mas, i a la tarda l'expresident del Govern espanyol, Mariano Rajoy.


Els arbres, entre el cel i la terra: Nens, nenes i roures, a càrrec d’ Anna Maria Prat\nA la sessió de tutoria, pocs dies abans de la sortida, els vaig començar a parlar d’alguns dels valors intangibles de la natura: la contemplació i el silenci tot caminant per no perdre’ns cap detall, l’estacionalitat i les característiques de la tardor, els sentits que hi podem posar... i des d’un primer moment ja vaig percebre el seu interès perquè restaven tots molt atents a les meves explicacions i, també, participatius fent preguntes i aportant coneixements. Llavors vaig pensar, anem bé!! els interessa!!, perquè quan no interessa te n’adones que desvien les seves mirades cap a altres coses que els atrauen més. A aquestes edats de 4t de Primària són molt naturals ja que diuen i mostren el que pensen.\nQuan van arribar a prop del lloc, van esmorzar, van fer l’activitat dalt del turonet i, abans de dinar sota l’abric dels roures, van tenir l’oportunitat de poder gaudir d’aquesta petita roureda tot contemplant-ne els arbres, jugant a fer cabanes amb les branques i tronquets que hi trobaven per terra i observar els insectes, sobretot la varietat d’aranyes. Al cap de poc els vaig demanar si havien abraçat mai cap arbre, van quedar mirant-me amb ulls molts oberts i els vaig convidar a abraçar els roures. Tot seguit d’aquesta experiència em van comentar que havien sentit una sensació positiva que havia recorregut el seu cos. Les seves cares reflectien un estat d’alegria. Fins i tot, per a mi va ser una sorpresa compartir això amb ells i elles, doncs, abans ni jo mateixa me n’havia adonat tant de la sensació de viure la natura i apropar-t’hi. Sí, feies coses sense donar-li aquest sentit de plenitud. Potser no n’era tant conscient com ara que estic portant a terme aquestes petites experiències. A la tarda, i abans de sortir d’escola, els vaig demanar què els havia semblat tot i ho recordaven tot al detall. Les seves cares mostraven una gran satisfacció.\nPublicat per Josep Gordi a 16:10


Durao Barroso: “Andorra està fent bons passos i pot afrontar el futur amb orgull”, Andorra Business\nDurao Barroso: “Andorra està fent bons passos i pot afrontar el futur amb orgull”\nJosé Manuel Durao Barroso, qui fou president de la Comissió Europea, entre el 2004 i el 2014, ha visitat Andorra aquest dijous, 27 d’octubre, en el marc del primer Andorran Financial Summit. Barroso s’ha reunit amb diversos membres del Govern, i en la seva intervenció ha destacat els esforços fets per Andorra en les reformes fiscals.\nL’actual president no executiu de Goldman Sachs ha felicitat les reformes dutes a terme pel país, donades les exigències d’una economia globalitzada. En aquest sentit, l’ex mandatari europeu ha exposat que “els inversors no busquen destinacions simpàtiques, busquen estabilitat i la credibilitat del sistema”\nPel que fa a l’encaix d’Andorra dins la Unió Europea, Barroso ha assegurat conèixer les especificitats del país, i ha destacat que aquest “està fent els passos correctes” en el procés de transparència i d’homologació fiscal. D’aquesta manera, “podeu encarar el futur amb confiança, per generar prosperitat per a la vostra gent”, ha remarcat.\nMés de 200 representants d’entitats financeres internacionals al primer Andorran Financial Summit\nEl cap de Govern, Antoni Martí, va inaugurar l’Andorra Financial Summit, organitzat pel Govern d’Andorra, i va posar en relleu, davant més de 30 entitats financeres internacionals, les reformes del país per esdevenir una plaça financera reconeguda, amb la capacitat d’atraure inversions.\nEn aquest sentit, el ministre d’Economia, Competitivitat i Innovació, Gilbert Saboya, va presentar els principals atractius de l’economia andorrana en la seva ponència “Oportunitats darrera els canvis”. Saboya va voler transmetre que “l’eix central de la seva actuació és l’obertura i la diversificació econòmica”, dotant a Andorra d’uns actius que la fan molt competitiva a l’hora d’invertir, en combinació amb la qualitat de vida que ofereix el Principat.\nPer la seva banda, el ministre de Finances, Jordi Cinca, va presentar l’adaptació del sistema financer als estàndards normatius internacionals, en pro de la transparència, la cooperació i la fiscalitat, que posicionen el país com una plaça seriosa i atractiva, per conduir el país cap a l’obertura econòmica, l’accés al mercat únic europeu i el creixement.\nL’acte va comptar també amb les ponències del cap de la Unitat d’Intel·ligència Financera (UlFAND), Carles Fiñana; el director general de l’Institut Nacional Andorrà de Finances (lNAF), Ramón López i l’expert legal Luis Viñuales, soci d’Uría y Menéndez.


Un modèlic càrrec de confiança - Diari de Girona\nUn modèlic càrrec de confiança\nLluís Pitarch és el nou cap de Relacions Institucionals de Territori i Sostenibilitat, la conselleria del figuerenc Santi Vila. La seva experiència professional més destacada és com a maniquí. És, també, llicenciat en Polítiques, màster en Relacions Internacionals i professor de piano\nESPERANÇA PADILLA / GIRONA Comencem malament, dirà el lector. Aquesta crònica podria evocar històries transalpines de ressonàncies berlusconianes. Com si aquest trist país nostre no fes prou amb les misèries pròpies i encara hagués d’importar vergonyes dels països veïns. Els tòpics sorgeixen sense remei quan hom esbrina coses sobre Lluís Pitarch Casas, el flamant nou cap de Relacions Institucionals del Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat, segons publicava divendres el DOGC. Immediatament després del seu perfil a la xarxa social professional Linkedin, on sota una foto captivadora –camisa blanca, corbata burdeus, pentinat de pijo agosarat, somriure propi d’algú a qui la vida somriu– hi desglossa un currículum prou competent, trobem el seu book de model en una agència de maniquins. Siguem sincers: aquest text és una simple excusa per poder-ne publicar les fotos.\nPitarch és un home guapo, salta a la vista. Té 25 anys, fa 1,86, ulls d’un blau ultramarí i un cos praxitelià contundentment treballat als gimnasos del segle XXI. També és, diuen els qui el coneixen, trempat i solvent. El nou cap de Relacions Institucionals del conseller Santi Vila, fins fa poc alcalde de Figueres, es va pagar els estudis fent de model com d’altres se’ls van sufragar servint copes en locals poc recomanables o repartint pizzes, expliquen fonts convergents. El resultat d’anys de matrícules universitàries pagades amb sessions de fotos és que Pitarch és llicenciat en Ciències Polítiques per la Universitat Pompeu Fabra i Màster en Relacions Internacionals, especialitat en afers de l’Orient Mitjà i de l’Euromediterrània. Nascut a Barcelona –milita al grup de la JNC de l’Eixample–, ha viscut per estudis a París i Toronto. A mode d’exercici professional, el relat curricular l’assenyala com investigador a l’Institut Europeu de la Mediterrània. A banda d’això, també es descriu com a professor de piano. I a més del modelatge, per guanyar-se la vida ha fet classes de música i de castellà per a estrangers. Fins al passat agost encara buscava alumnes, i en el seu anunci assegurava que comptava amb més de cinc anys d'experiència com a mestre d'espanyol per a particulars i empreses. L’escriptora Empar Moliner va obrir la caixa de Pandora esbombant a TV3 que la conselleria de Territori havia fitxat un mascle que tomba d’esquenes. Els xafarders habituals expliquen que la seva presència a la conselleria, especialment entre la plantilla femenina i els convergais, es fa notar de manera positiva. Asseguren també que Pitarch és, malgrat la seva edat poc freqüent entre els càrrecs de responsabilitat, absolutament digne de la seva nova tasca. Fins i tot, diuen maliciosos, més que alguns que l’han precedit en el càrrec: xurriacades en el món de la política. En el Twitter del flamant càrrec de confiança, on encara no hi ha res escrit, ja s’hi compta com a seguidora la mateixa Moliner. Pitarch segueix, de moment, només vuit piulaires, però ja n’hi ha una cinquantena que volen interactuar amb ell. La majoria, això sí, per motius professionals.\nPitarch s’ha sentit sorprès, diuen, per la repercussió que ha tingut el seu passat, podríem dir-ne exòtic, a la xarxa es poden trobar imatges artístiques però de notable voltatge eròtic on mostra gran part de la seva anatomia fent, per exemple, de torero sexiarran del seu nomenament. Certament ningú amb dos dits de seny pensa avui dia que un home o una dona atractius no poden ser intel·ligents i professionals competents en qualsevol professió. La descripció que fan de Pitarch no es correspon en absolut a la d’una hostessa de televisió catapultada a la categoria d’il·lustríssima; serà la seva tasca com a responsable del bon funcionament del departament la que demostrarà si, a més de quedar bé a la foto, sap com fer- s’ho perquè els altres també quedin satisfets durant la reunió prèvia al retrat amb el conseller


Nou 'trekking' pel Cadí-Moixeró: 7 dies, 88,5 km i 7.000 m de desnivell - Diari de la neu\nMés muntanya, Alt Urgell, Berguedà, Cerdanya\nMés muntanya, Alt Urgell, Berguedà, CerdanyaAgències 09.05.202108.30 h\nEl 'trekking' també passa pel Pedraforca Autor/a: Alta Ruta Aventura\nEl refugi del Niu de l'Àliga ha acollit recentment la presentació de l'Alta Ruta del Cadí, una nova proposta de turisme alpí que la companyia Alta Ruta Aventura ha planificat per la Serra del Cadí-Moixeró. Es tracta d'un 'trekking' autoguiat de 88,5 quilòmetres i 7.000 metres de desnivell que recorre la serra del cadí de sud a nord, passant pels senders senyalitzats del parc natural.\nLa ruta s'organitza en set etapes al llarg de les quals els participants poden coronar quatre cims d'aquesta serra, a més del Pedraforca. Després de cada jornada, es fa parada als refugis Vents del Cadí, Sant Jordi, Niu de l'Àliga, Prat d'Aguiló, Molí de Gósol i el refugi d'Estasen.\nInnovació, sostenibilitat, seguretat i revitalització de la zona\nAquesta proposta, que vol unir turisme alpí amb la revitalització i humanització de les valls muntanyenques, posa en valor els refugis de muntanya i els seus guardes com a peces fonamentals per al coneixement i gaudi de l'alta muntanya. A més, aposta per crear sinergies entre el producte local, el turisme de qualitat i les relacions fructíferes amb altres agents del territori.\nEn total es coronen cinc cims (Foto: Alta Ruta Aventura)\n"L'excel·lència, la sostenibilitat, la seguretat i l'ús de la tecnologia al servei de les persones són valors fonamentals a l'Alta Ruta del Cadí", explicava la directora d'Alta Ruta, Esther González, durant l'acte de presentació. I afegia: "En aquest sentit, cal destacar que els participants reben un dispositiu de seguretat que permet que estiguin localitzables en qualsevol moment davant de qualsevol contratemps, i una equipació de la marca Ternua, fabricant de roba de muntanya sostenible i d'altes prestacions tècniques, cosa que fa que aquesta proposta sigui pionera en quant a seguretat i innovació".\nAlberto Iñurrategui, embaixador\nEl muntanyista i alpinista Alberto Iñurrategui (Guipúzcoa, 1968), conegut a dins i a fora de le snostres fronteres per ser l'alpinista més jove que va conquistar els 14 vuitmils, és l'embaixador de l'Alta Ruta del Cadí. Durant la presentació, va voler destacar: "Sempre he contemplat la muntanya com una alternativa vital, un lloc d'expressió en el qual encara és possible aparcar la rutina de lo quotidià. El Pirineu és un marc excepcional on trobo sense esforç la mesura exacta de la meva passió per les muntanyes".\nSi voleu conèixer la ruta al detall, feu clic AQUÍ.\nL'itinerari està pensat per fer-lo en set dies\nAutor: Alta Ruta Aventura\nEn total es coronen cinc cims\nPlànol del trekking


Subscriu-teRssEnviar a un amicNewsletterTwitter\tDestacados\tIrsiCaixa >> Recerca >> Seminaris i Congressos >> Seminaris i CongressosTotsPropersDarrers 07.10.13 - 10.10.13AIDS Vaccine 2013 - BARCELONALink del congréshttp://www.hivvaccineenterprise.org/conference/2013/ bb AIDS Vaccine is the largest and most diverse international meeting of researchers, advocates, clinicians, private sector partners and public health experts working collaboratively to...Més informació\n16.04.13 - 16.04.13Scientific Coffee: Ens cal comunicar la nostra recerca? Com està evolucionant la comunicació de la ciència? (Seminari d'Investigació a l'IGTP)Link del congréshttp://ow.ly/jSO5c Scientific Coffee: Ens cal comunicar la nostra recerca? Com està evolucionant la comunicació de la ciència? Seminaris d'Investigació a l'Institut d'Investigació en Ciències de la Salut...Més informació\n03.04.13 - 03.04.13Scientific Coffee: HIV Vaccine Research (Seminari d'Investigació a l'IGTP)Link del congréshttp://ow.ly/jSO5c Scientific Coffee: HIV Vaccine Research. Seminaris d'Investigació a l'Institut d'Investigació en Ciències de la Salut Germans Trias i Pujol (IGTP)Lecturer: Christian Brander. Scientific...Més informació\n20.03.13 - 22.03.1311th European Meeting on HIV & Hepatitis. Treatment Strategies & Antiviral Drug ResistanceLink del congréshttp://bit.ly/106LhUp The 11th European Meeting on HIV & Hepatitis - Treatment Strategies & Antiviral Drug Resistance will be held on 20 - 22 March 2012 in Rome, Italy. Dr. Bonaventura...Més informació


02/03/16. JxSí i la CUP creen un nou grup de treball per vigilar el full de ruta. El Punt Avui. - Gironès per la independència\n02/03/16. JxSí i la CUP creen un nou grup de treball per vigilar el full de ruta. El Punt Avui.\nEs reuniran per primer cop aquesta setmana i també hi assistiran membres del govern\nL'objectiu és reforçar el pla sobiranista i buscar dreceres davant dels obstacles\nEls diputats Rovira i Turull (JxSí) seguits per Gabriel (CUP) al Parlament. Foto: JOSEP LOSADA.\nUn nou òrgan de treball s'afegeix aquesta setmana a les tasques de coordinació entre Junts pel Sí i la CUP. Les formacions independentistes han constatat, després de diverses trobades, que les reunions de dilluns a la tarda només poden absorbir la gestió del dia a dia. En canvi, el context polític fa necessari, a més a més, un seguiment exhaustiu del full de ruta per intentar portar a terme les diferents fases del procés amb la màxima fidelitat al pla dissenyat pels seus autors.\nLa posada en marxa del full de ruta i les actuacions que es desprenen de la resolució aprovada el 9-N requereixen una interlocució més àgil i concreta que, a més a més, permeti entrar en el detall de plans alternatius davant d'accions imprevistes. Es tracta, en definitiva, de consensuar plans B per fer front a les respostes que envia l'Estat espanyol a través del Tribunal Constitucional, o bé a fets inesperats com el que va suposar l'informe jurídic dels lletrats de la cambra catalana en què qüestionaven la creació de ponències per fer les lleis de ruptura.\nLa necessitat d'aquestes reunions era una demanda de l'esquerra independentista que els republicans també s'han fet seva. Una de les primeres tasques que es vol posar sobre la taula és com aplicar la resolució d'inici del procés constituent, anul·lada pel TC, així com l'estudi de les conseqüències que provoquin futures impugnacions i anul·lacions, segons ha pogut saber aquest diari.\nPer travar el full de ruta, es preveu que a aquesta reunió hi puguin assistir membres de l'executiu català que tenen entre les seves responsabilitats executar el full de ruta durant els pròxims divuit mesos de legislatura. La voluntat dels membres del grup és que aquestes trobades es puguin desenvolupar amb la màxima discreció, per la qual cosa van evitar confirmar la periodicitat de les reunions.\nVetllar per la comissió\nQuant als temes concrets i prioritaris que es tractaran en la primera trobada, n'hi ha dos que encapçalen la llista. Així, els integrants del grup hauran d'observar i examinar com es desenvolupen les ponències conjuntes per elaborar les lleis de règim jurídic català, de protecció social catalana i de l'administració catalana, i sobretot ara, després de la previsible suspensió anunciada pel ministre de Justícia, Rafael Català.\nTambé caldrà que estiguin atents a la comissió d'estudi del procés constituent, que té previst reunir-se el dia 8 de març per designar Lluís Llach president de l'ens en substitució de la difunta Muriel Casals. En aquesta sessió, està previst aprovar un pla de treball consensuat entre els grups de Junts pel Sí, la CUP i també de Catalunya Sí que es Pot, que, en aquest cas, sí que dóna suport a la comissió. Un dels objectius d'aquesta eina parlamentària és endreçar els treballs i els espais polítics i socials on poder perfilar com hauria de ser el nou estat a través de la redacció de la futura constitució de la república catalana. Aquesta no és l'única col·laboració amb el grup que lidera l'ecosocialista Joan Coscubiela. Ahir el diputat de la CUP Albert Botran va obrir la porta a possibles acords amb Catalunya Sí que es Pot en el ple dedicat íntegrament a la pobresa que començarà el dia 9 de març a la cambra catalana.\nEsperem poder començar a treballar\na fi que el debat sigui polític i no sobre qüestions jurídiques


Sorgí a les terres de l’Empordà i la Selva a mitjan segle XIX per evolució d’una modalitat de dansa més simple vinculada al contrapàs. Entre el 1840 i el final de segle s’estengué per tot el territori de les comarques gironines, i a partir del 1900 ho feu per tot el Principat i, més tard, per la Catalunya del Nord i Andorra, gràcies a l’impuls de cercles catalanistes que convingueren a considerar-la la dansa nacional de Catalunya.\nMusicalment presenta un caràcter alegre, ritme binari (amb passatges de 2/4 o 6/8) i forma de dues seccions bàsiques (AB), o tirades, anomenades respectivament curts i llargs. Les tirades són d’extensió lliure, dins d’uns límits establerts. Són precedides per una introducció no mesurada (introit de flabiol) i, en les ballades, presenten la seqüència següent: AA BB AA BB, contrapunt, B, contrapunt, B, acord final. El contrapunt és un petit interludi de dos compassos executat pel flabiol. En els concerts i enregistraments de sardanes, en canvi, és habitual l’esquema: introit-AABB-acord final. Els curts, d’extensió més breu, tenen un caràcter de preludi, mentre que el pes temàtic se situa a la part central dels llargs. Aquesta part central sol anar precedida dintroducció i seguida d’un passatge de transició que mena a una reexposició del tema central, en tutti. D’aquest darrer passatge, els balladors en diuen salt. El conjunt instrumental que acompanya la dansa és la cobla.\nLa figura coreogràfica és formada per un grup de balladors en cercle que, donant-se les mans, segueixen la seqüència de tirades amb la combinació de dues menes de passos, puntejat i canvi, cadascun dels quals es correspon amb un compàs de la música. Els passos oscil·len a dreta i esquerra, de manera que fan correspondre els curts amb un cicle de quatre passos (puntejat esquerra + canvi cap a la dreta + puntejat dreta + canvi cap a l’esquerra), i els llargs amb un cicle de vuit (tres puntejats: esquerra-dreta-esquerra + canvi cap a la dreta + tres puntejats: dreta-esquerra-dreta + canvi cap a l’esquerra). Per tal que la música i els balladors acabin les tirades al mateix temps, aquests han de comptar el nombre de compassos i modificar els darrers grups de passos en funció del total de compassos de la tirada i del costat on calgui acabar, segons que es tracti de la tradició empordanesa, selvatana o garrotxina. D’aquest càlcul se’n diu repartir, i a cada rotllana hi ha un dansaire responsable d’anunciar les reparticions.\nOrigen etimològic i història\nCal tenir en compte que la sardana actual té poc a veure amb l’ús genèric i col·loquial del terme sardana, intercanviable amb el de ball rodó, que designa qualsevol dansa que es balla en rotllana. Existeixen documents arreu de la Catalunya Vella i del Rosselló que mostren que el mot sardana s’utilitzava com a substantiu -escrit també amb les diferents grafies ’cerdana’ o ’serdana'- des del 1552 fins al principi del segle XIX, fent referència a un tipus genèric de dansa, a una dansa local o a una simple figura coreogràfica. Fins al final del segle XVIII no es troba cap dansa d’ús general definida específicament sota aquest apel·latiu. Quan començà a prendre relleu la sardana moderna, o sardana llarga, aparegueren els primers testimonis que donaven fe de l’ús d’una forma antiga que existia ja al final del segle XVIII i que, anomenada sardana curta, coexistí amb la llarga fins a la darreria del XIX. La sardana curta era una dansa de dues seccions o frases senzilles de vuit compassos de 6/8 i de temps viu. Es ballava després de la sèrie de contrapassos al nord-est del Principat i a la Catalunya del Nord. Tanmateix, gràcies a la tradició oral, se sap de l’existència d’altres sardanes no vinculades al contrapàs, que presenten en comú amb l’anterior modalitat el caràcter alegre, el compàs binari i, molt sovint, la forma en dues seccions o frases, no sempre de vuit compassos. També s’han trobat alguns documents musicals del final del XVIII i principi del XIX que responen a una forma similar. Fins ara totes elles han estat considerades sardanes curtes, en oposició a la sardana llarga. D’altra banda, se sap ben poc del pas de la sardana curta a la llarga, però en canvi es disposa d’informació i material dels primers compositors de sardanes llargues. El nom de Pep Ventura (J.M. Ventura i Casas, 1817-1875) n’és el referent obligat, com a músic, compositor i cap de cobla a Figueres. Compongué més de 400 sardanes llargues i contribuí decisivament al desenvolupament de la cobla. A més, explotà els recursos expressius de la tenora. Els models instaurats i divulgats per Pep Ventura foren imitats per la majoria de cobles i compositors de les zones empordaneses i selvatanes. Al darrer terç del segle XIX destacaren les cobles Empordanesa i Els Rossinyols a Castelló d’Empúries i Els Montgrins a Torroella de Montgrí. J.M. Soler i J. Serra foren destacats compositors de sardanes del moment, i directors respectivament de La Principal de la Bisbal (fundada el 1888) i La Principal de Peralada (creada el 1890). Si bé aquests autors havien obert pas a un tipus de composició sardanística de talla més elaborada, l’obra del músic de Sant Feliu de Guíxols Juli Garreta feu entrar la forma sardana, i amb ella la cobla, en l’àmbit de la música culta. Pel que fa a l’aspecte simbòlic de la sardana, fou J. Pella i Forgas, en Historia del Ampurdán (1883), qui la presentà com el ball nacional de Catalunya. Poc després, poetes i escriptors enaltiren aquesta dansa a través dels seus poemes, com ara J. Verdaguer, R. Masifern, J. Maragall i À. Guimerà. A partir del 1892 la sardana adquirí un fort ressò a Barcelona i del 1900 endavant es crearen a tot Catalunya entitats que volien fomentar-ne la pràctica, fet que suposà la naixença del moviment sardanista. Compositors de renom com E. Morera, J. Manén o J. Lamote de Grignon escriviren sardanes que esdevingueren popularíssimes, mentre en ambients més populars destacaven autors com Vicenç Bou o Josep Vicens ("Xaxu"). El moviment sardanista visqué la seva màxima esplendor entre el 1920 i el 1930, època en què l’obra de Juli Garreta arribà al seu zenit, E. Toldrà compongué les seves millors sardanes i J. Serra i Corominas i Ricard Lamote de Grignon iniciaren els seus primers opus dedicats a la sardana. Fou l’època en què aparegué en escena la música lliure per a cobla, potenciada pels premis Sant Jordi que organitzava el Foment de la Sardana de Barcelona. El sardanisme ha continuat promovent tot un estol de manifestacions entorn d’aquesta dansa, com ara ballades, aplecs, campionats de colles, concursos musicals, concerts homenatge, enregistraments, programes de ràdio i publicacions. Els anys seixanta, mentre s’experimentava un apogeu sardanístic, una crisi de músics de cobla feu suposar la seva inevitable desaparició, però la creació de cobles juvenils ho impedí. A més, aquestes cobles revifaren el sardanisme local a partir de mitjan dècada del 1970. A l’inici del segle XXI hi ha un bon repertori de sardanes i nombroses cobles.\nCapmany, A.: La sardana a Catalunya, Montaner i Simon, Barcelona 1948\nNonell, J. i Subirana, Ll.: Compàs. Compendi bàsic de la pràctica sardanista, Caixa de Barcelona, Barcelona 1988\nNonell, J. i Subirana, Ll.: La sardana, dansa d’avui, Generalitat de Catalunya, Barcelona 1997\nSubirana, Lluís: La sardana i les cobles juvenils, J.Nonell, Sabadell 1986\nGrahit i Grau, Josep: Recull sardanístic: autors, sardanes, cobles, La Editorial, Girona 1916\nCapmany i Farrés, Aureli: La sardana a Catalunya, Montaner i Simon, Barcelona 1948\nPépratx-Saisset, Henry: La sardane, la danse des catalans: son symbole, sa magie, ses enigmes, Labau, Perpignan 1956\nSubirana, Lluís: Compàs: compendi bàsic de la pràctica sardanista, Caixa de Barcelona, Barcelona 1988\nSubirana, Lluís: La sardana, dansa d’avui, Generalitat de Catalunya, Barcelona 1997\nCatalà i Roca, Pere: La sardana: dansa nacional, dansa viva, Rafael Dalmau, Barcelona 1986\nSubirana, Lluís: La sardana i els intel.lectuals de la Renaixença a la República 1833-1933, Ausa, Sabadell 1990\nVilalta, Jaume: Iconografia de la sardana en l’obra de Picasso, Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació, Generalitat de Catalunya, Barcelona 1981\nCinquanta anys de sardanisme barceloni: exposició, catàleg, Banca Catalana, Barcelona 1973\nMiracle, Josep: La sardana, Editorial Bruguera, Barcelona 1970\nRoqué i Jutglà, Robert: Històries de les sardanes, GISC (Grup d’informadors sardanistes de Catalunya), Girona 1998-2000\nSubirana, Lluís: La sardana a Sabadell, Fundació Amics de les Arts i de les Lletres de Sabadell, Sabadell 1998\nAlbert i Ribas, Lluís\nMolas i Font, Isidre\nMoreno, Lluís: La sardana II: el fet musical, Editorial Bruguera, Barcelona 1970, 1972\nCapdevila i Rovira, Manuel: De la sardana, Foment de la sardana, Barcelona 1925\nMiracle i Montserrat, Josep: Llibre de la sardana, Editorial Selecta, Barcelona 1953, 1964\nMiracle i Montserrat, Josep: Nostra dona la sardana, Llibreria Catalònia, Barcelona 1929\nAngelats i Juncà, Rafael: Banyoles i la sardana, Foment de la Sardana de Banyoles, Banyoles 1993\nPuerto i Parramon, Jordi: Cròniques en forma de cercle, GISC (Grup d’informadors sardanistes de Catalunya), Santa Coloma de Farners 2000\nAmades i Gelat, Joan: La Sardana, Foment de la sardana, Barcelona 1930\nLa cobla i la música: programa cultural, Banyoles, subseu olímpica, Ajuntament, Banyoles 1992\nVicens Bou i Geli i les seves sardanes, Catalunya 19--?\nMas i Solench, Josep Maria: La sardana, dansa nacional de Catalunya, Generalitat de Catalunya, Barcelona 1993\nRamió i Diumenge, Concepció: La nissaga dels Serra, GISC (Grup d’informadors sardanistes de Catalunya), 2000


El Barça fa història davant el Leganés, 38 jornades seguides sense perdre\nCom a atractiu principal de la jornada, que l'equip tenia a l'abast de la mà un bell rècord. Històric. Dels pocs que li faltaven a aquest meravellós Barça: els 38 partits invicte que atresorava la Reial Societat des de 1980.\nA Cuéllar li va faltar acompanyament i li va sobrar Messi. Valverde va retirar a Alba, Umtiti, Busquets i Iniesta, tres titulars de l'alineació europea. Però van entrar Vermaelen, Dembélé i Coutinho. I André Gomes, amb el que no hi va haver minva en l'equip. Sense reserves sortir el Barça a pel triomf després de comprovar tan aviat quina era la tàctica del Leganés. La que va ensenyar Cuéllar des del servei inicial.\nRelaxat va sortir el Barça del vestidor, amb el cap ja a la Champions i el Leganés es va animar amb el gol de El Zhar, que es va quedar sol celebrant, de manera exagerada i sense que els seus companys no li fessin cas. El Barça es va endollar immediatament. Messi, en realitat. I després de l'astre dels altres. Com sempre.\nValverde es removia inquiet a la banda, davant la deriva d'anada i tornada del partit, i va recórrer a Alba i Iniesta. La ximpleria va durar fins que Messi va tornar a mirar a Cuéllar. El porter va abraçar quan s'acomiadaven. No semblava molt contrariat. El resultat va ser un triplet de Messi que acaba amb el Leganés i permetia al Barça culminar un rècord històric de 38 jornades seguides sense perdre.


Ferit un motorista en un accident a l'avinguda Andorra de Tarragona\nEls fets han passat cap a dos quarts de vuit del vespre, i al lloc dels fets hi han acudit la Guàrdia Urbana i dues ambulàncies del SEM\ndilluns, 17 de desembre 2018 - 19:59h | Actualitzat a 17/12/2018 22:19h\nUn motorista ha resultat ferit durant el vespre d'avui dilluns, 17 de desembre, després de caure sol a l'avinguda Principat d'Andorra, al centre de la ciutat de Tarragona. Segons ha informat el Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM), el conductor de la motocicleta, un noi jove, ha patit una fractura a la cama i ha estat traslladat cap a l'Hospital Joan XXIII.\nArran de l'incident, que s'ha produït cap a dos quarts de vuit de la tarda, la Guàrdia Urbana de Tarragona ha tallat el carrer en els dos sentits de la circulació, entre la plaça Imperial Tàrraco i l'avinguda Catalunya. Fins al lloc dels fets hi han acudit dues ambulàncies del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM).\nLa conductora del cotxe no va quedar atrapada a dins del vehicle | Cedida\nUn cotxe cau a la llera del riu Francolí des del pont de l'avinguda Ramón i Cajal\nEl passat dimecres, 12 de desembre, un vehicle va caure des del pont de l'avinguda Ramón i Cajal de Tarragona, a la llera del riu Francolí. Els fets van passar quan faltaven pocs minuts per a les deu de la nit, just davant del Parc Central. Segons van explicar els Bombers de la Generalitat a TarragonaDigital, la conductora, una veïna de Tarragona de 21 anys, va resultar ferida lleu i va ser traslladada cap a l'Hospital Joan XXIII. La noia va donar negatiu a les proves d'alcoholèmia.\nFins al pont del Francolí s'hi van traslladar diverses dotacions dels Bombers de la Generalitat, del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) i de la Guàrdia Urbana de Tarragona. Les principals hipòtesis, segons fonts del cos policial, indiquen que la noia va perdre el control del cotxe, va xocar contra un fanal i va tirar-se a sobre de la tanca del pont, tot caient a la llera del riu de forma lateral. El fanal contra el qual va xocar també va acabar caient a la gespa que voreja el Francolí, en aquest punt de la ciutat.


633.210 catalans no troben feina | NacióDigital\n633.210 catalans no troben feina\nEl inscrits aquest gener al Servei d'Ocupació es disparen un 7,39% respecte ara fa un any\nper B.F./ACN , 2 de febrer de 2012 a les 10:14 |\nCua per inscriure's a l'atur a l'oficina de l'Anoia del Servei d'Ocupació de Catalunya. Foto: Bernat Ferrer.\nEl nombre d'inscrits al Servei d'Ocupació de Catalunya (SOC) aquest mes de gener ha estat de 633.210 desocupats, cosa que suposa un augment de 18.966 persones més que al desembre, un 3,09% més en termes intermensuals, segons el ministeri espanyol d'Ocupació i Seguretat Social. En relació amb el gener de l'any passat, l'increment d'aturats ha estat de 43.587 persones, un 7,39%.\nTot amb tot, l'increment de l'atur registrat a Catalunya aquest gener ha estat el menys intens que s'ha produït aquests últims quatre anys de crisi econòmica, cosa que suposa una eventual desacceleració en la tendència de l'augment de la desocupació. Al conjunt de l'Estat, l'atur suma 4.599.829 persones, amb 177.470 aturats més, un 4,01% més, un punt més que a Catalunya.\nLa intensitat de l'augment de l'atur aquest gener, en termes intermensuals, és la més baixa d'aquests últims quatre anys de crisi econòmica i recessió de l'economia espanyola i catalana. El gener de l'any passat, l'augment dels aturats en relació amb el desembre del 2010 va ser de 27.250 persones, un 4,8% en termes percentuals.\nEl gener del 2010 en relació amb el desembre del 2009, l'augment dels aturats va ser de 22.122 persones, el 3,9%. El gener del 2009, en plena crisi econòmica, l'atur va pujar 32.525 persones, el 7,6% i per últim, el gener del 2008, tot i que l'increment de l'atur en xifres absolutes va ser menor que aquest gener, 17.108 aturats més, en xifres percentuals l'increment va ser del 6,4%, el doble del percentatge d'aquest mes de gener.\nEn relació amb l'Estat espanyol, l'augment de l'atur a Catalunya també ha estat d'una menor intensitat. A l'Estat, les llistes de l'atur van tancar el gener amb 4.599.829 persones, cosa que suposa un augment de 177.470 persones, un 4,01% més en termes percentuals, un punt més per sobre que l'increment que ha acumulat l'atur de Catalunya.\nEn relació amb el gener de l'any passat, el nombre d'aturats a l'Estat ha augmentat 368.826 persones, el 8,72% més, també més d'un punt per sobre de l'increment que s'ha produït a Catalunya.\nEls sector Serveis continua sent on més ocupació es destrueix, passant per davant de la Indústria i la Construcció. Malgrat tot, però, el sector registra també en aquest cas una certa frenada en l'augment del nombre d'aturats. Dels prop de 19.000 nous aturats que es van registrar el gener, fins a 14.441 corresponen al sector Serveis, això és un increment del 3,8% respecte el mes de desembre, 2,1 punts menys del creixement que el sector va registrar el gener de l'any passat que era del 5,9%. El total de desocupats del sector assoleix la xifra de 389.976 desocupats, sent el sector amb més atur en nombres absoluts.\nEn xifres absolutes similars hi ha el sector de la Indústria, que al gener passat va acumular 96.622 aturats, són 2.105 més que el gener, un 2,2%. En percentatge, aquí l'atur augmenta en la mateixa tendència que ho va fer un any enrere.\nEconomia, atur, desocupació, crisi\nMentre tinguem un país\nPer Anònim el 3 de febrer de 2012 a les 19:59\namb uns sous públics(i privats)tan desorbitants i tan poc solidaris en aquest país no arreglarem l´atur ni la independència ni rés.Els sous dels polítics s´han d´equiparar, amb el sou dels ciutadans als que representan\nPer Anònim el 2 de febrer de 2012 a les 19:23\nGràcies President Pujol. El Poble us restarà sempre més agraït per la Catalunya que tant vau ajudar a construir juntament amb els successius governs espanyols. Gràcies per la vostra col.laboració i pels vostres vots donats a canvi d'aquest espectacle tant trist. Sou un model de líder que brillareu per sempre més dalt del pedestal dels polítics de primeríssima fila mundial.\nCom les gasten els espanyols\nPer Anònim el 2 de febrer de 2012 a les 19:16\nLa foto parla per sí sola. Fotem el camp d'Espanya o acabarem fent el top manta a Pl. Catalunya. I pensar que aquest any un altre 10% del fruit del nostre treball anirà cap a Espanya i nosaltres anar discutint i esperant que els espanyols ens autoritzin l'emissió de més deute. La culpa és ben nostra.\nI doncs què us pensàveu?\nPer Anònim el 2 de febrer de 2012 a les 19:08\nAra surten els gripaus de l'autonomisme pujolista. Suposo que deu estar molt satisfet del seu lideratge regional. Encara sort que és "demòcrata i cristià" que si fos feixista i nihilista pot ser s'hauria venut Catalunya a pes.\nPer a XX\nPer Anònim el 2 de febrer de 2012 a les 18:45\nSí,malparit, sí. És que la gent vol feina per a guanyar-se la vida i ni per passar l'estona. Suposo que tiu ets d'aquets fills de puta que volen que la gent treballi gratis (els altres, és clar; tu no). La mateixa púrria que ha omlert el país de negres, moros i sudaques mentre els catalans han de marxar, El primer pas contra la crisi: fotre tota aquesta gentussa a treballa 10 hores al dia per 400 euros. No diuen que és tan bo?\nPer Anònim el 2 de febrer de 2012 a les 18:36\nTaxa d´atur d´Austria 4,1%, Holanda 4,9%, Euro area 10,4%, Espanya 22,9%.\nAusteritat és solució, imprimir € no.\nPer XX el 2 de febrer de 2012 a les 15:10\nÉs llarg d'explicar, però sort en tenim que Alemanya ens està imposant les seves normes. Si Espanya estava sola, en 4 anys hauríem tornat al sistema feudal. La solució al malbaratament no és seguir malbaratant (i robant a manta), sinó deixar de malbaratar (i de robar).\nInfo de 1a mà\nPer XX el 2 de febrer de 2012 a les 15:06\nEl 90% (o més) de la gent que és a l'atur és perquè vol. O millor dit, perquè no vol treballar, perquè li surt més a compte cobrar el sant paro, o perquè ja treballa en negre. Que a Espanya s'hi viu molt bé sense currar i cobrant "mij cosa". Em pregunto quants d'aquests parats estan disposats a aprendre anglès o a formar-se realment. La major part de gent està disposada a treballar, però només del que ells volen, pel sou que ells volen, i sense haver-se de currar una merda per aconseguir-ho.\nFINS QUE NO CANVII TOT\nPer Anònim el 2 de febrer de 2012 a les 13:51\nFins que no canvii tot,malauradament l'atur anirá en augment ,hi és que ara no es pot tapar res amb diners públics, no n´hi han i no s'en poden fabricar(prohibit per la Merkel).Tothom sap ,o hauria de saber ,que fabricar( hi altres serveis,com els assitents/tes de telefònica,per exemple)es molt més econòmic fer-ho fora de les fronteres Europees i amb un dolar intencionadament baix, el "guiso" esta fet. El capital,als que encara guanyent diner ,aquest sistema és ideal,ja els hi hagues agradat als traficants d'esclaus del s.XVI -XVII poder tenir unes condicions de negoci com les que hi han ara.La gent de l'atur,evidenment,el sistema i el capital ,en el fons, se´ls hi hen fot un ou.\nPer Tomppa el 2 de febrer de 2012 a les 13:47\nMajoria de ells són gent que no volen fer ni mínim esforç ni parlar en català i com això no tinc ni p idea que fan a Catalunya ? No contractaria mai a la meva vida ningú qui no vol ni parlar en català a Catalunya, que fot el camp i punt.\nÉs el preu de voler ser espanyol.\nPer Carles Viñals Casado el 2 de febrer de 2012 a les 12:50\nEls castellans tenen un refrany que diu: "Sarna con gusto no pica." Tots els qui d'aquests 633.210 voten partits espanyols -ho sento pels qui voten independència-, ja tenen el seu premi; ser espanyols. El que no comptàven és que aquest gran honor inclou l'atur, entre altres petits inconvenients. Vingueren molts d'ells a Catalunya amb una mà al davant i l'altra al darrera; hi trobaren feina, casa i menjar, però no es consideraren moralment obligats al mes mínim agraïment. El seu afecte no és per a la terra que els acollí, sinó per a aquella de la que fugiren. No es pot guanyar sempre.\nindependència...que ens fotaran la paradeta enlaira...i ràpit!!\nPer Anònim el 2 de febrer de 2012 a les 12:44\nTambé hem sembla que molts dels parats són una colla de ganduls,massa ben acostumats i poc a agupir l´asquena,molt d´acomodat i llepafils,i amb un estat PP/PSOE insuportable;colla de falsos i lladregots.\nPer emprenyat cat el 2 de febrer de 2012 a les 12:23\nPer què la taxa d'atur tant alta no existeix al País Basc ? Per què la taxa d'atur tant alta no existeix a Navarra ? Per què a Catalunya que sempre ha estat un motor tenim un dels rècords Guinness en atur ? Per què uns tenen privilegis i altres son espoliats ?\nPer Anònim el 2 de febrer de 2012 a les 12:12\nUna nova classe social amb poder de vot, creix a Catalunya, es al CATALA DEL ERO, ERO PER AQUI ERO PER ALLA... I EL PUTAM DE BCN CONTEN I PATEN...\nPer Caganer el 2 de febrer de 2012 a les 12:04\nTambé pots montar una canal de tdt,dir que els catalans son molt dolents i demanar almoina,perdre el temps als blogs on ningú t'ha cridat,montar un areoport pels pardals i demanar i que paguin el pastís els altres....\nPer JO ERC el 2 de febrer de 2012 a les 12:03\nEl govern dels millors.... Promesa: Reduir l´atur en un 50% en 4 anys Realitat: Aument d´atur d´un 7.4 en 1 any.\nPer Anònim el 2 de febrer de 2012 a les 10:49\nCrides als quatre vents que Espanya ens roba, montes un diari i a rebre subvencions.\nPer Anònim el 2 de febrer de 2012 a les 10:41\nJo també vaig haver de inscriure'm fa una setmana. Però no estic aturat, segueixo treballant, sota un ERO, això sí. Així doncs, quants dels inscrits a l'ERO segueixen treballant? Potser les dades de l'atur no serien tan brutalment elevades, oi?\nPer Anònim el 2 de febrer de 2012 a les 10:39\nels del "puente aerio" aquells porcs castellans i els catalans botifles que és van reunir, ho arreclaran tot. ho potser (com sempre) sols miraran per a ells? i despres la gent diu, perque van matar tanta gent, aqui, quan va començar la guerra. o la revolució francesa, quan el poble ja no tenia res a perdre, cap a terra.


Presentació — Departament d'Enginyeria Minera, Industrial i TIC — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nSou a: Inici / El departament / Presentació\nEm plau donar-vos la benvinguda al web del Departament d'Enginyeria Minera, Industrial i TIC (EMIT) de la UPC.\nLa finalitat d'aquest web te dues vessants:\nCom a eina d'informació de tota la nostra activitat, tant en l'àmbit de la docència com de la recerca i la transferència de tecnologia en el marc del departament.\nCom a eina de comunicació cap als membres del departament, els estudiants, la comunitat acadèmica, el teixit empresarial i la societat en general.\nEl Departament va ser creat al octubre de 2015 a partir de la fusió dels dos departaments amb seu a l'Escola Politècnica Superior d'Enginyeria de Manresa (EPSEM), aquests dos departaments eren: el Departament d'Enginyeria Minera i Recursos Naturals (EMRN), que aglutinava el personal implicat amb l'Enginyeria Minera i l'Enginyeria Química Industrial i el Departament de Disseny i Programació de Sistemes Electrònics (DiPSE) que involucrava les àrees d'Electrònica, Automàtica, Informàtica i Comunicacions. Com que el departament va néixer com un projecte d'Escola, s'hi va incorporar també personal d'altres àrees, tals com: Física, Ciència dels Materials, Màquines i Motors Tèrmics, Resistència de Materials i, durant el curs 2019-2020, Expressió Gràfica. Estem per tant, davant d'un departament singular i multidisciplinari que ens ofereix la possibilitat de treballar en camps molt diversos i d'intercanviar visions i experiències.\nActualment, des del departament s'imparteix docència a totes les titulacions de l'EPSEM, tant de grau, com de màster, postgrau i doctorat. El nostre personal també col.labora en la docència de grau, màster o doctorat a la Facultat d'Informàtica de Barcelona (FIB), l'Escola Superior d'Enginyeries Industrial, Aeroespacial i Audiovisual de Terrassa (ESEIAAT), l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria de Camins, Canals i Ports de Barcelona (ETSECCPB), l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona (ETSAB) i l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria Industrial de Barcelona (ETSEIB).\nUn dels punts claus en tot departament universitari és la coordinació de la recerca que duen a terme fonamentalment el PDI i els estudiants de doctorat o PDI en formació, amb un suport i una implicació fonamentals del PAS assignat als diferents laboratoris de recerca. El personal del departament participa en 6 grups de recerca, 4 liderats des de l'EMIT i en 2 centres específics de recerca, 1 liderat des de l'EMIT. El centre específic de recerca, Smart Sustainable Resources (SSR) és propi del departament i engloba les àrees TIC, Recursos Naturals, Medi Ambient i Reutilització, desenvolupa projectes i serveis per a les empreses, contribuint a la transferència de tecnologia.\nEl nostre Departament també intervé en 2 programes de doctorat: Promou el programa de doctorat de Recursos Naturals i Medi Ambient i participa en el programa de doctorat de Sostenibilitat. D'aquesta manera, l'EMIT impulsa la recerca d'alt nivell, realitzada en forma de tesi doctorals, articles en revistes internacionals d'impacte i presentacions en congressos nacionals i internacionals.\nUna molt cordial salutació en nom de l'equip directiu i de tot el personal del departament.\nImma Martínez Teixidor\nDirectora del Departament EMIT


Gegants de Torroja del Priorat | GegantCat\nNoms Lo Ferral i na Torre-roja\nMesures Ferral: 3,80m i 60kg. Torre-roja: 3,75 i 52kg\nConstructor Joan Miró del taller "Unquefacartró" de la Serra d'Almos\nEntitat Geganters i Grallers de Torroja\nEl 1992 el jovent del poble decideix formar un grup de grallers per amenitzar les festes locals, venent samarretes van aconseguir prou diners per comprar unes gralles, diverses caixes i un bombo.\nTot i que la idea principal no era tenir gegants al veure que els grallers de Porrera (poble veí) estrenaven la seva parella de gegants, els torrojans van veure necessari tenir una parella pròpia, els gegants es van sufragar amb aportacions populars i diners recaptats pels grallers llogant el grup, per amenitzar festes d'altres poblacions.\nLa parella fou dissenyada pel grup de grallers i ara ja geganters i l'esbós fou fet per Joan Miró, el mateix artista va construir els bustos, mans, braços i cós. Mentre que l'estructura i els vestits foren fets al poble: els Cavallets es van fer a cal Nicanor (a la Bassa) i el vestuari el van fer el grup de Puntaires del Poble i amb l'ajuda de moltes més dones amb ganes de participar amb la cultura.\nLa parella fou estrenada el 29 de setembre de 1993 festivitat del Sant Patró de la Vila, tot i que la parella no va ser enllestida fins minuts abans de l'estrena. A l'estrena participaren una quinzena de colles del camp de Tarragona i les terres de l'Ebre. Durant el bateig van oficiar com a padrins els Gegants de Porrera i els gegants de La Torre de l'Espanyol anteriors creacions de l'artista de la Serra d'Almos.\nVa ser una de les parelles de gegants amb més sortides de la comarca, va fer viatges per tot el sud de Catalunya tot i que la seva primera sortida va ser a la petita Conreria d'Escaladei a amenitzar les seves festes, també han anat a la ciutat comtal a l'estrena del Gegant Del Camp Nou, o a l'estrena dels gegants nous de Cambrils i Pallejà, i al 800 aniversari del Perelló.\nL'any 2003 la colla gegantera i grallera finalitza la seva activitat i els gegants queden arraconats gairebé deu anys dins de l'església on s'omplen de pols, brutícia i també és més que visible el seu deteriorament.\nEl 2011 amb l'impuls d'un grup del Poble els gegants tornen a veure la llum pel 750è aniversari de la carta pobla de la vila de Torroja del Priorat on el poble ja té la independència d'Escaladei. Els gegants són arreglats per poder sortir dignes per les festes d'estiu on van ser acompanyats pel seu padrí en Molló de Porrera.\nTres anys més tard es recupera el grup de grallers i tabalers, després d'una gran caiguda no molt sortosa els gegants es veuen amb la necessitat de la seva primera restauració a fons, on es recuperen les parts malmeses i es repinten els gegants amb la mateixa policromia que l'original, en tornar d'aquesta restauració la geganta estrena unes noves arracades les quals pel moviment no danyen a la figura i es retira el collaret definitivament, aquestes arracades porten la "Torre-roja", símbol del poble.\nLa parella representa una parella de pagesos prioratins vestits de treballar, ell amb un pic amb el qual pot treballar la terra porta el nom d'una variant de la llicorella pedra on tradicionalment s'han plantat els ceps que donen aquest gust tan característic del vi del DOQ Priorat, ella acompanya al seu home al camp i es dedica a ajudar a carregar els cistells plens de raïm, ametlles, olives o cireres cultius tradicionals de la zona, o a collir els fruits, a les mans porta la Torre símbol del poble i porta el nom en honor a ell.\nEls gegants surten exclusivament al poble i això fa que tothom que vulgui veure'ls hagi de venir a la vila, el 2021 s'han celebrat els deu anys de la recuperació amb una ballada a la Bassa el dia 15 d'agost per festes d'estiu.


Pensjonat Wigierski Krasnopol Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMikolajewo 22C, Krasnopol, Krasnopol, Polònia - Veure al mapa\nConvenientment situat a Krasnopol, Pensjonat Wigierski és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Pensjonat Wigierski, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses sauna, pesca, parc infantil, jardí, esports d'aigua (no motoritzats), per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Pensjonat Wigierski és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Krasnopol.\nPlease note the GPS coordinates for the property: 54.044, 23.138.\nTots els tipus de viatgers (121) Parelles (54) Viatgers en solitari (3) Famílies amb infants petits (23) Famílies amb infants grans (18) Grups (23)\nAllotjaments a Krasnopol


BARCELONA SYNCHROTRON PARK - Catalunya es confirma com a pol europeu d’inversions estrangeres Catalunya es confirma com a pol europeu d’inversions estrangeres - Parc de l´Alba\nCatalunya es confirma com a pol europeu d’inversions estrangeres\nEl Barcelona Synchrotron Park és un projecte estratègic del govern català que té com a missió atreure empreses innovadores internacionals al voltant del sincrotró ALBA. Aquest parc empresarial en fase de desenvolupament amb 7 empreses en l’actualitat (IBM, Natura Bissé, SENER, SILC Immobles, Sincrotró ALBA, Stradivarius, T-Systems) creix en el context favorable d’una regió molt atractiva per a les empreses estrangeres.\nSegons les últimes dades actualitzades aquests dies pel govern espanyol, Catalunya va rebre efectivament el 2016 5,1 mil milions d’euros d’inversions estrangeres, el millor registre dels últims 25 anys, i 856 milions durant el primer trimestre d’aquest any, també el millor trimestre de la sèrie.\nAquestes dades són coherents amb la posició de Catalunya com a millor regió de futur 2016-2017 del sud d’Europa segons el rànquing del Financial Times sobre les ubicacions europees més atractives per a futures inversions. Barcelona, per la seva banda, arriba 1a del continent segons el criteri de l’estratègia en inversions directes estrangeres (FDI) i polítiques per atreure inversors.


Llocs web de Sun Moon Lake Yan Yu Yazhi Branch\nPer poder-te oferir la millor experiència possible, Yanee fa servir cookies pròpies i de tercers al web amb finalitats tècniques, analítiques i de màrqueting. Si segueixes navegant pel nostre web, significa que acceptes l'ús que fem de les cookies. Per a més informació, mira't el nostre Avís sobre les cookies.\nLloc oficial de Yan Yu Homestay\nSun Moon Lake Homestay - YAN.EE Yan Yu\nVostè / anys porta saviesa la saviesa de la saviesa\nSón / Un cor alegre fa una llarga vida\nLa visió no / nova crea ànima pura\nAlonE / Cada moment, el meu cor estar amb tu Cada minut, cada segon, el meu cor està amb tu\nYou are not alonE No estàs sol , tome la primera lletra de cada paraula, però tome l'última paraula de l'última lletra, perquè vol envoltar, hi ha un començament i un final, qualsevol planeta de la terra o de l'univers està envoltat, per molt de temps Hi haurà persones que tinguin destí i estiguin destinades a reunir-se. Així que solia cridar el nom en el passat. El pinyin de YAN.EE també és molt similar a Yan Yu.\nMés de mig any, creiem que no és fàcil que els amics i la família s'uneixin sense pressions. Si busqueu un lloc amb bones muntanyes i una bona aigua, podeu viure lentament durant uns quants dies. No heu de concertar cap itinerari. Podeu seguir el sexe, beure un got petit de vi o te amb familiars o amics perduts i parlar durant molt de temps. Gaudeix de la natura. El bonic paisatge natural és un assumpte tan calorós i, després d'algunes rondes de Taiwan, vaig veure molta terra i vaig escollir el centre de Taiwan: l'únic turisme que no depèn del mar: el comtat de Nantou, la localització del llac de Sun Moon, el municipi de Yuchi, Comença a somiar.\nEstem en l'esperit de "coses bones per compartir amb bons amics", des de cada habitació té una gran terrassa, un bon bany i un matalàs, esmorzar saludable, aigua filtrada de la font, aigua potable i es filtra de nou, El concepte de salut i salut, els viatgers que volen venir aquí poden sentir les intencions del mestre. Vine aquí, tria una tassa de te, cafè o tast de vins amb un amic que té una relació, transforma l'experiència del viatge o la vida, relaxa't i treballa junts. En la naturalesa, els oques es van conèixer i es van trobar en els oques. El llac i el pavelló de Sun Moon Lake estan especialitzats en allotjament, hi ha Jinlongshan Chenxi, la localitat de Cultura de Jiuzu, a la vora dels amics que els agrada la fotografia. És adequat durant dos dies i una nit, el viatge lleuger de Nantou o tres dies i dues nits d'itinerància.\nUbicació de Yanyu: 555 47-30, Dayan Lane, Yuchi Township, Nantou County\n[ID DE LÍNIA: yanee.service]\nMostra les atraccions\nYanee Mostra les atraccions


A la conquesta d´El Collao - Empordà\nA la conquesta d´El Collao\nEl Llagostera visita el camp de l'Alcoià amb les baixes de Planagumà, Enric Pi, Aimar i Masó\nALCOI | CARLES ROSELL Cita històrica. Cita, també, vital. Per gaudir, però també per posar-se la granota de treball, per pencar com el qui més i per intentar sumar un bon resultat. Amb barreja de sensacions i d'intencions es presenta aquesta tarda el Llagostera a El Collao (18:00 hores), un estadi que el conjunt blaugrana mai ha visitat. Un escenari complicat, però alhora un territori que cal explotar per intentar donar així un pas més cap a la salvació. La inesperada, dolorosa i també injusta ensopegada del passat cap de setmana contra l'Huracán obliga els homes de Lluís Carrillo a esgarrapar algun punt del camp de l'Alcoià, el cinquè classificat i un conjunt "construït per tornar a Segona A", segons l'entrenador llagosterenc. Hi arriben els gironins motivats, picats en l'orgull per l'última desfeta i també advertits que, una ensopegada, podria acostar-los perillosament al precipici. I també amb baixes, sobretot al lateral dret, posició òrfena d'efectius que Carrillo haurà d'ocupar amb alguna peça de la plantilla.\nAmb un punt dels últims 6 disputats i una dolorosa derrota contra l'Huracán que ha deixat el Llagostera 6 punt per damunt de la promoció de descens a Tercera no han encès les alarmes, però sí que ha servit per demostrar a la plantilla blaugrana que aquí encara no hi ha res fet. La salvació no és pas una realitat i l'equip encara haurà de remar de valent si vol continuar una temporada més a la categoria de bronze del futbol estatal. Amb 35 punts al seu favor, els gironins necessiten, com a mínim, tres o quatre victòries més per abraçar la salvació i, si bé El Collao no és l'escenar idoni per arreplegar-ne alguna, s'hi presentaran amb les idees ben clares i amb ganes de donar la campanada.\n"L'Alcoià té una plantilla feta per tornar a Segona A, amb bons jugadors, un destacable joc interior i que va molt bé per alt. És un conjunt complicat i estic convençut que jugarà la promoció d'ascens". Així analitzava Lluís Carrillo el proper rival dels Llagosterencs, un Alcoià que vindrà amb ganes d'oblidar la derrota del passat cap de setmana al camp del Sant Andreu. El tècnic Asier Garitano no podrà comptar amb el defensa Óscar López, sancionat per acumulació de targetes, encara que recupera a Jornet i a Pereira, baixes al Narcís Sala. També es presenta el Llagostera amb absències a El Collao. A banda dels lesionats Planagumà i Aimar, Carrillo tampoc podrà comptar amb els sancionats Enric Pi i Masó, tots dos expulsats el passat cap de setmana. Això fa que l'entrenador no disposi de cap lateral dret natural, per la qual cosa haurà d'improvisar. "Tenim un problema en aquesta demarcació, però ens en sortirem. Segarra o Canal ocuparan aquesta posició. Tarradelles? Va ser una solució d'emergència el dissabte passat, no és una opció que tingui en consideració", explicava Carrillo al respecte.


Implants dentals | Clinica Dental Bucalia\nVostè és a:Inici » Bloc » Consells » Implants dentals\nRecuperar un somriure natural i perfecta és el que aconsegueix qualsevol persona que acudeixi a una clínica dental amb el clar objectiu de sotmetre a una intervenció d'implants dentals. I és que aquests són uns productes que s'ancoren al maxil · lar amb el clar objectiu de substituir l'arrel que falta i aconseguir que la dent artificial que es col · loca estigui perfectament subjecte.\nTitani o ceràmica solen ser els dos tipus de materials que s'utilitzen per donar forma a aquests esmentats implants que són empresos pels dentistes en les seves clíniques. D'aquells volem donar-te a conèixer alguns dels seus aspectes més rellevants:\nEs poden utilitzar tant per substituir una dent com a diversos.\nSi actualment s'han convertit en una bona opció per aconseguir un somriure perfecte és perquè donen un resultat molt natural, permeten conservar les dents del voltant del qual s'ha perdut i són molts més còmodes que les habituals dentadures postisses.\nS'escometen a través d'una intervenció quirúrgica per part del dentista que per poder dur-la a terme realitzarà prèviament un diagnòstic per tenir clar què fer.\nAmb anestèsia local es durà a terme la col · locació de l'implant dental pertinent.\nEl procés de recuperació comença amb la retirada dels punts al cap d'una setmana ia partir d'aquí cada pacient, SEUS basat en característiques, avançar el més lent. L'habitual és que aquest procés duri entre sis setmanes i diversos mesos.\nAixí mateix, qui vulgui sotmetre a una intervenció d'implants dentals ha de saber que després d'aquesta haurà d'emprendre no només una exhaustiva neteja bucodental sinó també l'assistència periòdica al seu dentista perquè comprovi que tot evoluciona favorablement.\nDescobreix més sobre els implants dentals fent clic aquí.


Elena Gadel i Marta Robles porten "Les dones de la nostra vida" a Terrassa - Diari de Terrassa\nElena Gadel i Marta Robles porten “Les dones de la nostra vida” a Terrassa\nL’ espectacle tributa homenatge a les dones d’esperit revolucionari\nEl duet format per Elena Gadel, a la veu, i Marta Robles, a la guitarra, visiten el diumenge La Factoria Cultural de Terrassa (LAFACT) amb el seu espectacle “Les dones de la nostra vida”. Les dues cantants s’han fusionat per donar llum a tantes i tantes dones que ens han enlluernat el camí fet fins ara. El seu viatge musical és un homenatge a dones de discurs punyent i revolucionari, a dones que sacsegen a través del seu art. L’espectacle és a les 18 hores.\nTemes:Elena Gadel, La Factoria Cultural Terrassa, Marta Robles