Unió Esportiva Olot » Persecució a Sant Adrià\nLa Unió Esportiva Olot visita aquest dissabte (17h) el RCD Espanyol B amb la voluntat d’avançar-lo a la classificació i intentar allargar les set jornades sense conèixer la derrota. Garrido té el dubte de Carles Mas i les baixes de Vivi i Aspar per enfrontar-se a un conjunt perico que fa cinc partits que no guanya però que es torna a postular com un dels aspirants al play-off amb Ezzarfani com a pitxitxi. Algunes dades per a l’optimisme, les estadístiques dels olotins davant de filials i els últims precedents a la Dani Jarque.\nPerseguint un somni. Com si d’una pel·lícula americana es tractés, l’Olot és aquell taxi de la gran ciutat que circula al màxim de la seva velocitat per intentar atrapar els cotxes d’alta gamma que corren a mil revolucions. El dipòsit, però, esta ben ple de benzina en forma de joc i resultats. Per exemple, en l’última cursa, els garrotxins van accelerar al mateix ritme que el vehicle més potent de tots, el líder sabadellenc, fins acabar d’igualar-lo en la foto finish amb el cop de gas de Peque. Però deixant de banda les metàfores automobílistiques, la sensació és que el millor està per arribar i que aquest equip no només té la permanència virtualment al sac, sinò que demana pujar un esglaó en el nivell d’aspiracions. I, per això, aquest dissabte tenim una oportunitat ideal en un context immillorable. Visita a un rival directíssim (un punt més), que elabora una proposta vistosa i atractiva, fet que dóna a entendre un intercanvi de cops en el qual, almenys contra els filials, en solem sortir ben parats. Gens confiats però totalment convençuts que ho podem tornar a fer possible.\nDesprés d’encadenar una ratxa de set victòries consecutives, uns registres pràcticament impensables en aquesta categoria, els de José Aurélio Gay han vist com es capgirava la dinàmica amb cinc partits seguits sense guanyar (dos empats i tres derrotes). Un RCD Espanyol B que a la Dani Jarque només ha perdut un enfrontament (Badalona), per bé que n’ha empatat cinc, i que compta amb el màxim golejador del grup, Moha Ezzarfani, autor d’onze dianes. Altres futbolistes destacats són Marc Manchón, Nico Melamed, Max Marcet, Ferran Jutglà o Kevin Soni, l’ex del Peralada, que va arribar en el mercat d’hivern. De fet, alguns d’aquests ja piquen la porta al primer equip d’Abelardo, lluitant per sobreviure a Primera Divisió, com han fet els Campuzano, Víctor Gómez, Pedrosa i companyia. En l’apartat de baixes, Pol Lozano i Nacho González es perdran la cita per sanció.\nEl partit, corresponent a la jornada 27 del grup tercer de Segona B, es disputarà aquest dissabte a les 17h a la Ciutat Esportiva Dani Jarque de Sant Adrià del Besós en directe per Ràdio Olot. Garrido té les baixes de Lluís Aspar i Albert Vivancos, tots dos per lesions musculars, i l’únic dubte de Carles Mas, que arrossega unes petites molèsties. Preparats per seguir amb la ratxa d’imbatibilitat en un magnífic aparador! Som-hi, vermells!\nBAIXES: Aspar i Vivancos (lesió)\n“Fa temps que estem lluitant i treballant per mirar de lluny el que passa a baix i mirar de prop el que passa a dalt. Som molt regulars en el nostre comportament i amb una idea reconeixible, això és el que em dóna seguretat”.\n“El de dissabte és un partit que motiva, tenim la possibilitat de guanyar una posició a la taula. El RCD Espanyol de Barcelona B és el favorit; és filial d’un equip de Primera Divisió, està per davant nostre i juga a casa. És un bon camp per lluir les nostres virtuts”.\n“La diferència amb la temporada passada i l’inici d’aquesta és que ara tenim la possessió però arribem amb més claredat i estem fluint més per fora amb molta decisió. Aquesta és l’evolució que hem donat, la convicció de poder arribar a fer mal al rival”.\n“El que passa pel meu cap és què fer i com fer-ho, més enllà de classificació i punts. Hem d’estar focalitzats en fer les coses de manera extraordinària per a que la victòria estigui a prop de nosaltres. Focalitzo la meva energia i predisposició en tractar de ser el millor possible”.\nEls records són força esperançadors pel que fa a les últimes sortides a la Dani Jarque, La temporada passada, empat sense gols (0-0), mateix signe que en el curs 2015-16 (1-1) i en l’any del debut a Segona B, el curs 2013-14 (1-1). El millor regust, la remuntada del curs 2014-15 (2-3) amb gols de Carlos Martínez (2) i David López.


Institut Cendrassos de Figueres - Webmentors 2018\nL’Institut Cendrassos organitza la segona edició de WebMentors, trobada d'empreses, docents, alumnes i professionals interessats en el desenvolupament d'aplicacions i el món digital, el dimarts 20 de març de 2018 a partir de les 3 de la tarda a la Sala els Caputxins de Figueres.\nWebmentors2018.cat és una trobada per a totes aquelles persones interessades en la informàtica i el desenvolupament d’aplicacions. L’esdeveniment és obert i gratuït i hi estan convidats professionals, empreses i col·lectius vinculats al sector del món digital així com tots aquells alumnes de batxillerat i cicles formatius amb interès per la informàtica.\nLa jornada està organitzada pels Cicles Formatius d’Informàtica de l’Institut Cendrassos i combina les ponències d'empreses amb alt component tecnològic amb xerrades de professors, alumnes i exalumnes del Cicle de Grau Superior en Desenvolupament d’Aplicacions Web.\nL’acte s’obrirà amb una mostra de projecte web desenvolupat per alumnes del centre que ens explicaran la seva experiència creant el seu primer projecte de desenvolupament informàtic.\nDues empreses de la comarca compartiran la seva experiència i visió del desenvolupament d'aplicacions així com el seu efecte a la societat. Esteve Aguilera, cofundador i CBO a Fewlaps ens parlarà de les bondats del paradigma de desenvolupament TDD on les proves s'escriuen abans que els programes i com ho combinen amb les tècniques CI CD d'integració i desplegament continu. Eduard Ymbert, cap d'Informàtica de l'empresa "Figueres de serveis, SA" (FISERSA) i membre de la Taula de coordinació tècnica de noves tecnologies ens proposa la conferència “Transformació Digital. D’una era de canvis a un canvi d’era” on ens explicarà el canvi de paradigma que han d’afrontar les empreses per seguir essent competitives en un món cada vegada més digitalitzat.\nEl cicle de Grau Superior d’Informàtica obren les portes als estudis Universitaris i al món laboral. Dos exalumnes d’aquests estudis, na Claude Chaillet i en Julian Fernández ens explicaran la seva experiència en cadascuna d’aquestes sortides així com la seva visió del cicle des de la seva nova perspectiva.\nLa jornada finalitzarà amb una taula rodona on el públic està convidat a iniciar debat i a formular aquelles preguntes que ajudin a entendre millor els estudis i la professió de desenvolupador d’aplicacions. La directora de l'Institut Cendrassos, la Sra. Helena Cortada, tancarà l'acte.\nEs pot trobar el programa de la jornada i més informació a Webmentors2018.cat. També podeu demanar més informació mitjançant el correu de l’Institut Cendrassos.


DR. LLUÍS C. POUS-IVERN – Testimonios para la Historia\nPortada » PC, 16è VOLUM. Especialitats mèdiques de Barcelona, I » DR. LLUÍS C. POUS-IVERN\nLa dona que accepta amb naturalitat la menopausa, fàcilment gaudirà d’una bona qualitat de vida.\nLa reproducció i el part són fets naturals de la vida que poden exercir sobre les persones una fascinació tal com per dedicar-s’hi plenament: “Ajudar a portar criatures al món amb qualitat de vida posterior requereix una disponibilitat de 24 hores. És una especialitat que treballa amb dos éssers humans vius, cosa que la fa especialment arriscada. Aquests trets de l’obstetrícia i la ginecologia provoquen l’atracció o bé el rebuig.”\nAixí expressa el doctor Lluís Pous les condicions d’una professió que ell porta exercint des de 1964. Fill de ginecòleg, el doctor reconeix la influència de l’entorn familiar, però per damunt destaca la vocació personal: “La medicina que m’agrada és la humanitzada i personalitzada, que abans rebia el qualificatiu d’art. La meva generació va tenir la sort de conèixer-la.”\nEl ginecòleg té un record agradable dels anys d’estudi a l’Hospital Clínic: “Els doctors Josep M. Caralps o Rutllant van ser alguns dels meus companys i recordo amb gratitud alguns dels meus mestres. Hi ha gent que ha nascut per ser-ho. Ser mestre és ensenyar primer a ser persones i després a ser metges. Els primers anys de la carrera vaig ser alumne intern d’histologia, patologia general i després de ginecologia. Vaig especialitzar-me al servei de ginecologia de l’Hospital, amb Emili Gil Vernet i altres professionals, com el meu pare.”\nPersonalitats de l’estranger van marcar també la vida professional del doctor quan va marxar-hi: “Del professor Victor Gomel, de Vancouver, em va atreure la seva disciplina, la forma de plantejar qualsevol activitat assistencial o de recerca, i del professor Fragenheim, de Constanza, la seva preparació clínica i quirúrgica, que el va portar a ser un dels introductors de l’endoscòpia en ginecologia.”\nLa carrera professional del doctor Pous s’ha desenvolupat en hospitals com la Maternitat Municipal de Barcelona, l’Hospital de Sant Pau o l’Hospital General de Catalunya, on va ser director del servei de ginecologia: “El treball en hospitals també m’ha comportat una gratificant tasca acadèmica, que he combinat amb la consulta privada. Primer la vaig compartir amb el pare i després vaig traslladar-la a la Clínica Quirón. Hi sóc des de principis del 1970. En aquest centre vàrem formar un extraordinari equip que ha estat pioner en la reproducció assistida. Vam ser el segon equip a Espanya que va fer néixer un nen proveta, fet que ens va causar una gran alegria. De sempre m’ha atret l’estudi de l’esterilitat i la reproducció; hi he dedicat anys de recerca, assistència i docència. Al meu costat s’ha format un equip entranyable que té èxits i experiència per fer aquesta tasca, ja que la reproducció assistida requereix, ara menys que abans, un sacrifici horari important.”\nL’equip actual del doctor Pous aplega fins a uns quinze professionals, “entre metges, biòlegs, personal d’infermeria, instrumentistes, llevadores, personal administratiu i col·laboradors externs d’altres especialitats medicoquirúrgiques.”\nEl treball en equip ha resultat imprescindible: “L’equip neix del fet objectiu que l’especialitat s’ha anat desmembrant a mesura que la ciència ha aportat coneixements i la tecnologia la manera d’aplicar-los. Actualment és difícil que el ginecòleg ho pugui fer tot bé; ara hi ha molt bons especialistes en obstetrícia i en medicina perinatal, en reproducció, en oncologia ginecològica o en patologia mamària.”\nL’equip li ha permès també poder fer cirurgia ginecològica i oncològica, l’altra gran eina assistencial del doctor Pous: “Pertanyo a la generació que va introduir i consolidar la cirurgia endoscòpica i la microcirurgia ginecològica en aquest país. Les tècniques no invasives han comportat un gran salt de la cirurgia ginecològica, però s’ha de controlar que la indicació d’aquestes intervencions s’adigui amb cada cas, avaluar-ne els riscos i els beneficis i la capacitat del cirurgià per desenvolupar-la. S’ha de defugir el lluïment personal i tenir un criteri quirúrgic sòlid, i avui no és fàcil tenir-lo.”\nL’aspecte del seu equip que més satisfà el doctor Pous és l’humà: “El nostre petit èxit neix de la importància que donem al tracte personalitzat. El darrer col·laborador de l’equip fa deu anys que hi treballa, i el primer, trenta. La pacient se sent sempre protegida i assistida per l’equip, cosa que és molt important per mi. Des de 1994 m’he centrat en la consulta privada, on faig més ginecologia general. M’ha permès aprofundir en la relació amb la pacient, que és el que més m’agrada. Entre la dona i el ginecòleg s’estableix una relació humana especial. Hi ha una afinitat de situacions que fan que aquesta relació es vagi perpetuant en el temps. Com que el ginecòleg l’ha ajudat a portar fills al món, ha controlat la seva contracepció i la seva qualitat de vida ginecològica i general, la pacient li té una confiança que permet consultar-li altres coses que no són de l’especialitat.”\nSobre el control de la gestació, el doctor Pous opina: “S’ha d’anar regularment al metge i fer les exploracions necessàries. Crec que la medicina com a tal, amb el lògic ajut tecnològic, segueix regint. Les mans del metge o escoltar la pacient poden evitar l’aplicació de molta tecnologia innecessària. La combinació de la tecnologia amb la medicina clínica condiciona una bona assistència obstètrica i ginecològica.”\nLa tecnologia actual permet diagnosticar malalties en el fetus que situen els pares en una posició difícil. L’honradesa del metge és fonamental, atesa la relació de confiança amb la pacient: “El metge té només l’obligació d’informar el pacient del que té i de les solucions perquè prengui la decisió. El ginecòleg però, ha d’anar amb més de compte, perquè pot influir molt en la decisió de les pacients que fa anys que visita.”\nEn l’atenció a la dona, el doctor subratlla la menopausa: “Ve condicionada perquè els ovaris han deixat de treballar per una llei biològica, fet que provoca la falta de regla. L’actual esperança de vida de la dona a Espanya comporta que en visqui un terç sense activitat estrogènica. És una etapa molt interessant per a la dona. El ginecòleg ho pot entendre; la tasca del ginecòleg i del metge de capçalera hi és fonamental i apassionant, però cal ser dona per entendre-ho millor. La menopausa té una fase prèvia d’una durada de cinc a deu anys, en què es produeixen uns lògics trastorns hormonals. Hi ha tecnologia i tractament farmacològic, però la qualitat de vida depèn d’altres factors, com l’entorn cultural, familiar i laboral. La personalitat de la dona, el seu grau de comprensió i sacrifici, influeixen notablement en l’acceptació del procés. Quan una persona té més riquesa personal la menopausa és més satisfactòria. Si la dona accepta aquesta llei biològica, accedeix amb aplom i serenitat a aquesta enriquidora etapa de la vida des de tots els punts de vista.”\nEl suport continuat a la dona durant quaranta anys de professió ha aportat grans satisfaccions al ginecòleg, de les quals en destaca una: “Ajudar a néixer els meus fills i els meus néts ha estat el privilegi més gran de la meva vida. És un moment preciós i espectacular que difícilment altres professions et procuraran.”\nPrevAnteriorDR. MARCOS MURTRA FERRÉ\nSiguienteDRA. FRANCESCA PONS PONSNext


Arboç-Atlètic de Valls: la primera final - El Travesser\nArboç-Atlètic de Valls: la primera final\nSeparats per un punt, ambdós lluiten per la segona posició de #3cat\nDimecres, 27 de març de 2019 a les 18:50h\nRamon Giró, en el partit de dissabte passat davant del Morell | El Travesser\nDissabte, a dos quarts de set de la tarda, Arboç i Atlètic de Valls es citen al municipal de l'Arboç en un partit amb potser més que tres punts en joc. Els dos equips lluiten per l'ascens a Segona Catalana.\nS'arriba a la jornada 27 de lliga, i cada cop el final de la temporada està més a prop. El partit de la jornada es disputarà al Baix Penedès on Arboç i Atlètic de Valls mesuraran les seves forces en un duel directe per la segona posició.\nQuart (Arboç) i tercer (Atlètic de Valls) tenen una oportunitat d'or per sumar tres punts importants per seguir el seu camí a poder atrapar el Montblanc, que es troba a 2 punts i 3 d'Atlètic i Arboç.\nCartell anunciador del partit de dissabte. Foto: CF Arboç\nAmb el que s'espera una gran assistència de públic, en un dels partits més atractius de la categoria, els dos equips son conscients de la rellevància del partit on a més, el Montblanc, equip en zona de play-off a #2cat6, n'estarà pendent.\nEn els darrers sis partits l'Atlètic ha marcat 27 gols i l'Arboç un total de 24\nEls dos equips arriben separats per només un sol punt de diferència i els vallencs encadenen sis victòries consecutives, on a més, han recuperat sensacions, sobretot ofensives. I és que en aquests sis partits han marcat 27 gols. Per la seva banda, l'Arboç arriba també amb bona dinàmica de resultats. Dels últims sis partits han sumat 16 punts marcant 24 gols. Dos equips amb molt de potencial ofensiu.\nParlant dels gols, atents a dos noms propis per equip. Arnau Moya i Antonio Álvarez (Arboç), amb 20 i 15 gols respectivament, i Genis Vidal i Jordi Rosinés amb 15 i 13 per part vallenca.


Espai d'art: de març 2009\nEXPOSICIÓ COL.LECTIVA: Re-canvi\nAquest dissabte 28 de març, vaig poder compartir amb molts de vosaltres un moment especial per mi i segurament també per la resta d'artistes que vam participar a l'Exposició col.lectiva de Centelles.\nL'Exposició te com a títol: Re-canvi\nEl tema de l'exposició vol portar a debat un tema d'actualitat: la situació de crisi dels nostres temps ( tant des d'un punt de vista social, com econòmic, com ambiental,....) Els i les artistes hem volgut mostrar, des de les nostres pròpies reflexions i visions personals, un punt de vista de la crisi amb visió positiva.\nEs pot gaudir d'un total de 26 obres, dues obres per artista. Les textures, la tècnica, el traç, els colors, les formes, les taques....són diferents en cada una d'elles i fan de tot plegat una obra d'art col.lectiva ben especial.\nLa inauguració va poder comptar amb molta gent variada que malgrat la pluja, van venir de llocs diferents: Barcelona, Sant Cugat, Sant Boi de llobregat, Terrassa, Monistrol, La Garriga, Centelles, Vic....\nGRÀCIES A TOTES I TOTS per compartir i brindar amb nosaltres\nNo deixem de crear, gaudir, compartir i cercar espais com aquest\nEls que encara no heu pogut veure l'exposició, es pot visitar del 28 de març al 12 d'abril. Divendres i dissabtes de 18h a 20h - diumenges i festius 11h-14h i 18h-20h. Al carrer de les escoles,4 Centelles.\n28 de març INAUGURACIÓ EXPOSICIÓ COL.LECTIVA: Re-canvi\nDel 28 de març al 12 d'abril del 2009\nUs convidem a la inauguració de l'exposició col.lectiva : RE-CANVI\nLloc: Sala d'art AMICS DE CENTELLES. Carrer de les escola, 4. Centelles\nDia: Dissabte 28 de mrç del 2009\nHora: a les 19h de la tarda\nParticipen 12 artistes de la Garriga:\nCynara Mori, Ester Peris, Francesca Riu, Silvia Navarri, Stefano Puddu, Iosu Mirena, Miquel Sebatiá, Misael Alerm, Mariona Casas, Maria Ripol, Jaume Guardis, Pilar Reig, Jaime Moroldo\nANIMEU-SE A VENIR I GAUDIU DE L'ART amb una copa de cava!


Memòria Històrica a la Sala Singuerlín: Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet\nMemòria Històrica a la Sala Singuerlín\n19/01/2014 D3 Cultura Família Memòria històrica\nCine Club Imatges ha preparat per aquest divendres 24 (20.00) a la Biblioteca Singuerlín-Salvador Cabré, una "Projecció especial Memòria Històrica" amb el film "La voz dormida".\n"Projecció especial Memòria Històrica", divendres 24, 20.00 hores. Biblioteca Singuerlín - Salvador Cabré "La voz dormida" (2011), Benito Zambrano.\nAbans del film es projectarà el curt "Àngels sense cel" de Victor Cuadrado.\nLa programació de la Sala Singuerlín es gestiona mitjançant un acord de l’Ajuntament amb el Cine Club Imatges, una entitat amb llarga trajectòria a Santa Coloma. Els objectius són oferir, de manera continuada,material de qualitat, social i d’autor, que generalment es troba fora dels circuits comercials convencionals, i fer un treball educatiu amb nous públics (especialment joves i estudiants). Molts dels treballs que hi arriben els podem conèixer a través dels seus autors i protagonistes, que en fan la presentació.\nBones xifres d'assistència\nEn el primer any de funcionament del cicle estable de cinema gratuït a la Biblioteca Singuerlín-Salvador Cabré, les dades d’assistència permeten parlar de consolidació d’una oferta variada i atractiva, i de fidelització del públic. En un any, hi han hagut 37 sessions, 18 projeccions per a adults i 19 de caire familiar. El nombre total d’assistents ha estat de 2.212.


aula2 | Cases de Colònies i Monitors de Lleure - Els Estanys\nCasa de nova construcció situada a Capmany, a l'Alt Empordà. Té capacitat per 120 places. Es distribueix en dues plantes i disposa d'habitacions grans, habitacions de turisme rural, sales d'activitats, WIFI i calefacció central. Ofereix pensió completa i mitja pensió. Està ubicada als peus del Paratge Natural de l'Albera. Els exteriors són molt amplis amb esplanades, pista esportiva, parc infantil i piscina i la possibilitat de fer excursions i rutes de natura. La casa ofereix activitats de lleure i activitats d'aventura al llac de Ventalló. L'autocar arriba fins la casa.\nAdreça: Masos 7 Els Estanys, Capmany\nAP-7 fins la sortida de la Jonquera.Seguidament reculeu i agafeu la la N-II en direcció a Barcelona. A 7 Km trobareu un desviament a mà esquerra que anuncia Capmany-Espolla-Roses. Aquesta carretera porta directament a la casa. No cal entrar al poble de Capmany, seguiu recte i passeu-lo de llarg. A 3 Km trobareu un desviament a mà dreta amb un rètol groc de la casa de colònies Els Estanys. Hi ha 200m de camí de terra fins la casa.\nAdaptada: 41 places\nHabitacions: 2 de 18, 22, 1 de 4, 5 de 3 i 5 de 3 places.\nInstal·lacions esportives: Camps de bàsquet, volei, futbol i hoquei.\nExcursions i activitats: Capmany, riu, boscos de sureres, Parc Natural de l'Albera, Belloc.\nMés en aquesta categoria: « Les Coromines Casal St. Miquel »


El barri de Fort Pienc estrena una nova plaça | betevé\nLa plaça durà el nom de l'actriu Anna Lizaran a petició dels veïns, però encara falta que ho aprovi definitivament la Ponència de Nomenclàtor\nRedacció | Txell Partal Maresma | diumenge, 22 de juliol del 2018, a les 14.06\nEl barri del Fort Pienc estrenarà aquest dimarts una plaça pública de més de 1.750 metres quadrats al costat de l’Estació del Nord, just en el triangle de la confluència dels carrers de Ribes, Alí Bei i Sicília.\nAquest era un espai on anteriorment hi havia trànsit de vehicles, encara que amb poca intensitat. Era una zona amb un urbanisme poc amable amb el ciutadà que havia generat problemes de convivència i queixes dels veïns. Per això, ara l’Ajuntament ha decidit reurbanitzar l’espai i crear-hi una plaça que pugui ser un nou centre d’activitat del barri, ja que està envoltada d’un gran nombre d’equipaments públics.\nLa plaça vol donar prioritat al vianant, unificar tot l’espai i afavorir la vida veïnal. En la zona del carrer de Sicília s’ha augmentat la superfície destinada al pas dels vianants i s’ha reduït la destinada al trànsit rodat. S’hi ha adoptat la forma de plataforma única i s’ha eliminat el trànsit en el tram del carrer Sicília entre Ribes i Alí Bei.\nDurant les obres s’han mantingut les pistes de petanca i el punt verd que ja hi havia. Però, a petició dels veïns, s’hi han instal·lat jocs infantils i una aula ambiental a l’aire lliure. Els veïns i els comerços es mostren contents amb la remodelació, i l’únic que hi troben a faltar és una mica més d’espai verd.\nLes reformes han suposat una inversió de 2,8 milions d’euros per part de l’Ajuntament.\nFutura plaça d’Anna Lizaran\nLa plaça durà el nom de l’actriu Anna Lizaran a petició dels veïns, que ho van votar en una consulta popular. La proposta, acceptada per la Comissió de Nomenclàtor de l’Eixample, va ser informada favorablement en el ple del Consell de Districte de l’Eixample del mes de juliol. Ara ha estat elevada a la Ponència de Nomenclàtor, que és qui ha de donar l’aprovació definitiva al nom.\nEls noms de dona escassegen encara molt als carrers i places de la ciutat de Barcelona i és per aquest motiu que l’assignació d’un nom de dona per a una plaça és molt celebrat.\n— dones — nomenclàtor — obres


Convocatòria de projectes | ETI BARCELONA | Fins el 20 de gener\nIdensitat (ETI-BCN) + La Escocesa (Projectes d'Investigació i Experimentació Artística 2020)\nFins el 20.01.2020\nETI Barcelona és un projecte d'Idensitat en cooperació amb La Escocesa que proposa un procés col·laboratiu entre artistes i no artistes per imaginar un nou espai de relació institucional. Mitjançant l'eix temàtic "crear una nova institució", es proposa generar un espai de transició, sensible a la interacció entre pràctiques socials i creatives, on és possible repensar altres llocs per a la cultura des de les noves complexitats socials i la diversitat de públics. ETI (Experimenter uneix Transformation Institutional) és un projecte europeu entre École Nationale d'Art (ENDA) - París, Idensitat - Barcelona, Fondation Bottari Lattes - Torí i Minitremu - Targu-Mures co-finançat per co-finançat per Creative Europe. ETI Barcelona forma part d'ell.\nETI Barcelona situa la pràctica creativa en el marc de la investigació i redefinició dels contextos entesos des d'una visió crítica, contradisciplinar i orientada a detectar, definir i proposar accions concretes. La participació en aquest procés ha de ser duta a terme per un artista, en col·laboració amb una altra persona vinculada a una entitat o institució no artística de barri de Poble Nou (Barcelona), que conjuntament amb Idensitat i La Escocesa, definiran la concreció de l'procés. En cas que l'artista no proposi una connexió preestablerta amb una persona o institució no artística, Idensitat i La Escocesa podran participar en la definició d'aquest marc d'acció.\nCom a primera fase, s'obre una convocatòria dirigida a persones interessades a participar en una experimentació institucionalizadora, és a dir plantejant una proposta que permeti repensar i reformular els models institucionals que s'estableixen des de processos col·laboratius, entre institucions amb finalitats no coincidents.\nIdensitat en col·laboració amb La Escocesa, proposen un espai d'experimentació, aprenentatge, encreuament de disciplines i investigació cultural, aplicada a contextos que es troben en transició. La convocatòria s'adreça a artistes que vulguin aportar un projecte en aquest espai de col·laboració. ETI Barcelona es planteja com un node específic que comparteix i es nodreix de l'objectiu essencial d'ETI: construir un projecte col·laboratiu de reformulació institucional que doni accés a nous públics. (Per a més informació d'el projecte: http://eti-europe.eu/)\nETI Barcelona proposa les següents fases, en les quals la convocatòria s'adapta:\n- Investigació-acció en residència. Dos projectes d'investigació artística que explorin les transformacions i els nous imaginaris relacionats amb la institució. Projectes que al seu torn experimentin amb l'activació de processos involucrant a una institució i persona que estigui vinculada a aquesta institució no artística de barri del Poblenou.\n- Grup de treball. El grup de recerca es configura a través dels / les artistes seleccionades en la convocatòria, IDENSITAT, i LA ESCOCESA per contribuir a donar forma a el marc que planteja ETI Barcelona. En aquest grup s'articularà una investigació indagant, compartint i repensant metodologies de les relacions entre institució artística i institució extra-artística. El grup de treball serà activat en paral·lel a la investigació-acció i es reunirà a La Escocesa puntualment en el desenvolupament de la mateixa.\nETI, com a projecte general, conclourà amb una jornada organitzada a París el 2021 on es presentaran tots els experiments realitzats a Barcelona, Targu-Mures, Torí i París.\nLabels: Activitats Artistes Barcelona Beques Catalunya Convocatories Cursos / Serveis / Ajudes / Convocatòries Educació artística Premis / Concursos


Aquest bàrman, que ja fa set anys que és a l'illa, acaba de llançar una carta de còctels inspirats en el producte local i la influència de nacionalitats estrangeres\nBorja Triñanes MARIAN BROZ\nPalmaBorja Triñanes ha passat de viure a Abanqueiro, l'aldea gallega de 1.600 habitants d'on és natiu, a Palma, una ciutat que rep cada any milions de turistes. Però l'adaptació no li ha costat gaire, més aviat ha estat una inspiració per a la seva feina. Aquest dilluns presenta la nova carta de còctels de Ginbo –bar d'on és director creatiu–, que ret homenatge a la interacció entre la cultura mallorquina i les nacionalitats estrangeres que conviuen a l'illa. Amb la combinació d'ingredients com ara la llet d'ametla i la canyella, pretén demostrar que la integració no només és possible, sinó profitosa.\nCom ha estat el vostre procés d'integració a l'illa?\nM'hi he acabat d'integrar quan he fet un cercle al voltant meu de gent de Mallorca, però m'ha costat temps. És cert que la gent, sobretot a Palma, està molt acostumada que hi hagi persones de fora constantment. Malgrat això, si vols entrar en un cercle en què el grup és 100% mallorquí, és complicat; d'alguna manera algú t'ha d'acompanyar a ficar-t'hi. Això és el que m'ha passat a mi.\nCrec que hi ha d'haver un esforç per part de la persona. Jo crec que ser gallec ha estat un avantatge per integrar-me a Mallorca pel sentiment de llengua pròpia. Tenir la sensibilitat d'algú que és bilingüe de naixement fa que comprenguis que quan un grup de persones parla català entre ells, tot i que tu no el parlis, no ho fan per fotre; simplement és que el seu dia a dia és així. Jo no el xerr del tot, però m'esforç a entendre-'l i a intentar xerrar-lo. A més, les persones canvien la seva personalitat segons la llengua que parlin. Jo no crec que sigui la mateixa persona quan xerr gallec que castellà, de manera que parlar una nova llengua és com descobrir una nova faceta meva.\nPer què vau venir a Mallorca?\nHi vaig venir fa ara set anys. A 22 anys vaig competir al concurs Bacardi Legacy i allà vaig conèixer una persona que em va oferir feina a la cocteleria Brass Club, del passeig Mallorca, quan encara l'estaven fent. Quan ho vaig deixar, vaig fer una temporada a Alcúdia i, finalment, em van proposar treballar al torn de matí de Ginbo, on ara faig feina.\nQuan algú es fica a cocteler té l'objectiu de crear les seves pròpies begudes?\nNo crec que tothom que es fiqui a bàrman vulgui ser creador de còctels. Hi ha molta gent que s'enganxa a la professió perquè li agrada l'ambient i n'hi ha d'altres que s'hi enganxen perquè els agrada atendre la gent i ser hospitalària. L'hospitalitat és la gran paraula del nostre sector.\nEn què consisteix ser bàrman més enllà de servir còctels?\nAntigament es deia que un bon bartender ha de saber moltes coses i, si sap fer còctels, millor. Jo no hi estic tant a favor perquè crec que la cocteleria et pot fer marcar la diferència. Però crec que és quasi més important l'experiència que fas i que generes al voltant d'un còctel, una cervesa o un vi que el mateix producte que serveixes. Bàsicament es tracta de fer sentir especial la persona que tens davant. Hem intentat definir Ginbo de diferents maneres: bar de còctels, bar de ginebres, dive bar... Ginbo és un lloc per a tothom, tothom hi és benvingut. Això és el que el defineix.\nPrecisament, el passeig Mallorca és un punt de trobada de molts tipus de persones.\nEl passeig Mallorca és un reducte de l'illa bastant peculiar. És un ecosistema curiós. No obstant això, hem aconseguit generar zona i un reclam per a la gent que viu tant a Palma com a la Part Forana. Ja fa més de deu anys que estam oberts i no hi ha gaire locals que ho puguin dir, la qual cosa és per estar-ne orgullosos.\nAixò mateix reflecteix la nova carta del Ginbo, la convivència de diferents persones i nacionalitats en un mateix lloc.\nLa nova carta tracta de com les cultures que han anat arribant a Palma han anat canviant la ciutat però sempre amb la cultura mallorquina present. És un exercici de convivència. Jo puc entendre com seria Palma sense tota la gent nova que ha vingut de fora, que ha canviat la disposició de la ciutat: alemanys, suecs, marroquins, xinesos, colombians, argentins, búlgars... Hi ha una quantitat de nacionalitats vivint a l'illa que no només aporten un valor econòmic, sinó que representen un afegit cultural.\nI això com es trasllada a un còctel?\nNosaltres hem vist que això és un exercici de convivència, en què conviu la cultura estrangera i la local. El més senzill era agafar l'element estranger que forma part del dia a dia d'un palmesà i mesclar-lo amb un ingredient local mallorquí. Per exemple, el cinnamon roll –un brioix suec que té com a ingredient principal la canyella– ens semblava ideal mesclar-lo amb llet d'ametla. En total, hi haurà 14 còctels que combinaran ingredients estrangers i locals, 12 amb alcohol i 2 sense, inspirats en el Marroc per la deferència amb l'islam.\nÉs important saber cuina per crear còctels?\nNo sé si és important o no, però puc respondre des del meu punt de vista. El que he après de cuina és el més valuós que puc oferir a l'hora de fer feina. Hi ha una sèrie de processos quant a extracció de sabor, elaboració o organització que m'han servit molt. Al cap i a la fi consisteix a entendre el gust i com funciona, tot i que és diferent en cada àmbit. Però hi ha una norma que diu que si una combinació funciona en sòlid, el més probable és que funcioni en líquid.\navui coneixem llengua Galícia bars


Ingredients per a pintar de tardor els plats de Restaurant Windsor\nIngredients per a pintar de tardor els plats\n11 octubre, 2017 In Windsor\nLa tardor omple el paisatge de tonalitats ataronjades, ocres, marrons, fins i tot negres, i a Windsor els nostres plats també adquireixen aquests colors perquè sempre s’elaboren amb productes de temporada. La nostra taula esdevé un fidel reflex del territori i el clima que ens envolta. Hi ha moltíssims productes que donen personalitat a aquesta estació de l’any: bledes, cols, espinacs, pebrots, pastanagues, peres, raïm, castanyes, moniatos, bolets, carbasses, magranes, figues, caquis…\nI la majoria, per no dir tots, els hem utilitzat o els fem servir al nostre restaurant per elaborar receptes amb què seduir el teu paladar amb sabors llargs i inoblidables. Avui t’expliquem coses que potser no coneixies de quatre d’ells, però en podrien ser molts més, tal és la riquesa del paisatge gastronòmic que ens envolta.\nQue potser el fruit més tardor. El que ens marca, com si fos un rellotge, que estem a l’octubre, novembre, desembre. Hi ha tantes maneres de gaudir-la… Crua, bullida, rostida, dolça… Fins i tot es fa pa de castanya, una alternativa històricament habitual en temps d’escassetat de farina de blat. A les cases se sol menjar rostida o en forma de pastís, però en restaurants com Windsor apareix en elaboracions més sofisticades, principalment en guarnicions de carn (de caça, sobretot). Per cert, sabies que les primeres castanyes van sortir d’Itàlia i que després van arribar a l’Antiga Grècia per expandir-se després pel món? I que a Espanya van estar a punt de desaparèixer de Galícia per una plaga a mitjans del segle XVIII i que el seu cultiu es va substituir pel de patates?\nCuriosa la trajectòria del moniato. Va ser descobert a Amèrica, es va introduir a Europa gràcies a Cristòfor Colom i, més de 500 anys després, la Xina acapara el 80% de la producció d’aquest tubercle dolç. De la cuina pot sortir rostit, en forma de crema, de sopa o com un xip, ideal per un aperitiu (que resulta més sa encara si es fa al forn perquè es fa servir menys oli). Ofereix versatilitat a l’hora de ser cuinat, ja que la seva dolçor li permet estar present en plats salats i dolços, com postres i pastissos. En contenir molta vitamina A, ajuda a la cura de la pell, a més de ser ric en hidrats de carboni, potassi, àcid fòlic i antioxidants i fibres, la qual cosa contribueix a millorar el trànsit intestinal.\nEncara que hi ha algunes varietats que poden trobar-se durant altres estacions de l’any, la tardor és el moment ideal per la seva quantitat, qualitat i varietat. I a Windsor sempre ens n’hem declarat fans. Especialment, de l’ou de reig, tan imprevisible i per aquest motiu tan apreciat quan apareix gairebé per sorpresa; del rovelló, que tant enamora\namb unes gambes de Palamós i uns cors de carxofa; de la múrgola, tan versàtil ella i que tan bé queda amb una crema de foie; o els ceps, que potser es gaudeixen crus, laminats (amb un oli de pinyons i tòfona), en carpaccio o cuinats, acompanyant carns nobles com el cérvol…\nLes generacions més joves n’estan familiaritzades per la festa de Halloween, però els gourmets la gaudeixen des de fa moltíssims anys. Ve d’Àsia i no d’Amèrica, com molts creuen, i consten escrits que hebreus i egipcis ja la conreaven. Més enllà de la dada històrica, es pot menjar durant tot l’any, però és a la tardor quan apareixen els exemplars que més ens agraden perquè són més dolços que els que surten a l’estiu. És un producte amb poca aportació calòrica, i té baix contingut en hidrats de carboni i poquíssim greix, que fa d’aquest producte un ingredient ideal per a la cuina saludable que estem incorporant a Windsor cada vegada més. El plat més recurrent és la crema de carbassa. Infal·lible.


Lluïsa Bertomeu, periodista de Canal Terres de l'Ebre, guardonada amb el Premi Trajectòria - EbreDigital.cat\nMaria Solà2022-05-18T15:26:10+02:0018 de maig de 2022|Societat| Terres de l'Ebre|Lluïsa Bertomeu, Premi Trajectòria, Premis, Premis de Comunicació Local 2022|\nLa veterana de la comunicació de les Terres de l’Ebre, Lluïsa Bertomeu, ha estat guardonada amb el Premi Trajectòria dels Premis de Comunicació Local 2022, per la seua dedicació i constància en la tasca de la informació de proximitat al territori ebrenc. Als casi 50 anys d’edat, la deltebrenca rebrà el proper 1 de juny el guardó per la seua trajectòria professional. Una gala que es podrà veure en diferit a les 22.30h per Canal Terres de l’Ebre.\nLluïsa Bertomeu va inciar la seua trajectòria l’any 1985 sent col·laboradora en una secció sobre “els consells de les mestresses de casa” a l’emissora Ràdio Delta. Després de treballar-hi 25 anys, va donar el pas a fer un nou projecte professional, però aquest cop davant la petita pantalla. La seva primera emissió televisiva la va fer a Tele Amposta amb el programa Emissió 3, i posteriorment a Canal 21. Després d’una llarga experiència en el món de la televisió, l’any 2006 va arribar la seua figura va arribar als platós de Canal Terres de l’Ebre. Amb diversos programes com per exemple el Plaça Major i l’Estret de Magallanes fins l’any 2021 que per pronòstics de salut va haver de deixar la seua passió de banda i centrar-se amb ella. A més, també se l’ha pogut sentir els últims anys a la ràdio Delta.cat fent les notícies del territori a l’Al Dia Terres de l’Ebre.\nLa deltebrenca és una apassionada de la comunicació, ella mateixa es qualifica com una persona que li agrada molt parlar amb la gent, i l’entreteniment. A tot això, se suma que en moltes ocasions la podem veure presentant actes en els diversos municipis del territori ebrenc, en especial els municipis del Baix Ebre. Bertomeu ha rebut este premi amb molta felicitat i creu que la comunicació és la que “sempre està i la que menys vistosa és“, i a més, defensa que la feina que fan els mitjans locals és una gran tasca i que tot surt de les redaccions dels mitjans locals.\nA més, este any el jurat, de manera unànime, també ha volgut atorgar un Premi Especial al periodista Jordi Évole en reconeixement de la seua trajectòria en el món de la comunicació en mitjans locals com Ràdio Cornellà o Viladecans TV.


NOU RECORREGUT DE LA LÍNIA 15 (MAÓ - CENTRE) A PARTIR DEL DILLUNS 15 DE JUNY\nL’aprovació i execució del PMUS (Pla de Mobilitat Urbana i Sostenible) per part del consistori de Maó ha vingut acompanyat de canvis i sentit en molts dels carrers de la ciutat de llevant. Aquests canvis, que afectaran a la mobilitat rodada de la ciutat no passen desapercebuts tampoc per al servei de transport regular de passatgers que veurà com la seva línia 15 (Maó- centre) modificarà el seu recorregut habitual per adaptar-se a aquests nous canvis de sentit de la circulació.\nEl nou recorregut de la L15 s’iniciarà el proper dilluns dia 15 de juny amb la incorporació de noves parades al seu itinerari habitual, en concret s’hi afegeixen les següents: Plaça Sant Roc, Carrer Barcelona i Avinguda Port de Maó. Amb la incorporació d’aquestes noves parades es pretén donar un caire més social a aquest servei de bus, ja que, existeix una important demanda de persones usuàries que necessiten desplaçar-se a les consultes de l’annex de l’antic hospital Verge del Toro, aquest servei permetrà que els desplaçaments es puguin fer de manera autònoma per part dels pacients alhora que afavoriran no haver d’utilitzar vehicle privat en una zona habitualment molt congestionada. A més, la parada de l’Avinguda Port de Maó, aproparà als interessats a accedir al port a través de les escales o l’ascensor habilitat a les seves immediacions.\nEstà previst també oferir quatre expedicions diàries amb recorregut pel port per així oferir la possibilitat d’accedir a la rada amb transport públic tal com s’havia anat fent fins ara.\nAmb aquestes actuacions en el marc del foment del transport públic que impulsa el departament de Mobilitat del Consell Insular, es pretén oferir un servei més proper i que responguin a les necessitats reals de mobilitat dels ciutadans i ciutadanes de Maó.\nEl servei està íntegrament finançat pel Consell Insular amb col·laboració de L’ajuntament de Maó.


Obriu el compte offshore BVI per a empreses - DSBC Financial Europe\nInici Compte offshore Illes Verges Britàniques\nCompte offshore obert per a la jurisdicció de les Illes Verges Britàniques (BVI)\nLes Illes Verges Britàniques (BVI) és coneguda com un dels centres financers offshore més respectats del món. BVI també es considera una destinació de planificació fiscal per a moltes organitzacions que tenen previst ampliar-se a escala mundial. El territori caribeny és un actor mundial significatiu en la indústria de serveis financers offshore.\nAvantatges de formar BVI Offshore Business Company:\nLegislació corporativa moderna, flexible i de mentalitat comercial.\nProcés d’incorporació econòmic i senzill.\nOfereix un alt nivell de privadesa i confidencialitat.\nRequisits mínims de compliment continu.\nLa Comissió de Serveis Financers BVI és l’autoritat rectora i les empreses estan regulades per la Business Companies Act 2004\nNo hi ha un registre públic de funcionaris d’empreses.\nCap tipus d’impostos (impost sobre la renda, impost sobre les plusvàlues, impostos sobre donacions, impostos sobre successions i IVA, etc.).\nLa moneda estàndard és el dòlar nord-americà.\nCap requisit de secretari.\nDSBC Financial Europe creu que som un soci de confiança que té plenes capacitats per donar suport a les empreses offshore de BVI a fer créixer els seus nous negocis o invertir al mercat europeu. Amb el compte comercial DSBC Offshore, les empreses offshore de les Illes Verges Britàniques tenen una enorme oportunitat per maximitzar els seus beneficis i estalviar costos considerablement.\nEstalvieu la comissió de divises.\nPreparació de documents per a empreses offshore de BVI:\nCertificat de directors i secretari\nCertificat d’incorporació / registre\nCarta de resolució del Consell d'empresa\nGràfic d’estructures de l’empresa\nActa dels subscriptors / incorporadors que nomenen consellers inicials\nQualsevol tipus d’empresa BVI: empresa comercial, societat limitada, corporació, societat de responsabilitat limitada o societat anònima, fideïcomissos / fundacions, etc., pot sol·licitar comptes corrents offshore de DSBC Financial Europe , així com altres serveis financers com gestió de caixa, targetes, intercanvi a l'estranger.


Lloc: Paris, França\nDates: 29 de Juny - 29 de Juny de 2018\nData límit: 29 de Maig de 2018\nLa productora ha de tenir seu fiscal a Espanya\nTenir projectes propis de llargmetratges per completar finançament que reuneixin les següents característiques:\nComptar amb part del finançament.\nDisposar d’un tractament en castellà i en francès o anglès (i, sota demanda, del guió en un d’aquests idiomes).\nNo comptar amb coproducció francesa.\nNo haver-se presentat a convocatòries anteriors.\nCriteris per a la selecció de projectes:\nProjectes que reflecteixin amb força la noció d’autoria més enllà de l’enverdagura pressupostària del projecte.\nProjectes que destaquin per l'originalitat del seu tema i tractament.\nProjectes en estat d’escriptura o de pre-producció.\nEls projectes podran ser rodats en qualsevol part del món, però es consideraran favorablement els que utilitzin serveis empresarials i professionals dels territoris de les entitats organitzadores i col·laboradores.\nDespeses cobertes per als projectes seleccionats:\nDinar amb els professionals participants a Paris.\nBitllet de turista i hotel per al director/a del projecte.\nMés informació: convocatòria.\nInscripció de projectes:\nData límit per presentar el projecte: 29 de maig de 2018\nHeu d'enviar el projecte a gnolass@gmail.com copiant a mmedir@gencat.cat adjuntant:\nFormulari adjunt, degudament complimentat amb la sinopsi en castellà i en francès o anglès\nFotografia dels delegats i logo de l'empresa en jpeg\nTractament en castellà i francès o anglès\nCV del productor i del director en francès o anglès (no més d'un foli d'extrensió)\nIMPORTANT: la mida del dossier no pot superar els 2MB


Caprabo, primer supermercat de Catalunya en vendre la mascareta que inactiva el SARS-CoV-2\nNote de Premsa 31/07/2020\nBarcelona, 31 de juliol de 2020.- Els supermercats de Caprabo porten a Catalunya la primera mascareta reutilitzable que inactiva el virus SARS-CoV-2\norigen de la COVID-19. Les mascaretes ja estan disponibles a les botigues de la companyia, des d'aquesta setmana. L'efecte de protecció sobre la mascareta es manté després de 50 rentats a 30 graus.\nEs denomina MOxAd-Tech, està fabricada de tela, és reutilitzable, d'alta eficiència i impermeable. Té un innovador revestiment que neutralitza els efectes de virus SARS-CoV-2 quan entra en contacte amb el teixit. Està desenvolupada amb un teixit tècnic que integra diverses capes diferents i un tractament repel·lent a l'aigua que permet neutralitzar els bacteris i virus en entrar en contacte amb la mascareta.\nProducte de col·laboració científica i industrial\nAquest protector facial l'ha fabricat l'empresa portuguesa Sonae i ha superat amb èxit les proves realitzades per l'Institut Molecular João Lobo Antunes de Lisboa (IMM). El producte, una innovació mundial, compta amb un principi actiu prèviament testat amb èxit per l'Institut Pasteur de Lille, a França. És resultat d'un projecte de col·laboració científic, industrial i empresarial.\nEls supermercats de Caprabo comercialitzen mascaretes higièniques des del passat mes de maig.\nCaprabo obté el certificat Clean Site\nCaprabo ha obtingut al juliol la certificació Clean Site de Bureau Veritas per a tota la seva xarxa de supermercats. Es tracta d'un segell que avala que la cadena està implementant de manera correcta els protocols de neteja, desinfecció i seguretat en les seves instal·lacions per fer front la COVID-19.\nMesures de seguretat al supermercat\nSeguint les recomanacions de les autoritats sanitàries davant la COVID-19, els supermercats de Caprabo incorporen mesures de seguretat per a prevenir els contagis. Destaquen la distància de seguretat a les cues; prioritat de la compra per a persones grans, persones amb discapacitat, embarassades i personal sanitari; aforament limitat a l'interior de la botiga; mampares de separació a les caixes de cobrament; cintes per mantenir la distància entre client i venedor a les seccions; mascaretes, guants i desinfectant en la compra i ús de pantalles facials per als treballadors de les botigues.\nA més, també s’ofereix el servei de repartiment a domicili de forma gratuïta per a majors de 65 anys. Caprabo realitza una important funció de sensibilització amb els clients a través de les eines de comunicació que té als seus supermercats. Cartelleria a la botiga i megafonia recorden de manera constant les mesures de seguretat per a realitzar la compra.\nCaprabo, companyia de supermercats de referència, va néixer a la ciutat de Barcelona l'any 1959. Té una xarxa de més de 300 supermercats a les quatre províncies de Catalunya i a la companyia treballen unes 6.000 persones. Caprabo aposta per la diferenciació a través de la salut, la producció agroalimentària de proximitat, els productes frescos, l'estalvi personalitzat, la varietat i la innovació. Cada dia, més de 200.000 persones compren en els supermercats Caprabo i més d'un milió de clients disposen de targeta de fidelització. Caprabo és pionera en la venda d'alimentació per Internet a través de Capraboacasa i ha estat la primera empresa de distribució a llançar al mercat una app de compra. Des de 2007, Caprabo forma part del Grup Eroski.


Comença l’operació tornada del macropont | betevé Web\nRedacció btvnotícies diumenge 10 de desembre, 2017 , 13.03\nL’Aeroport de Barcelona-el Prat ha programat 849 vols, el dia amb més operacions de tot el pont\nL'Aeroport de Barcelona-el Prat registra aquest diumenge el dia amb més operacions del pont llarg de la Constitució i la Purísima. S'han programat 849 vols i ofert 155.769 seients. Molts tornen després d'aprofitar els cinc dies de festa per marxar fora de la ciutat. Durant l'operació tornada per carretera s'estima que arribin 300.000 vehicles a la ciutat i l'àrea metropolitana.\nA l'inici del pont, dimecres, 6 de desembre, l'activitat també va ser força intensa, amb 752 vols programats. Segons dades d'Aena, aquests cinc dies de desembre han passat més d'1,5 milions de passatgers per l'Aeroport de Barcelona-el Prat.\nOperació tornada per carretera\nLa tornada del pont també es notarà a la carretera, tot i que es preveu que sigui esglaonada. Està previst que a partir de les 12 del migdia arribin uns 300.000 vehicles a Barcelona i l'àrea metropolitana. Segons el Servei Català de Trànsit, les hores més complicades seran entre les 16 h i les 22 h i alerten de quines vies poden ser les més problemàtiques durant l'operació tornada en cotxe.\n🚗🚕🚙 Avui diumenge, operació retorn #pontdesembre❗\nAquestes són les vies que poden registrar més volum de trànsit👇 pic.twitter.com/aCBoUcdopA\n— Trànsit (@transit) 10 de desembre de 2017\nAmb el pont llarg s'ha desplegat un dispositiu especial de 2.307 agents a les carreteres, destinats a fer controls d'alcoholèmia, de drogodependència, de distraccions i controls de velocitat, entre d'altres. El SCT demana als conductors que siguin prudents i que extremin precaucions en cas d'episodis de neu.\nPel que fa a les principals vies d'entrada i sortida a Barcelona, trànsit fluid. L'operació tornada ha estat esglaonada. Segons els càlculs del Servei Català de Trànsit, al final d'aquest diumenge hauran arribat fins a 300.000 vehicles a Barcelona i l'àrea metropolitana.\npont de la Constitució i la PuríssimaServei Català de Trànsit (SCT)trànsit


Fem Sant Andreu reclama un futur per a Nissan - femsantandreu.cat\nFem Sant Andreu reclama un futur per a Nissan\nPublicat per Fem Sant Andreu el 14 de maig de 2020 14 de maig de 2020\nEl diari japonès ‘Nikkei’ aquest dijous, ha publicat que Nissan tancarà les seves plantes a Catalunya. Aquesta automobilística té plantes de producció a la Zona Franca, Montcada i Sant Andreu de la Barca.\nDavant aquesta publicació, Fem Sant Andreu reitera un cop més el suport als treballadors i treballadores de Nissan, com ja ho vàrem fer en la moció institucional en suport al sector de l’automoció a Catalunya al mes de març. A Sant Andreu de la Barca el nombre de treballadors és de 220 persones, a les que hem de sumar els de les empreses auxiliars. Aquest llocs són clau per l’economia del municipi, com també ho són els més de 20.000 llocs de treball directes i indirectes pel país. Fem Sant Andreu reclama un futur per a Nissan ja!\nAbans de l’arribada del Coronavirus, les expectatives ja eren magres per la marca. La capacitat de producció era només del 20% i els models assignats es deixaven de fabricar, en detriment de les plantes del seu soci Renault o bé perquè altres fabricants, com Mercedes, els retiraven abans d’hora la producció derivada. En concret a Sant Andreu de la Barca la producció ha caigut un 108% des del 2010 fins a l’any passat.\nDegut a aquesta baixa productivitat i els anuncis no oficials de tancament, els sindicats i treballadors van iniciar una vaga indefinida el 4 de maig d’aquest any. Al març, el parlament de Catalunya amb una Declaració Institucional aprovada per unanimitat, va donar suport als comitès d’empresa de Nissan davant la incertesa sobre el futur de les plantes que la multinacional japonesa.\nMismo trabajo, misma retribución\nQuizás el título de este artículo lleve a pensar que me refiero a la discriminación salarial existente entre hombres y mujeres. No, no me referiré a ello, aunque estemos totalmente de acuerdo y más, en Saber més…\nPlenari extraordinari retribucions irregulars\nEl passat el dimecres 25 a les 10:00 del matí, va tenir lloc telemàticament el plenari extraordinari sol·licitat per Fem Sant Andreu per tractar les irregularitats en les retribucions de l’alcalde Enric Llorca i els Saber més…\nAccions Noticies Serveis Urbanisme\nReclamem uns parcs infantils oberts, dignes i segurs\nFem Sant Andreu ha sol·licitat al govern de la ciutat, que reobri els parcs infantils seguint les recomanacions del PROCICAT, amb relació als horaris i processos de desinfecció. I proposa en el cas de necessitat, recomanar Saber més…


Les Borges Blanques presenta el programa català de l'oleoturisme\ngarrigues.territoris.cat 14:27 25/04/14\nEl Govern ha detectat que l'oferta turística catalana relacionada amb aquest món té potencial i per això desenvoluparà un producte que sigui atractiu i que compti amb la implicació del sector i dels territoris.\nprograma altres notícies presenta catal borges\nPresentació CEI Borges de la companya de promoció Oliturisme.\nEl Centre d’Empreses Innovadores de les Borges Blanques ha acollit, aquest dijous, la presentació del nou programa de la Generalitat de Catalunya que pretén aprofitar el potencial del sector de l'oli com a dinamitzador turístic pel territori que en produeix.\nL’acte, que ha comptat amb la presència del secretari d'Empresa i Competitivitat, Pere Torres, la directora general de Turisme, Marian Muro, el president del Consell Comarcal de les Garrigues, Juli Muro i l’alcalde borgenc, Enric Mir, entre d’altres autoritats del Segrià i les Garrigues, ha servit per presentar els resultats del primer estudi del programa que ha detectat 92 productors amb potencial turístic important, entre els que ja n’hi ha una quarantena amb iniciatives turístiques que han començat a treballar per fer una promoció conjunta dels tastos, visites amb idiomes, activitats i la millora de la senyalització, entre d'altres.\nSegons ha explicat el secretari d’Empresa, el Govern ha detectat que l'oferta turística catalana relacionada amb aquest món té potencial i per això desenvoluparà un producte que sigui atractiu i que compti amb la implicació del sector i dels territoris perquè es converteixi en un nou atractiu per a Catalunya. Torres ha afirmat que el creixement econòmic que està proporcionant el nou turisme d’experiències i tradicions a les comarques d’interior, suposa una oportunitat que no podem desaprofitar.\nPer la seva banda, l’alcalde de les Borges ha destacat la necessitat d’implicar tots els agents institucionals, els principals privats i els socials en la promoció d’una oferta conjunta del territori, que despertí l’interès dels amants de les tradicions, els paisatges i la bona cuina, entre d’altres atractius culturals. En aquest sentit ha remarcat la bona repercussió que estan aconseguint del territori, gràcies a les presentacions firals de cada any i ha agraït al Govern que tingui les Borges com la “Capital Verge Extra” de Catalunya.


Trump i el Tribunal Suprem - Diari de Girona\nTrump i el Tribunal Suprem\nPer entendre el que podria passar, cal recordar el «Bush vs Gore» de fa 20 anys i estar pendent dels estats amb disputes pel còmput de vots\nUn simpatitzant de Trump en una mobilització, ahir. reuters\nDonald Trump es considera guanyador de les eleccions, i pretén bloquejar el còmput de vots allà on li pugui ser desfavorable. Per a això recórrer als tribunals dels estats, amb l'esperança d'arribar al Suprem. No sembla que tingui molt èxit per ara, i, en tot cas, li queda camí per recórrer abans de poder portar un cas al Tribunal Suprem.\nEl Suprem dels EUA no és la primera instància per dirimir controvèrsies electorals. La raó és que en aquell país no hi ha una normativa federal comuna per a les eleccions presidencials. L'article II, secció 1, de la Constitució dels EUA disposa que cada un dels estats que componen la federació «nomenarà, de la manera que la seva Cambra legislativa disposi, un nombre d'electors igual al total dels senadors i representants a què l'Estat tingui dret al Congrés». El vot popular designa aquests electors, que al seu torn trien el president, en la manera que estableixi la legislació de cada estat. Aquesta legislació pot diferir d'un estat a un altre, i són els tribunals de cada un dels estats federats que, segons la legislació específica, vresoldran els litigis que es produeixin allà.\nLa legislació federal s'ocupa de la data de la votació (el primer dimarts després del primer dilluns de novembre) i de la data en la qual els estats han de remetre al Senat els noms dels electors (elquart dimecres de desembre). Entre aquestes dues dates es poden plantejar les controvèrsies sobre el còmput dels vots, i, per entendre el que podria passar, hem de recordar un famós cas de fa 20 anys: Bush vs Gore. En les eleccions del 7 de novembre de l'any 2000 tot es va decidir pel resultat de Florida, que finalment va decantar la presidència en favor de George W. Bush davant el demòcrata Al Gore.\nEn aquelles dates el governador de Florida era Jeb Bush, germà de George W. I qui s'ocupava de la gestió de les eleccions al Govern de l'estat era Katherine Harris, que compaginava aquesta tasca amb la de copresidir la direcció de la campanya de Bush.\nEl còmput dels vots es va conèixer tres dies després de tancar-se les urnes. Bush semblava guanyar, però es van impugnar els resultats d'alguns comtats. Els recursos van arribar finalment al Tribunal Suprem de Florida, que, el 8 de desembre de l'any 2000, va decidir que s'havien de prendre en compte els resultats en els recomptes realitzats més tard de la data límit de el 14 de novembre establerta per la legislació de l'estat. Immediatament, els advocats de Bush van recórrer al Tribunal Suprem dels EUA, que va admetre la impugnació el 9 de desembre i va dictar sentència el dia 12.\nLa decisió de Tribunal Suprem va revocar la sentència de Florida, i va obrir la porta a l'elecció de Bush. Va tenir una forta controvèrsia interna, amb una majoria de cinc a quatre. Un dels magistrats dissidents, Stephen Breyer, va retreure a la majoria que hagués acceptat a tràmit una qüestió més política que jurídica com és una elecció presidencial.\nCal tenir en compte que el Suprem dels EUA té plena discrecionalitat per acceptar o no dels casos, sense necessitat de justificar el rebuig. Potser per la delicadesa de la sentència, en la mateixa s'estableix que els seus efectes es limiten al cas concret. Per tant, hauríem de suposar que no senti precedent. Però potser no és així. El Suprem va dictar el 26 d'octubre una sentència sobre terminis electorals: Democratic National Committee et al. v. Wisconsin State Legislature. El vot particular concurrent del magistrat Brett Kavanaugh cita el cas Bush vs Gore per destacar la deferència que els tribunals han al que les lleis electorals disposen. Segur que sap del que parla, perquè es dóna la circumstància, recordada el dia 28 pel New York Times, que en el recompte de Florida de fa 20 anys Kavanaugh va formar part de l'equip d'advocats que van assessorar els republicans.\nI allà va coincidir, en el mateix bàndol, amb altres dos membres de l'actual Tribunal Suprem, Amy Barrett, recentment nomenada per Trump, i el president de la cort, John Roberts.\nHem, doncs, de seguir amb atenció el que passa en els estats on hi hagi disputes pel còmput dels vots. Caldrà veure si aquestes disputes acaben en els tribunals suprems d'aquests estats. I si el que resolen aquests tribunals s'impugna davant del Tribunal Suprem, llavors l'atenció caldrà augmentar-la. Més que res, per verificar si el raonament de la seva decisió és prou bo perquè ens oblidem del compromís polític que van tenir fa dues dècades Kavanaugh, Barret i Roberts.\nLlagostera i Cassà tornen a rebre el segell Infoparticipa\nddg. LLAGOSTERA I CASSÀ DE LA SELVA\nGirona celebra la XIII Fira de la ciència per a petits científics


El MICFootball arrenca amb 7.000 espectadors en la inauguració a Figueres - Empordà\nLa 19a edició del torneig de futbol base comença amb triomf del Real Madrid CF juvenil (A1 – U19) contra el Kaptiva Sports\nEMPORDA.INFO 17.04.2019 | 16:43\nRaúl González, capità del Real Madrid, a Vilatenim. RUBEN GARCIA\nRaúl González, capità del Real Madrid, a Vilatenim.\nProp de 7.000 espectadors han assistit, aquest dimecres al matí a Figueres, a la inauguració de la 19a edició del torneig internacional MIC – Mediterranean International Cup de futbol base, que s'allargarà fins diumenge dia 21 d'abril a les comarques gironines. L'Estadi Municipal de Vilatenim s'ha omplert per segon any consecutiu per a la posada en escena d'un torneig que s'ha estrenat amb el partit de juvenils (CAT. A1 – U19) entre el Real Madrid CF i Kaptiva Sports FC. Els blancs, entrenats per l'exfutbolista Raúl González i ja campions de la seva lliga, han imposat la diferència de categoria contra el conjunt barceloní (5-0). La inauguració ha comptat amb una desfilada amb els abanderats de tots els equips participants a ritme de batucada i un gran ball a peu de gespa amb més de 400 participants de l'escola de dansa urbana figuerenca Dance Me.\nJust abans que arranqués el partit inaugural ha estat el torn dels parlaments institucionals. David Bellver, president de MICFootball, ha insistit en donar les gràcies "a les institucions, als patrocinadors, als col·laboradors i, sobretot, als equips de més de 40 països d'arreu del món que continuen venint cada any al MIC". En la mateixa línia, Pere Vila, delegat del Govern de la Generalitat a Girona, ha destacat la feina de "tots els clubs i ajuntaments que fan realitat el MIC, un torneig que ningú es vol perdre i que és un referent internacional".\nMiquel Noguer, president de la Diputació de Girona, ha reconegut que "és un honor que el MIC, el millor torneig de futbol base del món, se celebri a casa nostra" i ha donat la benvinguda a la Costa Brava a tots els assistents. Jordi Masquef, alcalde de Figueres, ha afirmat que el MIC, "el torneig de futbol base més important del món", serveix per "posar en valor la importància de l'esforç i la superació en l'esport i en la vida mateixa".\nPrèviament als actes inaugurals, els alevins (D – U12) del Manchester United FC han superat la UE Figueres (0-\nEl Premi Dani Montesinos, per a Marc Abelló\nA la mitja part del partit Real Madrid CF-Kaptiva Sports FC s'ha entregat la 8a edició del Premi Dani Montesinos de periodisme esportiu, que reconeix als joves talents de la professió i té com a objectiu recordar la figura del malaurat periodista que va morir el 2012 en un accident de trànsit. Marc Abelló, estudiant de Grau en Periodisme a la Universitat Autònoma de Barcelona, s'ha proclamat vencedor amb el treball titulat De niño a futbolista, un reportatge que tracta el sacrifici dels joves que volen viure del futbol. Abelló serà recompensat amb unes pràctiques al canal de televisió GOL. Els familiars i amics de Dani Montesinos han estat presents en l'acte al costat de Juanjo Rovira, director del MICFootball.\nNoves seus, desdoblament de juvenils, inclusió del VAR i més retransmissions El MICFootball'19 s'ha iniciat amb un total de 35 seus, des de la Jonquera fins a Hostalric -les novetats d'enguany són Peralada i Vilablareix. El desdoblament de la categoria juvenil, la inclusió de l'àrbitre assistent de vídeo (VAR) i l'augment de retransmissions televisives marcaran un MICFootball que d'aquí un any celebrarà el seu 20è aniversari. Les xifres d'aquesta edició seran similars a les del 2018, amb la previsió d'haver-hi 900 partits, 6.550 jugadors i 364 equips procedents de 43 països dels 5 continents.\nEl torneig ha ampliat el ventall de països participants amb l'entrada d'Uruguai, Zàmbia, Kenia, Malta i Uzbekistan. Per fomentar la competitivitat dels equips i continuant la dinàmica dels anys anteriors, s'han desdoblat categories i aquest cop la juvenil s'ha dividit en jugadors de primer i de segon any, per un costat, i de tercer any, per l'altre –aquest fet ja succeïa en cadets i en infantils. En total, hi ha nou categories, des de U12 fins a U19 en masculí i femení de futbol -11, i U12 masculí de futbol-7. Les finals es disputaran entre el dissabte i diumenge a Palamós i a Figueres.\nEl desdoblament de la categoria juvenil de segon any (A1 – U19) en el 19è MIC – Mediterranean International Cup va lligada a una de les altres grans novetats del torneig d'aquest any, el VAR. L'àrbitre assistent de vídeo s'està posant en pràctica en partits de juvenils que es juguen a Lloret de Mar i servirà com a banc de proves en la formació dels àrbitres de LaLiga 1|2|3. El vídeo arbitratge s'implantarà a la segona divisió A 2019/20 i durant el MICFootball el practicaran els 22 àrbitres principals i els 44 assistents de la categoria de plata. Les retransmissions televisives també s'incrementen a través de GOL, Movistar+, Esport3 i TV Costa Brava (La Xarxa) i una gran part del torneig es pot seguir des de qualsevol racó del món, per streaming, mitjançant el web www.micfootball.com.\nEl torneig veurà desfilar durant cinc dies de competició entitats com el FC Barcelona, Real Madrid CF, Club Atlético de Madrid, RCD Espanyol, Manchester City FC, Manchester United FC, Tottenham Hotspur FC, Liverpool FC, París Saint-Germain FC, FC Internazionale Milano, Parma Calcio, Olympique de Marsella, FC Oporto i FC Shakhtar Donetsk.\n25 equips en el MICIntegra, divendres a Vidreres\nEl MICBasketball, establert a la demarcació des del 2017, arrencarà la seva tercera edició aquest dijous dia 18 i s'allargarà, també, fins diumenge 21. Hi jugaran prop de 700 jugadors i jugadores procedents, entre els quals, de les pedreres de la lliga ACB i d'àmbit internacional com el FC Barcelona, Valencia Basket, Zalgiris Kaunas (Lituània), Trinta (Rússia), New York Gauchos (Estats Units), Brainers Basketball Academy (Líban), Los Leones de Quilpué (Xile) i Chisz (Zimbabwe), entre altres. Els més de 130 partits es jugaran en deu poliesportiu de vuit poblacions de la província: Lloret de Mar, Sils, Vidreres, Caldes de Malavella, Cassà de la Selva, Maçanet de la Selva, Santa Cristina d'Aro i Girona. Les finals es jugaran entre dissabte i diumenge en el Pavelló de Palau, de Girona.\nDurant les dues edicions anteriors hi ha pres part jugadors com el serbi Dusan Tanaskovic, del KK Partizan i que ja ha debutat a l'EuroCup, o el planter del Joventut de Badalona, campió del prestigiós Torneig Júnior de l'Hospitalet.\nEl MICFootball, que aquest any torna a comptar amb la Diputació de Girona, CaixaBank i LaLiga com a socis principals, mou juntament amb el MICBasketball més de 10.000 persones entre jugadors, entrenadors, voluntaris, pares i àrbitre. Segons l'Estudi d'Impacte Econòmic del MIC – Mediterranean International Cup 2018 encarregat pel Patronat de Turisme Costa Brava Girona, el MIC 2018 va generar en el territori un retorn superior als 11,5 milions d'euros. Per a cada euro invertit per l'administració pública es va produir un retorn al territori superior a 100 euros (125 euros pel que fa al futbol i 100 euros al bàsquet). A més, es constata que els tornejos de MICSports milloren el posicionament de la Costa Brava com a destinació de Turisme Esportiu i la projecten internacionalment.\nEl febrer, la Diputació de Girona i MICSports van signar una declaració d'intencions per garantir que els tornejos MIC – Mediterranean International Cup de futbol base i de bàsquet base continuïn celebrant-se a les comarques gironines durant quatre anys més, fins al 2023.\nUn octogenari mor després de ser agredit amb un plat per la seva dona a Oriola.\nICV aprova presentar un concurs de creditors i un ERO.\nL'únic forn de llenya de l'Escala és a Bacus.


Esports - Andrés Carrascosa i Jordi González, a la final nacional escolar de natació\nAndrés Carrascosa i Jordi González, a la final nacional escolar de natació\nel 27/abr/06 Albert Ferran Natacio PDF\nEls nedadors santcugatencs Andrés Carrascosa i Jordi González aconsegueixen la classificació per a la final nacional de natació després d'acabar en segona i quarta posició respectivament en les proves de la final territorial escolar. Una altra nedadora, la santcugatenca Mariona Folguera, va finalitzar sisena en la cursa de braça i la seva presència a la final nacional està a l'espera de confirmació.\nLa final territorial escolar de natació s'ha disputat aquest cap de setmana amb una bona actuació global pels santcugatencs. En concret, 5 nedadors van participar en 13 proves. De tots els resultats destaca el sots-campionat d'Andrés Carrascosa, del CEIP Ferran i Clua, en la final aleví d'estil lliure.\nAquest resultat permet a Carrascosa classificar-se per a la final nacional. També ha accedit a aquesta final el nedador Jordi González, de l'escola Àgora, que va aconseguir el quart lloc a la final d'esquena de la categoria benjamí. Juntament a aquests nedadors, podria afegir-se Mariona Folguera, del CEIP Joan Maragall, que va acabar sisena i setena a les proves de braça i papallona de la categoria aleví. La seva presència a la final nacional està pendent de confirmació, ja que dependrà del número de places que es defineixin. La tècnic d'esports de l'ajuntament, Àngels Llonch, confia en aconseguir algun podi a la final nacional.\nCada any hem fet podi, ja que els que habitualment surten ben classificats de la nostra fase territorial fan un bon paper a la final nacional.\nLlonch es mostra molt satisfeta amb l'actuació dels 5 nedadors que van prendre part a la final territorial, però es lamenta que la participació de nedadors santcugatencs fos aquest any una mica més reduïda.\nLa participació, tot i ser més reduïda que en altres anys, ha estat molt positiva.\nLa final nacional tindrà lloc el 13 de maig a Igualada.


Pedalada cicloturística per la carretera del pantà de Foix\n30 de març, primera edició d'aquesta iniciativa per promoure el ciclisme en una carretera emblemàtica per aquest esport\nEl diumenge 30 de març es durà terme la primera pedalada cicloturística Pantà de Foix. Es tracta d'una activitat no competitiva d'iniciació al ciclisme oberta a totes les persones majors de 14 anys. L'objectiu de la iniciativa és donar a conèixer i fer gaudir amb seguretat la carretera que enllaça el Garraf amb el Penedès, que és un recorregut emblemàtic de moltes rutes ciclistes. Durant l'estona que duri la passejada, la carretera estarà tancada al trànsit de vehicles.\nLa pedalada, de 35 quilòmetres de llargada, sortirà a les 9:30h des del nou circuit ciclista situat al carrer del Bages (davant de l'empresa Prysmian), anirà fins a Castellet i tornarà a VNG. Al llarg del recorregut hi haurà 2 aturades o punts de control. El primer serà al pàrquing de Castellet, on l'organització oferirà avituallament sòlid i líquid (fruita i aigua), i la segona al càmping Vilanova Park, on s'esperarà a tots els participants i s'anirà en grup fins el Gimnàs Aqua, punt final del recorregut. L'hora prevista d'arribada és a les 11:45h, i a les 12h es farà un sorteig de material.\nPer participar en la pedalada cicloturística és necessari fer la inscripció, que és gratuïta i inclou una assegurança i l'avituallament. Cal tenir 14 anys complerts (nascuts el 1999 i anys anteriors) i els menors de 18 anys hauran de presentar autorització dels pares o tutors. És obligatori portar casc, aigua i càmera de recanvi.\nLes inscripcions es poden fer fins el 28 de març a:\n- AQUA SPORT CLUB, Camí de Solicrup, 10\n- VILA-BIKE, plaça Pau casals, 1\n- ESPORTS PRIETO, Avinguda del Garraf, 32,\n- BICICLETES ITURAT, Carrer Jardí, 42.\nLa iniciativa serà l'endemà que VNG haurà acollit el final d'etapa de la Volta a Catalunya, i forma part de les iniciatives per promoure l'ús de la bicicleta.\nFull d'inscripció AQUÍ\nBloc de la pedalada AQUÍ


Dispiera i l'Ajuntament signen un conveni de col·laboració\nEl consistori subvencionarà part de les despeses de les activitats que desplega l’associació\nDivendres, 19 juliol 2019. 12:00. Redacció AnoiaDiari.\nEl consistori pierenc i Dispiera, entitat amb més de 15 anys de trajectòria, reforcen la seva col·laboració. Les dues parts han signat un acord amb la intenció d'ajudar "a millorar la qualitat de vida de les persones amb discapacitat intel·lectual".\nL'Ajuntament de Piera signava aquest dimecres dia 17 de juliol, l'Ajuntament va signar un acord de col·laboració amb l'Associació Dispiera. Segons el conveni, l'administració es compromet a subvencionar part de les despeses que assumeix l'associació per poder desenvolupar activitats d'educació en el lleure, suport i informació a les famílies i formació i sensibilització, entre d'altres.\nL'entitat va néixer l'any 2004 amb la intenció de millorar la qualitat de vida de les persones amb discapacitat intel·lectual i del desenvolupament (DID) i a les seves famílies. En l'acte hi eren presents en Jordi Madrid, alcalde de Piera, Margarita Rivademar, regidora de Serveis Socials i Família, i Montserrat Comas, representant de Dispiera, qui va estar acompanyada per un altre membre de la junta. Durant la signatura es va destacar "el caràcter social de l'entitat, la seva trajectòria i el fet que és l'única associació de la vila amb aquesta finalitat".\nEls joves dissenyadors miren al futur en una nova edició del 'I ara què?'\nSis persones s'insereixen al sector del 'packaging' a través d'un curs de la UEA\nL'efecte "porta a porta" fa que dotze municipis anoiencs superin el 50% en la recollida selectiva\n2 Aquest estiu, escapa't a l'Anoia: Passejada al Balç de Fontanilles 4040 lectures\n4 Els municipis de l’Anoia amb superàvit podrien deixar que l’estat gestioni el 65% dels seus estalvis per fer front a la crisi econòmica 2612 lectures


L’arquitecte català assegura que se situa darrere la càmera sobretot per fer-se preguntes sobre les traces dels humans en el paisatge que habitam\n5 min. Palma 18/10/2019 22:20\n651x366 Carles Puig: “El projecte més sostenible és aquell que no es construeix”. / ISAAC BUJ Carles Puig: “El projecte més sostenible és aquell que no es construeix”. / ISAAC BUJ\nAcaba de fer la primera exposició de les seves fotografies a Llucmajor, mirades singulars i silencioses a l’arquitectura i l’urbanisme del poble al qual està vinculat per motius familiars. L’arquitecte català Carles Puig (Barcelona, 1968), qui, amb la mallorquina Maria Antònia Mir, dirigeix l’estudi d’arquitectura i interiorisme Puig-Mir de Barcelona, assegura que se situa darrere la càmera sobretot per fer-se preguntes sobre les traces dels humans en el paisatge que habitam.\nPer què fa fotografies, un arquitecte com vós?\nLes faig per a mi mateix, faig l’exercici de veure a través de la fotografia, i, potser, sobretot, intento mirar allò que, de tant veure-ho, ja no veiem. Agafar el trípode -un trípode vol dir temps-, plantar-m’hi i fer-me les preguntes. Per a mi, la fotografia és una eina per pensar, una manera de cercar respostes a les preguntes que em faig i, després, de comunicar. I m’adono que cada vegada soc més silenciós. La fotografia em permet analitzar molt bé la realitat. He après a observar a través de la fotografia.\nArribàreu a la fotografia a través de l’arquitectura?\nSí, ja quan estudiava, seguia amb interès Quaderns d’Arquitectura i Urbanisme, que ha fet una gran tasca de foment de disciplines paral·leles a l’arquitectura, entre elles, la fotografia. També hi he arribat a través d’amics fotògrafs com Jordi Bernadó, o les mirades de Basilico, Laguillo, Fastenaekens o Davies, entre tants altres a qui admiro. Amb el temps, vaig fer el pas de posar-me la càmera davant. Si observant una foto veus la pregunta que s’ha formulat el fotògraf, quan ets tu qui tens la càmera, tu et fas la pregunta. Fer una fotografia és resoldre un problema, des del punt de vista intel·lectual i tècnic, i seguint un procés creatiu. També és així, més o menys, en l’arquitectura.\nSituat entre les dues disciplines, afirmaríeu que l’arquitectura és una realitat i la fotografia no?\nÉs clar que la fotografia no és real, no és un vidre transparent, no t’hi poses davant i veus la realitat. Ara bé, l’arquitectura també juga amb la realitat, però alhora és molt tàctil i matèrica. Fa molts anys, al CCCB, hi va haver una exposició, a cura de Gloria Moure, que plantejava una tesi interessant sobre l’autonomia de la fotografia respecte de l’arquitectura retratada. Això sempre m’ha interessat, perquè coneixem molta arquitectura només a través de la fotografia, potser aquesta és part de la seva irrealitat. En tot cas, el que sí que és cert és que quan revisites una arquitectura al cap d’uns anys t’adones que tu has canviat. No és l’arquitectura, el que ha canviat, sinó tu.\nDe les vostres fotografies de Llucmajor resulta interessant el contrast que hi ha entre la mirada al centre del poble i la de la seva perifèria, tan anodina. És així com creixen molts pobles i ciutats arreu?\nA l’exposició de Llucmajor, una persona em va dir que tenen l’avantatge d’haver-hi creat una muralla espantosa al voltant per preservar el centre dels turistes. És una manera de veure-ho, potser optimista. I sí, això passa gairebé a tot arreu. M’interessen els creixements, el que està al voltant.I el fet és que aquestes perifèries, que sí que són molt anodines, en molts casos acaben entrant a la ciutat. Així, el centre s’acaba reformant amb paràmetres perifèrics. Cal plantejar-s’ho.\nLa vostra és una fotografia pròpia d’arquitecte?\nÉs curiós, això, perquè, quan surt a fotografiar, veig arquitectura construïda, i sí, m’hi fixo com a arquitecte que soc, però de les preguntes que em faig com a fotògraf no me n’interessen les respostes que donam com a arquitectes. Per exemple, la mateixa il·luminació: la que em funciona en fotografia no és la que em funcionaria com a arquitecte. Fotografio molt Barcelona, i les obres que m’agraden com a arquitectura, no tinc cap interès a fotografiar-les. En la fotografia busco el conflicte, allò que està irresolt.\nEn la reforma de la rectoria de Godmar, a Callús, eliminàreu part del vell edifici per sembrar-hi un arbre.\nEl cas de Godmar, en certa manera, vol expressar que durant segles s’ha actuat afegint i afegint, quan ara el que hauríem de fer com a arquitectes és parar i deconstruir. En una reforma, el moment essencial és quan et planteges què lleves, no què hi afegeixes. En foto també renuncio a moltes coses. Construir no és el mateix que trobar el sentit d’un lloc. I el sentit de molts llocs es troba parant, analitzant el que hi ha i eliminant.\nL’arquitectura pot ser no construir res.\nAbsolutament, el projecte més sostenible és aquell que no es construeix. Em plantejo molt la idea de la sostenibilitat respecte de l’arquitectura, que sempre té tres potes: el lloc, l’usuari i l’economia, i no em refereixo només a una economia monetària, sinó també de medis, en la qual crec més. Un projecte és un debat sobre com conciliar aquests tres interessos, que són també els tres vèrtexs de la sostenibilitat: l’ambiental (lloc), la social (usuari) i l’econòmica. Aconseguir aquesta conciliació és fer un projecte sostenible.\nKiko Veneno, un superheroi de la cançó popular en la nit pandèmica


"Vaig fusionar en una ginebra les meves passions: la navegació, la mar, les magnífiques vistes del port de l'Ampolla i la riquesa d’una terra única i màgica com és el Delta de l’Ebre" » Ajuntament de l'Ampolla\n"Vaig fusionar en una ginebra les meves passions: ...\n"Vaig fusionar en una gin...\nDaniel Casas, nascut a l'Ampolla, és amant dels esports, especialment del futbol, també dels esports nàutics, el motor, la navegació, la cocteleria i les ciències. Aquestes dues darreres aficions el van portar a obrir la cocteleria BlauMar, situada al passeig marítim de l'Ampolla, i a elaborar i comercialitzar la ginebra Harbour, una Distilled Gin Premium, artesana, marina i del Delta de l'Ebre.\nLa Gin Harbour 40º 48'N ha estat guardonada amb la Gold Medal del certamen CWSA Best Value 2018 —The China Wine & Spirits Awards—, la competició de vins i begudes espirituoses més prestigiosa que hi ha a Hong Kong i a la Xina.\nQuan li preguntes què caracteritza la seva ginebra, la descriu com una mescla de mar, sal, sorra, port, barques, xarxes, sol, mestral, en definitiva, Delta. Elements fusionats per elaborar un sabor únic, que transmet l’essència d’una vida vora l’aigua, segons el seu creador.\n- Com va sorgir la idea de crear la ginebra Harbour Gin?\nUn dia estava al BlauMar i em vaig posar a mirar totes les referències de ginebra que tenia a la cocteleria, més de 130, i em va sorgir la idea de fer-ne una. Sóc llicenciat en Ciències Químiques, i per tant, ho veia possible. M'apassiona la navegació, la mar, i la ubicació de la cocteleria, davant del port de l'Ampolla, fa que, dia rere dia, pugui gaudir d'aquestes magnífiques vistes. A més, sóc un enamorat de la riquesa d’una terra única, màgica: el Delta de l’Ebre. Tots aquests "ingredients" em van servir d'inspiració i els vaig fusionar en una ginebra. Crec que és la mescla perfecta, en estat líquid, de tots els elements que he enumerat, aconseguint, a parer meu, un equilibri perfecte i harmoniós de tota la biodiversitat i riquesa botànica de la zona.\n- Quan vas començar a preparar la fórmula?\nLa formulació la vaig començar a pensar a la primavera de l'any 2014. A partir d'aquí vaig definir la personalitat i propietats organolèptiques desitjades, i un cop passat l'estiu, vaig començar a fer proves fins a obtenir la formulació actual. El resultat va materialitzar-se a la primavera del 2015. Així, el juny del 2015 ja van sortir les primeres ampolles al mercat.\n- Quina quantitat d’ampolles es comercialitzen a l’any? On es distribueixen?\nActualment, es comercialitzen 6.000 ampolles anuals. Es distribueixen, aproximadament, el 70% a Catalunya, el 10% a la resta de l'estat espanyol, i el 20% s'exporta a països europeus. A curt termini tinc com a objectiu intentar consolidar el producte a Catalunya i introduir-lo una mica més a la resta de l’estat. A mitjà termini, vull intentar invertir aquest percentatge, és a dir, vendre el 30% a escala nacional, i el 70% a exportació internacional.\n- Què fa diferent Harbour Gin d’altres marques?\nLes propietats organolèptiques, la conjugació de botànics marins (fonoll marí, salicòrnia, rave de mar i herba d’olives), frescos, acabats de recollir i seleccionats curosament a mà per mi de les platges de l'Ampolla, transmeten en nas uns suaus tocs marins, records a llimona, farigola balsàmica, lavanda, pruna i olives acabades de collir. En boca proporciona frescor i profunditat, tocs marins i salins. En definitiva, unes propietats organolèptiques úniques que ens permeten assaborir la nostra essència a cada glop.\n- A què es deu el nom "Harbour Gin"?\nEscollir el nom de marca em va resultar molt difícil, volia que fos un nom molt mariner, també volia introduir les coordenades geogràfiques del mig de la badia del Fangar, per això al costat del nom hi trobem la referència 40º 48'N 0º 44'E, que situa la ginebra a la badia del Fangar, al port del meu poble, a l’Ampolla. Per què era tan important per a mi que en quedés constància? Simplement perquè la ginebra ha nascut aquí. Per últim, tenia molt clar que volia incloure com a logotip el far. Així que, el nom “Harbour”, port en anglès, sumat al far complien tots els requisits que buscava.\n- És difícil fer-se un lloc al mercat on hi ha tantes marques conegudes de ginebra?\nAvui en dia és difícil vendre qualsevol producte de qualsevol sector a causa de la gran quantitat de marques i competència existents. I en concret, en el mercat de la ginebra és molt difícil fer-se un lloc perquè, com comentes, hi ha marques molt conegudes, pertanyents a grans grups multinacionals que inverteixen molts recursos, contra els quals ginebres com Harbour Gin no pot competir. Ara bé, intento buscar el petit segment de clients interessats en conceptes diferents, productes artesans, de petita producció i de molta qualitat, amb molta personalitat a escala organolèptica i sensorial.\n- Tens pensat ampliar la gamma de ginebres?\nFins fa poc temps tenia pensat fer una altra ginebra amb unes altres propietats organolèptiques, però últimament m'he refredat bastant, ja que he observat que estan canviant les tendències i els hàbits dels consumidors. Darrerament, he percebut que ha disminuït el desig de provar ginebres i tòniques noves, una tendència que hi havia a l’alça fa uns anys. Ara bé, no descarto a curt termini millorar la formulació actual de Harbour Gin, però sempre mantenint la personalitat que la diferencia.


Enver Aznar i Juanma Rodríguez\nLa crisi provocada pel nou coronavirus no només està portant noves realitats sinó també un nou llenguatge, potser no tan nou però sí poc utilitzat en la política. Es parla de nova normalitat, de desescalada, de reconstrucció. És en aquesta última expressió que ens volem aturar, fugint del debat terminològic, perquè en debatre sobre quina reconstrucció o com recuperem la normalitat social i econòmica anteriors a la pandèmia, podem estar cometent un error des del principi. Es parteix d’una premissa errònia que ens pot portar a un desastre encara pitjor doncs quan un model es demostra equivocat, seguir-hi apostant és cosa de bojos.\nEns expliquem. Posant com exemple concret el que serà segurament el sector més castigat: el turisme. Ha representat el flotador salvavides d’una economia castigada per la crisi de 2008. Alguns ja avisàvem que no podíem posar tots els ous en una única cistella, i molt menys en una què depèn totalment de factors que no podem controlar. L’increment del turisme al nostre país i a Espanya tenia la causa principal en els problemes de seguretat de països com Tunis i Egipte, com a conseqüència de l’activitat terrorista i la inestabilitat, o en casos encara més greus com Síria, destinacions turístiques molt més “competitives”. La pandèmia ha portat a tancar els allotjaments turístics, bars i restaurants han hagut de baixar persianes (amb l’excepció de la venda a domicili), ja s’ha perdut la campanya de setmana santa i la d’estiu penja d’un fil. Potser alguns empresaris del sector i alguns ajuntaments (possiblement el nostre també) estiguin temptats a obrir com abans millor, sense pensar que una reobertura precipitada ens pot portar un mal encara pitjor pel turisme i la restauració.\nCal tenir presents tots els escenaris, i tot i que la tendència dels contagis ara mateix és a la baixa, una actuació precipitada pot portar a un repunt de contagis. A això, cal sumar que la comunitat científica alerta d’una possible segona onada a la tardor i l’hivern, que a més coincidiria amb la passa de grip de cada any. Amb tot, la vacuna contra el nou coronavirus es podria començar a comercialitzar en un termini de 18 mesos, en el millor dels casos (això seria a l’estiu de 2021). No és la nostra intenció donar por, simplement apuntar que el pitjor dels escenaris possibles ha de ser sobre la taula quan plantegem què fer.\nAixò no és només un crisi sanitària, per sort aquí ho tenim totes clar. Institucions que no tenen res a veure amb els nostres principis com l’FMI pronostiquen que aquesta crisi serà pitjor que la del crack del 29, i des de la política no ho podem menystenir. Per això, és necessari plantejar una reconversió i un decreixement controlat i planificat del sector turístic, i no per una qüestió de desig o fins i tot de voluntat política, sinó perquè si no ho fem de forma ordenada i reorientant els llocs de treball, es produirà de forma caòtica, amb conseqüències socials i econòmiques molt pitjors que les que es pronostiquen. A més, cal tenir per segur que seran les grans empreses com les aerolínies, les touroperadores i les grans cadenes les que seran rescatades pels governs, i no pas els establiments petits o mitjans.\nNo es tracta, per la nostra part, de donar només males notícies, sinó d’encoratjar a posar-nos a treballar en un paradigma que sigui útil per a la realitat existent, i no pas per a la que voldríem que fos. Ara per ara, hem de centrar els esforços en fomentar un turisme domèstic, comarcal i com a molt d’àmbit català, fins i tot d’autoconeixement de la pròpia ciutat, de l’oferta gastronòmica, de la idiosincràsia de la nostra cultura, de la nostra història des dels ibers fins a la lluita contra el feixisme. Un turisme limitat, evidentment, a les fases on es pugui recuperar la mobilitat general, i tenint present totes les precaucions. Fins que no tinguem la vacuna, no podem esperar l’arribada de turistes d’Europa o d’altres indrets del món, i difícilment arribin de la resta de l’Estat.\nTampoc es pot preveure que sigui possible realitzar esdeveniments amb una gran quantitat de persones, pel que cal ser prudents en planificar la Fira de Novembre (de fet, el més lògic seria anar fent-nos a la idea que no es celebrarà), i d’altres fires per la primavera de l’any vinent. Cal tenir plans de contingència a mig i llarg termini per tal de promocionar el comerç local sense els esdeveniments centrals de la promoció i la projecció de la nostra ciutat, en les circumstàncies d’un nou confinament com a conseqüència de la segona onada. I repetim, ho indiquem com a una necessitat, no com a una opció política. Una aposta que combinaria la necessitat de gaudir de l’espai públic i la reactivació de la restauració seria el foment de la cultura del picnic a parcs i places, amb espais habilitats amb les distàncies de seguretat i d’higiene corresponents.\nLa política de promoció econòmica centrada en exclusiva a la captació de turistes ha portat a oblidar la necessitat de diversificar l’economia de la nostra ciutat, a incidir més en els sectors més innovadors per enfrontar les tendències que ja s’observaven i que amb la pandèmia s’estan incrementant de forma exponencial. Quines són les tendències? Per una banda, la digitalització de totes les activitats econòmiques, i per una altra, l’expansió de l’economia de plataforma. Aquestes dues tendències, que estan connectades entre si, s’incrementen a la vegada que ho fan les pràctiques monopolistes. Amb la pandèmia, les compres online han passat de ser una opció a la única opció per adquirir bens de consum. Això ha comportat que el mal que estaven fent plataformes com Amazon al petit comerç sigui encara més greu. Per una altra banda, plataformes de restauració a domicili estan omplint una quota de mercat com mai, ja que ara mateix són l’única de via de molts establiments per no abaixar la persiana. La resposta no és assenyalar a la gent per comprar on no toca (encara que defensarem sempre un consum responsable) o abonar els discursos contra els avenços tecnològics. Cal treballar en dues línies estratègiques que cal implementar de forma simultània. La primera, crear una aliança de les petites i mitjanes empreses per a que puguin operar en l’economia d’escala. Aquesta línia de treball fa molts anys que s’hauria d’haver posat en marxa, i és precisament aquest buit el que fa que les PIME siguin tan vulnerables a la competència ferotge que pateixen per part de les grans empreses. La segona, i en combinació amb la primera, és necessari crear una plataforma local (o si es vol comarcal) de venda online que agrupi comerços, restaurants i bars, per a que la venda online representi un benefici per aquest sector i no per a les grans plataformes que ja perjudiquen prou el comerç de tota la vida.\nAixò ha d’anar acompanyat d’iniciatives econòmiques, d’escala local i fomentades per l’Ajuntament, de creació d’empreses cooperatives de repartiment i de logística (de fet, alguna primera experiència s'ha produït aquests dies), que es vagin obrint pas en una activitat cada vegada més concentrada en poques plataformes. En resum, les institucions democràtiques no poden restar quietes observant l’evolució de l’economia, veient com les grans empreses s’empassen a les petites, sinó que ha de treballar en estratègies que siguin útils per a un doble objectiu: protegir els treballadors i treballadores creant noves oportunitats d’ocupació de qualitat i protegir el comerç local i la petita i mitjana empresa amb mesures que tinguin un impacte real. En resum, el que es planteja és caminar cap a una economia circular, de proximitat, que gasti menys recursos i els beneficis de la seva activitat repercuteixin en tota la comunitat.\nPerò no només és necessari transformar aquests sectors de l’economia local. Cal transformar per complet el model econòmic i social a una escala nacional i global. No podem posar la societat al servei de l’economia, sinó l’economia al servei de la societat. No podem centrar totes les atencions en el treball productiu, mentre obviem el treball reproductiu, el de cures, sense el que seria impensable que funcioni ni un sol engranatge del sistema. No podem obviar tampoc la necessitat de tenir uns serveis públics forts, no només per fer front a les emergències que puguin venir, sinó perquè d’aquesta depèn la qualitat de vida de la ciutadania, la seva salut, el nivell de formació, d’esperit crític i de civisme. Cal pensar també en la cura del nostre medi ambient, en el treball que es necessita per evitar incendis, de cuidar de les zones verdes, i que això no és sostenible si es fa només des del voluntariat. De la mateixa manera, cal deixar de banda el vici de mercantilitzar-ho tot, també qüestions essencials per a la vida de tothom com l’habitatge. L’Ajuntament ha de tenir una política ambiciosa, recuperant els pisos buits i posant-los a disposició de la gent que ho necessita, castigar als grans tenidors que tenen pisos buits i lloguen pisos per sobre dels índex de referència, a la vegada que es bonifica a les persones que tenen el seu pis llogat a preus socials. És una prioritat punxar la bombolla del lloguer, i per fer-ho és necessari que es treballi des de totes les institucions. En resum, l’Ajuntament de la nostra ciutat no pot actuar a la defensiva, esperant a que passin les coses, responent de forma precipitada i sense planificació als nous reptes i amenaces. Ha d’anticipar-se, passar a l’ofensiva, i ser protagonista dels canvis que cal fer. Arriscat? És possible, però potser aquí la temeritat és seguir amb les receptes de sempre, les què només asseguren el col·lapse.\nA mode de conclusió, per fer front a aquesta crisi no val amb posar més temps les llums de nadal, convocar una fira cada dia quan s'acabi el confinament o convertir l'Ajuntament en promotor turístic de la ciutat. Cal anar en una altra direcció, pensar de forma estratègica, canviar de mentalitat. El món d’abans de la pandèmia no es tornarà a repetir, com no es va tornar a repetir el món d’abans de 2008. Si aprenem aquesta lliçó podrem sortir endavant, podrem caminar cap a una societat justa. Si no aprenem dels errors del passat, en lloc de sortir del forat, l’anirem fent més profund, i no hi haurà forma de sortir, i encara menys d’afrontar les amenaces de l’emergència climàtica. Si no som valentes ara, quan?