Relat "Un rus amb una trompeta"\n84.228 relats publicats\nÚltim relat publicat el: 23-09-2018\nInici > detall del relat: Un rus amb una trompeta\nMentre conduíem per les Terres Altes, l’Òscar connectava el seu iPod a l’estèreo del cotxe i escoltàvem els seus músics preferits. Que jo recordi, durant aquells trajectes vam escoltar una pila de clàssics d’en Miles, d’abans de l’era de la fusió, i un concert de l’Ahmad Jamal i també algunes coses d’en Mingus, i d’en Bird, i d’en Monk, i d’altres artistes que només coneixia ell. De vegades, quan sonava algun fragment de pista que l’Òscar trobava emocionant, apujava el volum de la música i ens guaitava d’esquitllentes. Volia veure si érem capaços de degustar ni que fos una engruna d’aquell festí sonor.\nDesprés de visitar uns quants indrets pintorescos, de fer senderisme a través de paisatges bucòlics i de beure whiskys dobles en bars de pobles plens de mosquits, vam refer el camí amb el cotxe per passar els últims dies a Edimburg. L’últim dia, l’Òscar ens va recordar una cosa que, des que havíem arribat a Escòcia, ens havia repetit diverses vegades. Ens va dir que li agradaria fer una visita a un local del centre que es deia The Jazz Bar.\nJo ho trobava una bona idea, però els altres dos membres de l’expedició no ho tenien gaire clar. Quan l’Òscar els hi va dir que era l’última nit que tindríem per intentar-ho, van resseguir el sostre amb els ulls. Una mica cabrejat, llavors els hi va retreure que durant aquell viatge havia hagut de visitar una destil•laria, anar a veure un partit de rugbi i al concert dels Flaming Lips, que a ell no li feien ni fred ni calor.\nEl seu argument era irrefutable. Disposats a acompanyar-lo on fos, després d’una llarga migdiada vam sortir del nostre pis de l’extraradi per anar a buscar l’autobús.\nQuan hi vam arribar, el capvespre ja enfosquia els carrers. Havíem de baixar un tram d’escales per entrar en aquell soterrani. Tot just hi havia una dotzena de persones. La mida, la il•luminació tènue i la decoració reforçaven una atmosfera d’intimitat que resultava agradable de seguida. Amb parets de pedra vista natural i terres de fusta polida al llarg del qual s’hi estenien les tauletes rodones amb espelmes enceses al mig, els inevitables retrats en blanc i negre de les grans llegendes del jazz decoraven les parets.\nMentre els altres anaven a demanar a la barra, l’Òscar i jo vam buscar lloc. Ens vam asseure just al darrere d’un grup de noies que compartien una ampolla de vi. De seguida, l’Òscar i jo ens vam fixar en una de les noies, la que estava asseguda més a prop de la paret. L’Òscar, que no és pas dels que deixen entreveure amb facilitat les seves emocions, la mirava embadocat. Semblava una estrella del cinema. Per un boig del jazz com ell, aquella noia, que bevia vi blanc amb les seves amigues mentre esperava que comencés el concert, devia ser el súmmum de la sofisticació, vaig pensar, gairebé un somni fet realitat.\nQuan ja estàvem tots quatre asseguts, cadascun amb un whisky al davant, els músics van sortir a l’escenari enmig d’un càlid aplaudiment. El líder era un senyor menut de cabells blancs que semblava un lampista.\nValery Ponomarev va néixer a Kiev al 1943. Als trenta anys, en plena Guerra Freda, va marxar de la Unió Soviètica i, després d’una breu experiència europea, es va traslladar a Nova York. Gairebé de seguida va trobar feina amb els Jazz Messengers, el llegendari combo liderat pel bateria Art Blakey, la nòmina històrica del qual inclou patums de la talla de Wayne Shorter, McCoy Tyner, Chick Corea o Wynton Marsalis. Va tocar quatre anys amb els Messengers i, establert als Estats Units, ha seguit tocant en concerts i festivals d’arreu del món des d’aleshores. Hi ha qui sosté que Ponomarev és el millor instrumentista rus de jazz de tots els temps.\nPerò aleshores tot això no ho sabíem. Tot el què sabíem aleshores era el què havíem llegit al tríptic que havíem agafat abans d’entrar: que aquella nit tocaria un trompetista rus l’estil del qual era el hard bop.\nSobretot si són d’un artista que no coneixes de res, els concerts són una mica com l’alcohol: necessites una estona per entrar en calor. Per bé que ho intento de tant en tant, la meva oïda no és prou refinada per apreciar la música jazz quan s’enfila a segons quines alçades, quan es torna gaire esotèrica. Però la música que van tocar aquella nit estava prou arran de terra com perquè, al cap d’una estona, tots quatre poguéssim gaudir-la.\nEl senyor Ponomarev va resultar ser un home d’allò més loquaç, potser fins i tot una mica massa. Era d’aquella mena d’artista al qual li encanta de xerrotejar amb el públic. Entre cançó i cançó, parlava del seu últim disc o de l’autobiografia que havia publicat feia poc. Però ni tan sols així era capaç de sabotejar l’embruix que aconseguia quan es posava la trompeta als llavis. La noia de la taula del davant, xarrupant de tant en tant de la copa de vi, bellugava el tronc al ritme sinuós de la música, arquejant-se damunt la taula com una cobra en un cistell de vímet. Al mateix temps que escoltàvem la música, nosaltres no podíem deixar de mirar-la. El propi Ponomarev, quan no tancava els ulls, concentrat en la seva música, sovint també clavava la mirada en aquella direcció.\nNo sé si va ser el local, la música, la noia o el whisky, que aleshores ja ens havia endormiscat una mica els nervis. Suposo que va ser la barreja de tot plegat. Sigui com sigui, al cap d’una estona tots quatre ens havíem oblidat de qualsevol de les reticències que haguéssim pogut tenir sobre aquell concert i sobre un trompetista rus del qual no sabíem res i vam començar a endinsar-nos en una espècie de somieig d’allò més agradable. Entotsolats en el nostre benestar, ens vam deixar arrossegar a un d’aquells moments oceànics en els quals sembla que els astres s’alineïn, un d’aquells moments en el quals tot sembla estar al lloc que li correspon i que t’agradaria que duressin per sempre.\nSuposo que és el caliu que ens deixen a la memòria els bons moments i l’esperança de trobar-ne de nous el què ens dóna forces per aguantar el pas dels dies, per sobreposar-nos a l’aspror de les hores quan la vida és una adusta rutina, tot just un anar tirant.\nRelats d'assaig (10719)\nRelats biogràfics (13456)\nRelats de crítica (5671)\nRelats fantàstics (7169)\nRelats històrics (3260)\nRelats de poesia (44598)\nRelats de política (2223)\nRelats de temàtica social (21203)\nRelats de terror (1660)


Homs demana que la Diada sigui un missatge "contundent d'afirmació nacional" cap a Madrid i Europa\nDes de Prada, al Conflent, on Homs participa en la clausura de l'edició d'enguany de la Universitat Catalana d'Estiu, el portaveu de l'executiu ha dit que el govern encara no ha decidit la participació en la manifestació de la Diada, però demana un missatge "contundent d'afirmació nacional".\nRedacció 23/08/2012 - 12.45 Actualitzat 03/09/2012 - 12.44\nEl portaveu del govern, Francesc Homs, a la UCE.\nDes de la Universitat Catalana d'Estiu a Prada, al Conflent, on ha participat en la clausura, el portaveu del govern, Francesc Homs, ha dit que l'executiu encara no ha decidit la participació en la manifestació de la Diada i pensa que, en tot cas, és anecdòtic.\nDe tota manera, Homs ha reclamat que la Diada sigui un missatge "contundent d'afirmació nacional" dels catalans cap a Madrid i Europa. També ha demanat que no es dilueixi aquest objectiu amb debats "anecdòtics" sobre si l'executiu participa o no en la manifestació convocada per la societat civil.\nHoms ha mantingut que l'11 de Setembre s'ha de posar "l'accent en un missatge cap a fora que sigui contundent, potent i d'afirmació inequívoca des del punt de vista nacional".\nPer això ha demanat que les iniciatives institucionals i de la societat civil es complementin i col·laborin a llançar un missatge de defensa dels drets nacionals de Catalunya, en lloc de convertir la jornada en "una mena de baralla de galls".\nHoms ha advertit que Catalunya "faria un ridícul immens" si institucions i societat civil no aconsegueixen enviar el missatge de contundència i unitat nacional en una jornada en què, segons ha dit, seran observades amb atenció per Madrid i per Europa.\nD'altra banda, Homs també ha dit que probablement dimarts que ve el govern estudiarà acollir-se al fons de liquiditat.\nPel que fa a les declaracions del primer secretari del PSC, Pere Navarro, que ha admès a "El matí de Catalunya Ràdio", que el govern tripartit es va equivocar renovant el concert a les escoles que separen els alumnes per sexe, el portaveu del govern, Francesc Homs, es mostra absolutament perplex.\n"A mi em desconcerta que el senyor Navarro digui això perquè no és només les decisions que va prendre el govern tripartit, que va renovar aquests concerts el mes de gener del 2010 per quatre anys, sinó perquè aquesta qüestió de l'escola diferenciada va ser debatuda àmpliament al Parlament de Catalunya en el marc de la Llei d'Educació de Catalunya. Ho dic perquè, si un comet errors després d'haver debatut a fons i d'haver fixat posició i d'haver votat a favor, deixa una mica perplex que ara, de cop i volta, considerin que tot això va ser un error."\nEn la mateixa entrevista, Navarro no ha acabat d'aclarir si la direcció del PSC anirà o no a la manifestació convocada l'Onze de Setembre amb el lema "Catalunya nou Estat d'Europa" i ha afegit que espera veure quina és la proposta del govern. Per Navarro, el que hauria de fer Mas és propiciar una convocatòria el més unitarià possible. "S'equivocaria donant suport a una manifestació que segueix les consignes de determinats partits o moviments que no expressen la immensa majoria del poble de Catalunya".


Més de 100 estudiants ebrencs participaran en un concurs de resolució de problemes matemàtics | Aguaita.cat\nper R.R., Tortosa, 22 de gener de 2019 a les 18:06 |\nAlumnes al Campus Terres de l'Ebre, en una imatge d'arxiu. | Cedida\nPer primer cop el Campus Terres de l'Ebre de la URV acollirà la sisena edició de la Copa Cangur, un concurs presencial de resolució de problemes de matemàtiques. Uns 140 estudiants de segon i tercer d'ESO de 15 centres del territori participaran en el concurs, que tindrà lloc el pròxim dijous 21 de gener a les 17 hores.\nEn el concurs es presentaran un total de 12 problemes matemàtics i de lògica. Els alumnes s'organitzaran en vint equips de set membres cadascun i els grups tindran 60 minuts per resoldre'n els màxims possibles. En una cursa contra rellotge, els joves hauran d'intentar resoldre bé tots els problemes, ja que la puntuació de cada un variarà depenent del temps i l'estratègia utilitzada per cada equip.\nEls centres participants són l'Institut Dertosa, l'Institut Cristòfol Despuig, el Col·legi de la Consolació, el Col·legi Diocesà Sagrada Família i el Col·legi Teresià, de Tortosa; l'Institut de Camarles; el Col·legi Sagrada Família i l'Institut els Alfacs, de Sant Carles de la Ràpita; l'Institut Blanca d'Anjou, del Perelló; l'Institut de Deltebre; l'Institut Escola Daniel Mangrané, de Jesús; l'Institut de Tecnificació d'Amposta; l'Institut Sòl de Riu, d'Alcanar; l'Institut Roquetes; i l'Institut Escola, de Batea.\nEn paral·lel a Tortosa, el concurs es desenvoluparà en una trentena de seus arreu del país. Els millors equips passaran a la fase final de la Copa Cangur, que tindrà lloc el pròxim 7 de març a Mataró.\nSocietat, URV, Campus Terres de l'Ebre, estudiants, problemes matemàtics, matemàtiques, Copa Cangur


Des de Seidor Labs duem a terme projectes d'innovació i recerca tecnològica. L'equip està format per 20 professionals altament qualificats, centrats en la recerca i desenvolupament de projectes relacionats amb tecnologies emergents com ara l’internet of things, la visió per ordinador, la realitat virtual i la intel·ligència artificial, entre d’altres.\nOferim serveis personalitzats d'innovació per satisfer les teves necessitats i brindar un servei tan complet i precís com sigui possible.\nServeis de prototips: Preparem proves de concepte o de productes viables per avaluar la conveniència del projecte i verificar de manera real el futur funcionament dels projectes d'innovació.\nConsultoria d’innovació: Realitzem serveis de consultoria en noves tecnologies en qualsevol dels seus àmbits especialitzats: direcció, arquitectura, consultoria i desenvolupament especialitzat.\nObtingues els millors resultats possibles amb la major rapidesa\nActualitza i millora el teu producte per aconseguir millors resultats\nContacte constant amb tu per fer que el resultat s'adapti als objectius\nInternet de les coses: Informació crítica sobre qualsevol cosa, en qualsevol lloc i a qualsevol moment. Tots els mercats i sectors. Enginyeria, noves comunicacions, temps d'anàlisi real, anàlisi predictiva.\nEn termes de dispositius, les noves tecnologies ens ofereixen la capacitat de transportar-nos a realitats que gestionen eficientment la quantitat d'informació que som capaços de generar.\nDes de la reproducció del món existent - utilitzant fotogrametria, escàners o càmeres de profunditat, fins a la creació d'entorns virtuals dissenyats a partir d'eines de modelatge tradicionals.\nRecerca i desenvolupament de formes innovadores de combinar noves tecnologies amb escenaris de salut comuns per crear una experiència interactiva única.\n20 professionals altament qualificats centrats en la recerca i el desenvolupament de projectes relacionats amb tecnologies emergents\nA través de les sessions d'innovació, oferim noves propostes perquè els teus productes puguin arribar a ser un gran benefici per al teu negoci\nEns adaptem a les teves necessitats i a complir els teus objectius el més aviat possible, amb precisió i qualitat


Memòria dels barris: JOSEP MARIA VALLS I VICENS - un del primers estiuejants de luxe del Guinardó.\nCanet Bernat ha dit...\nAlgú sap quin parentiu exacte tenia el Manuel Valls Galfetti amb en Josep Maria Valls i Vicens?\nPer cert Carme, el president de França és François Hollande, no Manuel Valls com dius a l'article :)\n1 de setembre de 2014 a les 19:07\nera el seu besavi. Tens raó és el primer Ministre ara ho arreglo gràcies.\nI encara hi hauria l'Oriol Valls i Subirà (1925-1991), un dels més important historiadors del paper en Europa. La seva obra sobre la història dels molins paperers i el paper a Catalunya i tot Espanya és encara fonamental, i l'estudis sobre les filigranes dels papers antics catalans és un dels millors en el seu camp.\n17 de març de 2015 a les 12:21\nMagí Valls ha dit...\nEn Josep Valls era també el meu besavi doncs soc net del seu fill Magí Valls i Martí. Aquest ens explicava de menuts que al seu pare no li agradaba el nom de Josep i es feia dir Conrado que era el seu segon nom. Avans quan bateijaven ens posaven tres noms.A més d'en Manuel Valls Galfetti altres cosins també son prou coneguts a nivell científic i popular.\nA la teva disposició si vols mes detalls de la familia Valls\n9 de juliol de 2015 a les 1:52\nMoltes gràcies, no et dic pas que no, si ens vols explicar coses, estic a la teva disposició, en el bloc trobaràs un correu, m'escrius i quedem.\nSalutacions molt cordials Magi\n10 de juliol de 2015 a les 18:29


Mare E Monti Chalets Porto-Pollo França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPorto Pollo, Porto-Pollo, Porto-Pollo, França, 20140 - Veure al mapa\nXalet Superior 2 Habitacions (Superior Two-Bedroom Chalet)\nXalet Superior 1 Habitació (Superior One-Bedroom Chalet)\nMés informació sobre Mare E Monti Chalets\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Mare E Monti Chalets és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Porto-Pollo. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nMare E Monti Chalets també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Porto-Pollo. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos restaurant, bar.\nL'ambient de Mare E Monti Chalets es reflexa en cada habitació. aire condicionat, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de buceig, equitació, jardí, esports d'aigua (no motoritzats). Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Mare E Monti Chalets la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Porto-Pollo.\nCal que informeu el Mare E Monti Chalets de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 350 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Notícies | La teva ruta | Otro sitio realizado con WordPress\nPosted on 16 diciembre, 2015 by Mari\nAquest mes el dediquem a donar-vos a conèixer alguns dels tresors de la vila d’Alcover: aquest poble de la comarca de l’Alt Camp compta actualment amb poc més de 5.000 habitants i es troba als peus de les Muntayes de Prades. El nucli antic conserva el caràcter rural dels pobles d’interior. Passejant pels seus carrerons anem descobrint construccions que no ens deixen pas indiferents: si entrem per l’Avinguda de Reus ja ens trobem amb un dels portals medievals , el portal de la Saura, el qual data del segle XIV a l’igual que el tram de muralla que envoltava la vila i que encara marca l’urbanisme del nucli històric.\nJust creuant el portal ens trobem a la dreta Ca Batistó, edifici senyorial del segle XVII que allotja el Museu Municipal d’Alcover. La casa, totalment museïtzada, compta amb audiovisuals, interactius i objectes exposats que ens parlen sobre la vida burgesa de principis de segle XX, i és que, a Ca Batistó visqueren consecutivament, dues famílies riques. La darrera senyora de la casa, la Sra. Júlia Huget va modernitzar la seva llar amb la darrera tecnologia de l’època: aigua corrent i aigua calenta per al bany, quan a la resta de la majoria de llars només disposaven de comuna! a les diverses estances de la casa ens trobem audiovisuals i altres interactius per descobrir els costums a les llars benestants i les noves tecnologies que es començaven a instal·lar a les cases.\nTambé al Museu Municipal d’Alcover trobem una interessant exposició de fòssils procedents del jaciment Alcover-Montral a les Muntanyes de Prades. Les Muntanyes de Prades fa 240 milions d’anys ens apropa a la paleonologia mitjançant alguns exemples de fòssils trobats al terme: sabíeu que en el passat les muntanyes de Prades van ser un mar interior on convivien diversitat de peixos i amfibis? una prova són la quantitat de fòssils marins trobats al jaciment, com l’Alcoveria brevis espècie de peix descoberta per primer cop al jaciment d’Alcover.\nSi veniu amb nens podeu completar la visita amb el taller que ofereix el Museu: reproduïreu el “peix pedra” l’estrella del MMAL.\nSeguim la nostra ruta per la vila i si enfilem pel carrer Major ens adonarem que és un eix important del centre històric: des de l’època medieval era el camí principal que anava cap a Montblanc. Al llarg del Carrer Major trobem altres cases senyorials com Ca Cosme, d’estil renaixentista, contruïda per Pere Blai, l’arquitecte del Palau de la Generalitat. Ca Cosme ja ens mostra que els segles XVI i XVII van ser una època de prosperitat, que encara es veu reflectida en les nombroses construccions d’estil renaixentista i de caràcter noble. Altres exemples són Ca l’Abadia i la Casa de la vila. També destaca l’Església Nova, d’imponents dimensions, la construcció de la qual va causar l’endeutament del poble. Ja des de la carretera es pot veure un campanar ben particular: va quedar mig enfonsat per defectes d’obra i mai més va ser reconstruït.\nAquesta però, no és la única església d’Alcover: tot i que ja està desconsagrada i parcialment destruïda encara es conserven, majestuosos, alguns dels seus murs: l‘Ésglésia Vella representa l’edifici més antic de la vila, del segle XII, és d’estil romànic i va ser declarat monument històric nacional l’any 1931.\nL’Església Vella, així com altres punts de la vila, és escenari cada mes d’octubre de les batalles i trifulques dels bandolers d’Alcover: certament aquests bandolers varen ser força temuts al Camp de Tarragona, esdevenint Alcover un important punt de bandolerisme en aquestes comarques. Sentint-se encara orgullosos del seu passat, la vila celebra la famosa Fira de Bandolers cada segon cap de setmana d’octubre.\nSi voleu descobrir amb més profunditat la vila d’Alcover i el seu Museu, La teva ruta us ofereix visites guiades adaptades a diferents públics: grups d’adults amb possibilitat de visitar la fàbrica de cerveses La Rosita i grups de famílies a les quals oferim una visita especial amb gimcana i taller de fòssils al Museu.\nDiumenge 27 de desembre teniu ocasió d’acompanyar-nos a la ruta familiar Alcover: bandolers i fòssils! Reserveu ja!


Molt d'art en la inauguració de la VI Fira Andalusa d'Alcoi | ARA Multimèdia\nMolt d'art en la inauguració de la VI Fira Andalusa d'Alcoi\nLa fira es pot gaudir fins el diumenge 16 de juny\nSón ja 6 anys els que la Casa d'Andalusia i l'Ajuntament organitzen la Fira Andalusa d'Alcoi. S'ha tornat a ubicar en les Aules Verdes i durant els dos primers dies s'ha omplit de sevillanes i ball. ARAMULTIMÈDIA ofereix un complet vídeo.\nFins al diumenge 16 de juny es pot gaudir de la VI Fira Andalusa que té lloc a Alcoi, concretament al barri de la Zona Nord al recinte de les Aules Verdes. Un atapeït programa amb balls típics andalusos i exhibicions amb cavalls formen aquest esdeveniment ja consolidat a Alcoi.\nGastronomia andalusa i el típic 'rebujito' del sud d'Espanya completa una àmplia oferta que espera atraure a alcoians i visitants durant tot el cap de setmana.\nARAMULTIMÈDIA ha parlat amb organitzadors, hostalers, gent alcoiana i d'origen andalús i amb l'alcalde, Toni Francés.\nAlcoi escalfa motors per a la sisena Fira Andalusa


Patrulla 142 | La Finestra Digital\nEl lema dels boy scouts d’Amèrica diu: “Pel meu honor, jo faré tot el possible / per complir el meu deure amb Deu i el meu país / per ajudar als altres en tot moment / per mantenir-me físicament fort, mentalment despert i moralment recte”. És un lema que defineix una societat amb uns principis morals estrictes i una organització dedicada a aportar valors positius a la societat. Tots aquests principis queden demostrats a Patrulla 142 de Mike Dawson, però l’autor també ens presenta les contradiccions que es donen en la seva aplicació.\nGuanyadora d’un premi Ignatz, Patrulla 142 segueix a un grup de scouts i als seus monitors al llarg d’una setmana en un campament situat als boscos de New Jersey. Adolescents i adults comparteixen experiències i intercanvien papers a mesura que les relacions entre ells s’intensifiquen.\nMike Dawson decideix retratar el món dels scouts fugint de qualsevol tractament suau, apostant per una visió realista, brutal i allunyada de l’edulcorada visió idealista que el cos presenta d’ell mateix. El dia a dia dels nens i adolescents està ple de conflictes, de baralles, de bromes de mal gust i crueltats pròpies de l’edat. Al costat dels joves trobem als monitors adults que formen part també d’aquestes històries i fins i tot acaben comportar-se de manera totalment oposada als valors que estan intentant ensenyar. Són aquests canvis de paper els que porten l’obra de Dawson a un nivell superior, fent que el que podria ser una col·lecció d’anècdotes divertides i poc més es transformi en una reflexió seriosa sobre les fronteres entre l’adolescència i el món adult.\nL’autor construeix l’obra amb breus històries interconnectades que van donant forma al fil conductor de fons que suposa la vida en el campament. La brevetat de les narracions fa que algunes guanyin en força perquè expliquen molt i ens deixen amb ganes de més, però d’altres no tenen el mateix nivell, resulten menys interessants i no aporten tant al conjunt de l’obra. Dawson té un estil bastant caricaturesc, els nombrosos personatges es diferencien amb claredat i els escenaris estan definits amb els elements suficients com per situar-nos en tot moment en l’acció. L’aspecte gràfic de l’obra no és excel·lent però té el suficient nivell com per ajudar a la construcció de la història amb una narració clara i fluida.\nPatrulla 142 és una obra interessant, un punt irregular però amb els suficients moments emocionants com per atreure a tot tipus de públic. Amb un tractament dels adolescents i dels adults acurat i a estones brutal, Dawson ens apropa a un món que lluny de ser ideal és tan real com la vida mateixa, a uns anys i unes experiències que en major o menor mesura tots hem viscut.\nPàgines: 274 pàgines\nGuió: Mike Dawson\nDibuix: Mike Dawson\nLa CúpulaMike Dawson


Es tanca l'acord per a soterrar les vies del Parc Central de València\nL'Ajuntament de València, el Ministeri de Foment i la Generalitat formalitzen el compromís de finançament del canal d'accés i el túnel passant.\nImatge del Parc Central de València | EFE\nL'Ajuntament de València, el Ministeri de Foment i la Generalitat formalitzaran fins a aquest divendres el compromís de finançament al qual van arribar les tres administracions per a les obres del canal d'accés i el túnel passant ferroviaris, ha indicat aquest dijous l'alcalde, Joan Ribó.\nAquest és un dels punts de l'ordre del dia de la reunió del consell d'administració de la Societat València Parc Central, que va ser convocat en la vesprada d'aquest dimecres per a la seua realització de manera telemàtica amb un termini establit de 48 hores perquè voten els seus integrants, segons informa l'Ajuntament en un comunicat.\nRibó, que precisament el dimecres va instar a Foment a convocar el consell d'administració, ja ha materialitzat el seu vot i ha destacat "la importància d'aquest pas", que permetrà "avançar i posar en marxa al canal d'accés, és a dir, l'entrada en subterrani als trens a la ciutat des del Bulevard Sud fins al pont de Giorgeta".\nL'ordre del dia de la reunió inclou també el refinançament del préstec de la part del deute de l'Ajuntament i l'autorització per a la subhasta de les parcel·les situades al voltant del parc i que servirà per a finançar les obres previstes.\nLa Junta de Govern de l'Ajuntament de València va aprovar al març aquest acord de cooperació aconseguit amb la Generalitat, Foment, Societat Parc Central, Renfe i Adif per al desenvolupament de la integració del ferrocarril a la ciutat i executar el canal d'accés, la nova estació i el túnel passant.\nSegons es va informar eixe dia, l'acord establia que el Govern Central assumeix una aportació del 50% per cost del canal d'accés, les obres del qual està previst que comencen en 2021 i acaben en 2024, mentre que a la Generalitat i a l'Ajuntament els correspon el 25% a cadascun.\nEl document també exposava un segon acord pel qual el cost de la construcció de l'eix passant i de l'estació central serà assumit íntegrament per les entitats dependents del Ministeri de Foment, Adif i Adif Alta Velocitat.\n"Hem estat treballant i avançant en aquest assumpte i ja l'estem desembossant, de manera que en pocs dies quedarà tot signat", ha apuntat Ribó a preguntes dels periodistes al final de la presentació de la Jornada sobre Contractació Pública Social que organitza l'Ajuntament.\nNo obstant això, les mateixes fonts han incidit que no es produirà un acte conjunt de rúbrica de l'acord, per tal de respectar les disposicions del període preelectoral.\nRibó també ha recordat que es tractarà l'assumpte del refinançament de part del deute del préstec sindicat de València Parc Central que correspon a l'Ajuntament de València, que ha passat del 4% al 0,9%, la qual cosa suposarà un estalvi de 568.000 euros en els pressupostos municipals fins a 2021.\nLa part que queda pendent del préstec en vigor ascendeix a 16.666.666 euros, han detallat les mateixes fonts.


L'Ajuntament espera el nou CAP de salut pel 2025 - Ràdio Palafolls\nInici » L’Ajuntament espera el nou CAP de salut pel 2025\nMarc Ferri , gener 16, 2020\t / 405 0\nSegons l’alcalde de Palafolls, Francesc Alemany, la Generalitat preveu substituir l’actual ambulatori de salut per un altre de nou cap al 2025.\nAixò vol dir que cal allargar la vida de l’actual ambulatori almenys 5 anys més. És per això que actualment l’Ajuntament de Palafolls està pendent de renovar el conveni amb la Corporació de Salut de Maresme la Selva per tal de poder realitzar les millores a l’actual centre sanitari.\nL’actual ambulatori és de titularitat municipal, no de la Generalitat, pel que ara l’Ajuntament ha de concretar amb el gestor del servei les millores necessàries per garantir una bona atenció en aquests pròxims 5 anys.\nSegons l’alcalde el conveni amb la Corporació feia temps que havia caducat i ara es treballa per poder actualitzar-lo.\nFa uns mesos l’Ajuntament va cedir uns terrenys prop de l’institut per poder fer el nou cap de salut. Fa unes setmanes, però, Salut confirmava a aquesta emissora que el nou cap de salut no era prioritari pel govern català. De fet asseguraven que no havien demanat els terrenys cedits, pero ara sembla que la Generalitat i l’Ajuntament han acordat posar data a la nova infraestructura i esperen inaugurar el nou cap al 2025\nSe suspèn l’activitat dels Tres Tombs a Tordera, prevista per demà dins la festa de Sant Antoni Abat


El Síndic recomana la gratuïtat de les visites als centres de vacunació internacional - Síndic de Greuges de Catalunya - El defensor de les persones\nEl Síndic recomana la gratuïtat de les visites als centres de vacunació internacional\nEl Síndic ha recomanat al Departament de Salut que no es cobri per les visites als centres de vacunació internacional i que s'ofereixi com una prestació més a càrrec de la sanitat pública. Argumenta la seva petició en el fet que s'ha incrementat molt el nombre de persones que viatgen.\nAlhora, també hi ha moltes persones immigrants que viatgen als seus països d'origen per passar les vacances i visitar les famílies. Aquesta nova situació ha provocat l'aparició en el nostre entorn de malalties importades i ha fet sorgir la necessitat, per una banda, d'establir mesures de prevenció per evitar, tant com sigui possible, que els viatgers contreguin malalties durant els seus viatges i, per altra banda, d'atendre les persones que després de viatjar tornen amb alguna malaltia.\nLa situació actual, en què es cobra a la majoria de centres, pot provocar que hi hagi usuaris que no hi vagin per no haver de pagar. Aquesta situació es podria produir sobretot en immigrants que ja fa molts anys que són a Catalunya i que poden haver perdut la immunitat que tenien i no acudeixen al centre de vacunació perquè no tenen consciència d'aquesta pèrdua o perquè es tracta de persones de nivell socioeconòmic baix per als quals és difícil assumir el cost de la prevenció.\nA Catalunya, els centres de vacunacions estan integrats a l'Institut Català de la Salut (ICS), al Servei Exterior del Ministeri de Sanitat i a centres aliens. Segons l'adscripció de cada centre, es cobra o no es cobra per visita, i en els casos què es cobra, l'import és diferent en funció de si es tracta d'un centre de l'ICS o no.\nAixí, mentre el Servei de Sanitat Exterior del Ministeri no cobra cap import per la visita, l'ICS cobra 13,50 euros, d'acord amb la normativa vigent, i l'Hospital Clínic, centre aliè a l'ICS, cobra un preu superior, que és de 35 euros.\nEl Síndic recorda també que la Llei estatal de cohesió i qualitat del Sistema Nacional de Salut recull com a prestació la vigilància i el control del possibles riscos per a la salut derivats del trànsit internacional de viatgers.


Temps de Pas, de la Teoria a la Pràctica. - El Fòrum del Pitch&Putt.\nTemps de Pas, de la Teoria a la Pràctica. (General)\nper Xarli, dimarts 13 gener de 2015, a les 11:42 (fa 2084 dies) @ Quim R.-18\nEl dissabte l'àrbitre va avisar abans de començar la volta i el que va dir, o jo vaig entendre, és que si el joc lent era clàrament atribuïble a un dels jugadors del grup es podia sancionar a aquell jugador, primer amb un cop de penalitat i en cas de persistència amb la desqualificació.\nCrec que hi han de posar mà JA ! i ho dic com "exfumador" que em considero... hi ha rutines veritablement ridícules però és que a més a més hi ha gent que entre green i tee passeja... òstia si saps que tens una rutina llarga almenys accelera collons !\nAh ! i el canvi de normes em semblen una BESTIESA i no crec que ajudin a res a dinamitzar el joc. La manera més dinàmica de jugar és fer-ho com la bola reposi i sense poder estar treient sorretes i arreglant piques i desperfectes a qualsevol lloc!\nLa manera de simplificar regles crec que hauria de ser jugant com quedi no permetent'ho tot!\nmas de 3 horas para hacer unas eppa por culpa de un jugador - ignasi farres, 12-01-2015, 20:22\n3 horas de eppa - Juan Carlos Robles martinez, 12-01-2015, 22:57\nTemps de Pas, de la Teoria a la Pràctica. - Quim R.-18, 13-01-2015, 09:36\nTemps de Pas, de la Teoria a la Pràctica. - Xarli, 13-01-2015, 11:42\nTemps de Pas, de la Teoria a la Pràctica. - tes, 13-01-2015, 16:30\nTemps de Pas, de la Teoria a la Pràctica. - Pep O'C., 13-01-2015, 19:38\nTemps de Pas, de la Teoria a la Pràctica. - jrodri, 13-01-2015, 20:12\nRectificació.... - Quim R.-18, 14-01-2015, 09:26\nRectificació.... - Quim R.-18, 14-01-2015, 09:32\nRectificació.... - pae, 14-01-2015, 10:55\nRectificació.... - Lauren, 14-01-2015, 11:29\nRectificació.... - Quim R.-18, 14-01-2015, 11:35\nRectificació.... - pae, 14-01-2015, 12:34\nRectificació.... - Quim R.-18, 14-01-2015, 12:40\nRectificació.... - pae, 14-01-2015, 12:31\nRectificació.... - Lauren, 14-01-2015, 14:47\nRectificació.... - Pep O'C., 14-01-2015, 17:41\nRectificació.... - Quim R.-18, 14-01-2015, 17:50\nRectificació.... - Pep O'C., 14-01-2015, 18:37\n3 horas de eppa - Juan Carlos Robles martinez, 14-01-2015, 18:12\n3 horas de eppa - Xevi, 14-01-2015, 21:50\n3 horas de eppa - Pep Roca, 14-01-2015, 22:14\nHora del fòrum: 27-09-2020, 02:18


L'extresorer del PP Luis Bárcenas ha defensat aquest dimarts que mai va declarar els diners de què disposava en comptes fora d'Espanya perquè volia conservar a manera de "fons de pensions".\nDurant la seva segona jornada de declaració davant el tribunal de l'Audiència Nacional encarregat de jutjar la primera època d'activitats de la trama Gürtel, el que va ser gerent de la formació, que s'enfronta a una petició fiscal de 42 anys i mig de presó, ha començat a respondre al bloc de preguntes relacionat amb els seus ingressos a l'estranger.\nHa explicat a la fiscal Concepción Sabadell que els diners que va dipositar en dos comptes a Suïssa a partir del 1988 procedia de "transaccions amb no residents espanyols".\nEls fons "no estaven declarats, perquè els diners era d'operacions que realitzava fora i volia tenir-lo fora i no el declarava a Espanya", ha estat la seva explicació davant les reiterades preguntes del Ministeri Públic sobre la seva falta de tributació.\nSegons ha concretat, abans de dirigir-se a Suïssa, va obrir el 1986 un compte a Puerto Rico on va dipositar els ingressos d'operacions realitzades als Estats Units i Puerto Rico.\nPel que fa al presumpte ús de societats pantalla per ocultar aquests ingressos, l'extresorer del PP ha indicat que, en tot cas, hauria de denominar a companyies com la Fundació Sinequanon, "societats cortineta". "Es veia perfectament que jo estava darrere", ha dit.


Els drons revolucionaran la restauració ecològica de les explotacions mineres a cel obert | CREAF\nUn nou protocol elaborat pel CREAF per encàrrec de la Generalitat de Catalunya permetrà utilitzar els drons en el seguiment de les activitats extractives. Això permetrà agilitzar i abaratir molt aquest procés perquè els drons poden sobrevolar les mines ràpidament, obtenint dades de qualitat i objectives.\nVista des de dron d’una pedrera. Foto: CREAF i Exodronics\nEl CREAF i la Generalitat de Catalunya han presentat avui una nova metodologia que, mitjançant l’ús de drons, ha de revolucionar el seguiment de la restauració ecològica de les explotacions mineres a cel obert. El protocol, presentat per l’investigador del CREAF Vicenç Carabassa, permet fer un seguiment detallat tant del projecte de rehabilitació de la zona explotada, com del propi procés d’explotació. “És un win-win on hi guanyen totes les parts, empresa privada, Administració pública, i en definitiva la societat en general”. Per la seva banda, la directora general de Qualitat Ambiental i Canvi Climàtic, Mercè Rius, ha explicat que “aquest protocol innovador ens ha d’ajudar a les empreses i a l’administració a millorar el seguiment de les restauracions de les activitats extractives, a agilitzar la inspecció i ha de contribuir a una millora del medi i un increment de la biodiversitat”.\n“És un win-win on hi guanyen totes les parts, empresa privada, Administració pública, i en definitiva la societat en general”, Vicenç Carabassa, CREAF.\nLa legislació vigent obliga a inspeccionar anualment les tasques de restauració desenvolupades en cada activitat extractiva. El nou protocol pot agilitar i abaratir molt aquest procés perquè els drons poden sobrevolar les mines ràpidament, obtenint dades de qualitat i objectives. En aquest sentit, permeten obtenir, per exemple, una topografia de molt alta precisió i evitar fer la feina des del terra tal com es fa amb els sistemes clàssics.\nLa legislació vigent obliga a inspeccionar anualment les tasques de restauració desenvolupades en cada activitat extractiva.\nA més, gràcies a l’ús de sensors i càmeres, els drons poden fer més d’una acció a la vegada. Així doncs, aquesta tecnologia permet obtenir imatges aèries de molt detall i construir mapes de cobertes per veure com es regenera la vegetació de les zones restaurades. De fet, amb la tecnologia que s’ha testat durant l’elaboració del protocol, s’han pogut construir imatges on es podien diferenciar, fins i tot, les espècies d’arbres que creixien cobrint la zona recuperada.\nTambé són útils per fer un seguiment de la pols que genera l’explotació, que pot arribar a zones de boscos o habitades, o per controlar els episodis d’erosió, que poden dificultar la recuperació del terreny que es vol recuperar.\nNomés a Catalunya hi ha més de 400 activitats extractives actives, a les quals cal sumar-n’hi unes 500 que estan pendents de restauració. En total hi ha una superfície autoritzada per explotar o ja explotada de més de 11.000 hectàrees, de les quals es calcula que un 43% ha estat retornada al seu estat natural anterior, que ha passat pel que s’anomena un procés de restauració ecològica.\n60 hectàrees d’una volada\nEl Cos d’Agents Rurals també ha participat a les proves pilot, mitjançant la realització de vols a través de la Unitat RPAS, del Servei de Suport Aeri. Així mateix, altres centres de recerca com el Centre de Ciència i Tecnologia Forestal de Catalunya, CTFC o la mateixa Universitat Autònoma de Barcelona, a través del grup de recerca Grumets, han estat actors importants per desenvolupar o testar parts de la proposta que s’ha presentat avui.\nactivitats extractives, drons, impacte ambiental, mines, pedreres, restauració ambiental, Restauració ecològica, restocat, vicenç carabassa\nco2 mosquito alert CTFC SIG sostenibilitat institucional canvi climàtic @es francisco lloret serveis ecosistèmics imbalance-p Jordi Martínez Vilalta divulgació mediterrani invasores comportament animal internacional ecologia adaptació sequera incendis carboni ocells


El PP suspèn les seves relacions amb l'actual direcció de la UPN\nEl PP ha decidit suspendre les seves relacions amb la direcció de la UPN després que en la votació de les esmenes a la totalitat dels pressupostos generals de l'Estat que ha tingut lloc al Congrés un dels dos diputats d'aquesta formació, Carlos Salvador, ha seguit les directrius del partit de Miguel Sanz i s'hi ha abstingut, mentre que l'altre, Santiago Cervera, ha votat a favor de les esmenes, tal com ha fet el PP. En un comunicat urgent els populars apunten que "no poden acceptar que la UPN decideixi en cada moment quina és la seva posició en les institucions nacionals al marge dels acords subscrits".\n22/10/2008 - 11.35 Actualitzat 22/10/2008 - 21.19\nEl PP afegeix en el comunicat que "lamenta profundament les decisions adoptades pels òrgans de la Unió del Poble Navarrès, a proposta del seu president, Miguel Sanz, ja que suposen una ruptura unilateral" dels acords subscrits pels dos partits el 1991.\nA conseqüència d'aquesta actitud, els populars consideren que és la UPN la que ha de moure fitxa, és a dir, que han de "manifestar la seva voluntat inequívoca sobre la continuïtat del pacte" i que ofereixin plenes garanties de compliment. Si no ho fan, el PP ja ha amenaçat que "es posarà en marxa perquè la nostra organització, els nostres ideals, els principis i programes tinguin presència davant de la societat de Navarra".\nReadaptació del pacte\nPer la seva banda, el diputat de la UPN Santiago Cervera, que ha votat els pressupostos seguint les directrius del PP, ha apostat per la continuïtat del pacte amb el PP o per una "readaptació". Cervera ha descartat renunciar al seu escó si la direcció del partit navarrès l'hi demana i ha obert la possibilitat de presentar-se a liderar la formació.\nSegons el PP, hi ha una "ruptura unilateral"


Projecte dels Boc'n'Rolls\nDes de l'institut Cirviànum de Torelló, el curs passat vam iniciar un projecte per tal de reduir les deixalles i els envasos dipositats al pati del nostre recinte escolar. Vam començar fent un estudi sobre la tipologia dels envasos que utilitzaven els i les nostres alumnes, i vam quedar esparverats! Vam decidir mostrar-los els resultats en forma de mural (adjuntem el document).\nJa feia temps que, alumnes, AMPA, claustre i personal no docent, ens n’havíem adonat que potser estàvem emprant en excés embolcalls pels esmorzars, i el més trist de tot és que, o bé per deixadesa, o bé per l'acció del vent, una part important d'aquests anaven a parar al terra, perjudicant la imatge del pati i totes aquelles activitats que s'hi volguessin realitzar.\nDesprés de proposar solucions amb els sentinelles verds de cada classe, de parlar amb l’AMPA i de demanar pressupostos, ens vam decidir per la compra dels boc’n’rolls. Vam haver de decidir els colors i la disposició dels dibuixos, i vam quedar francament contents amb els resultats. Ara tan sols quedava lliurar-los als seus protagonistes: l’alumnat.\nEnguany cada tutor i cada tutora ha repartit un boc’n’roll comprat per l’AMPA del nostre centre als seus alumnes, i n’ha posat més a la seva disposició pel simbòlic preu de dos euros. Hem començat a notar alguns canvis d’hàbits, i tot i que sabem que els canvis són lents, poden arribar a ser MOLT PODEROSOS!\nGràcies a tots i a totes per sumar un món millor!\nSi voleu sabes més coses de l'alumini feu click aquí <


Com transformar una fosca cuina victoriana en un encantador espai social amb fusteria a mida - interiorsnone\nPrincipal interiorsCom transformar una fosca cuina victoriana en un encantador espai social amb fusteria a mida\nCom transformar una fosca cuina victoriana en un encantador espai social amb fusteria a mida\nCrèdit: Jake Fitzjones\nEl projecte de redisseny de Charlotte Crosland es va convertir en una reforma completa quan va arribar a aquesta casa victoriana a Londres, incloent aquesta impressionant cuina, il·luminada per l’afegit de finestres a mida i mobles impressionants.\nEl que va començar com un succés per a Charlotte Crosland per redissenyar el dormitori principal d'una casa victoriana es va convertir en la remodelació completa de tot l'edifici, inclosa aquesta cuina. En la seva encarnació original, l'habitació estava fosca i desconnectada del jardí que dóna a vista. "Vaig saber de seguida que havíem d'abordar això obrint ambdues elevacions amb més finestres i portes", diu.\nEl fet de comprar el clavo pot produir un aspecte molt modular i força regimentat.\nLes fusteries i les finestres són integrants als projectes del dissenyador. "Em sento molt fort que, si podeu dissenyar portes i finestres a mida, obtindreu exactament el que vulgueu", explica Charlotte. "Comprant el clavier pot donar lloc a un aspecte molt modular i força regimentat".\nDesprés d'haver elaborat el seu propi disseny amb barres de vidre distintives i d'ample, el seu equip intern de fusteries funcionava. Sis finestres de tres quarts de longitud se situen un al costat de l'altre al llarg d'una paret i dos conjunts de portes es mantenen al llarg de l'altre. Durant dies càlids, es poden deixar oberts per vincular la cuina amb el jardí. A la part superior, es va substituir una claraboia de vidre fos amb una versió clara.\n"Ara és un espai molt més lluminós i lluminós"\nCharlotte va triar les persianes de pinoleum, que estan acabades amb una vora vermella de gerds. "Ara és un espai molt més lluminós." En lloc de substituir la cuina, l'ebeneteria existent es va retreure i pintar de nou a Pigeon per Farrow & Ball i va ser equipada amb nous poms i tiradors de calaixos.\nEl color es va introduir amb un conjunt de cadires de Birgit Israel, que Charlotte va tapiar en cuir vermell. La taula és Recepio by B&B Italia. Al damunt penja el penjoll d'Apple, amb el seu interior brillant de coure, de Holloways of Ludlow.\nPer obtenir més informació sobre Charlotte Crosland, visiti www.charlottecrosland.com. Per obtenir informació sobre fusteria, poseu-vos en contacte amb Cosland Bespoke Meninder, visitant www.croslandbespoke.com.\nCopyright interiors: Com transformar una fosca cuina victoriana en un encantador espai social amb fusteria a mida - interiorsnone


L'informe preliminar de les autòpsies realitzades pel metge forense de l'Institut Anatòmic Forense de Cadis i pels metges aportats per la família del pres basc Arkaitz Bellón apunten a "una mort sobtada per causes naturals"\nEnterrament de Arkaitz Bellón, pres polític basc mort a la presó\nArkaitz Bellón, pres polític basc aparegut mort en una cel·la de Port de Santa María.\nIkurriñes i homenatge a Arkaitz Bellón, pres polític basc mort a la presó\nFamiliars de Arkaitz Bellón, durant l'enterrament a Elorrio\nUna multitud de gent ha participat aquest dissabte a la manifestació contra la política de dispersió al poble natal d'Arkaitz Bellón, Elorrio. Al capdavant de manifestació, dos amics d'Arkaitz Bellón han portat una foto gran del pres mort. Darrere, amics i familiars del pres han portat una ikurriña gegant i la pancarta de la manifestació, "No a aquesta política penitenciària, fi a la dispersió". Després de recórrer els carrers d'Elorrio, la manifestació ha finalitzat entre aplaudiments i crits en la plaça del poble. Allà, dos amics del pres han llegit un comunicat. A primera hora d'aquest dissabte ha arribat a Euskal Herria el cos d'Arkaitz Bellón, i desenes de persones l'han rebut entre aplaudiments ja a Otxandio. El cos de Bellón va sortir ahir cap a les 19:00 hores de Cadis, després de realitzar la segona autòpsia.\nEl cos ha estat durant el matí d'avui a la vetlla d'Iurreta, des d'on ha estat traslladat a Elorrio en una caravana de cotxes d'amics i familiars. Durant el recorregut, ha nombroses persones l'han rebut amb ikurriñes i banderes a favor de l'acostament dels presos a presons basques. A les 12:00 hores, amics i familiars han participat en un homenatge civil, dirigit als més afins. Als voltants del teatre Arriola s'ha reunit una multitud de gent amb ikurriñes i crespons negres, i clavells vermells a la mà. Després, el fèretre ha quedat instal·lat fins a les 15:00 hores al teatre Arriola d'aquest municipi. Desenes de persones han passat pel teatre Arriola per donar l'últim adéu a Arkaitz Bellón i mostrar la seva solidaritat a la família. Una àmplia representació de l'esquerra abertzale ha estat a Elorrio, entre els quals, Laura Mintegi, Joseba Permach i Pernando Barrena, així com la secretària general de LAB, Ainhoa Etxaide.\nL'informe preliminar de les autòpsies realitzades pel metge forense de l'Institut Anatòmic Forense de Cadis i pels metges aportats per la família del pres basc Arkaitz Bellón apunten a "una mort sobtada per causes naturals", de manera que "no hi ha sospita de mort induïda". En un comunicat, l'associació de familiars de presos d'ETA indicava ahir, però, que "en qualsevol cas, cal esperar als resultats de les proves que falten, així com a l'informe definitiu".\n"El que per Etxerat queda clar és que la situació en la que han mantingut a Arkaitz Bellón durant 13 anys de compliment de condemna té una relació directa amb el fatal desenllaç. Tortures, pallisses, trasllats i una tensió constant influeixen directament sobre la salut", ha remarcat l'organització antirepressiva, per afegir que aquestes circumstàncies "no són només un factor de risc, sinó determinant ".\nArkaitz Bellon, assassinat per la dispersió


le petit roc: BTT pel Turbón\nsortint de la cabana Margalida cap al coll de la Múria\nBones amics btteros,\nel diumenge 26 d'octubre vam aprofitar amb l'Iván (punki) i mon germà Edu, que ja es trobava a Benasque, per seguir un recorregut que he marcat per fer el tomb al massís del Turbón. El dia va ser perfecte però ens va faltar una mica de temps, un bon esmorzar, una punxada de roda i una caiguda desafortunada van fer que no poguessim assolir el tomb sencer, però en vam tenir prou per comprovar que la zona és fantàstica per a passar un dia de tardor. Això sí, s'ha de caminar en 2 o 3 ocasions per senderons de pujada i algun tramet curt de baixada.\npista de tardor de Llert a la cabana Margalida\nEdu baixant la tartera de st Agustín\ncoll de la Múria\nDel poblet de Llert, a uns 5 minuts de Campo, es puja cap a la cabana de la Margalida per pista ample en excel.lent estat. D'aquí fins al coll de la Múria pujarem per un senderó preciós però haurem de caminar en l'últim tram. Del coll baixem segunt les marques de PR fins a la pista de Selvaplana per enllaçar amb el PR que puja cap a l'ermita de las Aras i el coll del mateix nom. D'aquí a st.Feliu de Veri tenim una baixada per senderó increïble. Després seguirem per carretera fins a Llert o bé podem agafar el PR que s'agafa a Serrate i fa cap a 1 km abans d'arribar a Llert.\nUs poso algunes fotos. L'any vinent, cap a la primavera, o potser si el temps canvia en les properes setmanes igual ens tornem a animar. Ja avisaré per si algú es vol apuntar. El viatge és d'unes 2h des d'Alcover fins a Campo.\nEdu baixant cap a Llert pel PR\nIván baixant del coll de la Múria\nEdu pujant al coll de la Múria\ntardor al massís del Turbón\nsortint de la cabana de Margalida


Joan Salvat Papasseit, uns jardins imaginats entre tots i totes Noticias\nEl mes de març de l’any passat, l’Ajuntament va posar en marxa un procés participatiu per entomar la remodelació dels jardins de Joan Salvat Papasseit, convidant a veïns, veïnes, entitats, persones usuàries d’equipaments i comerciants de la zona, les persones membres de la taula d’accessibilitat i usuàries dels jardins, a definir-los conjuntament.\nUn total de 217 persones de totes les edats, a través dels punts mòbils als jardins, els grups de discussió, tallers ciutadans i reunions amb comerciants van realitzar 773 propostes que es tradueixen en uns jardins renovats, accessibles, verds i segurs, on les persones són les protagonistes.\nUns jardins per a les persones\nEl projecte de reforma preveu la creació d'una plataforma única amb prioritat per a vianants. Els nous jardins guanyaran més de 500 m2 respecte dels actuals. S’incorporaran més bancs, zones d’ombra i estructures per al descans i la relació. La nova plataforma de sauló es convertirà en una gran àrea polivalent on s’obrirà la possibilitat de que entitats, col·lectius i Ajuntament puguin organitzar-hi activitats.\nSeran uns jardins més accessibles i segurs, sense barreres, permeables i connectats amb l’entorn. Hi haurà més punts d’il·luminació de tipologia led que milloraran l’eficiència energètica. També es renovaran les xarxes d'aigua i clavegueram.\nL'espai per a jocs infantils s'ampliaran en gairebé 200 m2, delimitat per una petita tanca. S’incorporaran diferents paviments (cautxú, gespa i sorral) i s’instal·laran nous jocs inclusius i accessibles.\nLa zona la zona enjardinada creixerà en 276 m2, mantenint els arbres, però amb una nova distribució. L’estany, reconfigurat i amb 6 brolladors, es limitarà amb un petit mur lateral i zona arbustiva. La seva làmina d’aigua ampliada inclourà el vers “Dóna’m la mà que anirem per la riba”, del poeta que dóna nom als jardins.\nVegeu imatges de la presentació dels resultats del procés participatiu.


Gerard Miralles, medalla d’or al Campionat de Catalunya d’Atletisme de Pista Coberta de l’ACELL\nMiralles guanya la prova de 60 metres amb assistència verbal\nRedacció Canyelles 06-06-2019 21:26 Lectures 1288\nGerard Miralles al podi a Sabadell. Eix\nL'atleta canyellenc Gerard Miralles, ha obtingut una medalla d'or en el quart Campionat de Catalunya d'Atletisme de Pista Coberta, organitzat per la Federació ACELL (Federació Catalana d'Esports per a persones amb discapacitat intel·lectual), que ha tingut lloc a Sabadell.\nHi han pres part 192 atletes amb discapacitat intel·lectual que han participat en proves de diferents modalitats: cursa, salt d’alçada i llargada, pes i proves adaptades. El campionat s'organitza amb la col·laboració de Special Olympics Catalunya i l'Ajuntament de Sabadell.\nDues medalles d'argent als Special Olympics\nL'atleta canyellenc, del Club Esportiu Alfa Tegar de Vilanova, Gerard Miralles, ha guanyat la prova de 60 metres amb assistència verbal. A més, ha obtingut la tercera posició en la prova de 200 metres, aquesta sense assistència verbal.\nEs tracta d'una nova fita del canyellenc que va aconseguir dues medalles d'argent en els darrers jocs Special Olympics, celebrats l'octubre passat a la Seu d'Urgell. Miralles va aconseguir en aquella ocasió la tercera posició en 25 metres i 60 metres i també va quedar sisè en salt de llargada.\nCampionat a Sabadell\nEn la quarta edició d’aquesta competició d’atletisme en pista coberta s’ha reunit a 192 esportistes de diferents clubs de Catalunya i també d’Andorra. La iniciativa d’aquest campionat va néixer fa quatre anys motivada per la voluntat d’ampliar el calendari esportiu i així donar més oportunitats de participació als atletes en les diferents proves.\nS’han disputat diferents proves atlètiques en diferents categories: curses de 3.000m, 1.500m, 400m, 200m, 60m; llançament de pes; salt de llargada, i d’alçada; relleus; marxa i softbol com a prova adaptada. A cada sèrie finalitzada cada esportista rebia la seva medalla.\nEls centres participants d’aquesta cita esportiva són: Àngel Aspasa d’Amposta; Club Esportiu Alba de Reus; Club Esportiu Crespi, Esport i Club Prodis de Terrassa; Club Esportiu Alfa-Tegar de Vilanova i la Geltrú; Club Esportiu Fem Esport, Club Esportiu Solc, Villabanca-Bellisens i Fundació Estela de Tarragona; Club Esportiu TEB, Club Cordada, Escola Esportiva ACELL i Fundació Vella Terra de Barcelona; Club Muntanyenc de Sant Cugat; Junts en acció de Sant Pere de Ribes; Rubricatus d’El Prat de Llobregat, St. Tomás Pardo de Vic i Special Olympics Andorra.\n6Pluja de medalles per a les gimnastes de la A.E. Gimnàstica Baix Penedès\n7La 3a edició de la Sant Silvestre solidària l’Arboç - Banyeres del Penedès recapta 434 euros\n10Bon final de temporada d'Alejandro Bravo


Pols entre cordials enemics – El Republicà\nEscrit el juliol 9, 2020 juliol 10, 2020 per Redacció\nPols entre cordials enemics\nPer alguns analistes Puigdemont segueix fent un pols amb els seus cordials enemics de l’esquerra republicana fent un remix entre marca electoral, partit i onada de nous seguidors ara que s’apropen eleccions a Catalunya.\nEn política no n’hi ha prou amb partits i per això, per completar les llistes amb plataformes i independents, cal fer canvis i variacions que també afecten als programes electorals i la gestió de futur en cas d’èxit.\nEl centre dreta independentista català es presenta com una pizza cinc estacions per la barreja d’aportacions que apareixen a partir de la denominació PDeCAt que va substituir CDC creant a més una marca electoral Bonvehí diu ara que era excepcional.\nPuigdemont sembla que intenta guanyar el pols a ERC proposant la transversalitat i afegint al seu projecte alguns ex militants d’ERC i socialistes penedits.\nEl joc polític i la mobilització del Consell de la República li dona visibilitat a Puigdemont, actual eurodiputat, mentre Torra sap que va camí de la sortida a l’espera d’una sentència condemnatòria que l’inhabiliti.\nAra corre que Torra convocarà eleccions per Octubre abans que Pere Aragonés es pugui fer càrrec de la Generalitat un cop inhabilitat.\nPuigdemont dona per fet que pot guanyar. Recorda el mateix gest de Mas obrint els braços davant del Jordà virtual. Per cert que Artur Mas encara no s’ha pronunciat. Què espera Mas amb tot aquest enrenou?\nPuigdemont, com Mas segueix en la indefinició ideològica, intentant recollir arreu, dient el que convé. D’això ja en tenim experiència. De moment es queda amb els orfes de CDC i algú mes.\nPuigdemont va ser designat per Artur Mas com a transitori, Joaquim Torra ha sigut la segona part. Aquest centre dreta va acceptar eleccions sota el 155, acceptant la legalitat estatutària per no perdre espai de poder, diguin ara el que diguin.\nTot està doncs per definir. Un centre dreta català dividit no té futur, i ho saben tots. Jordi Pujol, el predecessor, es va acabar jubilant i està retirat de la vida pública. Els nous lideratges estan per fer.\nLa guerra actual per el poder del centre dreta recorda la pugna entre exiliats i grups de l’interior en la predemocràcia que van viure els socialistes i la mateixa ERC. Repetirem la història ara amb el centredreta català?\n← Crisi democràtica!\nNova transició per Catalunya →


5/02/2012_ESPECTACLE D’ALIMARA A VALÈNCIA (L’HORTA) | Blogdanses\n5/02/2012_ESPECTACLE D’ALIMARA A VALÈNCIA (L’HORTA)\n23 gener 2012 13:00\nPRIMERA ESCENA: representa l’ambient d’un passeig, on xics i xiques van a buscar parella. L’acció està situada durant la primera meitat del segle XVIII i en la que apareix “la casaqueta”. El teixit predominant és la seda.\nSEGONA ESCENA: està ambientada e la segona meitat del segle XVIII. Una senyora de l’aristocràcia en companyia de la seua criada, visiten les botigues de teles buscant l’última novetat en teixits, “la indiana”.\nTERCERA ESCENA: es representa la festa d’un casament a l’Alt Palància, estem acabant el segle XVIII i comença el XIX. Es mostra una barreja de modes d’aquest moment històric confeccionades tant en seda com en cotó.\nQUARTA ESCENA: està emmarcada durant l’època del “Romanticisme”, entre els anys 1820 i 1840. La confecció amb el teixit de cotó era predominant, tant en el vestuari de l’home com en el de la dona.


Mataró participa en un debat sobre seguretat digital en el Dia Europeu de la protecció de dades - Ajuntament de Mataró\nL’alcalde i President de Bon Govern de la Federació de Municipis de Catalunya (FMC), David Bote, ...\nEn la seva intervenció, l’alcalde i President de Bon Govern de la Federació de Municipis de Catalunya, David Bote, ha posat de relleu la importància de tenir agendes compartides i d’avançar en la digitalització intentant no deixar a ningú enrere. Bote ha destacat la importància de generar confiança entre els ciutadans perquè tot allò que es faci des del món municipal en matèria d’internet i d’intel·ligència aplicada genera múltiples oportunitats.\nEls altres participants del debat, conduït per periodista Eduart Berraondo, han estat el director de l’Agència de Ciberseguretat de Catalunya, Oriol Torruella; el director del consorci Localret, Andreu Francisco; i el responsable de polítiques digitals de l’Associació Catalana de Municipis (ACM) i alcalde de Sant Quintí de Mediona, Pol Pagès que han debatut qüestions claus com la importància de la ciberseguretat, la bretxa digital, el vot telemàtic, la privacitat i fins i tot, el 6G.\nUna de les conclusions del debat és que el sector de la ciberseguretat i tot allò que l’envolta és un sector que està experimentant un fort creixement i que es tracta d’un valor segur.


Crònica de la xerrada de Josep Amat – Arxiu d'actualitat local\nBy Redacció on 05/02/2013 No Comment\nSegons Informa Radio Sant Feliu Aquest passat dissabte dia 2 de febrer en una xerrada celebrada al Museu d’Història de Sant Feliu de Guíxols, el científic Josep Amat i Girbau parlà sobre com els enginyers participaven actualment en els equips de cirurgia i del tipus de robòtica aplicada per ajudar en rehabilitació. La presentació anà a càrrec del Dr. Pere Molas, coordinador del cicle.\nJosep Amat féu una introducció parlant del moment històric en què ens trobem, amb un progressiu augment de l’esperança de vida que demanda més necessitats en rehabilitació, tant degut a accidents cerebrals o lesions medul·lars, com a la reducció de les capacitats motrius derivades de l’envelliment o de malalties degeneratives.\nParlà dels diferents ajuts tecnològics en rehabilitació, i repassà amb gràfics i imatges en moviment els diferents dispositius, des de els nous caminadors intel.ligents, pròtesis, o robots . La dificultat de la introducció de la robòtica en rehabilitació per una part és la impossibilitat de realització de tasques preprogramades, ja que cal adaptar els moviments a cada pacient i a cada circumstància, i per altre la necessitat d’utilitzar una comunicació usuari-màquina natural.\nRepassà també les diferets formes de comandament d’aquests elements, ja sigui amb comandaments, a través de la veu, de la mirada i també del pensament. En aquest darrer cas, hi ha sistemes més externs i no invasius en el que la recerca avança a grans passes i potser d’aquí a 25 anys es pensa que ja es podrà aplicar; i d’altres sistemes invasius, amb la implantació d’electrodes que donin senyals o que també inhibeixin senyals (com per exemple en el cas del dolor).\nCal dir que aquestes recerques iniciades ara farà 20 anys en el camp de l’enginyeria aplicada a la medicina han portat els centres catalans a estar dins de l’avantguarda mundial. Els assistents felicitaren el professor per treballar en un camp que ens afecta tant directament en la salut de cadascú i dirigeix la recerca i la tècnica a poder tenir un futur més esperançador.\nCrònica de la xerrada de Josep Amat added by Redacció on 05/02/2013\nVerificació (no es una màquina) * Time limit is exhausted. Please reload CAPTCHA. sis + = 11


L’internet català que no va poder ser | Albert Cuesta\n29 de September de 2017 by Immaculada Mussarra Leave a Comment\nDos dels implicats en aquella proposta han explicat a l’ARA que el cost total de l’operació, incloent-hi els desplegaments de la fibra submarina i la terrestre i la construcció de l’estació d’aterratge, es va estimar en 25 o 35 milions de dòlars, entre la sisena i la vuitena part de la burrada que el PSG acaba de pagar per Neymar. Malauradament, la idea es va abandonar l’any 2013 en no aconseguir finançament: Flamerich, que l’havia acollit amb entusiasme, recorda que va topar amb les restriccions pressupostàries a la Generalitat, mentre que els altres promotors no van aconseguir interessar-hi cap operadora ni inversor privat, malgrat que s’havia previst explotar comercialment la connexió; en aquella època, un canal de 10 gigabits per segon de capacitat entre Marsella i Bombai es llogava per un milió de dòlars mensuals. Però les family offices locals van preferir dedicar el capital a inversions immobiliàries. I així és com el totxo va passar per davant de la possibilitat de connectar el país al món sense intermediaris. Com que la derivació submarina encara és allà on era, potser algú s’ho podria tornar a mirar amb carinyo.


L’esquadra especial del capità dels Verds participa en les festes d’Elda — Pagina 66, Noticias de Alcoy y de El Comtat\nL’esquadra especial de la Capitania de la Filà Verds 2018 en les festes d’Alcoi ha participat a Elda, de la mà de la comparsa Huestes del Cadí.\nLa crònica que fa el digital Valle de Elda assegura que ha estat un moment especial i carregat de significat i que ha despertat els aplaudiments del públic. L’origen d’aquest moment compartit està en el cap batidor de l’esquadra dels Verds, Fernando Amat, un dels festers amb més solera en les Huestes del Cadí.\nAmat va ser el primer capità infantil d’aquesta comparsa i és fill del fundador de la mateixa en 1976. La invitació, tal i com conta Valle de Elda, ha estat possible a l’esquadra local Negros del Cadí en la qual està el exalcalde l’ender Paco Sogorb, que és qui ha fet la gestió.\nFinalment la Junta Central de Comparsas va donar el vist-i-plau i els Verds van eixir a Elda acompanyats de la seua banda, l’Ateneu Musical de Rafelguarat, que al temps guarda relació amb els Negros del Cadí.


Héctor Fernández - Claror\nHome Equip Héctor Fernández\n‘Mens sana i corpore sano’\nSóc titulat fitness, entrenament personal i biomecànica esportiva, i m’hi dedico professionalment des del 2006. Vaig entrar a formar part de l’equip de Can Caralleu al 2014, on alterno tasques de tècnic aquàtic i cursets de natació per a infants, amb les de tècnic de fitness a la sala i com a entrenador personal. Ocasionalment també imparteixo alguna sessió dirigida de graella.\nEntreno al club però també m’agrada sortir a córrer per la platja i gaudir de la natura, mentre escolto bona música: del pop a l’electrónica, sense oblidar els cantautors. M’apassiona llegir, la tecnologia i les bones sèries de televisió. El meu menjar preferit és el de casa els pares, i el meu lloc perfecte per viure és Castelldefels.


Un Sant Jordi especial - Escola TANIT\nPágina de Inicio Família-escola Un Sant Jordi especial\nEl dia de Sant Jordi d’aquest any marcarà un abans i un després perquè ens haurà ajudat a redescobrir aquesta diada. No poder fer les activitats habituals, lluny de suposar un fre i desanimar ha estimulat la creativitat de tots: alumnes, mestres i famílies.\nEl dia va començar amb un conte explicat per la responsable de la biblioteca, la Fe, gravat a casa seva per a tots nosaltres i amb un regal molt especial per part de la Chone, bibliotecaria i amiga de l’escola: un llibre infinit.\nCom molts altres, va ser un dia de videoconferències amb els alumnes i en aquest cas van tenir un valor afegit, encara més emotiu: els més petits, tot repentinats ens van ensenyar els seus dracs, les seves roses i, i fins i tot, els seus peluixos preferits.\nLa tasca d’acompanyament dels nostres alumnes i les seves famílies ja forma part de la rutina de tot l’equip humà de l’escola. Mestres, vetlladores, monitors del menjador, l’educadora, l’administratiu, el conserge i fins i tot el personal de neteja, sense oblidar-nos dels científics de l’ICM, tothom aporta el seu granet de sorra amb la seva feina, el seu ajut, i les seves frases d’ànim. Aquests dies estem descobrint allò que molts suposàvem. Tanit és una escola que surt de les seves parets, que va més enllà de l’aprenentatge acadèmic i que acompanya en el creixement integral.


Residence Dogana Vecchia Trivignano Udinese Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Dogana Vecchia, 1 (Check-In Takes Place At Hotel Dogana Vecchia), Trivignano Udinese, Trivignano Udinese, Itàlia, 33050 - Veure al mapa\nAl visitar Trivignano Udinese, vosté es sentirà com a casa a Residence Dogana Vecchia, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nResidence Dogana Vecchia també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Trivignano Udinese. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, restaurant.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, servei de despertador, mini bar, insonorització a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina exterior, ping pong, jardí, sala de jocs. Residence Dogana Vecchia és una elecció inteligents per a viatgers a Trivignano Udinese, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


13 preguntes pel Tretzè Doctor - Doctor Who en Català\n17 de Juliol de 2017 17 de Juliol de 2017 Kobasen\nEm desborda, com a feminista, com a dona, com a actriu, com a humà, com a algú a qui constament li agrada posar-se reptes, i no quedar encallada pel que et diuen que pots fer i el que no. Em sembla increïble.\nEls vull dir que no s’espantin pel meu gènere. Perquè aquest és un moment molt emocionant, i Doctor Who representa tot allò emocionant sobre el canvi. Els fans han viscut molts canvis, aquest n’és un altre, és nou i diferent, però no espantós.\nA principis de 2017 vam tenir una conversa una mica rara que em va fer pensar que estàvem parlant de Broadchurch. Jo vaig començar a preguntar-li per la seva nova feina a Gales [on hi ha els estudis de Doctor Who] i li vaig preguntar si podia fer de dolenta! Ell, ràpidament, va desviar la conversa per dir-me que hauria de considerar fer les audicions per ser el Tretzè Clooney.\nVa ser una conversa d’allò més increïble, li vaig fer totes les preguntes que et puguis imaginar, i li vaig dir que em prendria un parell de setmanes per pensar si aniria a les audicions. El vaig trucar al cap de 24 hores. L’hauria trucat abans, però el meu marit estava de viatge i hi havia diferència horària!


El Comú exigeix que el gerent del Consell sigui funcionari i que s'escolti la comunitat educativa en l'adjudicació del servei de menjador -\nPosted on 2 setembre 2015 2 setembre 2015 Posted in Notícies and tagged comu, Consell Comarcal, lleida, Segrià.\nLa Comissió d’Hisenda del Consell Comarcal del Segrià ha ratificat avui els decrets de presidència per al nomenament del nou gerent, on s’indica que no és necessari entre els requisits que sigui funcionari ni que tingui un grau directiu. Des del Comú vam votar en contra d’aquest procediment per designar el nou gerent i demanem que s’exigeixi com a mínim ser funcionari de grau superior per optar al càrrec. Entenem que les connotacions legals d’aquesta figura serien més adequades per al càrrec de gerent, que requereix d’una titulació acadèmica adequada a la responsabilitat i les tasques que s’assumeixen.\nPel que fa a la Comissió d’ensenyament i cultura, el conseller del Comú Sergi Talamonte ha preguntat per quin motiu les escoles que ho vulguin no poden canviar lliurement d’empresa i han de fer tantes gestions per intentar aconseguir-ho. El Consell Comarcal argumenta que podrien tenir un problema legal amb les empreses si els centres es donen de baixa. El Comú demanarà que en la redacció dels nous plecs, prevista per al desembre, es doni llibertat a les escoles que, per la mala qualitat del menjar o pels motius que considerin, optin per desvincular-se d’aquest contracte. El Comú també ha demanat que es tingui en compte per fer aquest procediment les propostes de la comunitat educativa i de la Marea Groga a Lleida.\nDes del Comú ens hem abstingut en el nomenament del president de les 3 comissions que es votava avui.\n← Forces polítiques i ONGD es…\nLa Crida, el Comú i… →


Castellciutat.cat - La Vila\nPoble del municipi de la Seu d’Urgell (Alt Urgell) que ocupa un turó que domina la riba dreta de la Valira, bé que l’eixample modern s’estén al llarg de la carretera de Lleida a Puigcerdà fins a formar pràcticament un barri de la Seu.\nAl s X la població és esmentada amb el nom de Civitas Fracta com a antiga capital de la comarca, al costat de la qual sorgí al voltant de la seu episcopal el nou vicus; les ruïnes de Santa Magdalena indiquen l’existència d’un nucli ibèric i visigòtic (la Seu d’Urgell).\nFormà part del vescomtat de Castellbò, del qual constituí el centre del quarter de Castellciutat o de Ciutat. Al castell residien els veguers del vescomtat i en depenien les batllies d’Aravell i Bellestar, la vall de Sant Joan, Civís, Aós, Estamariu, la Bastida d’Hortons i Adraén.\nConstituí municipi independent fins el 1971.\nCastellciutat és una entitat de població del municipi de la Seu d’Urgell (Alt Urgell) des de l’any 1971. La vila de Castellciutat sovint és anomenada popularment ‘Ciutat’, com fou anomenada oficialment fins al segle XVI –nom que contrasta amb el nombre d’habitants: el 2005 en tenia 451.\nEl poble es troba damunt un serrat paral·lel a la riba esquerra de la Valira, i que posa fi a la plana de Seu d’Urgell. La part més antiga es troba en un coll del serrat, a 721 metres d’altitud. A una banda hi queden les restes de l’antic castell, el Castell de Ciutat, i a l’altra la Ciutadella. A l’est limita amb la ciutat de la Seu, a l’oest amb la carretera N-260 i el el terme municipal de Montferrer i Castellbó, i al sud, on hi trobem la Ciutadella i el polígon industrial, limita amb la urbanització del Balcó del Pirineu (Montferrer i Castellbò). Al poble s’hi pot trobar l’església parroquial de Sant Feliu de Castellciutat.\nL’antic castell de Ciutat es troba dreçat sobre el puig d’Urgell, lloc d’un gran valor estratègic. Des del castell es domina la ciutat de la Seu; a més, s’albira tot l’antic territori del quarter de Ciutat i pobles de més enllà i tot.\nA migdia de la vila hi ha la Ciutadella. Fou bastida a la primeria del segle XVIII, damunt l’antiga Torre Blanca en forma de dos migs baluards amb llurs costats flanquejats per una torre hexagonal. Des del lloc s’entreveu la ribera de la Seu, amb la ciutat i els rius. La ciutadella de Castellciutat serví modernament com a residència del Regiment de Caçadors de Muntanya Arapiles 62. Al febrer del 1993 fou tancat i cedit al municipi.


Canet Ràdio ::\tL'Ajuntament ha fet la concessió de les noves guinguetes pels propers cinc anys\ndilluns 22 de maig del 2017\nL'Ajuntament ha fet la concessió de les noves guinguetes pels propers cinc anys\nFoto: Antic xiringuito Atzavara, enguany no ha renovat la seva concessió\nAquest estiu hi haurà un total de quatre guinguetes en funcionament a la platja de Canet i és que aquest divendres es va fer l’obertura de pliques per la concessió administrativa que serà per un termini de cinc anys.\nEn concret, hi haurà una guingueta propera a la rial de Valldemaria, que ha tingut dos concursants, una guingueta davant l’estació, que n’ha tingut tres, la que està a prop de la riera de la Torre, que és la que ha despertat més interès i que ha tingut 6 concursants, i la que menys interès ha generat, ha estat la de davant del Dia, que només ha tingut un concursant. El regidor de Medi Ambient, Josep Maria Masvidal, ha comentat que per fer la licitació es tenen en compte diversos factors i és que cal complir determinats condicionants administratius i econòmics.\nSegons Masvidal l’adjudicació s’ha fet en els terminis que toquen i és que si sembla que les guinguetes es muntaran més tard enguany és degut al fet que hi havia canvis en la concessió, i per tant, el procés administratiu és més llarg. La guingueta propera del rial de Valldemaria ja pot començar a instal·lar-se i la resta encara han de presentar alguns documents, abans de fer-ho. Estaran en funcionament fins a finals de setembre.\nTal com va avançar el regidor a Ràdio Canet, enguany seran molt curosos en les inspeccions que es facin a les guinguetes, sobretot, comprovant que no ocupin més espai del que tenen delimitat i és que recordem que aquesta ha estat la causa principal per la qual Canet s’ha quedat sense bandera blava enguany.


Can Pons fa la millor ensaïmada del món\nInici > Blog > Can Pons fa la millor ensaïmada del món!!\nCan Pons fa la millor ensaïmada del món!!\nAquest any hem guanyat el primer premi a La millor ensaïmada de el món !!!\nEncara estem flotant, no ens ho creiem!\nEl passat dia 1 de març de 2020 vam estar a la gran final de l'IV Campionat Mundial de Ensaïmades i en la qual, per sorpresa, vam rebre el primer premi.\nPer a nosaltres és un autèntic orgull que se'ns hagi acreditat com la millor ensaïmada de l'món segons un dels jurats més especialistes en aquest producte tan típic. Si l'any passat va ser una experiència fantàstica haver aconseguit el segon premi, aquest any és insuperable per a nosaltres la satisfacció d'haver aconseguit el primer premi.\nL'emoció ens va inundar perquè més enllà de la insígnia, és una recompensa per tots els anys que portem treballant i millorant la nostra recepta perquè pugueu gaudir de l'autèntica ensaïmada elaborada amb ingredients naturals. Sens dubte, volem dedicar aquest premi a la nostra família i a tots vosaltres que ens heu donat suport durant molt de temps. I un especial agraïment a l'organització de l'concurs, Fills de Ramon Oliver, que sense ells tot això no seria possible. A més de ser una gran empresa de distribució, són unes grans persones.\nEl secret de les nostres creacions està sens dubte en utilitzar les millors matèries primeres, uns estrictes temps de fermentació i cocció que cal respectar per aconseguir el resultat perfecte, i mantenir sempre la passió per continuar fent la feina que portem fent ja més de 20 anys .\nPer a nosaltres suposa un gran impuls a l'illa de Menorca, especialment per al poble des Mercadal, ja que esperem convertir-nos en un dels grans referents de l'illa en elaboració d'ensaïmades i poder així atreure a tots aquells que visitin l'illa i desitgin conèixer el nostre obrador o botiga.\nA continuació realitzem un recull de la repercussió d'aquesta edició de 2020 a les televisions, diaris i ràdios, on Can Pons va ser el protagonista:\nIB3 Ràdio - Programa Múltiplex\nOnda Cero - Programa más de uno\nA més com a premi hem rebut 1000 quilos de farina per poder seguir amb totes les nostres creacions.


xul | xul – Pàgina 2 – El Cancell 2.0\nribes.org > El Cancell 2.0 > xul\n24 Desembre 2001 culturaxuladmin 79\n24 Desembre 2001 culturaxuladmin 106\nEs tanca la inscripció als concursos de Nadal\n22 Desembre 2001 culturaxuladmin 25\nCultura Avui a la tarda es tanca la inscripció als concursos de cristmes, treballs manuals i pessebres organitzats per l’entitat Els Xulius. Es podran portar els cristmes i els treballs manuals a la seu de l’entitatRead More…\nEls Xulius reparteixen el programa de Nadal i Sant Pau\n21 Desembre 2001 culturaxuladmin 27\nCultura Com ja és tradicional, els Xulius han repartit el programa de Nadal i Sant Pau. La portada dedicada a Nadal representa un àngel construït mitjançant figures geomètriques de colors. Amb la mateixa tècnica, la portadaRead More…\nS’ultimen els preparatius de Nadal\n12 Desembre 2001 culturaxuladmin 27\nCultura Els treballs de preparació del pessebre vivent dels Xulius i l’exposició de pessebres al carrer Major, 13, avancen a marxes forçades. Els voltants de can Miret de les Parellades, especialment la zona del darrere iRead More…\nEl pessebre serà a can Miret\n3 Desembre 2001 culturaxuladmin 27\nCultura Els Xulius ja han fet públic el lloc del seu pessebre viventper al pròxim nadal. Es tracta de l’entorn de can Miret de les Parellades. Can Miret és una superba casa pairal que penja sobreRead More…\n27 Novembre 2001 culturaxuladmin 64\n19 Novembre 2001 culturaxuladmin 64\n11 Novembre 2001 esportsxuladmin 40\n4 Novembre 2001 culturaxuladmin 36


BASE FACIAL ANTIGRAVETAT ANTIFLACCIDITAT | Laboratorios Magriña\nBase cremosa de ràpida absorció, especialment concebuda per minimitzar l’efecte de “despenjament” cutani que es produeix amb el pas dels anys, especialment en zones propenses com el coll, el mentó o les galtes. Inclou actius particularment refermant que asseguren una pell ben cohesionada, resistent a la distensió, de to òptim i alta flexibilitat i elasticitat. S’assegura d’aquesta manera un teixit cutani més llis i jove, un relleu més homogeni i un contorn millor definit.\nTot tipus de pells i especialment les que presenten símptomes de flacciditat, prematura o associada a l’envelliment cutani.\nEstendre sobre cara, escot i coll, sempre en sentit ascendent, una o dues vegades al dia, en suau massatge fins a la total absorció.\nDerivat de silici: actiu que millora els mecanismes de defensa de la pell enfront de les agressions externes i l’envelliment. Hidrata i afavoreix la integritat cutània; millora la seva elasticitat i hi potencia un aspecte ters i jove. Exerceix un paper reparador, assegurant la conservació de les condicions òptimes de la pell.\nExtracte de llevat: constitueix una estratègia cosmètica antienvelliment per a la lluita contra la relaxació dels teixits cutanis que es produeix amb el pas dels anys. Mitjançant el mecanisme d’estimulació de la síntesi de molècules d’ancoratge (com els col•làgens IV, VII, integrines i glicoproteïnes) contribueix a reforçar la unió entre la dermis i l’epidermis assegurant la seva integritat, el que garanteix una bona cohesió cutània i dificulta el despenjament característic de la flacciditat. A més, contribueix a incrementar el to de la pell i suavitza el seu relleu. Redueix les arrugues.\nCol•lagen: component fibrós, de gran resistència que actua com una proteïna estructural de la pell i que és, juntament amb l’elastina, responsable de la seva elasticitat, to i textura. Exerceix un efecte tensor gràcies a la seva capacitat filmògena i millora la protecció cutània enfront dels danys ocasionats pel medi ambient. Hidrata i suavitza la pell. Contribueix a reforçar i uniformitzar la morfologia del relleu cutani.\nCreatina: aminoàcid present de forma natural en l’organisme i el contingut del qual disminueix amb l’edat. Juga un important paper en l’activació del metabolisme energètic de les cèl•lules, comportant-se com un agent revitalitzant cutani. Hidrata i contribueix a que els sistemes de reparació i protecció de la pell funcionin correctament. Exerceix un efecte positiu sobre la producció de col•lagen i elastina.\nMantega de Karité: extracte natural de la nou de karité, de propietats lubricants, emol•lients i protectores. Combat la sequedat cutània, suavitza i afavoreix el confort de la pell.


Alejandro Ros Mateos: d’abril 2013\nEl 25 d'abril de 1974 una part de l'exèrcit portuguès va protagonitzar la Revolució dels clavells que va posar fi a la dictadura salazarista. L’emissió a la ràdio de Grandola Vila Morena va ser la senyal que va indicar l’inici de la revolta. Avui després de trenta-nou anys Portugal (i més països, sobretot els mediterranis) estem sotmesos a un nous tipus de dictadura, aquest cop econòmica al diktat dels interessos del capital emmascarats darrera de la troika.\nLa revolució dels clavells és un cas curiós en la història recent: és una revolució encapçalada per l’exèrcit, amb l’objectiu d’aconseguir un règim democràtic i per això contrasta amb actituds d’altres exèrcits com l’espanyol que al 1981 encara eren majoritàriament colpistes. Portugal i Espanya van ser durant gran part del segle XX dominats per dictadures, l’Estado Novo a Portugal i el règim franquista a Espanya, però a Portugal la democràcia va arribar després de la ruptura amb la dictadura, mentre que a Espanya va ser una concessió de la pròpia dictadura a través del seu hereu directe, el rei Joan Carles I. i així ens va, amb la Segona Restauració Borbònica edificada a partir dels fonaments del règim de Franco.\nEn el número de març de 2012 Arquitectura Viva presentava una casa projectada per l’artista suís Not Vital situada a Agadez, al nord de Níger, destinada a veure el sol. Emplaçada en un oasis, l’edifici s’ha concebut com una escultura que es pot passejar o escalar per les escalinates, i amb la única funció de permetre veure la posta de sol en una zona desèrtica on els capvespres són molt intensos. Not Vital ha disposat quatre nivells perquè els observadors puguin canviar el seu punt de vista seguint el moviment solar. Tot el conjunt s’ajusta a un patró estricte: quatre cubs apilats de 3 x 3 metres; una porta per cub situada cadascuna en un costat diferent; un tram d’escales que porta cadascuna a un dels tres cubs, i finalment quatre finestres.\nAquest nou temple del sol, construït amb la tova pròpia de l’arquitectura local, recorda altres edificis com els ziggurats mesopotàmics, els temples maies o les mesquites de Tombuctú.\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 13:30\nEl 21 d’abril de 1838 veia la llum la revista Spirou, editada per Dupuis, que amb el temps es convertiria en una de les més importants creacions del còmic europeu i que hostatjaria l’escola de Marzinelle.\nNormalment no m’agrada parlar de temes polítics però les darreres declaracions del diputat de UPyD Toni Cantó, equiparant immersió lingüística i pederàstia són imperdonables i repugnants, en la línia d’altra banda de les repetides pixades fora de test que el caracteritzen. Només cal recordar la criminalització de les víctimes de violència de gènere o les seves opinions sobre la manca de drets dels animals. Resta molta credibilitat democràtica a la formació que representa Toni Cantó que encara li mantingui l’escó a un individu que vomita tanta misèria quan parla.\nPerquè gairebé totes les opcions polítiques són respectables: conservadores, progressistes, nacionalistes espanyoles, nacionalistes catalanes, independentistes, federalistes, unionistes, dins del sistema o fora del sistema... però per defensar-les hi ha uns límits, i últimament s’estan traspassant amb massa alegria per part de representants de partits polítics que haurien de mesurar més les seves apreciacions. Que el Partido Popular equipari a la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca amb l’entorn d’ETA és insultant per les víctimes del terrorisme i per les persones que estan intentant canviar unes lleis hipotecàries fetes per afavorir només a la banca. Que el Partido Popular, fundat en gran part per persones que procedeixen del franquisme titlli de nazisme els escarnis que fan multituds indignades per les retallades, la protecció del capital, el desmantellament de l’estat del benestar, els sacrificis continus exigits a la majoria de la població, és patètic i deplorable. No oblidem que en aquests moments tan difícils el president que ens hauria de governar en comptes de donar la cara posa un plasma. Pocs arguments hi ha quan s’efectuen aquestes comparacions tan miserables. Al marge que algun escarni pugui derivar en una situació més o menys còmode cap a la persona increpada i els seus familiars, aquí els únics que han tingut relació amb el nazisme són els hereus del franquisme i van acabar majoritàriament ingressant en les files ideològiques del Partido Popular. I per cert el primer i gran hereu del franquisme és el propi cap d’estat de l’actual règim polític. No oblidem que el Rei Joan Carles I va ser nomenat directament per Francisco Franco el 22 de juliol de 1969, a partir de la Ley de Sucesión de la Jefatura del Estado (1947). A partir d’aquí les relacions són fàcils, però tenint en compte que el nazisme va ser tan horrible que no es pot frivolitzar utilitzant-lo com argument contra tots aquells que no són o pensem com nosaltres.\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 19:00\nEl 18 d'abril de 1938 sortia a la llum el primer numero de Action Comics, tot i que amb data de juny.\nMalgrat els seus poders, les histories de Superman es recorden per la consciència social de Siegel que aviat va portar a Superman a lidiar amb maltractadors, rescatar miners atrapats, impedir execucions estatals per error o qüestionar la fabricació de munició. Durant setanta-cinc anys el mite ha crescut fins continuar encara plenament vigent en l’actualitat.\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 18:52\nDurant vint-i-vuit anys Jean-Pierre Bourgeois ha fotografiat per la revista Lui noies en palaus de la Riviera o a les platges tropicals de les Seychelles, Bahames, Filipines o Saint-Domingue. Les seves fotografies han estat portada i han omplert les pàgines interiors de més revistes com Newlook, Zoom, Penthouse o Playboy. Al llibre Elles ont posé pour Lui, fa un recull d’aquests treballs.\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 07:53\nA Enredados por el Mini, Fréderic Legrain, més conegut com Regric (Seine-Saint-Denis, 1969) recupera l’esperit de l’escola de Brusel·les. En la primera entrega fins a la data, Ana Purna es veurà immersa en una entretinguda aventura al voltant del secret que amaga la carrosseria d’un Mini, sobre un fabulós tresor hindú.\nAmb un dibuix molt proper al de Bob de Moor de la sèrie Barelli, la història flueix amb innocència i agilitat. Dedicat a Hergé, Bob de Moor i Jacques Martin, l’àlbum està ple d’homenatges a aquests autors: Castagnol recorda a Serafía Llantió, i el professor Tumulus sembla inspirar-se en el professor Mortimer de Edgar P. Jacobs.\nCoincidient amb el Saló del Còmic Règric va signar la seva obra i molt amablement em va dedicar el meu exemplar de Enredados por el Mini.\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 19:30\nA Herència d'Estels, Clifford D. Simak ens situa milers d'anys en el futur, després d'una destrucció del món tecnològic. Els gairebé indestructibles cranis dels antics robots són les restes del passat boirós. Tom Cushing emprendrà una recerca cap a l’oest per trobar el fabulós “Lloc d’anar a les estrelles”, on resten estranys artefactes d’altres mons que els seus avantpassats van portar abans de la catàstrofe que va retornar als humans a una vida semisalvatge sense tecnologia. La missió de Cushing serà recuperar el coneixement perdut i l’herència de l’antiga civilització. Per aconseguir-ho no dubtarà en envoltar-se de tots aquells disposats a ajudar-lo: Meg, una vella bruixa i Andy, el seu inseparable cavall, farcit de virtuts; Rollo, l’únic robot que encara no s’ha rovellat, gràcies al greix dels ossos; Ezra i Elaine, una parella que té l’estranya habilitat de comunicar-se amb les plantes...\nSimak ens torna a oferir una suggerent obra de ciència-ficció caracteritzada com la resta de la seva obra per la capacitat per crear un escenari senzill i primitiu en que encara resten persones innocents i pures disposades a assolir un món millor, com Cushing, el protagonista d’aquesta història.\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 23:25\nQuè hauria passat si Darth Vader s'hagués fet càrrec de la infantesa de Luke Skywalker?. Gràcies a la divertidíssima interpretació de Jeffrey Brown ens podem fer una idea.\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 16:54\nEl 14 d'abril de 1931 el rei Alfons XIII abdicava i marxava cap a Roma i es proclamava la Segona República. Per festejar-ho La Traca, una revista satírica, publicava aquesta il·lustrativa portada en la que el poble espanyol li dona una patada a Alfons XIII, que marxa per sobre d'Annual, Jaca, i la gran quantitat de corrupcions i ineficàcies que van protagonitzar el seu regnat. Al fons la República il·lumina el nou dia. No la van deixar créixer.\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 14:34\nAcabo de descobrir que el 13 d’abril és el dia mundial dels petons. Al marge de si és necessari dedicar-li un dia (igual que a tants altres fets) mai no sobraran prou petons en el món. D’entre els molts petons que l’art ha plasmat un dels meu preferits és el petó de Constantin Brancusi. Bé, no hi ha un únic petó ja que Brancusi va realizar moltes versions d’aquesta escultura, d’aquest unió de dos formes en una. La primera peça la va realitzar el 1907 i contraposa una sobrietat amb d’altres obres de la mateixa temàtica com el petó de Rodin, tan sensual i turmentat. El petó de Brancusi suggereix un intimitat que supera la violència del desig, és una expressió de l’amor més densa i matisada. Brancusi supera la tradició grecorromana amb el seu retorn deliberat a la pedra i el bloc.\nEl petó més conegut és l’estela funerària d’una noia en el cementiri de Montparnasse, del 1909. Brancusi deia “…. Com havia de representar a una parella unida, per un monument funerari, no vaig fer res que s’assemblés a aquesta parella, sino quelcom que s’assemblés a totes les parelles que s’han abraçat i estimat a la terra.”\nPetó de Montparnasse (París)\nMolt elemental, aquesta escultura representa a un home i una dona units en una sola entitat compacta i en la seva simetria, la seva simplicitat i la puresa de les línies posseeix una originalitat totalment contrària a l’art funerari del moment.\nEl tema del petó retornarà entre 1933 i 1937, sota la forma de dibuixos en el seu projecte del Temple de l’alliberament, i després el 1938 a la Porta del petó.\nPorta del petó (Tirgu Jiu)\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 22:50\nL'humanista, escriptor i economista José Luis Sampedro ha mort la matinada d'aquest dilluns, als 96 anys. Humanista, quin ofici més bonic i que pocs que queden ara que fan tanta falta...En una de les últimes entrevistes que va concedir deia que no tenia por a la mort i que la seva única ambició era morir com un riu al mar. José Luis Sampedro ha estat incinerat al cementiri de l'Almudena en la més estricta intimitat. Per exprés desig de l'autor, la notícia de la seva mort no s'ha conegut fins passat el comiat perquè volia "anar-se'n" de "manera senzilla i sense publicitat".\nNascut l'1 de febrer del 1917 a Barcelona, l'escriptor va viure al Marroc fins als 13 anys. Durant la Guerra Civil va lluitar primer amb el bàndol republicà i després, amb el franquista. Finalment, però, es va allunyar d'ambdós bàndols. Una de les seves primeres obres, 'La sombra de los días' (1945), és fruit de la seva experiència a la guerra.\nEs va formar en Economia i va arribar a ser catedràtic d'Estructura Econòmica de la Universitat Complutense de Madrid. La Universitat va ser l'embrió de la seva dissidència moral i intel·lectual contra la dictadura. Entre les seves obres econòmiques destaquen Las fuerzas de nuestro tiempo', 'Inflación: una versión completa (1976), El mercado y la globalización (2002) i Economía humanista. Algo más que cifras (2009). Sampedro, que es va distingir per reivindicar una economia més humana i solidària a favor de la dignitat dels pobles. En el darrers anys Sampedro s'havia convertit en la veu dels 'indignats' del moviment 15-M. L'escriptor i intel·lectual havia escrit el pròleg d''Indigneu-vos!', del francès Stéphene Hessel.\nEntre la seva obra narrativa destaca El rio que nos lleva (1961), Octubre, octubre (1981), La sonrisa etrusca (1985), La vieja sirena (1990) o El amante lesbiano (2000). Per la seva obra literària va rebre l'Ordre de les Arts i les Lletres d'Espanya el 2010 i va guanyar el Premi Nacional de les Lletres Espanyoles el 2011.\nNo vaig tenir la sort de coneixe'l personalment, però he llegit alguns dels seus llibres i l'he escoltat i seguit en les entrevistes i opinions que regalava. Com ell mateix deia "llegir és viure la vida pròpia i la d'altres": ens queda una part de la seva vida. I les seves ensenyances, reflexionava "es parla molt del dret a la vida, però també tenim el deure de viure-la". Descansi en pau.\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 19:12\nFins sempre, Jose Luis Sampedro. Bon escriptor, eficaç economista, i pel que sembla gran persona. Descansi en pau. Recordant-lo en una entrevista del 2007 he trobat aquest apunt que feia sobre la felictat. Espero que les seves paraules encara ens serveixin:\nLa felicidad es una palabra muy difícil de emplear. Yo me planteo el problema de llevarme bien conmigo mismo... La capacidad de adaptación del ser humano es infinita. Se podía ser feliz trabajando como esclavo en una finca romana. El hombre se adaptará.\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 15:43\nEtiquetes de comentaris: Forges, herois


Catalunya és la quarta comunitat més rica\nL'auge de les exportacions va moderar la caiguda de la riquesa dels catalans entre el 2008 i el 2012: el descens va ser de l'1,3%, enfront del 4,6% del conjunt d'Espanya\nCom tota mitjana aritmètica, la renda per càpita pot dir molt poc sobre el que es coneix com la riquesa d'un país. La concentració del capital en unes elits i l'existència de minories marginades fan que aquest indicador no reflecteixi la riquesa real d'una població determinada.\nAls països pobres, un augment del producte interior brut (PIB) per càpita té una relació força estreta amb la qualitat de vida dels seus habitants. Aquesta vinculació es va perdent als països més rics, on més riquesa per habitant no ha de significar necessàriament més bona salut, educació i benestar. En tot cas, el PIB per càpita sí que té una gran utilitat per conèixer la salut d'una economia i el seu pes específic en relació amb les del seu voltant.\nLa riquesa econòmica de Catalunya va ser l'any 2012 de 198.633 milions d'euros, el 18,9% del conjunt del PIB espanyol. Les dues etapes de recessió econòmica, del tercer trimestre del 2008 al primer del 2010, i l'actual, que va començar l'últim trimestre del 2011, han provocat una caiguda del PIB català de l'1,1% respecte al 2008.\nEl PIB per càpita, però, ha baixat una mica més durant aquests anys, i ha passat dels 27.620 euros del 2008 als 27.248 euros l'any 2012. El descens de l'1,3% s'explica tant per la caiguda del PIB total com pel petit augment de la població registrat a Catalunya durant els últims anys: la població catalana a l'inici del 2012 era de 7.435.930 persones, 193.472 més que en el mateix moment del 2008.\nL'any passat, Catalunya va mantenir-se com la quarta comunitat autònoma més rica d'Espanya en renda per càpita, darrere del País Basc (30.829 euros per habitant), Madrid (29.385 euros) i Navarra (29.071 euros).\nD'altra banda, Catalunya és una de les comunitats que està tenint un comportament més bo en aquesta crisi econòmica. Això és gràcies especialment a la bona marxa de les exportacions, que l'any 2012 van augmentar un 5% i van consolidar Catalunya com la primera autonomia exportadora, amb el 26,2% del total de les vendes industrials espanyoles a l'exterior.\nLa caiguda del PIB per càpita de Catalunya del 2008 al 2012 és substancialment inferior a la del conjunt de l'Estat, on la renda per persona va caure en aquest període un 4,6%. Catalunya només ha perdut pistonada enfront del País Basc, on la renda per càpita ha retrocedit només un 0,4%, i Castella i Lleó, amb un descens de l'1,1%.\nLes quatre províncies catalanes se situen entre les deu més riques de l'Estat. Darrere d'Àlaba, Guipúscoa, Madrid, Biscaia i Navarra s'hi situa Lleida, amb una renda per càpita l'any 2010 (l'últim amb dades provincials disponibles) de 26.752 euros. En el rànquing de províncies espanyoles per riquesa després de Lleida s'hi situen les altres tres províncies catalanes: Girona, amb una riquesa per habitant de 26.745 euros; Barcelona, amb 26.635 euros, i Tarragona, amb 26.470 euros per habitant.\nLes dades sobre PIB per càpita comparables a les diferents regions europees arriben fins a l'any 2010. Segons aquestes dades de l'Eurostat, la renda per càpita de Catalunya està per sobre de la mitjana dels Vint-i-set, situada en 24.500 euros, però molt allunyada de la de regions com Inner London (81.100 euros per càpita), Hamburg (52.200 euros) o fins i tot Praga (30.900 euros).\nPerò Catalunya ha perdut força com una de les regions europees en la franja alta de la riquesa. Mentre que en el període del 2006 al 2010 la riquesa per habitant a Catalunya va augmentar només un 0,8%, en el conjunt dels vint-i-set països de la Unió Europea aquesta pujada arriba al 3,8%.