BLOC DE SISÈ: de maig 2011\nAvui n'Augusto, ens ha recomanat el conte: !Es un secreto!. Ell ens ha explicat, que li ha agradat el conte, perquè l'ha ajudat a aprendre a contar i a guardar secrets.\nAvui na Marta ens ha recomanat un conte en castellà que es titula "Tercer viaje al Reino de la Fantasía". Ens ha llegit una pàgina on els protagonistes es reuneixen per menjar pizzes i ens ha explicat que el que més li agrada d'aquest conte és que fa olors! A molts de nosaltres ens ha sorprès... Si us animeu a llegir-ho du vuit olors diferents!\nPublicat per Aula a 9:40 Cap comentari:\nAtenció aquesta setmana ens botem una pàgina del quadernet. La feina d'aquests dies, segueix sent un repàs de problemes, sumes i restes i ara afegim un poc de contar monedes i bitllets. Recordeu, que és molt important en els problemes, seguir encerclant les dades amb taronja i les preguntes amb lila, ja que els hi serveix d'esquema per a resoldre'ls. Fixeu-vos bé amb els dibuixos, que són essencials per trobar dades. Si algún fillet/a, li costa resoldre per si sol el problema, abans de donar-li la resposta, proveu de plantejar-li amb material que ell/a pugui manipular.\nFinalment, recordar-vos que DEIXEU QUE ELS VOSTRES FILLS/ES FACIN LA FEINA PRIMERAMENT TOTS/ES SOLS/ES EN UN PRIMER MOMENT, SI VEIEU QUE NO SE'N SURTEN DESPRÉS ELS AJUDEU.\nPublicat per Aula a 12:21 Cap comentari:\nAvui en Gerard ens ha recomanat llegir el conte: Sant Jordi, la princesa i en Roderic. A ell li agrada el moment en què Sant Jordi li clava la llança al cor del drac i de la sang en surt un roser, però diu que hi ha moltes coses divertides.\nSi el llegiu, ja ens explicareu més coses del conte.\nAra us deixem una estona per gaudir d'aquest conte que ens l'explica en Gerard:\nPublicat per Aula a 12:09 Cap comentari:\nA la columna esquerra hem introduit un nou joc per repassar el que esteim aprenent del cos humà. Animeu-vos a provar-ho.\nPublicat per Aula a 17:04 Cap comentari:\nAvui ha sigut el darrer dia de natació. Al llarg de tota l'hora hem fet joc lliure i hem pogut aprofitar per jugar amb een Cristian i na Clara.\nsoc na marta f m'agradat molt tra el tobogan i tambe m'agradat que na clara a nedat. Hola soc na Marta P. ma agradat molt tirama per es tobogan i jugar amb es xuru i es fantasmes.Hola soc naLluna ma agradat quan na Clara sa tirat dins la pisina.Hola soc en Llis i lu que mes m'egredat mes es quan en Cristian me tirave a se pitcina en Franci me tirava.\nhola som en iker i na carme cada dijous tenim recons acet dimecres estat el derer dia de pitsina i esteim` molt tristus perce no tenim mes pitsina un mestre de pitsina que es nom franci i vam jugar a castellano na júlia moll fernades a fet sa rasenia des conta\nAquesta setmana na Júlia ens ha recomanat "Donetes", un conte de l'autora Louisa May Alcott. El llibre conta la història i les aventures d'unes filletes que viuen juntes. El capítol que ens ha llegit i que més li agrada a na Júlia és on l'avi regala un piano a una d'elles. Aquest és un clàssic de la literatura molt recomanable!\nAvui estam un poc trists perquè hem fet la darrera classe d'educació física a la piscina... Ens ha agradat molt l'experiència ja que molts de nosaltres no sabíem nadar i n'hem après de ben de veres! Trobarem a faltar els nostres monitors, n'Ana i en Frankie ja que ens han ajudat molt. Com a darrer dia hem pogut jugar tots junts! Aquí teniu les fotos...\nPublicat per Aula a 11:02 Cap comentari:\nAvui na Marta Pons, ens ha recomanat un conte que titula: Feliç aniversari, Pigada!\nHa estat molt divertit, doncs, a tots i totes ens agradaria que algún cop els nostres amics i amigues ens féssin una sorpresa d'aquesta.\nResulta que na Pigada, una cussa, fa anys i els seus amics en Pip, na Grogueta, en Tommy i en Guillem, li preparen un regal cadascú, però na Pigada, troba tots els paquets i els seus amics no els veu... què passarà? si ho voleu saber llegiu-lo!!!\nAquesta setmana, seguim repassant les sumes portant-ne. Hi trobareu un exercici de sumes de tres sumands que de segur els vostres fills/es us diran que no ho saben fer. Ells/es les han treballades en horitzontal, per tant recordeu-los que és una suma com una altre.\nEn el problema recordeu d'encerclar les dades amb taronja i la pregunta amb lila.\nPublicat per Aula a 13:08 Cap comentari:\nLa setmana passada, el pare de n'Ulises, ens va proposar fer un taller d'enguixar-nos, ja que el que més ens preocupava, era com ens arreglaven els ossos trencats.\nAquesta setmana, ens hem imaginat que teniem un os del braç romput i ens l'hem enguixat. Quina experiència!!!\nPublicat per Aula a 10:35 Cap comentari:\nAquesta setmana en Borja ens ha recomanat un conte: ELS MESOS DE L'ANY. A ell li agrada molt perquè explica el que passa cada mes. La part que més li agrada és la que parla del mes de juliol perquè el conte explica que ja podem nedar a la platja i a més, és el mes en que va néixer ell! Animau-vos a llegir-ho!\nMolts d'anys Núria!!!\nDilluns en Sam, ens va recomanar el conte d'en Peter Pan. A ell li va agradar perquè hi surten pirates i hi passen moltes aventures.\nLa part que més li va agradar, és quan en Peter Pan li talla la mà a en Capitán Garfio.\nPublicat per Aula a 13:55 Cap comentari:\nola som ulises sergi joan evui mus em engixat el bras i apasat ala escola\ni tambe avingut al meu pepa i mus explicat les coses dels metges\ni asameua nutisiavaix vaxdi ca savacramaunbosc\nare estudiam el cos huma ifeim feiness dels ossos\na castellano astudiam ses ores.w\nAVUI NA SONIA FA ELS ANYS!!!\nDijous passat,el pare de n'Ulises que és m etge, va venir a l'escola ha explicar-nos quina és la feina que fan els metges. També, ens va mostrar diferents eines que empren per mirar als malalts. Va ser una estona molt di vertida i agradable on vam aprendre moltes coses.\nLa sorpresa final, va estar quan el pare de n'Ulises, en Xavier, després del nostre interès en saber com es curaven els ossos romputs, va proposar a les mestres de fer un dia, un taller d'enguixar-nos. Ens va fer molta il·lusió, i ja estem esperant el dia que ens enguixarem una part del cos.\nPublicat per Aula a 11:24 Cap comentari:\nAvui en Joan ens ha explicat una notícia sobre la feina que duen a terme el agents forestals als boscos de Menorca perquè a l'estiu no hi hagi incendis. Aquests profesionals de l'Institut Balear de la Natura han començat a podar i a eliminar la vegetació que invadeix els tallafocs, perquè no es tornin a repetir els incendis com el que fa 2 anys va calcinar 25 hectàrees de terra a Binimel·la. Han començat a treballar d'hora ja que aquesta primavera ha estat molt seca. Ens ha parescut una notícia molt interessant i que ens ajuda a prendre consciència de lo important que és prevenir aquests incendis.\nAvui na Lluna ens ha recomanat el seu conte preferit: En Jordi i els colors.\nEns ha explicat que el conte li agrada molt perquè a ella el dibuixar és una cosa que li fastina i per fer-ho necessita emprar molts de colors i aquest conte li recorda els moments que ella dibuixa.\nDesprés, ens ha llegit una pàgina, era la del darrera de tot, doncs, ha pensat que com que li agraden tots els colors seria bo, recordar-los amb l'arc de Sant Martí.\nAl final de tot, na Clara ens ha explicat tot el conte.\nPublicat per Aula a 11:09 Cap comentari:\nAVUI NA SONIA FA ELS ANYS!!! MOLTES FELICITATS!!!


Per què la independència va fracassar i per què encara és possible | Llibreria Foster And Wallace\nAutor(s): Alsina, Adrià\n1 d octubre de 2017: les imatges de la policia espanyola apallissant votants inunden televisions i webs de tot el planeta, el món espera un missatge clar. Ens sumem a l onada de simpatia internacional que ha generat la violència policial del matí? O donem força al vot i al resultat, que tot indica que serà rotundament a favor de la independència de Catalunya? Què és més important, el que ha passat fora de les urnes o el que hi ha dins de cada urna? La decisió és difícil. Adrià Alsina explica les decisions dels líders i la comunicació de l independentisme durant 2017, li dona la volta a alguns mantres del procés i proposa una estratègia per arribar més forts i més convençuts la propera vegada. Per aprendre i fer-ho millor, l autor agafa tant les millors idees dels grans pensadors com les estratègies que més bé han funcionat en altres processos de canvi sobtat de poder, des de les revolucions franceses i americana fins als casos d Escòcia o Quebec. Què tenen a veure els extraterrestres amb els estats? Què podem aprendre de Kim Jong-Un? Què ens indica el protagonisme de la ràdio en la revolució portuguesa de 1974? Com es poden aprofitar les sentències europees? Quanta gent necessitem? Què s ha de dir en un discurs de proclamació d independència?\nCiudad abierta, ciudad...\nMaldonado Barahona, Te...\nRosa, Josep M. de la\nPer què la independènc...\nLAS RAÍCES HISTÓRICAS ...\nUna historia contempor...


El dèficit de les comunitats autònomes cau un 3,3% fins al setembre, segons Hisenda\nEl dèficit de les comunitats cau un 3,3% fins al setembre\nRedacció 26/11/2013 - 13.23 Actualitzat 26/11/2013 - 16.18\nEl ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, en una imatge d'arxiu.\nLes comunitats autònomes van registrar un dèficit de 10.220 milions d'euros fins al setembre, l'1% del PIB i el 3,3% menys que en el mateix període que fa un any, segons el Ministeri d'Hisenda i Administracions Públiques. Un descens, segons l'executiu espanyol, que demostra el "gran esforç" de consolidació pressupostària que han fet les comunitats, sobretot si es té en compte que l'any passat van comptar amb avançaments de 3.043 milions d'euros i en aquest exercici, no.\nPer la seva part, el dèficit de l'Estat fins a l'octubre va pujar a 37.016 milions d'euros, el 3,61% del PIB, respecte al 3,58% que es va registrar al mes passat. Segons Hisenda, aquest "mínim" augment rau en l'avançament de les transferències al Servei Estatal de Treball de 2.000 milions i a la Seguretat Social, així com a les aportacions fetes a la Unió Europea. Sense aquest avançament, el dèficit de l'Estat s'hauria situat en el 3,29% del PIB, un 1,5% menys que en el mateix període de 2012.\nEn total, el dèficit públic -de l'Estat, la Seguretat Social i les comunitats autònomes, no els ens locals- s'ha situat en els 49.291 milions d'euros fins al setembre, el 4,80% del PIB. Es tracta de pràcticament la mateixa quantitat que en l'exercici anterior.


Notícies Costa Daurada - L'Ajuntament negocia amb altres empreses per mantenir el Festival de Música\nL'Ajuntament negocia amb altres empreses per mantenir el Festival de Música\nDimecres, 14 Juny 2017 14:57\nLa compareixença de l'alcaldessa i el regidor de Cultura ha aixecat un gran interès mediàtic.\nL'Ajuntament de Cambrils està treballant per poder mantenir el Festival Internacional de Música de Cambrils del 27 de juliol al 13 d'agost. L’alcaldessa de Cambrils, Camí Mendoza, i el regidor de Cultura, Josep Lluís Abella, han comparegut avui davant de la premsa per parlar de la situació actual i del futur de l’esdeveniment, després de la detenció del propietari de l'empresa adjudicatària.\nL’alcaldessa i el regidor han manifestat la seva intenció de salvar aquesta 43a edició del festival amb el mateix cartell musical que estava previst i han assegurat que estan fent gestions amb la màxima urgència per trobar una altra empresa que en pugui assumir l’organització.\nL’alternativa és que una altra empresa pugui agafar el relleu de l’organització a través d’un negociat d’urgència, una vegada Publiolimpia hi hagi renunciat o bé l’Ajuntament rescindeixi el contracte. Aquesta altra empresa hauria d’assumir el mateix plec de clàusules regulador del contracte que es va establir en la licitació pública perquè no hi ha marge de temps per tornar a licitar l’organització del festival. Cal recordar que al concurs que va guanyar Publiolimpia per organitzar el festival no es va presentar cap altra companyia.\nEl regidor de Cultura ha explicat que el govern està mantenint contactes amb una empresa que està estudiant la possibilitat però a dia d’avui no hi ha res tancat. Per això s’ha suspès temporalment la venda d’entrades al Patronat de Turisme, no així a través de la plataforma Ticketea.com.\nLa relació entre l’Ajuntament de Cambrils i Publiolimpia va començar l’any 2012. En aquell moment l’Ajuntament de Cambrils tenia greus problemes econòmics que amenaçaven la celebració del festival i Publiolimpia va col·laborar en l’esdeveniment amb l’organització d’un concert de Miguel Bosé al camp de futbol a canvi de la cessió de l’espai.\nEl 2013 la gestió va ser compartida. I des del 2014 Publiolimpia s’encarrega de tota la organització i el festival creix en qualitat amb la participació de destacades estrelles internacionals. El 2017 es va fer un concurs públic que va guanyar la mateixa empresa, que va haver d ‘aportar documentació per garantir la seva solvència.\nDarrera modificació elDimecres, 14 Juny 2017 19:44\nMés en aquesta categoria: « Detienen por estafa al promotor del Festival de Música de Cambrils Cambrils incorpora 13 agents a la Policia Local per la campanya d’estiu »


Gavà aprova ajudes de 600 euros a autònoms i micropimes que han cessat l’activitat per la crisi sanitària - Llobregat Digital\nGavà aprova ajudes de 600 euros a autònoms i micropimes que han cessat l’activitat per la crisi sanitària\nDivendres, 8 de maig de 2020 a les 11:00h\nEl Ple Municipal ha donat llum verda a la nova línia de subvencions que té una dotació inicial de 300.000 euros.\nEl Ple Municipal de Gavà ha aprovat en sessió extraordinària d’urgència, les bases d’una línia de subvencions adreçada a persones treballadores autònomes i micropimes de la ciutat que han hagut de cessar l’activitat, totalment o parcialment, a causa de l’estat d’alarma per la pandèmia de COVID-19 decretat per l’Estat espanyol el 14 de març.\nEs tracta de subvencions de 600 euros, complementàries als ajuts establerts per altres administracions. S’atorgaran en règim de concurrència no competitiva, fins a exhaurir la partida inicialment prevista de 300.000 euros. El període de sol•licituds s’obrirà a mitjans de juny.\nL’objectiu d’aquest subvenció és que autònoms i micropimes puguin fer front a les despeses fixes derivades de l’activitat, com ara el pagament de lloguer o hipoteca, préstecs, assegurances o subministraments bàsics, i que puguin recuperar la normalitat un cop finalitzi l’estat d’alarma.\nEs podran beneficiar persones físiques autònomes o jurídiques (societats mercantils, laborals i cooperatives) amb seu social, delegació o centre de treball a Gavà, que hagin suspès l’activitat, totalment o parcialment, a conseqüència del Reial decret de 14 de març.\nAmb un màxim de 10 treballadors en el moment de la declaració de l’estat d’alarma i un volum d’operacions que l’exercici anual anterior no hagi superat els 600.000 euros.\nO que hagin patit una reducció del 70% del volum d’operacions durant el passat mes d’abril, respecte al mateix més de 2019, a causa dels efectes del COVID-19. Quedaran exemptes d’aquesta acreditació, les persones físiques autònomes amb una antiguitat al RETA inferior a un any.\nLes persones autònomes i micropimes beneficiàries de la subvenció hauran de mantenir en funcionament l’activitat a la qual es vincula aquesta subvenció durant un termini mínim de sis mesos des de la finalització de l’estat d’alarma.\nLes subvencions s’atorgaran per concurrència no competitiva, és a dir, per ordre d’entrada fins a l’exhauriment de la partida inicial de 300.000 euros, si bé es contempla la possibilitat d’ampliar la dotació, amb llista d’espera.\nUn cop adjudicat l’ajut, s’abonarà el 100% de l’import en concepte de bestreta, sempre condicionada a la posterior justificació dels requisits establerts.\nLa nova línia d’ajuts a micropimes i persones treballadores autònomes s’emmarca en les accions impulsades per l’Ajuntament de Gavà per minimitzar l’impacte de la pandèmia en l’economia i l’ocupació.


mayo 2018 – Página 6 – LA VEU D'ONDARA\nCOMUNICAT POLICIA LOCAL ONDARA – III FIRA DE LA PARAULA I LA BONA TAULA 12-13 MAIG 2018\nDes de la Policia Local d’Ondara s’informa que amb motiu de la celebració de la III Fira de la Paraula i la Bona Taula al Barri del Crist d’Ondara, aquest cap de setmana (dies 12 i 13 de maig de 2018), estarà prohibit l’estacionament als carrers Josep Iturbi, Sant Joan de Deu, Dr Albalat, Pça 9 d’octubre, primer tram de Constitució i Menendez Pidal (tram de Dolors fins José Iturbi). Igualment, quedarà restringida l’entrada i l’eixida dels guals d’aquests carrers.\nINFORMACIÓ PROCÉS SELECTIU ASSESSORAMENT JURÍDIC MASSMA\nLa Mancomunitat de Serveis Socials de la Marina Alta (MASSMA), ha obert un procés de selecció per cobrir places d’assessorament jurídic.\nAdjuntem l’Anunci de les Bases de la Convocatòria de la Borsa de Treball, Instància del procés, així com el Decret de Presidència.\nEstà tota la documentació publicada en la web www.massma.org i en el tauler d’anuncis de la MASSMA.\nDECRET PRESIDÈNCIA BORSA ASSESSORAMENT JURÍDIC


Una segona volta per marcar les diferències\nBarça i Penya estrenen el tram decisiu de la temporada a la Lliga Endesa\n3 min. Barcelona 26/01/2019 17:10\n651x366 Heurtel durant el partit d'Eurolliga contra el CSKA / FC BARCELONA Heurtel durant el partit d'Eurolliga contra el CSKA / FC BARCELONA\nEl Barça Lassa de bàsquet necessita títols. La secció i el projecte viuen d'aixecar trofeus, de les celebracions sobre un núvol de confeti i els posteriors homenatges. L'equip de Svetislav Pesic té sentit únicament des de la victòria. La travessa pel desert de les últimes temporades va dissimular l'objectiu. L'última Copa del Rei i la dinàmica esportiva del moment obliguen el Barça a fer un pas endavant.\nLes sensacions són bones i serveixen per fer pinya amb l'afició, que cada vegada s'acosta més al Palau Blaugrana. Pesic ha fet d'aquesta plantilla un bloc que competeix i té arguments per arribar més lluny que en altres ocasions. Amb aquest mantra estrenen diumenge la segona volta de la Lliga Endesa (19.30, #Vamos) contra l'Unicaja. Segon i tercer millor atac de la competició domèstica sobre el parquet barceloní (un amb 87,7 punts de mitjana per partit i l'altre amb 84,5).\nEls blaugranes han de construir les bases dels hipotètics èxits. Primer reforçant la seva condició de líder destacat, amb un balanç de 15 victòries (davant els andalusos buscaran la sisena consecutiva en el torneig regular) i 2 derrotes. La disputa de la Copa del Rei a la pista de l'Estudiantes i els 'play-offs' de l'Eurolliga són les altres preocupacions d'aquest Barça.\n540x306 Laprovittola controla una pilota contra el Gran Canària / PENYA Laprovittola controla una pilota contra el Gran Canària / PENYA\nLa Penya i la por de relaxar-se\nEl Divina Seguros Joventut estrena la segona volta contra l’Herbalife Gran Canària (17.00 h, Movistar+) amb els deures de classificar-se per a la Copa fets. L'equip de Carles Duran ha de reactivar-se a la competició regular. La principal prioritat és seguir sumant victòries i afiançar-se com a aspirant real als 'play-offs' pel títol. El conformisme és la principal amenaça. "Aquesta segona volta juguem més a casa que a fora, però primer hem de complir el gran repte: salvar-nos al més aviat millor, i això comença diumenge", ha comentat Duran.\nL'entrenador espera que l'afició segueixi sent una peça fonamental del moment verd-i-negre. "La nostra gent va omplir el pavelló durant la segona volta de l’any passat perquè ens volien donar suport per salvar-nos, però ara hem de gaudir del que està passant. L’afició ha de venir a ajudar a aquests jugadors que estan fent coses que semblen fàcils, però que no ho són. Hem aconseguit deu victòries, estem a un partit del quart, i aquesta situació necessita un suport”, ha insistit.\nEl primer pas és guanyar el Gran Canària, un equip d'Eurolliga que travessa un mal moment a la Lliga. Duran adverteix del nivell de la plantilla. “Són un bon equip que han patit molt en aquesta primera volta a conseqüència de compaginar l’ACB amb Europa, però són un grup construït per estar entre els millors i voldran començar bé la segona volta. Aquesta temporada ja ens han guanyat i són un rival perillós”, ha apuntat.


Canvi de model a la comunicació pública catalana: el govern aprova una reforma estructural · Tribuna.cat\nDiumenge, 24 d'octubre del 2021\nDivendres, 12 de juliol del 2013 | 18:14\nCrònica · Cultura i mitjans de comunicació\nCanvi de model a la comunicació pública catalana: el govern aprova una reforma estructural\nTV3, Catalunya Ràdio, ACN, Comunicació Pública, Sector, Audiovisual, CAC, CCMA\nEn uns moments en què la qualitat i pluralitat de la informació pública a Catalunya corren perill de mort --una situació mai viscuda des de la transició democràtica--, el Govern ha llançat allò que pretén ser una bombona d'oxigen per la seva imatge.\nAquesta setmana Francesc Homs ha presentat un paquet de mesures estructurals que busquen reformar la totalitat de la comunicació pública catalana. El canvi de model en l'espectre català de comunicació s'atansa: cap on anem?\nEl govern ha aprofitat el moment d'ebullició actual al sector comunicatiu públic català per a reformar-lo de dalt a baix. De manera paral·lela als ERO's que a finals d'aquest mes s'han de fer efectius a TV3, Catalunya Ràdio i a l'ACN, i també a les manifestacions i concentracions setmanals dels afectats per la desregulació de la comunicació pública del país, el Consell Executiu ha iniciat la redacció de l'Avantprojecte de llei per a la transparència i sostenibilitat del sector de la comunicació.\nAmb aquesta norma el govern ha trobat una neteja de cara perfecta: les mesures van encaminades, segons Homs, a reforçar els mitjans de comunicació públics a través de la desgovernamentalització, la transparència i la simplificació administrativa, i a pal·liar l'impacte de la crisi econòmica sobre aquest estructura.\nUn seguit de modificacions legals més nominals que no pas pràctiques canviaran en els propers mesos la dependència de la CCMA: aquesta passarà de penjar directament de Presidència a fer-ho del Parlament. Amb tot, el govern es reserva l'exclusivitat d'aquelles qüestions més trascendents, com la dotació pressupostària de l'ens o l'elaboració del contracte-programa que ha de seguir.\nNeteja de cara perfecta: les mesures van encaminades a la desgovernamentalització, la transparència i la simplificació administrativa"\nQuant a la remuneració dels consellers, aquesta variarà en funció de la seva dedicació dels membres de la directiva tant de la CCMA com del CAC. Ara, l'Executiu vol introduir que l'obligatorietat de la dedicació exclusiva només es limiti als presidents dels dos organismes. Tanmateix, la dedicació de la resta de membres vindrà remunerada a través de dietes, una qüestió que deixa en l'ambiguitat més absoluta l'estalvi que se n'ha de treure d'aquesta mesura.\nFinalment, el govern ha aprovat l'eliminació de les clàusules de confidencialitat que es realitzen entre els mitjans públics i els seus proveïdors. Per a Homs, és una incoherència que en altres àmbits del sector públic es coneguin els imports de les factures amb tercers i no en l'audiovisual. El paquet de mesures també inclou una mínima inversió publicitària de l'Administració als mitjans de proximitat en una proporció "ajustada" al seu pes real en l'espai català de comunicació, per tal de garantir-ne la seva supervivència.\nJosep Cuní deixarà 8tv quan acabi la temporada\n"Un país com el nostre no pot deixar perdre el consum audiovisual en català"\nÀgora Irla el proper dimarts 7 de febrer: El futur de la TV i l'audiovisual\nMas: "Davant d'un estat que ens intimida i utilitza la guerra bruta, hem de demostrar la nostra força col·lectiva"\nUn espai decent\nRecull de premsa · Cultura i mitjans de comunicació\nCondeminas: "TV3 es pot esperar any més?"\nEl CAC demana augmentar en 137 milions anuals el pressupost de la CCMA\nLa fotografia · Societat civil\nEl 6F ens jutgen a tots


La candidatura ha visitat la fàbrica i s’ha reunit amb el Comitè d’Empresa\nMembres de la candidatura de SOM VNG-PODEM han visitat la fàbrica de Componentes Vilanova per conèixer de primera mà les preocupacions dels treballadors, i conversar sobre la problemàtica que existeix pel que fa als episodis de contaminació. En aquest sentit, la posició de la candidatura es manté invariable des dels inicis. Això és, que el manteniment dels llocs de treball i la protecció del medi ambient són perfectament compatibles. Així doncs, l’aposta de la formació que encapçala Enver Aznar és aconseguir la convivència entre la fàbrica, i els llocs de treball que representa, i el veïnat. Durant aquests quatre anys, s’han mantingut reunions i contactes tant amb la plataforma de veïnes i veïns, com amb la secció sindical de CCOO. Aquesta era la primera ocasió, però, en la que es realitzava una reunió amb el Comitè d’Empresa.\nPer a Enver Aznar, candidat a l’alcaldia “cal trencar la dicotomia entre llocs de treballs o indústria i convivència amb el veïnat o protecció del medi ambient”. Així mateix, ha fet referència a la necessitat que té la ciutat de mantenir el teixit industrial existent, i per l’aposta per la reindustrialització de la ciutat, com a element clau per a la creació de llocs de treball de qualitat. Això passa per una promoció de la ciutat que no s’orienti exclusivament en el turisme, i per planificar el sòl industrial necessari aprofitant la redacció del nou Pla General. Aquest model necessita, en primer lloc, defensar el teixit productiu que existeix a la ciutat, element clau per a la candidatura.\nEl projecte de ciutat de SOM VNG-PODEM té com a objectiu la creació de llocs de treball de qualitat i la millora de la vida de la gent. És per això que considera que Vilanova i la Geltrú necessita apostar per un teixit productiu que generi valor afegit, i que reimpulsi una economia estancada, enfocada exclusivament en atraure inversions del sector serveis. Per a la formació, la diversificació de l’economia local és una assignatura pendent, de la que depèn el seu futur.


Àtic en lloguer a Andorra la Vella amb 3 habitacions , Ref-1365\nÀtic en lloguer a Andorra la Vella amb 3 habitacions\nPreu: 984 €\nEsplèndid àtic en lloguer al centre d’Andorra la Vella. Esplèndid àtic situat al centre d’Andorra la Vella, a peu de tots els serveis diaris així com parcs, botigues, edificis administratius... La propietat de 82 m2 es distribueix per un lluminós saló-menjador, cuina semi oberta i petit safareig. La zona de nit es compon de 3 habitacions; 1 suite amb el seu bany amb plat de dutxa, 1 habitació doble i 1 habitació individual. Aquestes últimes comparteixen un altre bany amb plat de dutxa. La plaça d’aparcament és opcional a raó de 90 €/mensuals, les despeses de consum no estan incloses al preu i els animals domèstics no s’accepten.


Ruta per Cardona 07. Pont de Buida-sacs – Font del Rèvol – Serrat del Jovellar. – camàlic\nHome » Ruta per Cardona 07. Pont de Buida-sacs – Font del Rèvol – Serrat del Jovellar.\nRuta circular amb sortida i arribada des de la pensió del Cardener (casa Garrigó). Amb una distància de 13.4 quilòmetres i un desnivell positiu acumulat de 312 metres.\nRecorregut de dificultat tècnica fàcil. La major part del recorregut és per pistes forestals.\nEN AQUESTA RUTA HI HA LA POSSIBILITAT DE SORTIR DE BUIDA-SACS, RETALLANT LA DISTÀNCIA EN UNS 4 QUILÒMETRES.\nSortirem des de la casa de Garrigó i anirem fins a Buida-sacs per la pista que passa pel camp dels Capellans. Des de Buida-sacs creuarem la carretera de Solsona, passarem per Santa Àgata i seguirem la rasa del Rèvol fins arribar al Rovelló. Aquí deixarem la rasa i pujarem fins el serrat del Jovellar. Seguirem la carena fins trobar un corriol a l’esquerra pel que passa la marxa del Setge i que baixa fins la font de Santa Àgata. Des d’aquí tornarem al punt de sortida pel mateix camí que hem fet d’anada.\nFons consultades: Revista Cardona Oberta.\nPàgines web: paladecoma.com, youtube.com/watch?v=QcfTY_pMZmU\nNomés començar ens dirigirem per la carretera de Gargallà fins el Camp dels Capellans i continuarem per la pista fins les runes del mas i del molí de Buida-sacs. El molí és datat dels segles XII o XIII i el mas s’ha trobat documentat al segle XVII, però, segurament que abans ja existia algun tipus de casal sobre el molí. Actualment només es conserva la sala amb l’obrador on hi havia tres moles. Hi ha dues portes d’entrada i una obertura que pujava a les estances del casal a través d’una escala de cargol. Tres petits finestrals de la paret de llevant li proporcionaven una mica de llum natural. El casal que hi havia a sobre va ser desmuntat per aprofitar-ne els carreus, a principis dels anys 80 del segle passat. Al costat del molí encara es conserva una construcció arrodonida que podia haver estat un forn.\nContinuem el camí passant el Cardener pel pont de Buida-sacs. Es tracte d’un pont d’esquena d’ase, és a dir, amb doble pendent. Consta de quatre arcades de mig punt. La seva construcció és del segle XII, però, la major part de l’obra va ser refeta durant els segles XVII i XVIII.\nSeguim a la dreta fins trobar la carretera de Solsona. Seguim a la dreta per la bora d’un camp i creuem la carretera passant per sota d’un viaducte. Pujarem per un corriol fins trobar la pista que condueix al Rèvol. La creuem i seguim pel corriol que s’enfila costa amunt. Trobarem un camí, el seguim i de seguida arribarem al collet on hi ha l’església de Santa Àgata. És una església d’estil romànic rural, construïda a finals del segle X. Consta d’una única nau rectangular amb un absis semicircular de planta de ferradura. Encara que la porta actual és al mur sud, originàriament era al mur nord i va ser recuperada per fer més evident l’arc de ferradura escanyat. Al seu interior cal destacar el solemne arc triomfal del presbiteri. Les dues finestres de l’absis són obertes en un sol bloc de pedres. Tot el conjunt va rebre les conseqüències de l’incendi forestal del 1998 i va ser restaurat l’any 1999.\nA ponent de l’església, a escassos metres d’aquesta, fins a mitjans dels anys 80 del segle passat, hi havia el mas de Santa Àgata, que ja apareixia citat al segle XVII. Al costat sud de l’església hi ha una tina de vi que encara conserva la coberta.\nTina de vi (exterior)\nTina de vi (interior)\nMarxem per un corriolet que s’inicia al costat de l’absis, en direcció sud, que va baixant la costeta en ziga-zaga fins trobar la pista que va al Rèvol. Seguirem la pista que discorre paral·lela al torrent del Rèvol. Creuarem el torrent i quan la pista comença a enfilar-se, prenem una desviació a la dreta. Veiem una canonada sobre uns suports, passem per sota i només uns metres més enllà, brolla l’aigua de la font del Rèvol. Com a curiositat, d’aquesta font es diu que neix a la província de Barcelona i cau a la de Lleida, ja que la rasa les separa.\nA l’altre costat de riera, pocs metres més amunt hi ha les runes del mas del Rèvol.\nHi ha una teoria que diu que el nom del Rèvol prové d’un traç corbat i cargolat que hi ha en una roca de la cinglera que corona l’indret on hi ha la font i la casa del Rèvol i que diu que als homes primitius no els passà desapercebut aquest “rèvol”.\nFont del Rèvol\nSi passem a l’altra banda trobem un viver, en el que raja la canonada que hem passat fa poc, que servia per regar els horts que hi havia molt a prop i que ara han desaparegut entre la vegetació.\nNosaltres tornarem enrere i seguirem deixant la font a la nostra dreta. A l’altra banda queda una zona coneguda com les Teixoneres, on ara hi ha uns camps. Abans del gran incendi de l’any 1998, hi havia una obaga que destacava per tenir uns pins molt alts i rectes. Entre aquests pins n’hi havia un conegut com el Pi del Rèvol, que sobresortia entre els altres. Amb 35 metres d’alçària i més de 2 metres de volt de canó era considerat el més alt de Catalunya i s’estima que la seva edat era superior als 300 anys. Després de l’incendi es va intentar salvar-lo, però malgrat els esforços realitzats, no es va aconseguir. Sembla que la cicatriu que li havia provocat un llamp a mitjans dels anys 80 del segle passat, va facilitar-ne la seva mort.\nEl 22 de gener de l’any 2000, el senyor Rafael Garriga, actual propietari de la casa de Palà de Coma, va decidir tallar-lo. Amb l’arbre es van fer taulons i finalment l’any 2006 quan la fusta va ser prou seca per poder treballar-la, amb els quatre primers metres del tronc, en va fer un moble que actualment presideix la sala de la casa de Palà de Coma on també hi guarden un tall cilíndric com a record. D’aquesta manera es va donar una segona vida a aquest arbre històric. Tot i que l’arbre ja no es pot veure, hem cregut interessant donar a a conèixer la seva història.\nContinuarem per la pista direcció a ponent, seguint la rasa. Uns metres més endavant girarem a l’esquerra, deixant a l’altra banda de la rasa la casa del Rovelló, i començarem una pujada que ens durà al capdamunt del serrat del Jovellar. Just abans de arribar a dalt ens trobarem amb una barraca de vinya, feta de pedra seca, amb unes parets d’un metre d’amplada.\nQuan siguem a dalt girarem a l’esquerra i seguirem una pista forestal que va seguint la carena. A l’esquerra tindrem l’obaga del Rèvol i a la dreta la solana del Jovellar. A baix, a la vall, podem veure les cases de la Roqueta, el Palà de Coma i el Jovellar. Només uns metres més endavant, trobarem una pista a mà esquerra que baixa pel costat d’un camp. A la part baixa del camp hi ha una cista i les restes d’una altra que va ser destruïda al fer el camp. Les cistes són fosses excavades a terra recobertes pels quatre costats amb lloses de pedra, també cobertes de la mateixa manera. El cos s’hi disposava de costat i arronsat (posició fetal), amb una sèrie d’objectes que li haurien pertangut en vida. En el cas de la cista de Palà de Coma, Serra Vilaró hi va excavar les restes d’un esquelet. L’any 1998-99 les cistes van ser objecte d’una nova intervenció arqueològica per part de l’IREC (Institut de recerques envers la Cultura). Aquest tipus d’enterraments eren típics del Neolític mitjà (3.500 – 2.500 aC).\nCom que ens queda una mica apartat, qui no vulgui visitar-la continuarà per la pista principal.\nCista de Palà de Coma\nUns metres més endavant on trobarem una cruïlla de camins, nosaltres seguirem recte fent un petit pujador. A dalt del pujador estarem a 635 metres d’altitud, un lloc amb unes bones vistes de Cardona i el Castell.\nTornem a baixar i ens trobarem una altra cruïlla. Deixarem la pista forestal i girarem a l’esquerra agafant un corriol, pel que passa la marxa del Setge, i que baixa fins la font de Santa Àgata. Tot i que anys enrere molta gent hi venia a buscar aigua, actualment no és tractada i es recomana no beure’n. Sota la font hi ha un forat de planta quadrada ideat per a posar la beguda a refrescar.\nFont de Santa Àgata\nPujarem fins el camí i girarem a la dreta. Continuarem per la pista fins trobar la carretera de Solsona. La tornem a creuar per sota el viaducte pel qual em vingut i tornarem pel mateix camí que hem fet a l’anada.


Àlbum per a dies de pluja | Libros educativos infantiles y juveniles | Los Cuentos de Bastian\nAquest dia ens reunim sempre a casa. Les meves germanes em fan una corona de paper i l'àvia prepara el meu pastís predilecte. Em canten “moltes felicitats” i d'una bufada apago totes les espelmes. Cada any una espelma més.\nPer si fos poc, aquest any l'oncle Ramón m'ha portat un regal molt especial.\nEl regal és una càmera de fotos. La seva primera càmera de fotos.\nAquest llibre és una experiència emocional. El protagonista és un nen, senzill, natural i infantil. Amb les seves preguntes habituals, les seves inquietuds habituals i les seves virtuts i defectes habituals, com els de qualsevol nen... Potser té una particularitat motriu, però potser et passa com em va passar a mi, que després de quedar-me amb la boca oberta inspirant art il·lustrat, no vaig reparar en aquest detall. Va ser després, en la conversa amb en Dani Torrent, l'autor, quan em vaig anar fixant en les característiques del petit protagonista. Una cadira li reté físicament, però el seu esperit inquiet i la seva gran capacitat per contemplar el món ens transporta allà on la seva ment desitja.\nAquest petit no deixa de fotografiar moments familiars, mentre despulla els seus anhels infantils. I amb tota la sinceritat que caracteritza als nens, ens impulsa a plantejar què esperem de la vida. Adults i nens davant una mateixa qüestió. Qui som? Què esperem de nosaltres i d'els qui ens envolten? I què considerem de vital importància per motivar el nostre dia a dia?.\nLes il·lustracions parlen per si mateixes, en un to ocre gastat pel temps, per traslladar-nos on enfoca l'objectiu de la seva càmera. El text és pura reflexió, per sentir-nos identificats amb alguna de les que ell planteja.\nL'enquadernació en català destaca el nen protagonista, t'està fotografiant, per fer-te partícep dels seus pensaments i les seves emocions. Benvingut al seu álbum per a dies de pluja. Senzillament preciós.\nSi aquest llibre servís per compartir en família o a l'escola moments íntims i emocions vitals de cadascun de nosaltres, em faria completament feliç.\nAprendre a llegir les imatges, les mirades, les expressions facials i les postures dels personatges. Comprendre les ironies del text, amb una lectura més simple per als petits i una miqueta més transcendent per a l'adult que acompanya.\nEm va portar a escriure un article, "Mirades per a un àlbum", per transmetre aquesta inquietud que a tots ens sorgeix en algun moment de la nostra vida, potser de petits o ja de grans, què és allò que ens fa realment feliços?\nObriu la pàgina en la que aquest nen us mira directament als ulls i resteu tan sols 5 segons en silenci... Tot està dit.\nI tú, què fotografies de la vida?


About: Pausànies (general)\nPausànies (Pausanias, Grec: Παυσανίας) fou un general espartà del segle V aC, fou regent d'Esparta de la branca agída de la família reial laucedemònica, fill de Cleombrot d'Esparta i Alcatea o Alcitea; i nebot de Leònides I. Va succeir al seu pare Cleombrot com a regent del seu cosí Plistarc d'Esparta, fill de Leònides I, que encara era menor d'edat. Plistarc fou rei des del 480 aC fins a la seva mort vers el 459 aC. Va deixar tres fills: Pleistonax (rei 459 a 409 aC), Cleòmenes i Aristocles. Plutarc diu que de jove fou un dels vencedors olímpics, però probablement és un error.\nPausànies (Pausanias, Grec: Παυσανίας) fou un general espartà del segle V aC, fou regent d'Esparta de la branca agída de la família reial laucedemònica, fill de Cleombrot d'Esparta i Alcatea o Alcitea; i nebot de Leònides I. Va succeir al seu pare Cleombrot com a regent del seu cosí Plistarc d'Esparta, fill de Leònides I, que encara era menor d'edat. Plistarc fou rei des del 480 aC fins a la seva mort vers el 459 aC. El 479 aC quan els atenencs van cridar als espartans en ajut contra els perses, Esparta va enviar un cos d'exèrcit de cinc mil soldats, cadascun amb set ilotes auxiliars, sota comandament de Pausànies; Eurinax, fill de Dorieu, fou associat al comandament segons Heròdot. A la zona de l'istme de Corint se'ls van unir altres forces dels aliats peloponesis; l'exèrcit es va trobar amb els atenenc a Eleusis i Pausànies va agafar el comandament de les forces combinades amb diversos generals al consell de guerra. Els aliats van creuar Cithaeron i es van aturar a Eritrea on van formar una línia a les muntanyes; eren llavors uns 110.000 homes que foren atacats per la cavalleria persa dirigida per Masisti; els perses foren rebutjats després que els atenencs van reforçar les línies megàries que eren atacats durament, i Masisti va morir. Pausànies va anar a buscar aigua i va baixar cap a Platees i es va aturar a la vora d'un rierol que Heròdot diu que era l'Asop però segurament era un dels seus afluents. El general persa Mardoni es va col·locar a l'altre costat del riu; les forces van romandre inactives deu dies i es van limitar a vigilar-se, degut als mals informes dels endevins. Finalment Mardoni va decidir l'atac, però els grecs van rebre la informació i quan l'endemà la cavalleria persa va atacar, els grecs estaven a punt, però tanmateix els perses van ocupar les fonts de Gargàfia que donaven aigua als grecs, de manera que els grecs van decidir passar prop de Platees cosa que van fer la nit. L'endemà es va lliurar la batalla de Platees amb victòria grega; el camp persa fou assaltat i es va produir una carnisseria; Pausànies fou dels que va lluitar amb més coratge segons Diodor de Sicília, però Heròdot no ho esmenta. El botí fou recollit pels ilotes. Després de la batalla i a proposta d'Aristides d'Atenes, es va constituir formalment una confederació dels grecs i Pausànies va romandre en el comandament; delegats foren enviats des de Platees a tots els estats grecs per deliberar dels seus interessos comuns i celebrar cada any l'aniversari de la batalla i cada cinc anys un festival anomenat Festes de la Llibertat que es faria a Platees, ciutat que fou declarada inviolable i independent. Aquest tractat Tucídides l'anomena τὰς παλαιὰς Παυσανίου μετὰ τὸν Μη̂δον σπονδάς. Abans de retirar-se, Pausànies va atacar Tebes i va exigir la rendició dels traïdors; després d'un setge de 20 dies, alguns caps del partit persa, dirigit per Timagènides i Attagí van acceptar ser lliurats als aliats (el darrer va poder escapar); els entregats van ser executats sense judici a Corint. El 477 aC Pausànies va dirigir una flota que va aconseguir expulsar als perses d'Europa i les illes. Xipre fou atacada i en gran part sotmesa. De Xipre, Pausànies va anar a Bizanci i va ocupar la ciutat i va erigir segurament el temple a Posidó al Bòsfor Traci a un lloc anomenat Exampaeus. Va governar la ciutat durant set anys (va establir com governador a Gòngil d'Erètria) i va modificar el seu govern i la seva estructura que de vegades fou considerat el fundador de Bizanci. Llavors Pausànies va començar a meditar l'establiment de la seva tirania sobre tot Grècia amb suport dels perses; entre els presoner fets a Bizanci i havia alguns perses connectats amb la casa reial i els va enviar a la cort persa (sense coneixement dels altres aliats) deixant-los de fet lliures. Gòngil, que portava una carta de Pausànies pel rei persa, els va escortar; en la carta s'oferia al rei persa el domini de tot Grècia sota govern de Pausànies que es casaria amb la filla del rei, i demanava l'enviament d'una persona amb poders; Xerxes va enviar a Artabazos amb una carta on agraïa l'alliberament dels presoners i li oferia tropes i diners per aconseguir el seu propòsit. Pausànies va començar a tractar malament als seus aliats; cap persona es podia acostar a ell i de mica en mica va assumir les vestimentes i atributs d'un sàtrapa persa. Fins i tot va visitar Tràcia amb una guàrdia de perses i egipcis. Tot això va disgustar als aliats, i voluntàriament els estats van decidir transferir la preeminència a Atenes. Així va néixer la confederació encapçalada per Atenes; mentre a Esparta van arribar rumors dels plans de Pausànies, i fou cridat per tornar; al seu lloc fou enviat Dorcis, que no fou obeït pels aliats, de manera que els espartans es van retirar de la confederació. Pausànies va arribar a Esparta i fou sotmès a judici però les proves de traïció eren molt dèbils i era dubtós poder obtenir una condemna. Llavors Pausànies, sense ordes, va embarcar en un vaixell d'Hermíone, i va retornar a Bizanci, on Gòngil encara romania com a governador, i on va renovar els seus plans. Una greu injuria a una família de gran importància a la ciutat (amb la mort d'un dels seus membres) va comportar que els aliats demanessin a Atenes la seva expulsió que es va produir. Pausànies va anar llavors a Colones (Colonae) a la Troade on va entrar altre cop en contacte amb els perses; llavors va rebre una orde imperativa de retornar a Esparta, i Pausànies, sense tenir prou avançats els seus plans, va tornar i fou empresonat, però fou alliberat molt poc després, i va demanar ser jutjat, ja que amb els seus diners podia comprar el tribunal. Finalment el judici no es va poder fer. Pausànies va entrar llavors en contacte amb caps dels ilotes als que va prometre la llibertat i la ciutadania si l'ajudaven a enderrocar al govern; alguns ilotes el van denunciar, però els èfors continuaven poc inclinats a jutjar a un home de la seva posició. Llavors es va trobar una prova decisiva quan un home de nom Argili, que portava una carta de Pausànies per Artabazos, va trencar el segell i va obrir la carta i va trobar dins instruccions per la seva pròpia mort, i llavors va donar la carta als èfors; d'acord a un pla, Argili es va refugiar al temple de Posidó a Tenaros, a la vora del qual els èfors també van amagar als seus homes; Pausànies hi va anar a preguntar-li la raó de la seva traïció i Argili li va tirar en cara les ordes per la seva mort; el pla era agafar a Pausànies a la tornada però va rebre una advertència d'un dels èfors i es va refugiar al temple d'Atenea Calcioca; els èfors van decidir construir un mur davant la porta perquè no pogués sortir; la mateixa mare de Pausànies, Alcatea, va posar la primera pedra; quan ja estava a punt de morir fou retirat pels èfors del temple i va morir als pocs minuts. Això va passar en una data desconeguda posterior al 471 aC i anterior al 466 aC. Els detalls de la seva mort són una mica diferents segons la font. Va deixar tres fills: Pleistonax (rei 459 a 409 aC), Cleòmenes i Aristocles. Plutarc diu que de jove fou un dels vencedors olímpics, però probablement és un error. (ca)\nPausànies (Pausanias, Grec: Παυσανίας) fou un general espartà del segle V aC, fou regent d'Esparta de la branca agída de la família reial laucedemònica, fill de Cleombrot d'Esparta i Alcatea o Alcitea; i nebot de Leònides I. Va succeir al seu pare Cleombrot com a regent del seu cosí Plistarc d'Esparta, fill de Leònides I, que encara era menor d'edat. Plistarc fou rei des del 480 aC fins a la seva mort vers el 459 aC. Va deixar tres fills: Pleistonax (rei 459 a 409 aC), Cleòmenes i Aristocles. Plutarc diu que de jove fou un dels vencedors olímpics, però probablement és un error. (ca)\nPausànies (general) (ca)


Les dones de la família Masó - Diari de Girona\nLes dones de la família Masó\nUna mostra les visibilitza i repassa les aportacions que van fer a la Girona dels darrers 200 anys\nalba carmona. girona 05.03.2021 | 23:33\nDues mainaderes amb Rosa Masó i Montserrat Aragó a coll, a la Devesa, l'any 1921. fundació rafael masó\nDues mainaderes amb Rosa Masó i Montserrat Aragó a coll, a la Devesa, l'any 1921.\nLes aportacions que les dones de la família Masó van fer a la Girona del seu temps, així com les seves relacions familiars dins la nissaga, són el punt de partida d'una nova exposició a la Casa Masó de Girona. Fins al 10 de setembre, la sala d'exposicions de la casa museu de l'arquitecte acull Elles també hi eren. Les dones de la Casa Masó (1830-2015), que presenta onze dones de la família Masó dels últims dos segles i que reivindica el seu paper dins i fora del nucli familiar.\nComissariada per la historiadora Rosa Maria Gil Tort, tècnica de la Fundació Rafael Masó, la mostra és fruit de la recerca que ja va publicar al llibre Elles també hi eren. Història de les dones de la Casa Masó (1830-2015) (Curbet Edicions, 2019).\nMares vacunes amb Pfizer i Moderna transmeten anticossos als bebès a través de la llet.\nEl llegat de Baselga.\nEl risc de rebrot a Girona supera els 200 punts i passa del risc «alt» a «molt alt».\nEl recorregut de l'exposició, dividida en una part dedicada al segle XIX i una altra al XX, arrenca amb les àvies de Rafael Masó, Paula Pagès Monserdà (1830-1866) i Narcisa Fuster Cargol (1821-1876) -qui va heretar una de les cases del carrer Ballesteries que ara està integrada en la Casa Masó-, i la seva mare, Paula Valentí Fuster (1851-1926).\nEl segle XX el protagonitzen sobretot les germanes, les cunyades i l'esposa de l'arquitecte. Les tres germanes van ser Angelina Masó (1885-1960), Maria de la Bonanova Masó (1892-1981) i Paula Masó (1894-1957), i a la casa també hi van viure Carme Vinyals (1888-1943), esposa de Santiago Masó, i Josefina Aragó (1897-1978), casada amb Joan Masó. Esperança Bru (1888-1972), esposa de Rafael Masó, i Rosa Llunas (1908-1992), de Narcís Masó, no hi van arribar a viure, però van deixar empremta a la Girona d'abans i després de la guerra gràcies a les seves activitats educatives i cíviques, per això també són presents a la mostra.\nL'exposició acaba amb la pintora Mercè Huerta (1929-2015), l'última dona que va viure a la casa i que amb el seu marit, Narcís-Jordi Aragó, en va fer donació a la ciutat per convertir-la en la seu de la Fundació Rafael Masó.\nLes minyones, mainaderes i cuineres que van treballar a la casa en aquests 200 anys també tenen espai a l'exposició, que a més de mostrar els retrats i detalls biogràfics de les protagonistes, també exhibeix objectes que il·lustren com eren les seves vides i el seu rol en la societat del moment.\nBarrets, ventalls, objectes de la llar, llibres o cartes, a més de fotografies o brodats, permeten retratar l'evolució de la dona en la societat catalana dels segles XIX i XX, sobretot marcats pel progressiu accés de les dones a l'educació i a la feina més enllà de l'activitat domèstica.


La classe dels pollets pinta amb pinzell i esponja | La Cucafera\nLlar d’Infants La Cucafera\nEscola Bressol – Activitats\nMenus del Mes\nLa classe dels pollets pinta amb pinzell i esponja\nLa classe dels pollets pinta amb pinzell i esponja!\nEl fílum porífera (vulgarment, esponja o porífers) són un grup d’animals ja conegut des de temps remots. Aristòtil, tres segles abans de Crist, esmenta ja en els seus escrits a alguns d’aquests éssers, dels quals va fer interessants observacions. L’acceptació del clade Epitheliozoa comportaria que aquest tàxon és parafilètic, car els eumetazous en descendeixen.\nEren ja utilitzades pels grecs, que en les tèbies aigües de l’arxipèlag hel·lènic, des de temps immemorial, es van dedicar a la seva pesca, en què van arribar a ser molt hàbils. No sols les utilitzaven en la higiene personal, sinó també per a folrar per dins els cascos de bronze i pesants armadures de guerra.\nLa classificació d’aquest grup dins del món animal o vegetal va constituir un veritable problema per als científics, ja que en trobar iode en el seu cos es creia que eren vegetals. Fins ben entrat el segle XVIII, l’origen de les esponges es va justificar de diverses maneres, primer com a escuma de mar solidificada, després com nius de certs animals marins o com a plantes.\nVa ser l’anglès John Ellis, el 1786, qui va resoldre definitivament l’enigma, declarant que les esponges són, de fet, organismes animals. Ellis va observar els moviments de retracció i expansió dels porus del cos de l’esponja, així com els corrents d’aigua que els travessen el cos.\nNo obstant això, a les esponges, els manquen algunes característiques dels animals típics: no tenen teixits totalment diferenciats. En certa manera, es podrien considerar equivalents a colònies de cèl·lules on cadascuna continua alimentant-se per si mateixa.\nThis entry was posted in Sin categoría on 12/05/2016 by admin.\n← La classe de les vaques s’ho passa pipa pintant amb pinzells Construccions a la classe dels conillets →\n4 thoughts on “La classe dels pollets pinta amb pinzell i esponja”\nLeyre 12/05/2016 at 14:03\nHay que ver lo que les gusta un bote de pintura y una brocha, oye!!!!\nCarley 07/06/2016 at 15:01\nJudy 05/07/2016 at 04:20\nSagar 20/04/2017 at 21:22\nRespon a Sagar Cancel·la les respostes\nC/ Sant Antoni, 17\n93 752 34 34\nEls alumnes de la cucafera han pintat ous de pasqua\nLa classe dels lleons fa joc heurístic\nLes Classes de P2 fan un collage de color groc\nLes classes dels elefants i les zebres pinten la seva disfressa\nEls nens i nenes de p2 planten un hort\nLa classe dels lleons experimenta amb un mural de papers amb diferents textures\nLes classes de p2 experimenten amb el color vermell\nHa vingut la castanyera a la Cucafera\nCopyright © 2015 Assessoria Massa


Per molts de nosaltres, escoltar la ràdio és com la vida de Forrest Gump: una capsa de bombons en què no saps amb què et pots trobar. Podem estar escoltant un Boys don’t Cry de The Cure quan de sobte una onada de qüestionable pop comercial envaeix els nostres timpans fent desertar al bon gust.\nI què fem? O tanquem ràpidament la ràdio o fem zapping entre les emissores.\nDes de fa 5 anys, un col•lectiu entre els que es troba en Bruno Sokolowicz (famós ex presentador de l’Sputnik) coincideix en què la ràdio no hauria de ser una tómbola i que hauria de donar resposta a aquest col•lectiu que no vol escoltar certes venes musicals.\nI així és com apareix la ràdio online ScannerFM. Aquesta va néixer amb la finalitat de crear una ràdio que no existia fins aleshores.\nEn un petit estudi de Ràdio Gràcia, Sokolowicz i altres van desenvolupar el què actualment és una plataforma musical de referència per a molts.\nPerquè no només podem escoltar cançons de Blur, Nirvana, Gnarls Barkley o Blondie al seu reproductor online, ScannerHITS, sinó que va més enllà. A través de la pàgina web podem estar alerta de totes les novetats de grups, llançaments d’àlbums, concerts, futures gires i, fins i tot, festivals. També podem seguir-los a través de les xarxes socials de Facebook, Twitter i MySpace.\nPel que fa a festivals, val a dir que ScannerFM des d'un parell d'anys està retransmetent en directe alguns dels més populars a Catalunya. Sense anar més lluny, els que no vam poder anar al Primavera Sound, no ens vam perdre el concert de Pulp –entre altres– que s'emetia per l'emissora. I pel que sembla també podrem gaudir gratuïtament del Sónar 2011… o això esperem.\nA més, des de que Spotify ens està restringint les hores de música, quina alternativa millor que deixar-se sorprendre per la seva selecció musical?\nAixí que, si no vols continuar sent com la Common People, connecta’t a ScannerHITS!


Appartamenti Maria Grazia Dongo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nAppartamenti Maria GraziaVia Degli Ulivi 10, Dongo, Dongo, Itàlia, 22014 - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en3comentarisAppartamenti Maria GraziaVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosUbicació excepcional 10,0Veure al mapa10,0UbicacióParticularitats que li encantarantransport hotel/aeroportjardíesports d'aigua (no motoritzats)aparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Dongo, Appartamenti Maria Grazia és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Appartamenti Maria Grazia és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, servei de cangur, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que Appartamenti Maria Grazia sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, TV satèl•lit/cable, cuina americana, nevera, plat de dutxa a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent esquí, pesca, parc infantil, equitació, jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Appartamenti Maria Grazia.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxeslloguer de bicicletestransport hotel/aeroportCoses a fer, maneres de relaxar-seequitacióesquípescaesports d'aigua (no motoritzats)jardí Àpats, begudes i refrigeriinstal.lacions de barbacoa Serveis i comoditatszona de fumadors Per als nenshabitació familiarParcservei de cangurAccéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionscafetera/teteraestris de cuinasala d'estarcalefaccióneveraTV satèl•lit/cablecuina americanaplat de dutxa empolles d'aigua de cortesiarentadora Idiomes ParlatsItalià Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el Appartamenti Maria Grazia de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nAllotjaments a Dongo


La CARDONA URBAN TRAIL 1252G és una cursa organitzada per l' Associació de Botiguers i Comercians de Cardona UBIC amb motiu de la fira d' hivern de la ganga.\nCursa amb un format novedós, urbana i circular. I el que és més peculiar, el recorregut consta de 1252 graons i amb una distància de 7120 metres, amb 600 metres de desnivell.\nLa sortida serà esglaonada (per calaixons), perqué els participants no trobin embusos en la zona d' escales.\nLa cursa serà cronometrada amb xips.\nSERÀ NECESSARI L' US DE FRONTAL, JA QUE HI HAURAN ALGUNES ZONES POC O GENS IL·LUMINADES.\nLa data serà el proper 8 de febrer a les 17:30 amb el repte de ser un referent en aquest tipus de curses.\nLa cursa serà competitiva. Podreu venir a competir i tindrem trofetjos pels tres primers en categoria femenina i masculina.\nLa sortida i l' arribada de totes elles serà des de la Plaça del Mercat (davant de l' església de Cardona).\nEls preus de les inscripcions són de 12 euros pels grans anticipada i 15 euros el mateix dia en la cursa.\nAQuest any tenim la novetat de que hem obert curses infantils a les 16:30 amb preu de 5 eu.\nREGLAMENT URBAN TRAIL CARDONA 2019\nArticle primer.- ubic CARDONA, organitza la 1ª edició de la Cursa CARDONA URBAN TRAIL 1452G de Cardona 2019, prova atlètica a la qual tindrà accés qualsevol persona, sense distinció d'edat, sexe o nacionalitat.\nArticle segon.- El recorregut, d'una distància de 7120 metres aproximadament, transcorrerà sobre un circuit urbà que haurà de ser cobert totalment pels atletes participants. Circuit no homologat, en ser una cursa popular.\nArticle tercer.- La celebració de la prova tindrà lloc el dia 08 de FEBRER de 2019. Donarà començament a les 17'30 hores, amb sortida i meta a la Plaça del Mercat de Cardona. El temps màxim de durada de la prova s'estableix en noranta minuts els corredors.\nArticle quart.- La inscripció a la prova, la qual quedarà oberta des de 15 gener, i serà 12 eu.antuicipada i 15 eu el mateix dia.pels El termini d'inscripció finalitzarà a les 23'59 hores del dia 15 de gener de 2019, les inscripcions es podran dur a terme a https://runedia.mundodeportivo.com/carrera/cardona-urban-trail-1252g-2019/201952377/\nRecollint en aquests casos on-line els dorsals a la zona de sortida / meta des de les 16:00 fins 17:15 abans de l'hora de la sortida de la prova.\nFora de termini només s'admetran inscripcions el dia de la cursa fins a les 17:15 hores a la zona habilitada a la sortida.\nTots els atletes inscrits que acabin la prova rebran una bossa del corredor, amb una samarreta tècnica i els obsequis que l'organització pugui demanar de les entitats col•laboradores. L'organització preveu un màxim de 150 inscrits / obsequis per als participants; en el cas de superar-se aquesta xifra es compensarà als participants amb obsequis de similars característiques.\nArticle sisè.- L'únic punt d'avituallament s'ubicarà a la zona de meta. També s'ubicarà a la meta un servei de guarda-roba i de dutxes a les instal•lacions municipals.\nPlec de Descàrrec de Responsabilitats i Protecció de dades Pel sol fet d'inscriure, el participant declara el següent: "Em trobo en estat de salut òptim per a participar a la Cursa Urban Trail Cardona 1452G. A més, eximeixo de tota responsabilitat (que no siguin aquelles derivades de les assegurances obligatòries contractats) a l'Organització, patrocinadors o altres institucions participants davant de qualsevol accident o lesió que pogués patir abans, durant i / o després de l'esdeveniment esportiu, renunciant des de ja a qualsevol acció legal contra de qualsevol d'aquestes entitats. Durant el desenvolupament de la competició contribuiré en la mesura possible amb l'Organització, per evitar accidents personals. Autoritzo més al fet que l'Organització faig ús publicitari de fotos, vídeos i qualsevol altre tipus de material audiovisual en què pugui figurar, acceptant la publicació del meu nom en la classificació de la prova, en els mitjans de comunicació i / o Internet, sense esperar pagament, compensació o cap retribució per aquest concepte”.\nArticle novè. Varis: La sortida es donarà segons ordre d' inscripció. En cas de que dos participanmts facin el mateix temps, la classificació es decidirà amb moneda a l' aire. Recordar que saltar-se el recorregut serà motiu de desqualificació.\nArticle desè. Qualsevol possible reclamació haurà de ser formulada davant l'àrbitre de la prova, per part de l'interessat o persona que el representi, en el termini màxim de 30 minuts després de la lectura, per megafonia, dels resultats oficials de la prova. Caldrà adjuntar un dipòsit de 60 euros a la reclamació.\n- AVITUALLAMENT AL MIG I AL FINALITZAR.


EMINEM S'UNIRÀ A LIL WAYNE PER A 'GOAT TALK' A 'YOUNG MONEY RADIO' - MÚSICA\nEminem s'unirà a Lil Wayne per a 'GOAT Talk' a 'Young Money Radio'\nLa setmana passada a Lil Wayne Ràdio Young Money , el programa amb estrelles va incloure una entrevista amb Drake sobre el seu àlbum, la paternitat i molt més, així com l’anunci de l’edició de luxe de Wayne’s Exèquies àlbum que es va publicar a principis d’aquest any. Després d’haver posat el llistó tan alt des del salt, Wayne hauria pogut veure una gran caiguda en la seva segona setmana, però, naturalment, el veterà de llarga data, ben connectat, s’ha endinsat a la seva bossa de trucs per elevar el seu joc una vegada més.\nEl gran convidat d’aquesta setmana no és cap altre que Eminem, el déu del rap normalment solitari. Recentment, Em va esdevenir molt més actiu en la concessió d’entrevistes, comissaria una sèrie de converses amb diversos punts de venda que el van trobar compartint temps amb Sway a Shade45, Mike Tyson al seu podcast i Kxng Crooked a Crook’s Corner per parlar del seu nou disc, Música per ser assassinat . Amb Em i Wayne col·laborant amb freqüència en el passat, només té sentit que Em vegi una altra oportunitat per obrir-se a una font amable.\nÉs probable que els fans puguin esperar més coneixements sobre l’ofici del rap, més històries dels dos rapers veterans combinats quatre dècades en el negoci de la música i algunes novetats més sobre la creació de llargs i super lírics llargs projectes d’ambdós artistes que publicat a principis d’aquest any.\nEscoltar a Ràdio Young Money avui a les 16:00 PT / 19:00 ET aquí .\ncom guanyar la mida de la circumferència\nla pel·lícula del rellotge les 24 hores


Manual d'usuari Electrolux EMS20300OX Microwave - descarregar Electrolux EMS20300OX Microwave manual d'usuari - ManualsZoom.com\nHome > Manuals > Household appliances > Microwaves > Electrolux EMS20300OX Microwave\nManual d'usuari Electrolux EMS20300OX Microwave\nManual d'usuari pel dispositiu Electrolux EMS20300OX Microwave\nDispositiu: Electrolux EMS20300OX Microwave\nDescarregueu els manuals d'usuari de Electrolux EMS20300OX Microwave! Descàrrega gratuïta de PDF per a l'Electrolux EMS20300OX Microwave: manuals de propietari, guies d'usuari.\nSi aquest fitxer coincideix amb les guies de l'usuari, manuals d'instruccions o manuals d'ús, els conjunts de funcions que cerqueu, simplement descarregueu-los. ManualsZoom us proporciona un accés ràpid i senzill al manual d'usuari Electrolux EMS20300OX Microwave. Esperem que aquesta guia d'usuari de l'Electrolux EMS20300OX Microwave us sigui útil. Descarregar les instruccions Electrolux EMS20300OX Microwave o el fullet Electrolux EMS20300OX Microwave.\nFeu clic a "Descarregar manual" a la dreta d'aquesta pàgina, començarà la descàrrega del manual Electrolux EMS20300OX Microwave User Manual.


Emelcat participa al projecte Comunitats Rubí Brilla – EMELCAT\nEmelcat ha participat al projecte Comunitats Rubí Brilla, impulsat per l’Ajuntament de Rubí. Aquest projecte té per objecte crear un model de ciutat que acompanyi a les comunitats veïnals a reduir els gasos d’efecte hivernacle a través de l’estalvi, l’eficiència energètica i les energies renovables.\nEn aquest sentit, Emelcat s’ha encarregat de la component d’enginyeria per al dimensionat d’instal·lacions fotovoltàiques per a 9 comunitats de la ciutat.\nJuntament amb nosaltres el projecte està coordiat pel despatx d’arquitectes MMASS Arquitectes. També hi han estat implicats Girasol SCCL (instal·ladors), Vilor SL (constructors) i Cíclica SCCL (arquitectes amb especialitat d’ energia).\nEtiquetes: Col·laboració, comunitats energètiques, Rubí, Sobirania energètica, transició energètica\n← Emelcat a la taula rodona de l’Associació de Micropobles de Catalunya\nEl pol cooperatiu continua endavant →


L’Efrem Melián, un dels dos becats per a fer el doctorat en Educació i TIC pel curs 2020-2021, té una llarga trajectòria als Estudis de Psicologia i Ciències de l’Educació de la UOC. Va arribar amb 36 anys per estudiar el grau en Psicologia. Va fer el TFG sobre diferències de gènere en l’ús de la tecnologia i les activitats fora de l’horari escolar a primària i més tard es va incorporar al grup de recerca GenTIC. Posteriorment, va decidir cursar el màster en Psicopedagogia, interessat per la formació en recerca en el marc de la intervenció educativa. El seu TFM es centra en l’experiència de l’alumnat amb discapacitat a la UOC i les pràctiques les ha cursat al Servei d’Atenció a la Discapacitat. Afirma que, tot i no conèixer aquest món abans, “ara em semblen molt grans. No tenim ni idea de les lluites que porten a terme a l’altre costat de la pantalla, de manera moltes vegades silenciosa. I només demanen una mica de sensibilitat i normalitat”.\nVas entrar a la UOC com a estudiant del grau en Psicologia. Eren els teus primers estudis universitaris? Què et va portar a matricular-te?\nAra tinc 45 anys, als 18 vaig començar Dret i vaig ser-hi uns quants anys però no la vaig acabar. Més endavant, vaig triar Psicologia perquè era una opció en la qual que des dels trenta i escaig anys anava pensant ocasionalment, de manera poc estructurada. Havia estat una època en el món del ioga, la meditació, etc., i crec que necessitava un canvi de perspectiva, em venia de gust ficar el nas en la ciència, per dir-ho així. Als 36 em vaig decidir a matricular-me. Respecte a per què la UOC, la vaig triar perquè treballava a mitja jornada i perquè semblava més moderna i actualitzada quant a continguts que la UNED.\nEs van complir aquestes expectatives?\nEn conjunt, em va agradar molt l’experiència. Tot i que sabem que un grau és llarg i, a vegades, es fa llarg, és molt estimulant estar exposat a l’al·luvió de teories, processos, pràctiques i enfocaments d’una disciplina. De fet, jo mai en tinc prou. Crec que tinc més curiositat que habilitats… Parlant seriosament, el grau et dóna una visió de conjunt, panoràmica, que potser trobes a faltar una mica quan després te’n vas hiperespecialitzant.\nQuin va ser el teu tema de TFG i què et va aportar col·laborar amb el grup GenTIC?\nEl primer contacte amb GenTIC va ser, efectivament, en triar per fer el TFG un tema que ells proposaven, vinculat amb una investigació que havien fet. La investigació, basada en qüestionaris, era sobre les diferències de gènere quant a l’ús de la tecnologia i les activitats fora de l’horari escolar en una mostra de nenes i nens de primària. L’anàlisi prenia el gènere com a factor rellevant en l’explicació de les diferències trobades. Així vaig conèixer la Mila Sáinz i el Julio Meneses que pertanyen a aquest grup i que em van dirigir el treball.\nI després… un màster! Què et va motivar a continuar els teus estudis?\nEn acabar el grau vaig fer un màster privat en un centre de psicologia perquè volia dedicar-me a la psicoteràpia. Quan vaig acabar aquest màster i estava començant amb la pràctica clínica, va sorgir l’oportunitat de treballar com a assistent de recerca a GenTIC. Vaig ser-hi dos anys. Durant aquest període, cada vegada em venien més ganes de poder portar a terme les meves pròpies investigacions, i per a això el doctorat era el següent pas lògic. Però em calia un màster oficial, que no tenia. Per això, i per proximitat amb les temàtiques que havia anat tractant, vaig triar el màster en Psicopedagogia de la UOC.\nHas realitzat les teves pràctiques amb el Servei d’Atenció a la Discapacitat. Per què?\nAmb el Julio Meneses, que també és professor al màster, vam pensar que seria molt bona idea: ens permetria tenir una idea acurada de com funciona, a qui atén, com, i amb quins resultats. I, de manera molt estratègica i afavorint certa sinèrgia d’esforços, ens permetia (parlo en plural perquè tot això ho hem fet amb el Julio com a supervisor i amb la Sílvia Mata, del Servei d’Atenció a la Discapacitat, com a tutora de les pràctiques i col·laboradora del TFM) tenir accés a la temàtica general de què volíem parlar en el TFM -l’experiència de l’alumnat amb discapacitat a la UOC– des d’una altra perspectiva: la de les persones que reben les peticions i gestionen les adaptacions que demanen aquests estudiants.\nComunicar, revelar la discapacitat és un dels dilemes centrals a què s’enfronten els i les estudiants amb discapacitat.\nConeixies altres serveis d’aquest tipus universitari? Si és així, has detectat alguna diferència?\nCom a producte de les pràctiques, volíem fer un article (*) que descrivís el Servei i proposés recomanacions de millora. Evidentment, vaig haver de documentar-me sobre l’atenció a la discapacitat a d’altres universitats, amb el focus posat en les del nostre entorn i/o virtuals. Crec que la diferència més aparent és que a la UOC, el Servei d’Acompanyament a l’Estudiant (aquest és el nom oficial) és un servei generalista, comú a la resta d’estudiants. És veritat que hi ha aplicatius específics al campus per demanar adaptacions, i que almenys una persona del Servei, que compta amb experiència i coneixement de la temàtica, dedica bona part de la seva jornada laboral a atendre aquests estudiants.\nQuin paper creus que juguen?\nUn paper fonamental per a què tothom, però, especialment, els col·lectius que, per una raó o una altra, es troben en desavantatge, se sentin benvinguts a la universitat, sentin un clima d’acceptació i celebració de la diversitat, sentin que algú els acompanya i recolza al llarg del camí. I més en un entorn totalment virtual que pot afavorir la invisibilització de les necessitats i la internalització de la culpa per part dels estudiants quan travessen dificultats.\nLa UOC concentra el 43% dels estudiants amb alguna discapacitat a Catalunya i és la segona universitat a nivell espanyol. Per què creus que es dóna això?\nCrec que, en part, els passa com a la resta: un model online ens permet, en principi, compaginar millor les obligacions acadèmiques amb la resta de la nostra vida: treball si en tens, família, amics, etc. En el cas de les persones amb discapacitat crec que influeixen en la tria altres factors específics. Per exemple, en el cas de les persones amb problemes de mobilitat, doncs aquest tema de l’accessibilitat física queda solucionat. A més, la virtualitat suposa moltes vegades -i estic pensant ara en el conjunt de discapacitats més aparents, més visibles- un alleujament de la càrrega associada a les freqüents percepcions d’estigma o a l’obligada revelació de la discapacitat derivades de la interacció presencial. En aquest sentit penso que l’experiència de les universitats virtuals pot ser rellevant en un context postpandèmia on, en major o menor mesura, parts importants del sector educatiu i de la societat en general potser romandran en modalitat en línia.\nParlar en percentatges generals no és una mica perillós? Entenc que hi ha característiques molt diferents: de necessitats, possibilitats, dificultats…\nBé, clar, sí, és perillós en el sentit que sempre que puges per l’escala de la generalització vas perdent finesa qualitativa en les dades, per dir-ho així. Però, per altra banda, en investigació generalment has de fer grups i comparar per poder extraure’n conclusions, per temptatives que aquestes siguin. Però ens estem ficant en un debat metodològic… Sí, cada persona és un món i l’etiqueta és un arma de doble filo. Per tal de mitigar, en part, l’efecte d’una sobregeneralització sobre el col·lectiu, a l’estudi hem remarcat les grans diferències que existeixen entre les persones amb diferents tipus de discapacitats. Diferències que van des de la posició respecte al concepte de discapacitat, fins a les seves necessitats, anhels o preocupacions acadèmiques.\nLes tensions entre les dificultats que provoquen els diferent tipus de discapacitats (entenent dificultats com a producte d’un context poc amable més que com a dèficit personal), les percepcions que susciten en els altres, el reconeixement de què gaudeixen i el maneig de tot plegat per part de la persona que es troba al centre de la situació volia que fos el nucli d’exploració de l’estudi.\nDetecteu una diferència de sensibilitat entre l’alumnat amb discapacitats emergents… Pateixen doble marginació? Per què?\nA l’estudi ens referim amb ‘discapacitats emergents’ al conjunt de problemàtiques amb un reconeixement oficial més recent o més problemàtic, o més fronterer. Són dificultats a vegades no tan òbvies o fàcils de demostrar com una discapacitat de mobilitat o sensorial. Per exemple: trastorns mentals com depressió o ansietat, TDAH, problemes de l’aprenentatge, dislèxia, fibromiàlgia, etc. A aquestes persones els costa més provar que els seus desafiaments són reals. Els hi costa més accedir al certificat. Tenen una posició més perifèrica quan ens referim a discapacitat. No crec que sigui tant que pateixin una doble marginació, com que es troben en una posició molt diferent a la de les persones amb discapacitats més clàssiques, les discapacitats que a tots ens venen al cap quan pensem en discapacitat. Crec que per aclarir aquest punt pot ser d’utilitat l’exemple d’una de les nostres participants que convivia amb dues discapacitats. Doncs bé, mentre la seva discapacitat sensorial, amb la qual havia obtingut el certificat, gairebé no li donava problemes, la seva discapacitat o problema emergent, li suposava incomptables lluites i negociacions amb el professorat per accedir a adaptacions que li facilitessin un seguiment de la docència en igualtat de condicions amb la resta de companyes. Aquestes tensions entre les dificultats que provoquen els diferent tipus de discapacitats (entenent dificultats com a producte d’un context poc amable més que com a dèficit personal), les percepcions que susciten en els altres, el reconeixement de què gaudeixen i el maneig de tot plegat per part de la persona que es troba al centre de la situació volia que fos el nucli d’exploració de l’estudi. Espero haver-me apropat.\nEl moment de comunicar la seva discapacitat és un dels més complicats i planteja un dilema que, de vegades, pot portar a abandonar els estudis.\nComunicar, revelar la discapacitat és un dels dilemes centrals a què s’enfronten els i les estudiants amb discapacitat. Aquesta decisió implica normalment una meditació intensa i recurrent. A qui revelar, quan, com? És un moment clau en què es valoren els costos i beneficis que implica. Els beneficis, si la cosa surt bé, són clars: millora en l’accessibilitat, adaptació dels terminis d’entrega o del ritme de la docència, etc. En definitiva, aquests beneficis tenen a veure amb una major possibilitat de seguir el ritme de la resta de companys i companyes i terminar així amb èxit el semestre. Per altra banda, els principals costos o riscos percebuts derivats d’iniciar el procés són emocionals. Especialment l’alumnat amb discapacitats emergents té moltes reticències a comunicar els seus problemes per la por a no ser pres seriosament, a què les seves demandes siguin rebudes amb escepticisme, a patir percepcions d’estigmatització. També, la reticència a comunicar entre alguns estudiants té a veure amb el fet que no volen ser percebuts pels companys o el professorat com algú que pretén aprofitar-se de les seves circumstàncies.\nDes de la institució es pot fer alguna cosa per facilitar aquest moment?\nCrec que la institució hauria de facilitar al màxim que el context ajudés a revelar les necessitats, a confiar en les persones interlocutores i en la institució mateixa. Hem de tindre en compte que la revelació de la discapacitat a la UOC, a hores d’ara, ha de ser repetida semestre darrere semestre. I que implica a agents diversos com el professorat o els tècnics del servei d’atenció. Aquesta negociació repetida i, en ocasions, a diferents bandes, pot generar cansament, desesperança i evitació del procés pels possibles costos associats. I el problema és que la no revelació, segons la literatura, té efectes. Efectes sobre els resultats acadèmics, sobre la taxa de persistència i graduació en els estudis, que en tots els casos és menor entre l’alumnat amb discapacitat que en la resta de l’alumnat.\nCreus que cal sensibilitzar i formar el professorat o el personal d’administració en aquest àmbit?\nClar, aquest és un dels temes que sorgeixen sovint a la literatura i que nosaltres també ens hem trobat. Aquest col·lectiu demana que tothom sigui més sensible al tema de la discapacitat. I no sols el professorat o personal tècnic, amb qui, per suposat queda molta feina per fer. A mi m’ha canviat la visió que tenia d’aquestes persones. No sabia gaire. No tenim ni idea de les lluites que porten a terme a l’altre costat de la pantalla, de manera moltes vegades silenciosa. Em semblen molt grans. I només demanen una mica de sensibilitat i normalitat. Perquè tots, en un moment o un altre, conviurem amb discapacitats, ens hi trobarem. El paternalisme i l’estigma serien els dos pols de l’espectre que hauríem d’evitar. I ells ens poden ensenyar a fer-ho. Per això crec que és tan important escoltar-los.\nLes dues demandes més repetides tenen a veure amb la necessitat d’un seguiment proactiu i personalitzat de cada persona amb discapacitat.\nQuines són les millores que demanden en general? Les principals dificultats que detecten?\nPrimer de tot, com a col·lectiu important a la universitat (a la UOC 1496 estudiants en el curs 2018-2019) reclamen més visibilitat. Tenir més interlocució amb la institució i que aquesta promogui accions que contribueixin a crear un entorn que faci costat i celebri les diversitats, que normalitzi la seva presència i promogui la sensibilització respecte a les seves necessitats, tant entre la plantilla de la universitat com entre la resta de l’alumnat.\nEn un pla més concret, les dues demandes més repetides tenien a veure amb la necessitat d’un seguiment proactiu i personalitzat de cada persona amb discapacitat. No els semblava que l’actual figura del tutor o tutora o les persones del servei d’atenció complissin amb aquesta funció de manera suficient. Per altra banda, opinaven que aquest seguiment s’havia d’emmarcar en un servei d’atenció específic per a l’alumnat amb discapacitat. Aquest servei específic és molt habitual en altres universitats, tant presencials com virtuals. Per últim, respecte al procés de comunicació de la discapacitat, els i les estudiants sovint manifestaven que es tractava d’un procés repetitiu, feixuc, burocratitzat, que s’hauria d’agilitzar i facilitar, com hem anat dient. En aquest sentit, n’hi ha exemples en altres universitats d’aplicatius que conjuguen el respecte a l’autonomia i la confidencialitat de l’estudiant, amb l’agilitat de fer arribar les opcions de comunicació triades en cada cas a tots els agents implicats de manera simultània i sense necessitat de tedioses repeticions. Voldria concloure amb una frase que em van repetir: la meva discapacitat no només dura un semestre!\nFa alguns dies, vas saber que seràs un dels dos becats per cursar el doctorat en TIC i Educació a la UOC. Com ho valores?\nPoder fer el doctorat de forma remunerada és una gran oportunitat d’endinsar-te en un tema de manera intensiva durant uns anys a temps complet. I, com t’he comentat abans, l’anhel personal més recurrent durant aquests darrers anys ha sigut poder portar a terme les meves pròpies investigacions, el que significa, en definitiva, aprendre l’ofici de ‘recercaire’. La posició d’estudiant o aprenent, a qualsevol edat, em sembla la ubicació ideal per a experimentar el descobriment, el desafiament i la vitalitat cognitiva (i no sols cognitiva).\n(*) “Tirar endavant a la universitat en línia: Experiències de revelació de la discapacitat tradicional o emergent”


Kindness Hotel Jhong Jheng Kaohsiung Taiwan - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n112, Zhongzheng 4th Rd., Districte de Cianjin, Kaohsiung, Taiwan, 801 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Kindness Hotel Jhong Jheng?\nExcel·lent 8,7 (391 comentaris)\nBarri Districte de Cianjin Districte de Sanmin Districte de Sinsing Districte de Sanmin Districte de Sinsing Districte de Sinsing Districte de Cianjin Districte de Cianjin Districte de Sanmin Districte de Sanmin\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Kindness Hotel Jhong Jheng és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Kaohsiung. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a , i normalment només es triga 25 minuts per arribar a l'aeroport. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Mercat Nocturn Liuhe, Liuhe Tourist Night Market, Dome of Light.\nA Kindness Hotel Jhong Jheng, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de neteja diari, bugaderia, servei de taxi, recepció 24 hores.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Kindness Hotel Jhong Jheng la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Kaohsiung.\nComentaris d'Agoda (2068)\nTots els tipus de viatgers (2068) Viatger de Negocis (154) Parelles (634) Viatgers en solitari (337) Famílies amb infants petits (315) Famílies amb infants grans (374) Grups (254)\nTots els tipus de viatgers (1069) Parelles (258) Viatgers en solitari (94) Famílies amb infants petits (386) Famílies amb infants grans (167) Grups (164)\n1956 comentaris autèntics


Tòpics falsos de la llei electoral\nAquests dies hi ha molt debat sobre la llei electoral, la seva falta de proporcionalitat, els resultats que s'haurien donat amb una de més proporcional i s'han llençat vàries propostes, crítiques i com no, han ressorgit alguns tòpics molts d'ells falsos. Avui en vull repassar uns quants aquí.\n"La culpa és de la llei d'Hondt": FALS\nTenim una llei electoral per la qual els resultats són poc proporcionals, és a dir, que el percentatge de representació que se li dóna als partits dista del percentatge de vots que ha obtingut a les eleccions. És a dir, la proporció de diputats que té cada partit no és equivalent a la proporció de vots que ha obtingut. Podeu veure quan de diferents són els resultats en l'anterior article.\nQuan es parla d'això molts cops es diu que és culpa de la llei d'Hondt. Sense anar més lluny ahir mateix al matí de Catalunya Ràdio ho deia el Manel Fuentes en la presentació d'un especialista que l'ha corregit després i és que això és fals. La llei d'Hondt és el sistema que s'utilitza per repartir els diputats, tot i que es desvia a favor dels partits majoritaris és força proporcional, el causant són les circumscripcions electorals massa petites.\nLa constitució espanyola marca que les circumscripcions electorals siguin les províncies. Què vol dir això? Els 350 diputats a escollir, es reparteixen per les més de 50 circumscripcions de manera més o menys proporcional a la població que hi viu. Així, a Barcelona se n'escullen 31, a Girona i Tarragona 6 i a Lleida 4. A excepció de les circumscripcions més poblades com Barcelona, Madrid, València, Sevilla i poques més la majoria són circumscripcions que només es reparteixen al voltant de 5 diputats. Això fa que els partits que recullen pocs vots però a tot l'estat no aconsegueixin representació més que a les circumscripcions molt poblades.\nImagineu-vos un parlament de 500 diputats d'un país on totes les circumscripcions són de 5 diputats. Tenim els partits amb els següents percentatges de vots vàlids:\nSuposem que tenen aquest % de vot de manera uniforme en tot el país. Com que les circumscripcions són de 5 diputats, per arribar a obtenir un diputat a qualsevol circumscripció, qualsevol partit necessita una cinquena part dels vots (el 20%) en aquella circumscripció. Així, C i D, no aconseguirien cap diputat en cap circumscripció. En canvi dos partits majoritaris A i B obtindrien 3 i 2 diputats en cada circumscripció. El nombre de diputats que obtindria cada partit seria:\nA: 300 - majoria absoluta sobrada amb un 45% dels vots.\nImaginem-nos el mateix país però en comptes de circumscripcions de 5 diputats, tinguessin una sola circumscripció on es reparteixen els 500 diputats proporcionalment. Els resultats serien els següents:\nAquesta diferència és l'efecte que produeixen les circumscripcions electorals petites i això és el que li passa més o menys al sistema electoral espanyol. Per això el PP ha obtingut majoria absolutíssima amb menys d'un 45% dels vots i tenim els resultats que tenim. S'han sentit moltes veus que demanen, per aquest motiu, la circumscripció única electoral i això ha fet sortir veus en contra a vegades amb motius equivocats i així encadeno amb el següent tòpic.\n"La circumscripció única aniria contra els partits nacionalistes": FALS\nSabem què passa amb els partits que tenen un suport minoritari arreu de l'estat (IU, UPyD a espanya o els partits C i D de l'exemple) però no hem vist què passa amb les minories que es concentren en unes poques circumscripcions. Els partits nacionalistes com PNV, ERC es presenten només al País Basc i Catalunya, de 4 circumscripcions les dues, no és cert que una circumscripció única els perjudicaria.\nEls partits nacionalistes, aglutinen el vot en poques circumscripcions cosa que fa que pràcticament allà on es presenten obtenen algun diputat així que no són perjudicats per les circumscripcions petites però tampoc beneficiats. El tòpic amb el que els partits nacionalistes es posicionen contra la circumscripció única són falsos, de fet, més d'un en sortiria beneficiat.\nRecupero aquesta taula de l'article anterior per a il·lustrar que qui perdria amb una circumscripció única només serien els que actualment en surten beneficiats notablement que no són altres que els partits majoritaris estatals.\nDe tota manera, caldria canviar la constitució per a fer un canvi com aquest. La interpretació de la mateixa constitució sobre la igualtat la fan servir els que defensen la circumscripció única; una persona un vot. Tenim una constitució que es contradiu?\n"La culpa de la desafecció és de la llei electoral" ?\nAquesta si bé comença a ser un tòpic no es pot dir que sigui ni fals ni cert. Però volia fer una reflexió sobre aquest discurs que des de la política sovint s'acaba anant. Sembla que avui busquem dreceres per a tot i n'hi ha molts i moltes que s'han apuntat a la drecera contra la desafecció d'una llei electoral nova.\nA Espanya cal una llei electoral nova (i una primera llei electoral catalana, per cert), fem-la perquè cal fer-la, no per altra cosa. I és que ja he sentit de diferents colors com s'acusa la llei electoral com el causant i la solució de la desafecció de la societat vers la política. Uns diuen que la poca proporcionalitat i altres al contrari, demanen sota la fal·làcia "proximitat" unes circumscripcions més petites.\nLa solució a la desafecció vers la política no la té ningú perquè ningú coneix tots els motius de cada persona d'aquest estat. I com que jo molt em temo que és una suma molt i molt gran, més val que comencem a fer cadascú l'autocrítica que ha de fer, començant pels partits i seguint, sobretot, per les televisions, ràdios, premsa escrita i acabant a casa, a la família i en un mateix. Perquè, com sempre, l'autocrítica és allò que sempre es demana per als altres.\nmolt interessant Joan, i didàctic!\nLa revolta de les corbates\nNo penso callar, mai\nA tu, que no penses votar\n5 anys de Walden III


Combatre el Bullying - Portal d'Activitats Educatives de Catalunya\nEl 24 de desembre de 2015, Alan, un adolescent de 17 anys, es va treure la vida després de patir assetjament escolar durant 2 anys. A Espanya, 1 de cada 10 alumnes assegura haver patit assetjament escolar i 2 de cada 10 agressors que el provoquen confessen no saber per què van decidir fer-ho.\nEspanya és el 6è país de la UE amb més suïcidis per aquesta causa, hem d’actuar!\nPoden els teus alumnes dissenyar els millors plans d’actuació per fomentar la divulgació i l’adheriment del major nombre de persones al “Manifest Alan”? D’aquesta manera, contribuiran a trobar solucions per a combatre el Bullying a les aules i per a conscienciar als alumnes i la societat.\nUs proposem una metodologia basada en el Design Thinking per què els teus alumnes trobin solució al repte real proposat.\nLes fundacions FCB i HSJD han apadrinat aquest repte perquè creuen en la importància de resoldre’l, els ajudes?\nProposem als nens i nenes participar en un concurs on podran desenvolupar totes les seves capacitats creatives per inventar solucions als reptes del futur. Dirigit als alumnes de 5è i 6è de primària i 1r i 2n d’ESO d’escoles que treballin les capacitats creatives i innovadores dels seus alumnes. Les millors idees seran portades a la realitat per estudiants de cicle superior.\nEscull el format que més s’escau a les teves necessitats i participa. Presenteu els vostres projectes al concurs, importats premis us estan esperant!\nPoden els teus alumnes, aplicant Design Thinking a l'aula, dissenyar els millors plans d’actuació per fomentar la divulgació i l’adheriment del major nombre de persones al “Manifest Alan”?\nÚltima actualització: 20/03/18


Per Quim Curbet dijous, de novembre 07, 2013\nLa Maria Rosa Puig ha viscut durant tota la seva vida a Can Pous, la casa de maons vermells i pedres de ribera que va construir el seu pare, l’any 1913, ara fa just cent anys. Un mas de nova planta entre la plaça del Veïnat de Salt i la via del tren d’Olot, al costat d’un convent, que després fou presó i que ara és una gran plaça, centre neuràlgic d’un barri bulliciós i multicultural.\nLa Maria Rosa era una dona d’ulls petits i inquiets, ara en parlo en passat, però fins fa ben poc fou present, un present discret però intens, massís, inamovible en els seus principis, en els seus valors i la seva fe. Fou present en el seu poble, en la seva estimada parròquia i en un país petit, tan petit que moltes vegades ha estat incapaç d’albergar cors ingents i generosos com el d’ella: pedagoga solidària, escriptora contumaç i amiga exemplar.\nLa Maria Rosa va ser una dona del seu temps, va viure, va treballar, va ajudar els altres i va fixar per sempre els seus pensaments, els seus records i la seva saviesa en uns quants llibres que quedaran eternament en les biblioteques del seu poble, un poble que la declarà, amb tots els honors, filla predilecta.\nEl dia del seu enterrament un sol tímid de novembre lluïa damunt l’església de Sant Jaume, un cor de veus infantils entonava càntics des d’un racó i la sèquia Monar remorejava amagada darrere dels edificis de l’antiga fàbrica del Veïnat. Més enllà, els arbres de les deveses començaven ja a deixar caure la seva càrrega de fulles daurades i el Ter, llunyà i pretèrit, anava fluint lentament per les terres granelludes de la plana.


Passa a disposició judicial el mestre detingut per suposats abusos al col·legi María Moliner - Altaveu el diari digital d'Andorra\nPràcticament al límit de les 48 hores d’arrest governatiu, el docent ha estat traslladat de dependències policials a la seu de la Batllia\n12/12/2019 (10:30 CET)\nEl mestre d’educació infantil detingut dimarts al migdia en les instal·lacions del col·legi María Moliner d’Escaldes, on exercia des del mes de setembre, haurà de respondre en breu davant el batlle de guàrdia. Fa pocs minuts que la policia ha posat a disposició judicial aquest docent espanyol de 32 anys, acusat d’abusar sexualment, sempre suposadament, diferents alumnes, d’entre 3 i 4 anys. Els principals elements de càrrec serien els testimonis d’algunes de les mares, que diumenge haurien començat a denunciar els presumptes abusos.\nLa policia ha posat l’home a disposició de la Justícia molt al límit de les 48 hores màximes d’arrest governatiu. Els investigadors han treballat de valent les darreres hores per tal de confeccionar el dossier que han traslladat a la Batllia. La incredulitat continua regnant entre els pares i mares, i també els responsables de l’escola espanyola d’infantil i primària. Els detalls exposats per una de les mares hauria causat encara més estupor, i ha encès alarmes alhora que ha generat interrogants a parts iguals.\nLa decisió que adopti el responsable judicial que escoltarà aquest migdia el detingut hauria de servir per aclarir què hi ha de tot plegat. L’home tenia un expedient laboral completament net i tot i ser novell al centre s’havia guanyat la confiança tant dels seus companys com dels alumnes. Un dels elements que genera més confusió és el fet que en les edats de què es tracta, un ajudant de mestre, un col·laborador educatiu, sempre està al costat del decent.\nEn aquesta ocasió, el monitor ajudant és una persona de molt llarga experiència, d’anys d’ofici i sobre la qual no hi ha el més mínim dubte. Una de les mares denunciants, però, va assegurar que veient fa unes setmanes el neguit i malestar de la seva filla hauria anat a parlar tant amb el mestre com amb l’auxiliar per demanar-los què estava passant. Però de tot plegat la direcció de l’escola no en sabria res fins que dimarts es van presentar agents de la policia, de paisà, per practicar la detenció.


Gavarres — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Tarragona Impulsa › Desenvolupament i Projecció › Oficina de promoció dels polígons empresarials › Gavarres\nl polígon industrial les Gavarres es troba situat a la carretera de Tarragona-Reus (T-11), a l’encreuament amb l’autovia A-7. Aquest sector nord-oest és el més consolidat dels quatre del voltant.\nL’àrea té una superfície neta de 16,57 hectàrees. La concentració de grans superfícies amb marques tractores reconegudes ha consolidat aquest espai com un parc comercial i de serveis de referència a les comarques de Tarragona amb 85.000 m2 construïts. La seva ocupació és del 97 %.\nBancs i/o caixers\nLa seva àrea urbana està localitzada al terme de Tarragona, i equidistant entre els principals centres urbans i turístics del Camp de Tarragona.\nEls polígons més propers del seu voltant són el PPU-9, amb comunicació directa, i el polígon Riu Clar sense una comunicació física, tot i que s'hi troba gairebé en contacte.\nL’activitat econòmica d’aquest polígon es centra principalment en l’ús terciari. Així, doncs, hi trobem diverses activitats compatibles relacionades amb els sectors comercial, hoteler, d'oficina, de restauració, recreatiu musical, de lleure, de serveis, de magatzem, d'estació de servei, d'aparcament i de sistema d’equipaments.\nActualment, hi trobem 42 empreses instal·lades. Totes formen part del sector terciari: Decathlon (esport), Drim (joguina), Leroy Merlin (bricolatge), Lidl (alimentació), Media Markt (informàtica i electrònica), Merca China (multisectorial) i Mercadona.\nEl sector de la restauració és força destacable, amb 19 empreses: 100 Montaditos, Akasaka, Burguer King, Buffalo Grill, Caramel Box, City Wok, Cómete algo, El Mejicano, Foster’s Hollywood, Frankfurt La Torre, McDonald’s, La Piamontesa, Pato Pekin, Pincho Pancho, Què bo és, Rincón de Guijuelo, Sol Kebab, Tagliatella i Viena. Trobem dues empreses d’oci: Bowling Diverland (24 pistes) i els cinemes Ocine Tarraco (16 sales).\nTrobem empreses comercials relacionades amb la llar com: Don Tresillo, Galerías del Tresillo, Mobles la Fàbrica, Muebles Max Descuento i Tu Mueble. També hi ha empreses de moda.\nI, finalment, trobem 6 concessionàries d’automoció: BMW, Citroën, Mini, Norauto, Peugeot i Renault.\nAquest polígon té una de les millors connectivitats de l’àrea territorial -mitjançant l’A-7 i la T-11, carretera que enllaça Tarragona i Reus. El seu posicionament central entre dues grans ciutats, la bona accessibilitat viària i el radi d’influència a un volum demogràfic important (500.000 residents i 2 milions de visitants a l’estiu) són aspectes que el molt atractiu.\nLes Gavarres es troba desenvolupat i amb una activitat econòmica a ple rendiment. Les grans superfícies de marques destacables han fet possible que estem davant d’un pol comercial de referència amb una àmplia àrea d’influència (entorn 1 hora de distància).\nEl polígon té un enllaç directe amb el PPU-9, polígon de característiques semblants al de les Gavarres, fet que potenciarà molt tot aquest sector i crearà sinergies entre ambdues zones, i que, a més, reforcen aquesta porta d’entrada a Tarragona amb un sector terciari potent, tant des del punt de vista local com regional.\nTambé compta amb amplis espais d’aparcament i transport públic, amb tres parades al polígon de la línia 34 de l’empresa municipal de transports públics de Tarragona (EMT).\nEls equipaments i els serveis dels carrers corresponen a l’Ajuntament de Tarragona:\nEl polígon té una agrupació d’interès econòmic, AIE les Gavarres, que disposa d’enllaç web propi:\nTel.: +34 977 252 599\nVolum màxim: 3,05 m3/m2\n16,57 ha/ 505.425 m3\nComercial i restauració principalment\n20 (42 empreses)\nÚs principal: terciari\nUsos compatibles: hoteler, comercial, oficina, restauració, recreatiu musical, lleure, serveis, magatzem, estació de servei, aparcament, dotacional i/o sistema d’equipaments


LA FILLA FOSCA - Casa Usher Llibreters\nLa Leda és una professora d'universitat divorciada fa temps que viu dedicada a les seves dues filles i la feina. Però quan les noies marxen amb el pare al Canadà, tot i que podríem esperar-nos dolor i malenconia, la dona se sent alliberada i la vida se li fa més lleugera. Decideix prendre's unes vacances al mar en un poblet del sud. Després d'uns primers dies plàcids, la trobada amb alguns personatges d'una família inquietant desencadenarà tot un seguit d'esdeveniments i despertarà en ella un reguitzell de reflexions i records al voltant dels orígens, la maternitat i la llibertat.\nNingú sap qui és l'Elena Ferrante i els seus editors procuren mantindre un silenci absolut sobre la seva identitat. El que va voler que se sabés d'ella està en un petit llibre titulat La frantumaglia, on es recull una entrevista i altres apunts personals sobre la seva manera d'entendre la vida i la literatura (pròximament a Navona).