TAXIDRIVER: d’agost 2007\nPublicat per ddriver a 23:14 6 carreres\nQuina falta em feia el "fieston" d ahir a la nit.Vaig estar dubtant molt entre si anava o no i al final els colegues em van convencer com era l ultima nit del Holandes aqui,cap a Lloret,tot i haberme despertat a les 6 del mati.\nEvidentment primer vam veure l exhibicio del millor equip del mon front l´Internazionale de Milano.\nI cap a Lloret,desde el 87 que no em fotia una festa dura a Lloret,l ultima va acabar com el rosari de l aurora,2 amics al hospital i jo repertin a tort i a dret a tots els que es ficaven amb ells...mai mes!!em vaig dir.I fins ahir vaig complir la meva paraula.\nAnava sense ganes pero ho feia principalment per L Holandes,ultima nit,es mereixia una bona festa i no el beach bar de cada dia.\nArribem a Lloret i primer pasem per Revolution!!quins records!!Despres Rockefeller!!!Com a cambiat,ple de nens pijos guiris...No pintavem res alla!\nSeguim buscant,cap el Londoner,ara es una discoteca..per discoteca prefereixo el Moefgaga,pero no voliem discoteca.No sabiam on anar....\nFins que veig entre el Londoner i el Moefgaga un bar Yates Hard Rock,els agafo a tots..seguiume i tots darrera meu,entrem...ple de gent and this music\nJo en un bar ple de rockeros i heavys!!!Qui m ho habia de dir!!!Per variar l Holandes directe a la barra i 4 tankes de cervessa!!Aqui amb les birres ens donaven un xupito tequila.\nDespres abans de que l holandes s adones demanem nosaltres 4 tanques mes i aixi podem pagar nosaltres.\nPero un altre cop va ser mes rapid ell a les seguents rondes.La musica estava be i animava molt,sense que m acabes d entusiasmar,era la musica ideal en aquella situacio.\nAquet Hard Rock era el bar que tenia millor proporcio de dones-homes.Vam estar ballant i enseguida una es va apropar cap el nen tirantli ella els trastos a ell,despres un altre a mi...i cap al final van entrar 3 suecas!!!!Existeixen!!!\nDuien el llibret d haber anat al Gamper i ja esta ja eran nostres,dones,musica,i futbol....Vam estar tots 6 ballant i bebent fins l hora de tancar,en Ronny i jo xerrant amb elles amb angles i l altre colega fent el que podia...i el nen,al seu rotllo.\nTants anys que habia estat jo anant Calella i Lloret de festa o per feina quan era Dj,mai habia lligat amb Suecas,pensava que eran un mite i prou i que no existien.De fet com amb el que ja anava fa 20 anys era el mateix colega i vam repasar nacionalitats;Polonia,Italia,França,Angleterra...no teniem cap registre amb Suecas!\nVam acabar tots 6 a la platja,una gran nit!!telefons,mails..see you later!!!\nDespres ja nosaltres 3 vam anar a un bar a fotre un esmorçar i d alla a la platja un altre cop pero ara amb banyador,no s hi cabia!!\nPero com al cotxe sempre hi ha una pilota...cuatre xuts i ja teniem l espai mes gran de la platja per nosaltres,uns quants banys..d aigua i de sol(ara soc una gamba)i a les 3 p.m. que diu en Ronny,tornem cap a casa.\nPasat Mataro,ring! ring! movil d en Ronny.Les Suecas!!que aquesta nit ens volian als 3 alla sense el nen jajaja,tan bon noi que es...\nEll els hi explica la situacio,que no em dormit encara i que avui sera dificil...pero de repent cambi de plans,en Ronny dema marxava a Holanda...\n-Catalunya of course\nalegria per a tots ens em fet molt colegues,i si marxava era perque la seva mare s habia posat malalta pero el seu germa l ha trucat que ja esta be i a casa.\nEs queda uns dies mes pero trasllada el seu cuartel general a Lloret!!!Truca rapid a la Sueca...\n-today I come to Lloret\nPero primer la mare del meu colega ens habia preparat una paella increible per quan tornesim fer la despedida d en Ronny.Ha estat un sopar molt guapo recordant tots aquets dies que em\nEn Ronny s ha fotut un plat i mitg de paella i la mare del colega,que ni papa d angles l hi ha posat mes,ell em deia digal hi que estic tip,que no puc mes,la meva resposta?\n-While I´m eating I don´t transalte jeje\nI s ha tingut que fotre una plat mes!!\nDespres Cafes i postres i despedida,una despedida emotiva ja que ens hem fet grans amics.\nDe totes formes dissabte a la nit tenim sessio amb les suecas i posiblement ell encara estigui alla,esperem!!\nI despres de 39 hores sense dormir...escriure el post i bona nit!\nUna mes de Ramstein per rematar el dia\nAvui tampoc tinc temps d escriure post ni llegirne altres.Tampoc hi ha molt a explicar portem dos sense feina ,a sobre avui hem pencat sota una calor infernal.\nTenia taxis tot el dia per tot arreu,per devant\nEl mes interesant son les festetes que ens fotem a la platja cada nit,dema marxarem a Lloret a fer el Guiri!!!que fuerte!!!\nL Holandes marxa dijous i abans de marxar com a bon guiri que es vol coneixer Lloret,festa grossa a la nit alla,dormir ja veurem on i dijous platja de Lloret,dinar de despedida i ja veurem si fotem algo mes...\nPD;Una molt bona amiga meva ha obert un bloc i desde aqui us demano que la tracteu tant be com a mi\nEl cel a lo millor a perdut un angel pero jo estic perdent la salut amb aixo de pencar de dia,em sembla que no ho aguantare.\nApa Tavares per tots!!!tornem a finals dels 70!!!\nPublicat per ddriver a 0:04 8 carreres\nour beers At the beach bar\nNo tinc temps per escriure,nomes dir que ja han tornat tots els taxistes de vacances i s ha fotut la feina\nLa propina d un client.5OKurus turcs\nAl final fart de no fer res al aeroport\nAnd I´m Lucky man\nViatge a Sabadell\nUna de quan començava a punxar\nPublicat per ddriver a 21:57 9 carreres\nAhir primer dissabte que treballo de dia,sensacio extranya començar a les 6.30a.m. en comptes de fer ho al vespre,\nPero enseguida la primera alegria,els 6 o 7 primers viatges em retrobo amb els meus clients,clients de la nit que tot just estan sortint dels clubs,son ells,olor a alcohol en comptes d olor a colonia,conversacio amena amb el taxista en comptes de males cares i desconfiança...quina alegria !!!ens em retrobat!!pero al voltant de les 8 ja no en quedaven i ja a lo de cada dia,olor a colonia etc..\nEl cert es que com la majoria de taxistes es queden pencant a la nit,els poquets que estavem al mati em triumfat,hi habia bastanta feina.\nJo he anat fent fins que m he cansat,eran les once del mati(hora que les dones fan fora als homes de casa per poguer netejar i tots comencen a donar voltes en cotxe sense saber on anar)i aleshores saps que?vaig al aeroport a descansar un ratet que estava cansadillo de tants dies matinant(cosa increible en mi).\nM aturo al aeroport i poquets taxis,i en uns 25m ja habia carregat. La primera cap a Castelldefels.Molta gent de la que portes ja veus que no t intersa pas d on poguin vindre,veientlis la cara saps que venen d algun lloc tipus Marina d Or pero mes llunya.\nAquesta de Castelldefels tenia cara de vindre d un lloc interesant...anem a probar habiam\n-que s han acabat les vacances?\n-si despres d un mes ja esta be\n-un mes?(merda m he equivocat,si ha fet un mes ve del "pueblo")\n-i d´on vens?\n-Sudafrica,Rodesia i Zimbawe\n-jooooooooooder!!Aixo si son vacances no?\n-pero estic agotadisima,ara necesito vacances per recuperarme de les vacances\n-jajaja i que has fet de safari en safari?\n-si,safaris per tot arreu,ja casi conec tota africa\nI ja tot el viatge explicant coses dels safaris,que si un elefant va atacar el camion amb el que anaven,que si ha pasejat amb lleons,agafant la cua de la lleona...Viatge impresionant pero mai el faria jo.Jo pateixo una certa zoofobia i segons quins bitxos no puc,lleons i aixo no pero bitxos mes raros si.\nTorno cap al airport,em foto a la cua i aprofito per dinar alla.un dels pocs llocs que un disabte et pots fotre el menu(8.45e)o el plat del dia(3.5e)jo opto per el plat del dia,cocacola i macedonia i just acabar corrent cap el taxi que ja em tocava anar cap a les terminals a carregar,el cotxe de devant encara estava menjant i va perde el torn.\nI quan arribem a les terminals jo i un altre taxi,som contrectats per anar a junts a fer...\nSi si ens pujen portuguessos,i pensem merda,aquets poca cosa i van i ens donen la sorpresa,jo i l altre taxi a Salou!!!A cap Salou.\nSort que l altre taxista era mes lent que jo dinant sino hauria tocat a ell i no a mi.Aquesta feina depends tant de la sort.Es com anar a pescar,mai saps si t emportaras una sardina o una tonyina.\nAmb els que duia jo em xerrat tot el rato,ja nomes començar ens em fet amics\n-D on ets?\n-judes era de Portugal?\n-clar d on es en Figo?\n-oooooooooohhh si jo se,un pesetero\n-Figo es nascut al meu poble\nI xerrant xerrant,sobretot de l idiotez que proposa en Saramago d unirse a Ecspanya.L he desmontat totes les teories de Saramago.\nS ho creuen bastant la pelicula aquesta d en Saramago,el paio aquet no se on te el cap.\nI aixi anat pasan un disabte de feina sense portar ningu a cap discoteca.Em sembla que al final em quedare de dia i tot,habiam com aguanto el trafic al septembre.\nA la nit?party!!!Despres en un altre post que haig de fer el dinar que tinc la cuinera de vacances\nAmaizing music for today\nPublicat per ddriver a 14:15 6 carreres\nAneu a veure l Eva\nI sabreu el grau d adiccio als blogs teniu....\nAvui fa una setmana del accident que vaig tindre,fa dies que penco de dia i s en fa extrany un divendres nit aqui a casa i a punt d anar a dormir,quant ara podria estar transportan carn amb alcohol...\nEls del dia no son tant simpatics com els de la nit pero no deixen de ser curiosos.\nAvui m aturat una parella;\n-tenim un problema\n-quina sort jo 3000\n-no trobem el nostre cotxe\n-ens pots donar unes voltes habiam si el trobem?\n-si per on?\n-es a prop del paralel pero no sabem on\nEstavam a Paralel/rocafort em pujat Entença fins Gran via res,em baixat Rocafort res,em agafat floridablanca res,em baixat villarroel tampoc,manso tampoc,parlament tampoc..\n-pero tant carinyo l hi teniu al cotxe?voleu que us porti a un concesionari i compreu un altre?\nPujem paralel,tampoc,girem Entença...\n-Per aqui ja em pasat eh?\n-doncs no se,busca algun carrer ....\nEntença/Floridablanca habemus auto!!!\n-pero si aqui hem pasat i no heu dit res\nGent despistada eh?Jo tinc un amic que cada divendres nit apuntava en un paper a quin carrer tenia el cotxe i dilluns ja ens veies a tots buscant el puto PAPER!!!!Quins pedals que agafava el colega!!\nAvui poca cosa mes he fet un viatge a Sitges\nI poca cosa mes avui,nomes dos cosetes que vull posar o no dormire tranquil\nAquet peto tant dolç per la Cristina amb tot el carinyo del mon,anims\nI una foto que he fet l imposible per poguerla fer avui,no me coincidia la feina pero aqui esta\nEs para ti Loren(per primera i ultima vegada en castella)espero que te haga ilusion,al menos asi lo he creido yo y aqui la tienes\nI res mes let´s go to sing a song?(qui ho deia aixo en una canço?volta gratis en taxi a qui ho endevini)\nAvui una supercanço dels anys 70.La primera vegada que la vaig sentir va ser a Directisimo amb l´Iñigo\nPublicat per ddriver a 22:24 9 carreres\nPublicat per ddriver a 0:08 5 carreres\nAhir no va haber hi post,ahir va ser el meu segon dia de feina de dia.El cert es que ho vaig portar millor. L agobio de primera hora de que no hi ha ningu per el carrer,el va suplir la pluja,va ploure molt durant molt de rato i per tant molta feina. Despres em van portar al aeroport i m hi vaig quedar per tornar carregat i Bingo!!!Em van enviar a Martorell.\nLa feina em va sortir bastant curiosa ahir.Pero del que vull parlar,es de les consecuencies de treballar de dia.\nTota la setmana he pogut sortir amb amics,no fins molt tard,pero si tindre vida social.I aixo es el que m esta agradant mes del horari aquet,algo que no habia valorat mai. Avui tinc festa,en condicions normals,la festa l hauria començat avui a les 3 de la tarda quan m hagues aixecat,en cambi ahir a les 7 de la tarda ja estava de festa i fins dema la mati no penco.\nAhir em va trucar l Isidro habiam que feia,com no ens veiem ara...i al final vaig agafar la Renfe(glups)i cap a Bcn un altre cop a sopar amb ell.\nDespres em va acompanyar a casa i em va trucar el meu colega de tota la vida,amb el que estic anant als xiringuitos aquets dies\n-eiiii,que fem avui?\n-res ja he sortit,no anaves a Lloret avui?\n-no al final no,en una hora et recollim i anem a Sants,hi ha una festa a la plaça d Osca\n-ok,then let´s go\nCap a Sants,va vindre a buscarme ell,i dos mes,un era un Holandes que l´habiam arreplegat la nit anterior a un altre festa.\nL Holandes aquet l arrosegaven desde feia 1 dia i pico i els meus colegas d angles res i l Holandes res de Catala ni Castella,el tio al veure que amb mi s entenia es va sentir com molt alliberat,no va parar de xerrar amb mi tota la nit.\nArribem a la Party,i era una festa alternativa!!!Ple d Okupes,Kumbes...de tots els que hi habia a la festa poquets haurien tingut permis per pujar al meu taxi,per sort era tard i s estava acabant la festa,pero al acabar tothom es va quedar alla i mira xerrant fins les 5 i pico del mati.\nEl meu colega,fa uns anys va pasar una mala ratxa economica,i per poguer seguir fotentse festes va començar a anar a festes d aquet tipus de gent.\nGent molt curiosa la que hi habia,amb uns trets molts comuns tots;\n-ningu portava tabac,l holandes i jo vam contar fins a 23 vegades que ens van demanar tabac,ningu duia paper de fumar,ens en van demanar unes 15 vegades,uns ens demanavem habiam si teniem una pedreta...\n-No mira alla al costat del arbre\n-no no per fumar\n-es fumen les pedres ara?\nUn ens va demanar si teniem una clentxa\n-si pero per tu no\nMolt pesats,com eram els mes normals d alla tots creien que teniem que subministrar a la resta,al final baralla de galls,2 idiotes i a sobre no sabien ni repartir.\nPero va estar una nit diferent i molt curiosa.\nAvui ambulatori a veure rx que em van fer i ara dinar amb la meva amiga.\nA la tarda al metge un altre cop i despres al cCamp Nou a ensenyarli el millor estadi del mon al guiri Holandes,supporter del Ajax!!\nTotal que el nou horari em fa fer moltes mes coses que abans podia amb la nit,i si aconseguis adaptarme al transit del dia,una mama-un nen-un tot terreny,em sembla que tot i que no m agradi gaire m hi quedare i tot.\nAixo si prometo no anar mai mes a cap festa Okupa\nPublicat per ddriver a 11:18 8 carreres\nAixi l escolteu mentres llegiu\nAvui per primer cop he fet el torn de dia "pur"de 7 del mati a 6 de la tarda.Fins ara per mi fer el dia era començar a les 4 o les 5 i plega a primera hora de la matinada.\nHo d avui ha estat molt heavy,primera putada aixacarse tant d hora(hora d anar a dormir).\nI despres es molt raro pencar tant d hora,quan comences a la tarda si no fas viatges..,com veus gent i saps que mes tard faras segur tranquil,aquet horari no,et va minant la moral perque no veus ningu per el carrer,si vas fent pero no veus que s animi la cosa,una sensacio extranya.\nDespres a les 10.30 es veu que les dones escombran i foten tothom a fora al carrer i un munt de cotxes despistats sense saber on anar,molt de transit.\nA mes la feina va a cops de dia,de repent no fots res com en fots varis de seguits.\nA sortit el sol!!!a la nit mai surt!!!i tenia les ulleres de sol al cotxe accidentat,corre a buscar un "todo xino" a comprar ulleres,5 euros!!!cares oi?jo l hi dit jo.\nI la feina molt agotadora,he acabat reventat.El que a la nit faig en 7 hores he necesitat 10 de dia,una merda!habiam si arreglan rapid el meu i puc fer la nit.\nLa gent?no cal ni parlarne,quins ... t obseven,tots molt serius..Segur que algun se ha quedat amb les ganes de preguntar i tu porque corres i no llevas la Cope?Perque aixo si tots et parlan en castellano que hace mas fino.\nL unic que m agradat es que a les 6 estava lliure!!!pero ha començat a ploure.I aleshores em tingut que suspendre la visita obligada de les ultimes tardes...\nDema un altre cop,habiam com va.\nPlanyo als companys que fan el dia,quina feina mes dura i a sobre la gent els hi diu de tot,i com voleu que estiguin contents?\nPublicat per ddriver a 21:54 9 carreres\nUna noia molt molt simpatica,no tenia res mes a fer que donarme feina,i va i em nomina per fer una Meme,tocat els ous,no calia dona,no calia.\nEn fi es el que hi ha i sommi,quant abans acabem millor\nDesde el 10 de març del 2006 a Blocat fins que la situacio es va fer imposible i a Blogger desde el 24 de maig de 2007\n5 nomes??? aquets son els mes frecuents So de pau(una bona amiga,tirititran),cafeambllet(feinada m has donat).gemminola(la padrina del meu bloc),el badiu dels micacos(aquet aprenc molt molt),lobo 0026(l alegria dels blocs),i mes pero estic gos per posarne mes i com la pregunta nomes diu 5....ho sento pero n hi molts mes\nno x deu\nAqui ho facil seria dir que em queieu fatal tots i feina acabada,pero com a un no l hi agrada dir mentides....faenon.\nPero amb l escusa del accident del altre dia puc pasar d aquet punt oi?el metge ja em fara un justificant i el penjare ok?\nDe fet,aixo ja ho vaig dir. i es un faenon del 15!!m ho vaig currar molt i ara em fot molta mandra osigui que aqui teniu l enllaç a la "5ªenmienda"\n5??¿¿??Amb en el vei de dalt segur,perque es fot la festes mes grans en el mon blocaire,que injusta i que desagradable es aquesta meme,perque m aniria de festa amb tots,cadascun teniu el vostre punt,la vostra dosi de bojaria que us fa a cadascun inimitable i unics i seria una experiencia anar de festa amb cadascun de vosaltres,tots junts poder no,seria kaotic em sembla,pero d un en un,o tres en tres estaria de collons.\nSi no puc amb una!!!\nPero degut a la sequia que pateixo igual m intereseria mes tindra una nit de bogeria sexual amb totes i despres decidir amb quines 3 em quedo.Seria millor,pero la meme no diu aixo oi?\nPer ordre que les tinc a els meus favorits...Cristina,cafeambllet,andrea,jo mateixa,shia,deja vie,marina,querida enemiga,la reusenca,la joana,la Senyoreta romani...i sobretot amb la mireia i la candela i m en deixo moltes pero no tinc ganes de fer mes enllaços,algunes com l Yrun que necesitaria permis d en Davidet,la padrina pero tampoc ho faria mai em cau molt molt be el seu Murenu...etc etc\nPero ja dic l ho ideal seria probar ho amb totes i despres fem el ranking.\nAl meu perfil hi ha el mail podeu anar demanant hora\nl amor es mentida,l amor no existeix,l amor va desapereixa fa molts anys i avui en dia s en diu d una altre manera al que representa que substitueix a l amor.\nDoncs molt,la veritat,es una castanya per a molts pero a mi m agrada perque es el que jo vull,la plantilla feta per Gemminola m encanta i dins explico el que volia explicar,a mes de paranoies meves,que el llegeix poca gent?...i que esperaves que fos un best seller?Aixo es el de menys,per a mi es algo gran perque m agrada molt escriure i comunicar i m omple molt que es el que buscava.\nAra ara disfrutare jo,habiam a qui l hi donc feina je je je.\nAnd the Oscar goes to......tirititran tran tran....\nSo de Pau,perque aixi actualitzara el seu blog\nDanichan,com som colegas i compartim amistats ara tambe compartirem memes\nShia,perque estreni la nova linea telefonica\nAndrea,t ha tocat,hauras d aplaçar un "asado"per culpa de la meme\ni cinque....no trobo ningu que no estigui nominat o ja l hagi fet pero tatxan txan the 5th oscar goes to...\nRomani,habiam que ens explica,ho sento noia t ha tocat.\nHo sento jo no volia pero ha vingut com a vingut\nPD;Aquet bloc no accepta mes memes sino venen acompanyades d una invitacio a sopar amb la corresponent nit de bogeria sexual.\nAbstenirse homes que no s accepten memes "baix cap comcepte"que deia aquell.\nAvui fa falta molt bona musica per desengrasar despres de la meme aqui teniu una canço que m agradava molt molt punxar\nAixo feia omplir la pista,feia que les femines es movesin de la menera mes sensual...uiuiui ....com estic pensant en tanta bogeria sexual.....una dutxa freda?\nNova seccio del dilluns,resultats dels meus favorit teams.\nAquesta setmana a part del Ajax,fracas absolut\nde graafschap 1 Ajax 8 1ª Jornada de Erevisie\nSte.Etienne 0 Bordeaux 0 4ª jornada lliga Francesa\nReeding 1 Everton 0 3ª jornada Premier League\nInter Milan 0 Roma 1 Final supercopa d Italia\nah!!!i el Peñarol s ha emportat el trofeu centanari del Torino,al guanyar per penaltys,va por ti ;)\nPublicat per ddriver a 5:26 12 carreres\nAnit mes festes de Gracia,mes kumbes i mes borratxos.Molta gent carregada d alcohol.\nL ambient estava per plegar abans d hora.Ho veiem malament,i de fet l Isidro va plegar abans,sobre les 3.\nJo com no treballo per mi,haig de fer un minim de produccio i em vaig allarga una mica mes.\nLa gent anava molt pasada,a avinguda Roma vaig veure un accident amb 7 o 8 cotxes implicats i un volcat i tot.\nAnava jo cap al poble Espanyol,i vaig decidir que era l ultima carrera,que no arriscava mes.Alla,al descarregar uns anglessos em van demanar si els podia portar.\n-no ja plego,estic molt cansat\n-si us plau\nEm van insistir una mica i em van convencer,Baixem del poble Espanyol i a l alçada del carrer Mexic,un puto ninyato borratxo de merda,va decidir fer un trompo amb un tot terreny Range rover,el cabron venia en sentit contrari al meu i al fer el trompo...\nEl tio es va empotrar en el meu taxi i va volcar!!!Ens vam fotre una llet....!!!\nEnseguida vaig sortir ple de cops i em vaig preocupar dels meus clients,un amb sang el cap,una noia amb un shock per l accident,un altre amb cops a la cama...i l altre el coll.\nM en vaig cap a l altre cotxe i surt un dient ha estat culpa nostra ha estat culpa nostra,em deuria veure la cara disposat a rematarlos si no s habien matat.\nNingu va pendre mal gros.Un taxista que anava a darrera va veure tot l accident i enseguida va avisar policies i ambulancies.\nDe fet en un plis es va omplir el lloc de mossos.net i de monillos,i en un no res tambe estava alla l ambulancia,atanent als meus clients.A mi em van preguntar si em feia mal algo i no em feia mal res per els nervis suposso,tot i tindre cops per tot el costat.Avui em fa mes mal tot i hauria d anar al metge pero tampoc tinc com anar hi,estic esperant que em vingui a buscar un colega pero es un tranquil de cuidado,ja vindra.\nEns van fotre proba d alcoholemia als dos conductors,jo com no beg 0.00 i l altre es veu que casi reventa la maquina,duia un bon punt el colega.\nUn dels guiris el volia matar al altre conductor,els mossos el tenien que aturar tot el rato,a la que es despistaven anava a buscarlo.\nNomes es va quedar tranquil quan dspres d un parell de proves d alcoholemia el van detindre,al talego i per mi com si el fusilen,cabro!!\nAquets son els danys del meu taxi,si heu de comprar un cotxe i esteu entre un Range rover o un Toledo,ja veieu millor un Toledo,la caca del Range Rover que volca molt facilment.\nPutos borratxos!!ens podiem haber matat tots,si al volcar en comptes de caure al costat ens cau a sobre la bestia aquella ens xafa a tots,o arribar a tocar el centre del taxi i els que fotem varies voltes de campana som nosaltres,encara podem estar contents de com va acabar tot i que ningu prengues mal de veritat.\nUn cop mes gracies al Isidro que enseguida va sortir de casa i va vindre volant a ajudarme i a tranquilitzarme,Despres em va portar a casa.\nQuina merda.i no puc agafar la baixa perque cobrare una merda,i el meu jefe ja m encabit en un altre taxi pero a doble torn i ara treballare uns dies de dia.\nPublicat per ddriver a 19:18 18 carreres\nEtiquetes de comentaris: accident taxi\nAvui estic emprenyat i encara no se el perque,he treballat de mala ostia tota la nit,no se deu ser la pitopausia o es que m ha de vindre la regla pero avui no es el meu dia.Aixi que post curt abans de que m emprenyi mes.\nAvui mes del mateix mes gracia,mes gracia i quina gracia,començo estar una mica fart de les festes aquestes,jo ja les deixaria aqui i prou,no vull ni pensar el que s ens ve a sobre aquet week end.\nDe la feina res a destacar...a si!!!\nA les 21.00 he agafat un guiri(per variar)\n-Drive me to New Camp\n-no em van dir que a les 21.45\nbueno com es estiu igual tenen aquet horari ara..anem cap alla i per el cami,explicantme que es escoces...etc etc\n-Bon partit avui(el guiri)\n-a si quin el dels de Can Penes?\n-aquet no ho se,no estic molt al dia,el del camp nou\n-el del Camp Nou?\n-si,soc molt afortunat d estar aqui de Vacances i que jugui el Barça\n-avui no juga el Barça\n-si que juga jo tinc els tickets\n-no no football\n-ui ui tu on vas?\n-at the new camp to see Barça against Olimpiacos\n-you are in a mistake\n-jo?nooo tinc els tickets\n-ensenyam els tickets que tu no vas al new Camp que dius tu\n-no em vols portar,ets del Madrid?\n-no insultis,i ensenyam els tickets\n-aqui estan ...trofeu ciutat de Barcelona\n-que maco es ser guiri,llegeix be,aqui no posa res de nou camp\n-que no juga el Barça!!\n-pero si aqui ho posa\n-i dale!!que tu tens billets per anar a veure els que estan de lloguer adalt de la montanya\n-no t enteres de res,que has comprat tickets per anar a veure l apanyol contra Olimpiacos\n-i el barça?\n-el Barça be,pero avui no juga\n-jo he demanat tickets per veure el Barça ...\nNo se on collons m ha dit que ha comprat els tickets,pero deu haber algu que encara esta rient\n-et porto a Montjuic?\n-no se on es el partit?\n-let´s go there then i el Barça juga dema?\n-amb aquesta samarreta vas a veure els pericus?\n-es la del Barça.la d Henry\n-ja per aixo,tindras problemes amb els garrulos de la montanya\n-deixau vas molt maco amb la samarreta aquesta,ja veurem com surts d alla\nI cap a Montjuic amb la samarreta del Henry a veure l apanyol,ha baixat del taxi que encara no estava convençut de que no jugava el Barça,anava dient\nI sonreia,com tingues l entrada a prop dels P.Brigades s ho hauran pasat be amb el pasarell aquet.Pobre home!!!\nJo m ho he pasat be pasant despres per alla quan baixaven aquells de la montanya i pasant d agafarlos...a un l he explicat perque estava aturat al semafor i el tio volia obrir la porta el taxi\n-la meva religio no m ho permet portarte\nEl tonto pericu reia e insistia en tirar la maneta de la porta\n-que no,que despres haig de netejar jo el cotxe\nI fins que no he arrancat i he agafat a un guiri que hi habia mes endevant no ho ha entes.\nSort que aviat ja van fora la ciutat...\nI amb la mala ostia adosada m en vaig a dormir...m agradaria saber perque estic emprenyat...\nPD CAFEAMBLLET-Premi!!!!the meening of parrrrre if es Hotel Pere IV\nPD(2);Aqui teniu l enllaç de la millor noticia del estiu\nPublicat per ddriver a 8:53 4 carreres\nAmb la tranquilitat que hi habia a la city calien les festes de Gracia?A la tarda no pero a la nit ens han donat molta feina.\nLa majoria de companys pasan d aproparse per alla.esta ple de "guarros"que diuen ells,mes aviat kumbas son,son asiduos de les festes gratis.\nVeuen molt i despres molts tenen el bonic costum de compartir el que han begut amb el terra del taxi o amb els seients.\nJo si que m apropo,avui ho he intentat pero era imposible a cualsevol lloc de la ciutat et paraven i mai aconseguia arribar,tot i que hi ha molta infanteria(els veies caminant cap a casa a molts aguantantse els uns als altres).\nL unic que has de fer es observarlos be abans de que pujin i segons l estat en que estan pasa d ells.\nAl carrer Mallorca hi habia molts caminant cap el clot i de repent un aixeca la ma.\nNo aconseguia estarse quiet i dret,s anava movent,amb gestos raros i uiuuiuui...aquet millor que no,segueixo la marxa i quan estic el costat m adono que era un home,que no tenia res a veure amb les festes,encara que venia de festa pero era un home que tenia problemes fisics greus,una ma no la movia,les cames les tenia que ajudar per pujar al taxi.pobre!!!i casi paso de llarg pensant que era un kumba en estat etilic!!\nDeia que ja estava acostumat,que molts cops l hi pasa,m ha sapigut un greu...haber tingut l intencio de no parar...mort de vergonya al arribar l hi he dit que el convidava jo al viatge,que no m el merixia cobrar aquell,i tot i que ha insistit no l he cobrat,ja em val,pero es que em d anar amb molt d compte,en una jugada d aquestes t espatllen la nit de feina i a sobre a netejar merda dels demes.\nEl crack de la nit era un kumba d aquets que estava a Gran via /paseig de Gracia\n-portem a urgell/paris em sembla que m he perdut\n-a si?d on vens?\n-i busques urgell/paris?\n-si,no es diagonal aquesta?\n-no noi es Gran Via\n-doncs jo anava tirant avall pensant que trobaria urgell,i a sobre amb les xoles trencades que tothom es pensa que soc coix\n-les xoles?que son les xoles?\n-aixo les xoles,i es treu una xancla\n-quin crack estas fet\n-es molt fotut anar amb les xoles trencades i que tothom pensi que ets coix\n-home mes fotut es anar desorientat i no trobar casa teva no?\nI despres un guiri m ha regalat una paraula mes per el diccionari clientatontat-taxistaqueemdius\n-please hotel parrrrre if\n-hotel parrrrre if\nJo l he trobat!!habiam vosaltres,dema la resposta.\nAhhhhhhhhhhhhque m oblidava\nBayern Munchen 0 Barça 1\nReal Betis 1 R.madriz 0\nPer tots els Graciencs\nPublicat per ddriver a 7:37 9 carreres\nAvui vull parlar de futbol,fa molt de temps que no ho faig.....aqui al bloc es clar!!!A la vida real es una constant.\nFutbol es la meva religio,es de les coses que mes m omplen,per molts una idiotez pero per a mi es algo molt gran.\nAhir en broma em van dedicar un acudit pero no esta gens lluny de la realitat,bona observadora!!;) UN D AQUETS SOC JO,TEMPS ERA TEMPS\nAhir al treballar vaig decidir fer el gandul,vaig pasar de fer pista(circular per la city)i em vaig dedicar al aeroport,pero tota la tarda-nit,i no em va anar malament,de fet millor que un dimarts normal a la pista tot i no treure el premi gros...se sortia molt rapid no mes de 25m d espera.\nMolts tornaven de vacances<,altres venien de vacances ...Els catalans que tornen tenen la costum de preguntar al taxista(despres de fotret el rotllo d on venen i com s ho han pasat i ho car que es allo).. -i aqui que tot be?hi ha alguna cosa nova?el temps? Resposrta meva -Aqui tot va de collons,vivim a un mon perfecte..es una pasada ho be que van les coses aqui -a si???i aixo? -els trens no van ni amb piles!!!cada dia per culpa del Ave fallan,els generadors de llum segueixen molestant a tots el veins,les meletes del aeroport es perden continuament,el trafic una pena,inundacions,desgovern,gent tirada per tot arreu,no es pot caminar per el centre de la ciutat de la de guiris que hi ha.. -i aixo es anar be el pais?esta com el vam deixar -que va estar millor!!!!el Barça esta guanyant tots els partits de pretamporada,per l asia 0-3/0-1/0-4,el Madriz ho esta perdent tot,no guanya ni de casualitat,a mes s esta gastant un dineral per fitxar malament i l apanyol tambe ho esta perdent tot,ha iniciat el seu cami a segona divisio,per estrenar el seu camp nou a on es mereix....A mes han fet una gira per Angleterra i els han ostiat a tots els camps...\nI aleshores tots coincideixent amb mi\n-ostres doncs si que es un mon perfecte aixo,si tens rao el pais va de collons,es igual ho dels trens i la llum...si el Barça va be i els altres perdent que mes volem?\nAvui a les 18.oo juga el millor equip del mon contra el Bayern de Munchen,un servidor evidentment no pensa anar a pencar fins que acabi el match,avui poder perdem,l equip Bavares esta molt mes rodat,ja ha començat la lliga i nosaltres ens estem posant a punt encara osease que no s ha de tindre en compte el resultat pero avui el que vull veure es com han tornat en Messi i en Milito...\nAnit un altre alegria,per arrodonir aquet mon perfecte my second team,Everton,of course!!va guanyar el segon partit consecutiu a la premier per 1-3 al camp dels Spurs,dos partits 6 punts aquet any promet,nomes desitjo que l hi toqui a la Ueffa algun equip de les Espanyes per poguer anar a veure´l.\nLa meva bojaria per el futbol fa que tingui simpaties per algun club a algunes lligues,evidentment el primer es el Barça i no el cambio per res,el segon l Everton,i mes del gran dia que vaig pasar a Liverpool i entran a Goodison park,.\nA Holanda no cal ni dir ho l Ajax,equip d on va vindre el guru de my religion.\nA Italia sempre m ha tirat L Inter,i a França les verts(Ste.Etienne)un gran equip als anys 70.\nTambe podria fer com l Isidro i anar nomes amb els equips guanyadors,Liverpool,Bayern,Milan...tots els equips del Govern del corresponent country,ja l hi dic jo a ell\n-no entenc com ets del Barça,amb la clase d equips que t agarden ho llogic es que fosis del madriz...(comentari que l hi emprenya molt jeje)\nEn fi haig d anar acabant el post perque no tinc tabac i aqui no es pot estar sense fum,ja veurem on trobo tabac avui a aquet poble.\nUna resenya mes i prou,el Ste.Etienne aquest any tambe va be,va empatar amb el Monaco i va guanyar al Valenciens,4 puntets en 2 partits no esta malament,tenin en compte els anyets que ens esta donant ultimament.\nAvui no podia ser d un altre manera,los Mojinos Escocios!!!Sexo,furbor i rocanror!!!No te desperdici la lletra,un crack el Sevilla aquet!!!\nAhir vaig fer festa,no tenia ganes de pencar despres del pasote de feina del dia abans... i res tu festa!!!\nVaig anar a sopar amb una blocaire,pero no us dire qui es perque no estic autoritzat,I´sorry!!\nPero si us dire que m ho vaig pasar molt pero que molt be,tot i les bronques per el tabac,habiam si el tabac sera dolent ara despres de cents anys fuman tothom.\nPero m ho vaig pasar de veritat que molt be,molt millor del que esperava i a mes vam fer una volta al mon,en unes horetes.\nVam anar directes al aeroport amb taxi evidentment(jo vaig en taxi a tot arreu,no es per farda,pero es aixi),alla el primer vol que sortia ens portava a Siria, a Damasc!!\n-i perque no?\n-clar alla tambe donaran sopars ja veuras\n-santa locura sommi\nVam sopar a Siria mirant la tele al-gecira(no se si s escriu aixi),no enteniem res tot i que tenia subtitols en Moro.Pero aixo era el de menys perque vam xerrar molt i tambe vam riure molt.\nEra el millor restaurant de Damasc devant un impresionant monument i amb un servei exquisit...\nAmb musica d alla de fons,ven fresquet que s estava...molt be us ho recomano.\nDespres vam agafar un altre avio i de Siria vam anar a parar a Andalucia,no hi habia vols de tornada a Bcn i el mes a prop que ens deixaven era aixo i despres de caminar molt pero moltisim,algo exagerat el que vam caminar vam aconseguir que algu ens fes uns cafes en gel i em mala cara perque eram els ultims pero amb tants vols que volen?\nDespres teniem varies opcions,pero es començava a fer tard i el cami al aeroport va ser tant llarg com el d anada i podiem haber agafat diferents vols pero el primer que sortia era un que ens portava a Galizia.\nAi carallu quina mala idea vam tenir,un lloc una mica desastros pero com deia ella el que menys importa es el lloc,alla no s enteraven de res pero dins aquesta disbauxa s estava be,al menys jo,i crec que ella tambe.\nNo hauriem marxat pero a mi em va entrar un strress que no se perque amb ho a gust que estava i corrents cap al aeroport un altre cop...checking i cap a Barcelona,la ciutat amb desgovern,no trobavem la bossa que habiem facturat,no hi habia trens no hi habia taxis...per fi em vam trobar un aparcat i sol..com si estigues esperantnos...i per fi ja estavam aqui fent plans per un proxim sopar qui sap si sera a Atenes o ves a saber on pero segur que hi haura mes.\nEn fi no res,ho volia escriure i ja esta.Es que els iaios veins meus no se collons celebran avui,que no vegis com van les molles del llit i aqui em teniu al pc esperant que s acabi el festival,espero que no duri molt.\nL ultim cop el ritme era diferent,mes energic,amb mes ganes,tambe eran hores que el marid no hi era i hi habia uns paletes...no se si te algo a veure aixo pero el ritme era molt diferent.El ritme d avui m aburreix a mi i tot,que estic al altre costat de la pared...\nAquesta escala estan tots perduts,al arribar a la porteria m he trobat un altre veina entrada en anys abraçada a un home,que no em sembla que fos el seu marid pero...tampoc l hi he vist la cara perque ell no s ha girat...com esta el pati!!!Aixo es l estiu...\nI ara la proba de que em anat a Damasc 2 afotos que em fet\naquesta es feta desde la taula que teniem reservada fa molts dies\nEn fi hasta aqui puedo leer....que deien a un antic concurs de la tele\nAvui i sense que serveixi deprecedent una mica de rumba,perque el hem fet avui ha estat aixo volar i volar i seguir volant i com es estiu una mica de festa major va be\nPublicat per ddriver a 4:48 5 carreres\nEtiquetes de comentaris: VIATGE A SIRIA\nAixo ha estat Barcelona aquesta nit,un autentic kaos.Jo enamorat com molts de la ciutat,aquesta nit he pasat verdadera vergonya de Barcelona.\nVivim a un pais sense cap autoritat que el dirigeixi,aixo es una anarquia total,ningu en condicions de pendre alguna mesura de emergencia,nomes esperar que pasi el mes rapid posible i ja s en oblidaran.\nLa vergonya va començar ahir a la tarda.Renfe per variar va fallar,no hi habia trens cap al aeroport.Pero per culpa d aixo,i sense saber encara perque,els que venien de Girona tampoc arribaven a l hora,els deixaven tirats a Sant Andreu,amb l escusa del Ave....\nHi habia gent amb maletes per tota la ciutat,ara ve el pont del 15/agost..gent que marxava,sense sapiguer com,turistes que arribaven despres d haber tingut la gran idea de vindre a pasar uns dies a Barcelona...\nVaig pensar que res,aixo deu ser una averia tonta d aquestes que tenen i en mitja hora estara tot areglat,que va!!!A mesura que pasava el temps el tema es complicava mes.\nEls taxis anavem de bolit era deixar a un i agafar a un altre...el metro suposso que funcionava...els companys que estaven al aeroport m explicaven que allo era un altre kaos,a part del lio de maletes,el colapse del aeroport(ja que l aeroport es el que es)s habia d afegir que no hi habia trens cap a la ciutat,gent desesperada per tot arreu,nosaltres estrasadisims,sense poguer ni parar per anar al lavabo,era de bojos...i aleshores el diluvi.\nVa caure moltisima aigua,hi habia llocs que no veies el seguent semafor de la cortina d aigua que queia,els milers de guiris que tenim pasejant per les rambles,buscant desperadament taxis,en tot aixo ens donen les 12 i el metro plega.\nAqui ja era imposible servir a tothom,els taxis anavem a tope,al menys jo i molts corrent com a bojos amb la pluja per portar cuanta mes gent poguesim,els busnit a revantar de gent.els aerobus semblaven pateres quan arribaven a pl Catalunya..alla descarregaven tot el que duien dins i que es busquesin la vida.\nEn una carrera m han portat a Santa Eulalia i decidit tornar per l estacio de Sants,habiam si hi habia algu,pero pensant que no.\nLa cua de gent arribava al final de l estacio i feia la volta enderrera!!!!tots sota el toldo per l aigua que queia...cualsevol es fot a caminar amb maletes i nens per Barcelona intentant trobar un taxi a les tantes de la matinada i plovent.\nResulta que els Euromeds i demes que venien d abaix a Castelldefels s aturaven i els posaven dins d autocars i els anaven acumulant a sants estacio.\nMolta gent d aquesta tenia l esperança d arribar a Barcelona a una hora decent i agafar un metro pero clar arriban a aquella hora...\nAlla he agafat 3 noies que els hi habien dit a renfe que era culpa del Ave(aixo es com el que te un amic i el fa servir d escusa devant la dona,un cop cola la escusa sempre es la mateixa).Al deixar aquestes noies volia tornar a Sants a recollir mes gent pero era imposible,a totes les cantonades hi habia gent aixecant la ma.Eran les 2.45 de la matinada i veia families amb nens petits xops per els carrers intentant arribar a algun lloc.\nAl cap de rato he pogut tornar arribar a Sants i els seguents l escusa que els hi han donat era el mal temps!!mai es culpa de Renfe,quins cracks!!pero el bo han estat els ultims que he recollit a Sants,l escusa que els hi habien regalt a aquets era que habian xocat dos trens entre aeroport i Barcelona amb un munt de gent dins!!Aquets han trucat al 112 i els hi han dit que ni hablar d aixo.A sobre mentiders!!\nAquets anaven a la llagosta,renfe els hi ha posat un bus als que anaven a sabadell i terrassa pero els demes no,aquets a fer cua de mes d una hora per agafar un taxi.\nUn dels viatges m ha portat a l estacio del nort i allo era un altres kaos,molts eran extrangers que no en tenien ni idea cap a on tirar i alla esperant sota la pluja.\nPer les rambles els guiris ja anaven xops de dalt a baix,amb litres de sangria dins el cos i ja no els hi feia res la pluja,pero quan veien un taxi s hi tiraven de cap.\nNo hi ha ningu que mani a les ciutats a la nit?Algu que pogui decidir en un moment com aquet que el metro es queda obert una hora mes?sabeu la de gent que cap en els metros en una hora?\nVosaltres mentres dormiau heu vist algun urbano?doncs jo al carrer tampoc,per la tarda si,estaven fent probes d alcoholemia,pero a la nit no s els veia i potser alguna familia amb nens la podien haber apropat a casa seva,o posar una mica d ordre a les parades de taxi,calmar la gent,que vegin que hi ha algu amb ells...\nHe pasat vegonya aliena aquesta nit de la ciutat i pais que tenim,aixo no pot seguir aixi.Catalunya no es mereix seguir en aquet abandonament en el tema d infraestructures i si l estat espanyol no ens pot solucionar el tema aquet doncs poder millor que marxem.Aqui no hi ha ningu que tingui responsabilitats sobre aquestes situacions de deixar la gent al carrer,de nit i plovent?\nI els que em llegiu ja sabeu que no soc pro convergent,potser amb ells hauria estat mes gros el kaos,pero aquet govern jo crec que te prou raons per pendre decisions drastiques sobre el futur de Catalunya.\nA mi aquet kaos em va de conya,feina,mes feina i pasta i mes pasta pero no em sembla llogic,hi ha dies que ens tenen a tots els taxis treballant perque es estiu i vindra mitg mon a Barcelona i ens obren el metro i no fotem un duro i quan realment fa falta el metro no l obren.\nI ultim tema l IMT(institut metropolita del taxi)ens alliberant els horaris del taxis durant l estiu,sense rao alguna perque el que han aconseguit es que no fotem un duro perque a part de rambles i port olimpic a la resta de la ciutat no hi ha ningu,un 20% mes de taxis al carrer per no res,en comptes de fer ho en dies puntulas que si podem fer faltar i prou.\nDespres si els hi donaves el numero de movil deien que t´enviarien sms als taxis per dirnos on hi ha gent esperant taxis.I una merda!!aixo dels movils nomes ha servit per dirnos quan falten taxis a la fira,per res mes,suposo que aviat sera per enviarnos propaganda.\nLa fira es l unic que els intersa,nosaltres ja sabem a quina hora surten els de la fira no calen sms per aixo,els sms ens fan falta en situacions com aquestes,que ens diguin aneu cap a sants o cap estacio del nort,o per quan acaben concerts i ens ho fagin saber per recollir gent,pero per la fira????Nomes coses de cara a la galeria,la fira si sobretot que quedem be amb els empresaris que venen i la gent?es que aquets sms no son nomes un be per nosaltres tambe son un be per la gent que esta tirada sense saber si apereixera algun taxi,els que tenen emisora s ho van dient pero la majoria no portem emisora i una mica d ajuda per fer millor la nostra feina aniria be.Jo perque he tingut l intuicio d anar a Sants pero sino ni m entero i la gent tirada per alla...evidentment jo he enviat sms a tots els taxistes que conec perque s hi apropesin pero quina necesitat tinc jo de fer aquet gasto?\nI per ultim torno a casa i la NII tallada,entre Montgat i Premia,unic cami alternatiu l autopista.Pero no penseu que l autopista era gratis ja que no hi habia alternativa no,era pagant,tothom pagava,fins que m ha tocat a mi i l hi he dit que obris la barrera que jo no pago,que m han obligat a anar per aqui i no tinc perque pagar,i no se si per no discutir amb la cua que hi habia o que pero me l ha obert,els demes he vist que seguien pagant,quin pais!!!!\nDe veritat que es una vergonya,i que jo amb el que m estimo Barcelona i Catalunya tingui que escriure dient que m avergonyeixo..em dol pero es aixi,ho d avui ha estat intolerable!!!\nNecesitem tindre el nostre pais i organitzarnos com nosaltres sabem i no dependre dels de fora que ens posin el pais al dia.\nTot el Kaos que em patit avui no s hauria produit si Renfe hagues funcionat i nosaltres hauriem fet la nostra feina com sempre,potser una mica mes per la pluja pero no amb aquet estress,sense anar al lavabo,sense sopar...\nEn fi m en vaig a dormir,habiam quant m aixequi quina desgracia a pasat.\nAvui no tinc ganes de posar musica pero us poso una copia del que escoltare jo ara abans d anar a dormir\ns there a time for keeping your distance\nPublicat per ddriver a 8:09 4 carreres\nAhr divendres va estar be,va estar com tots els divendres que ja es molt,tenin en compte com portem aquets dies.\nUna de les primeres carreres,m aturan una parella portuguesa a les rambles i\n-a Montjuic a ver las mejores vistas de l CIUDAD desde el punto mas alto\n-Molt be pero mes alt es el tibidabo\n-despues primero montjuic\nEls porto alla i primer vam veure el palau,despres vam pujar a veure la torre calatrava,l estadi olimpic..despres el castell,fundacio joan miro...i cap el tibidabo.\nA mitg cami la dona estava farta de voltetes i va dir que no cap al hotel,llastima,no hi habia molt moviment i aquets m anaven be fins que s animes una mica la feina.\nEls deixo al Hotel i alla mateix m aturan una parella carregats de bultos,pero d una manera exagerada,com si acabesin d arribar de les illes...Eran 2 rumanessos i ja tenim un altre paraula per el diccionari\n-toma ja!!i aixo que es?\n-ja ja pero on es?\n-tu no estudiar taxi(amb la cantarella que fan les rumanesses quan van al tren demanant-;tengo niñio pequeñio por favor aydameeeeeeee)\n-si jo vaig estudiar molt com un boig i tinc tres masters en taxi pero reara belasera...\n-uixxx tu tas tonto raera belasera\n-anem a mira la guia Riera alta,riera vallvidriera...\n-no no raera belasera\n-joder escriu ho habiam\n-yo no sazbe escribir pero especta\nComencen a obrir paquets alla al mitg i vinga paquets i mes paquets,tot de bultos oberts alla al mitg de la carbonera fins que troben un paper runyos el llegeixo\n-area de Bellaterra!!!!!!!!!\n-si si raera belasera\n-no area Bellaterra\n-si si raera belasera,tu conoces?cuanto?\n-no se 40 o 50\nAleshores em van explicar per el cami que venien de Mallorca i alla els recullia un autocar per anar a Rumania,a casa per fi despres de molt de temps.\nA mitg cami sona el telefon de la dona,i es fot a cridar,emprenyada molt emprenyada...i de repent es fot a plorar mentres parla per el movil,al mariT se l hi anava transformant la cara i jo pensant uiuiuii la que em caura al damunt...\n-que pasa senyora?(quan penja)\n-tu te crees que el conductor del autocar me dice ahora que no cabemos en el bus ...\n-no tenieu billet?\n-si si hace semanas,tenemos reserva...hemos venido espresamente desde Mallorca,coje un taxi i ahora dice que no nos puede llevar\n-pero aixo no pot ser,que digui que no i no veniu desde Mallorca aqui\n-dime tu que yo hago ahora\n-tornem al port\nel marit-no no tira(l home semblava un altre tenia una cara de mala llet...)\nI cap el area de belasera que em veus a mi,tota aquesta conversa amb accent rumanes que a mi no m agrada,el que m agrada del rumanes que pillo algunes paraules de les converses i m imagino les altres..com es una llengua que ve del llati tambe...Alla l area em van pagar i es van quedar...no se com acabaria el tema pero a hores d ara igual hi ha un chofer de bus alla amb el coll tallat..l autobus venia avui,tenien que estar 20hores esperant el bus alla,cosa que haura fet que la mala llet hagues anat creixent.\nVaja putada!!!si aneu a Romania no hos creieu a ningu perque ja veieu com les gasten,el mes segur es que algu ensabones al xofer perque el portes en compte d aquets i alla deuen estar esperant encara.\nI despres a la nit m atura una noia jove i em va regalar una altre paraula per el diccionari,encara que aquesta te mes llogica i nomes es una traduccio literal del catala\n-can you drive me to the Diamond square?\n-ostres que guapo!!ningu mai m habia dit aquet nom aixi\n-m han enviat un sms i posa aixo\n-no no esta be,sommi,sona com a les pelicules,sembla un altre lloc i tot\nEl cas es que vam estar tot el viatge parlant en angles fins que arribavem casi,i l hi pregunto d on era i era una Italiana de Savona.\n-I es necesari que parlem angles?\n-jo crec que si tu parlas italia i jo catala ens entendrem\nDe Savona,jo conec Savona,i vam parlar del seu poble,jo vaig fer uns dies un cop a prop a Varazze.Aixo es al mar de la Lighuria,molt a prop de Genova,al 94 i vaig estar alla.I aquet ultim any quan vam anar a veure la supercopa d europa tambe vam fer un volt per alla a prop per Imperia,San Bartolome de mare,Diano Marina...\nMolt simpatica l italiana i aviat la vaig deixar a Diamond Square.\nI res mes,nomes una noticia d ultima hora el meu equip d angleterra l Everton ha guanyat el primer partit de la premier league.2-1 al Wigan at.Anem tercers a la lliga despres d una jornada habiam el que dura!!\nAvui una d en George Benson,un altre dels grans\nPublicat per ddriver a 8:59 9 carreres\nEtiquetes de comentaris: diccionari taxi\nPublicat per ddriver a 7:04 8 carreres


La Festa Major d’Hivern arriba Moià | Ona Moianès\ngener 21st, 2018 Ona Moianès Moianès, Notícies, Ona Moianès 0 comments\nL’esdeveniment ofereix una amplia mostra de diferents activitats lúdiques i festives, moltes d’elles arrelades a tradicions centenàries\nPOL ESTRADA – Moià es troba de celebració. La capital comarcal acull, des del 19 al 28 de gener, la celebració anual de la Festa Major d’Hivern, també coneguda com les festes de Sant Sebastià, patró de la vila. La celebració inclou un gran nombre de danses i balls tradicionals que les generacions moianeses han conservat durant centenars d’anys.\nL’organització proposa un ampli ventall d’activitats programades per homenatjar les memòries del municipi. Aquestes inicien divendres 19 a la tarda amb una actuació de titelles i una lectura teatralitzada a la Bioblioteca Municial. Dues hores més tard, a les 19:00, els Garrofins, el Pollo i els Teiers donaran la benvinguda a les festes de Sant Sebastià ballant la tradicional dansa pels carrers antics de la vila.\nDissabte dia 20 a les 12:00 del migdia, dia de Sant Sebastià, tindrà lloc la missa en honor al patró a l’església parroquial de Santa Maria de Moià. Tot seguit, a les 13:00, els Garrofins i els Grallers de Moià continuaran amb la celebració interpretant novament una dansa.\nTambé destaca la representació de les Danses Tradicionals, el migdia del diumenge 21, i la del Ball del Contrapàs Curt de Moià, que conclourà la celebració el diumenge 28. La Cobla de Sabadell és la formació encarregada d’interpretar el Ball del Ciri, el Ball de Gitanes i el Ball de Garrofins.\nFinalment, també cal subratllar, entre d’altres activitats, la XVI edició de la cursa de muntanya Dos Turons, la projecció de la pel·lícula Tierra firme i la Botifarrada Popular.\nNext article Els Amics de la Marató d’Oló recapten un total de 1298 euros


Data i hora oficials: 07/12/2021 10:09\nEspai familiar: Planeta violeta\nEspai familiar on jugarem amb la llum UV amb motiu del Dia dels Drets dels Infants. Cal inscripció prèvia a https://lleureka.org/activitats/. Per a famílies amb infants a partir de 2 anys.\nTaller per a joves: Suport per al mòbil\nA vegades el nostre mòbil ha de "descansar" i no sabem on deixar-lo. Doncs en aquest taller farem un suport per al mòbil en forma de donut. De quin "gust" el faràs tu?\nTel. 616 014 133\nPresentació i lectura de 'La llegenda del cavaller Valentí'\n7è conte del projecte literari "Cap infant sense conte"


Alternativa Ciutadana de Rubí » 2008 » desembre\nArticles de desembre, 2008\nOptimització i control càrrecs Govern i Confiança\n19 desembre 2008 | Cap comentari\nAtès que Rubí és una ciutat de més de 70.000 habitants, que per tant requereix que les persones de l’Ajuntament que desenvolupen tasques directives en les diferents àrees municipals, facin una gestió molt eficaç i molt eficient, donades les característiques i reptes del muncipi, i donat el fet de que econòmicament convé tenir una plantilla ajustada quant a càrrecs d’aquest tipus.\nAtès que les pràctiques d’organització, planificació i gestió que s’ha vist que donen millors resultats per la direcció i gestió d’ens grans com el nostre Ajuntament, es basen en fixar uns objectius periòdics molt explicits i detallats per cadascuna de les seves àrees i llocs de treball, i després periodicament avaluar l’acompliment d’aquests objectius per tal d’optimitzar el rendiment de l’ens, i la idoneitat de l’encaix entre personal i lloc de treball.\nUn nou abocador a Rubí: Ara a Can Balasc\n13 desembre 2008 | Cap comentari\nUnes 120 persones varen assistir al Casal Popular el passat dissabte 12 de desembre a la xerradadebat organitzada per Alternativa Ciutadana de Rubí “UN NOU ABOCADOR A RUBÍ: ARA A CAN BALASC”.\nEn l’acte van col·laborar les AAVV de les zones properes a l’ubicació de l’abocador de Can Balasc;Associació de propietaris de Can Balasc, AAVV Can Serrafossà, AAVV La Perla, AAVV Ximelis, AAVV Els Avets.\nL’acte es va dividir en dues parts. La primera part dedicada a l’intervenció dels dos ponents;\n● Oscar Perez: Membre de CEPA ( Centre d’ecologia i projectes alternatius) i membre del grup de treball de Residus de la Federació d’Ecologistes de Catalunya.\n● Jordi Simó: Ambientoleg i membre de CEPNA ( Centre d’estudis i protecció de la natura), entitat ecologista local.\nLa ponencia de l’Oscar Perez (CEPA) es va centrar en donar una visió global del sistema de Gestió de Residus que s’aplica i s’aplicarà en un futur inmediat a nivell català, metropolita i comarcal.\nEl deficient funcionament de les instal·lacions anomenades ECOPARCS, l’aposta de les administracions pel tractament finalista ( abocador, incineració) per davant de la reducció i la recuperació dels residus fou una de les crítiques d’aquesta primera ponencia. En aquesta intervenció tambè és va vincular l’abocador de Can Balasc a una de les possibles noves instal·lacions que preveuen els nous plans de gestió de Residus aprovats recentment a nivell comarcal i metropolita.


Maria Hohenzollern de Prússia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMaria Hohenzollern de Prússia (en alemany Marie von Preußen) va néixer a la ciutat prussiana de Königsberg el 23 de gener de 1679 i va morir a Bayreuth l'11 de febrer de 1649. Era una noble alemanya de la Casa de Hohenzollern, la segona filla d'Albert Frederic de Prússia (1553-1618) i de Maria Elionor de Jülich-Kleve-Berg (1550-1608).\n(de) Marie von Preußen\n23 gener 1579\n21 febrer 1649 (70 anys)\nAnna Maria von Eggenberg, née Brandenburg-Bayreuth (en)\nAlbert Frederic de Prússia, Maria Elionor de Clèveris\nSofia Hohenzollern, Duchess Anna of Prussia (en) , Elionor de Prússia i Magdalena Sibil·la de Prússia\nAmb les seves germanes va ser criada al castell de Königsberg. Des que el seu pare no va deixar hereus barons, es va produir una discrepància entre les cases de Prússia i Jülich-Cleves-Berg sobre la compensació de Maria. El 1613, Maria va adquirir els senyorius de Schreez i Culmbach a Haag. Ella va utilitzar els ingressos d'aquests dominis per ampliar el castell d'Unternschreez, el seu dot de vídua. Maria i la seva família van haver de fugir durant la Guerra dels Trenta Anys, i les senyories es van perdre.\nEl 29 d'abril de 1604, es va casar al castell de Plassenburg amb Cristià de Brandenburg-Bayreuth (1581-1655), fill de l'elector de Brandenburg Joan Jordi (1525-1598) i de la seva tercera esposa Elisabet d'Anhalt-Zerbst (1563-1607). El matrimoni va tenir nou fills:\nJulius Mebes: Beiträge zur Geschichte des Brandenburgisch-Preussischen Staates und Heeres, Lüderitz, 1861, S. 863\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Maria Hohenzollern de Prússia\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Maria_Hohenzollern_de_Prússia&oldid=18103214»\nDarrera modificació: 4 feb 2017 a les 14:20


La Fiscalia estudia demanar presó per l'expresident Pujol i la seva dona\nLa Fiscalia estudia demanar presó per a l'expresident Pujol i la seva dona\nDavant la incredulitat del jutge José de la Mata sobre la confessió de l'expresident Jordi Pujol, les informacions que apunten que la seva dona, Marta Ferrusola, controlaria la fortuna familiar, i la falta de transparència de la família, la fiscalia estudia ara demanar que ingressin tots dos a la presó perquè els responsabilitza de liderar l'"organització criminal", segons informa La Vanguardia. El seu fill gran, Jordi Pujol Ferrusola, ja va fer-ho dimarts a petició del fiscal.\nDe la Mata assegura que la suposada herència de l'avi Florenci és "merament un relat sense cap consistència" i, precisament per això, va autoritzar els últims escorcolls.\nLa dona de l'expresident hauria controlat, doncs, els comptes de la família i hauria estat ella qui va donar l'ordre de moure els seus actius de la Banca Privada d'Andorra (BPA).\nFerrusola hauria transferit 838.244 euros el 2014 al Banc de Madrid. Aquesta informació és imprescindible per a la Fiscalia perquè demostra que la dona de l'expresident "disposava de fons" i que tenia un paper actiu en la gestió dels diners familiars.\nI no només això. Ferrusola també seria la propietària d'una societat a Panamà, Kopeland Foundation, que li hauria proporcionat el BPA i que, a més tindria un compte a Andorra amb aquesta societat.\ncas Pujol Marta Ferrusola controlava el patrimoni familiar a Andorra, segons el jutge Gemma Liñán\ncas Pujol El jutge busca en el mòbil de Jordi Pujol jr proves de blanqueig Gemma Liñán


Carlota Pi: "Molta gent no sap que es pot canviar de companyia elèctrica"\nCarlota Pi, fundadora de l'start-up HolaLuz, defensa un model d'empresa que dialoga de tu a tu amb el seu client i que aposta pels trets diferencials del seu equip més enllà de les habilitats professionals\nper Aida Corón 05 de setembre de 2015 05:30\nCarlota Pi va fundar el 2011 la start-up HolaLuz juntament amb dos socis més. Va néixer amb l'objectiu d'aportar aire fresc a un sector tan tancat i tan mal vist com el de les elèctriques. I tot i que aquells inicis no van ser fàcils, avui dia s'ha consolidat com una alternativa vàlida i que ja ha atret 50.000 clients. "Per sort, ja no tenen por que els enganyem o que els deixem sense llum", recorda mentre riu.\nA més d'haver creat una companyia d'èxit, ella mateixa com a emprenedora també ha recollit elogis. Ha sigut escollida finalista pel Premi Jove Empresari 2013 que atorga anualment l'Associació independent de Joves Empresaris de Catalunya (AIJEC) i ha sigut un dels 'savis' escollits en l'edició 2015 del Fòrum Impulsa per aconsellar els joves emprenedors. Precisament en aquest congrés d'emprenedoria parlem amb Pi sobre l'empresa elèctrica i la seva trajectòria.\nHolaLuz és una start-up ambiciosa, va irrompre en un sector difícil. Com va sorgir la idea?\nVolíem acostar a les persones un servei tan elemental i tan bàsic com és l'electricitat. Si una persona pot accedir al banc o comprar Internet, amb facilitat per canviar el producte i que et tornin els diners, per què un servei com l'energia està tan allunyat d'aquesta nova manera de fer? Això és el que volíem solucionar. Volíem crear proximitat i generar confiança en els nostres clients; i vendre energia verda, perquè també creiem que les coses que són bones per a les persones, han de ser bones per al planeta.\nA què es deu aquesta falta de proximitat?\nNo ho sé del tot. El que passa és que un no se sent identificat amb les companyies que existeixen, estan molt allunyades de la manera que un té de fer i no el tracten com una persona, sinó com un número. A més a més, és com si no tingués una altra solució més que contractar l'electricitat amb elles, això et posa en una situació d'inferioritat com a client.\nCom és la proximitat que vosaltres oferiu?\nTractar la persona de tu a tu. Qui despenja el telèfon per atendre-la té coneixements i autoritat per fer-ho, per resoldre els problemes que el client hagi de passar d'un a un altre. També responem a través de les xarxes i e-mail, i en poques hores. Ens preocupa el que a tu preocupa si hi ha una pujada de preus, expliquem amb detall per què la factura puja 50 o 25 cèntims més. Tractant les persones com a persones construïm aquesta proposta de valor que és HolaLuz i que avui té 50.000 clients repartits per tota Espanya.\nMalgrat ser una proposta atractiva, veus encara por en els clients de deixar les companyies d'abans?\nPor, no; mandra, sí. Molta gent no sap que es pot canviar de companyia elèctrica i pensa que li ha tocat la que té i s'ha d'aguantar. Altres, sí que ho saben però no ho fan per mandra, perquè tenen servei d'electricitat i ja està. D'acord, però quina llum tens? I has pensat què tens a canvi de pagar aquelles factures? Et vols sentir més ben tractat, tenir energia verda i estalviar de debò? Si no et salten els ploms, és que pagues més del que necessites.\nAixò passa només a Espanya o és una actitud general a Europa?\nEspanya no és l'únic país, però sí que és cert que hi ha altres llocs com el nord del continent on els clients tenen una cultura més oberta i exigeixen una mica més els seus drets a les companyies a qui contracten. Aquí tenim encara la feina de transformar el que pensa el client.\nHauria sigut més fàcil entrar en el mercat d'aquests països?\nNo sé què hauria passat, no hi havíem pensat a internacionalitzar-nos fins ara, que pensem en Portugal i Itàlia per proximitat. Potser en altres llocs, com Alemanya, Holanda o Noruega, la penetració hauria sigut més ràpida, però no hauria sigut fàcil, com tampoc ho ha sigut aquí. Allà el client té tot això superat i busca companyies que s'identifiquen amb els seus valors.\nPerquè hi ha tanta passivitat i falta de valors?\nAl desconeixement. Aquí hem viscut durant molts anys en un monopoli, fa només 12 anys que és legal canviar-se de companyia elèctrica, des del 2003. No hi ha hagut interès per part de ningú que la gent sàpiga que es pot escollir l'empresa. El panorama està canviant i estem convençuts que ara existeix una finestra. Creiem que en els pròxims 2 o 3 anys la gent s'adonarà del canvi i buscarà companyies alineades als seus valors, com ja fa amb la tria del supermercat o el banc.\nMés enllà d'aportar un valor afegit al sector amb HolaLuz, també vas emprendre per tenir una millor situació personal.\nExacte, tinc tres filles i volia fer de mare. Quan ets emprenedor, treballes molt més que per a un altre, però treballes quan a tu et va bé. Això significa que compres flexibilitat. Amb la meva filla gran no vaig poder encaixar a l'empresa on estava, perquè no sóc una mare de carnet, a mi m'agrada fer de mare, i abans no podia ser mare i una bona professional alhora.\nQueda encara molta feina a fer en matèria de conciliació familiar a les empreses espanyoles.\nSense cap mena de dubte. I més que conciliació familiar, cal pensar que les persones som persones. Hem de deixar de costat els horaris i mesurar objectius, no hores que s'està al despatx. Hem de pensar en el teletreball, en posar facilitats i invertir recursos. Una persona per a mi no és un professional, un pare, un marit, un amic... és un tot i s'ha de poder desenvolupar d'una manera íntegra i integral en el seu lloc de treball. A HolaLuz tenim una cangur. D'acord que cuida poques criatures i que és una cosa que ens costa diners, però és com el fet de reciclar. Ningú recicla perquè li sobra lloc a la cuina, és una cosa que fas per principis.\nLlavors, quan busqueu algú per incorporar al vostre equip, valoreu la persona i no el professional?\nEl 90% pel qual contractem una persona és per qui és. Ens preocupa molt saber qui és, com reacciona en diferents entorns, qui són els seus amics, qui ens el recomana... Les coses que sap fer estan molt bé, però no són diferencials. Al final, molta gent sap fer coses, el que és diferencial és la persona que hi ha allà, la persona en el seu conjunt.


Les festes de Sant Roc, un sentiment compartit | FET a TARRAGONA\nLes festes de Sant Roc, un sentiment compartit\nPublicat el 14 d'Agost, 2017\nRafel Simó, carregant Sant Roc, a començaments dels anys setanta (Fotos Fer-vi).\nQuan Josep Ferrer Vilar va néixer al número 12 del carrer Cós del Bou encara no existien els porters automàtics. Aleshores els portals eren oberts i els adolescents enamorats aprofitaven per festejar-hi. No hi havia apartaments turístics, i la majoria de veïns es coneixia i se saludava. Si el diumenge volies fer el vermut, al bar Pepito, a la Baixada Peixateria, hi podies recollir el sifó o bé demanar unes escopinyes per cinquanta cèntims. Eren altres temps. Enguany Ferrer ha complert 74 anys, i al barri han canviat moltes coses, però no pas totes. Al Cós del Bou, Baixada Peixateria i Trinquets Vell i Nou hi perviu un sentiment de pertinença col·lectiva, estretament vinculat a les festes del barri, nascudes l’any 1844 i dedicades a Sant Roc.\nDurant el franquisme, les festes de Sant Roc es van consolidar com una celebració de caire popular. “Eren les festes de Tarragona”, manifesta Ferrer. En aquella època Sant Magí i Santa Tecla eren d’un color gris oficialista, i pel que sembla la gresca, a la Part Alta, s’havia convertit en patrimoni dels veïns del barri. Per a molts joves tarragonins, doncs, la revetlla de Sant Roc representava l’excusa estiuenca per començar a sortir de nit. Les primeres orquestres, els primers balls arrambats al carrer, ple de gent, engalanat amb banderoles. “Hi havia un barri molt dinàmic”, afirma Sílvia Ferreres, que sempre ha viscut al Cós del Bou. Els veïns més veterans recorden que durant les festes també es repartien talls de síndria, s’anava a dinar al Mas d’en Rabassa per després portar-ne l’aigua i els xiquets lluïen els penons del barri.\nJOSEP FERRER, SILVIA FERRERES, SALVADOR FÀ I FERRAN VENTURA REMEMOREN LA VIDA AL CÓS DEL BOU\nFins a l’any 1972 Rafel Simó, que disposava d’una fusteria al Cós del Bou, va treballar de valent per mantenir viva la festivitat, que amb la mort del dictador Franco va rebre un nou impuls. Va ser aleshores quan va agafar la batuta de la celebració Artur Tomàs —que el pròxim dia 16 d’agost complirà 99 anys. L’arribada al barri de la Colla Jove dels Xiquets de Tarragona, a començaments dels vuitanta, també va provocar que alguns joves, com el casteller Ferran Ventura, s’hi impliquessin. Eren anys de molta activitat. El 1985 els veïns van recuperar el Drac, i el 1986, tal com explicava Jordi Bertran el passat 5 d’agost al Diari de Tarragona, el “Peter”, Pere Martínez Escámez, va restaurar els caps, els braços i les mans dels Gegants Vells.\nD’aquella època, Sílvia Ferreres, Josep Ferrer, Salvador Fà i Ferran Ventura en recorden molts detalls. Evoquen plegats els discos dels veïns, sonant a l’hora de la migdiada; els còctels del mestre Eduard Boada, elaborats en una formigonera cedida per la ferreteria Anguela o en una rentadora; les actuacions del pallasso Enrico, i el festival de playbacks, impulsat dècades abans que a les televisions es parlés en termes de talent show; i el mateix Ventura disparant el canó dins els portals, al ritme de les matinades. Tots coincideixen a enyorar la guerra d’aigua i la cercavila mig improvisada del 16 a la matinada. També tenen present el cas singular del ja traspassat Félix, conegut com el Madriles, que cada any venia expressament des de la Villa y corte per gaudir de les festes de Sant Roc i d’uns quants quintos frescos.\nDURANT EL FRANQUISME, LES DE SANT ROC EREN “LES FESTES DE TARRAGONA”\nTots quatre són un pou inexhaurible d’històries. El que porta fama de tenir retentiva d’elefant, però, és Ferrer. No tan sols ha documentat gràficament les festes de Sant Roc des dels anys seixanta —l’any 1965 va obrir, al Cós del Bou, la botiga Fotos Fer-vi—, sinó que a més a més se sap de memòria una llarga llista de noms i cognoms de coneguts del barri. Ell, com tants altres veïns, guarda bons records de la festa del 1994, en què es commemorava el centenari de les festes de Sant Roc. Aquell any es van restaurar els Gegants Vells, es va dur a terme una trobada de gegants centenaris i una altra de pubilles, es va editar el llibre 150 anys de les festes de Sant Roc, de Joan Auladell, i es va recuperar el Cós blanc, que en temps pretèrits ja s’havia dut a terme al barri.\nFà, Ferreres i Ventura formen part de la comissió, presidida per Ferrer, que des de fa quatre anys s’encarrega de preparar les festes de Sant Roc. “Hem intentat recuperar aquell esperit familiar que havien tingut les festes anys enrere”, explica Fà. Alguns, com ell mateix, ja no viuen al barri, però encara se’n senten part. El dia 16 d’agost, de fet, serveix, en part, perquè veïns i exveïns es retrobin pels carrers que els han vist créixer. Els ritmes de vida i la durada dels contractes de lloguer actuals són diferents, i tot això dificulta que entre les noves generacions es creï un entorn com el d’abans, de cares conegudes, de complicitats, de família ampliada. Per aquest motiu, avui dia, les festes de Sant Roc, tal com afirma Ferreres, són sobretot “un sentiment”.\nLA FESTA CENTENÀRIA CONSERVA TRADICIONS, COM LA COL·LOCACIÓ DEL SANT AL MIG DEL CARRER\nEls temps canvien, però a les festes centenàries de Sant Roc hi ha tradicions que es conserven, impertorbables. Al barri continuen col·locant el sant enmig del carrer, en una escena que bé podria aparèixer en una pel·lícula del neorrealisme italià; el penó principal abilla, cada any, el balcó d’un veí diferent; al Cós del Bou hi ballen els Gegantons Negritos i s’hi fan castells; es beneeixen coques a l’església de Sant Francesc; es fan les matinades amb un canó emblemàtic, que durant anys va portar el cèlebre Caleto, que des de l’any 1994 té un nano en homenatge; la periodista Sílvia Petit continua vestint-se de pubilla, des de fa 43 anys; i per cloure les festes es corre la traca. “Si en repasses l’estructura, veuràs que s’assemblen a unes festes de poble petit”, conclou Fà.\nDurant aquest darrer període els organitzadors han volgut promoure la recuperació de la memòria col·lectiva de les festes. Per aquest motiu els pregons han estat protagonitzats per persones —Josep M. Sabaté, Ramon Simó, Rosa M. Virulés— que guarden algun tipus de relació amb el barri. Aquest 2017 la pregonera serà la poeta Isabel Ortega, filla d’Epifanio Ortega i de la Pepita, responsables, durant anys i panys, de l’històric bar Pepito, que fa un segle va obrir les seves portes a la ciutat. Ferreres rememora d’haver-hi anat a buscar entrepans per al Ball de Diables, de la mida “de La Vanguardia d’abans”, i que el propietari els redactés la factura en un cartró de Ducados.\n“Són només tres dies, però són d’allò més intensos”, sintetitza Ferreres. El 14, 15 i 16 d’agost, tant ella com la resta d’integrants de la comissió treballaran dia i nit, quasi sense treva, perquè les festes de Sant Roc siguin un èxit. D’aquesta manera, construiran, junts, noves experiències, nous records i noves anècdotes per compilar. Perquè les festes de Sant Roc són, com bé diu Ferreres, un sentiment compartit.\nLa celebració de Sant Roc vista per Fotos Fer-vi\nJosep Ferrer i Mercè Escoda (Fotos Fer-vi) han documentat al llarg de més de cinquanta anys diverses festes populars de la ciutat, entre les quals destaquen les de Sant Roc. Sempre es van repartir la feina. Els anys que Ferrer enregistrava imatges la seva dona, Mercè Escoda, s’ocupava de les fotografies. Heus ací una selecció d’imatges de la celebració de Sant Roc que Ferrer ha cedit generosament al Fet a Tarragona.\nCanó de Sant Roc\nRamon Simó: del festival Grec al Cós del Bou\n11 d'Agost, 2016\n2 respostes a “Les festes de Sant Roc, un sentiment compartit”\nRomà Massot ha dit:\n4 d'Octubre, 2017 a les 1:43 pm\nFelicitar a en Josep Ferrer i Vilar per la seva memòria, i aportar les imatges del seu històric arxiu.\nDr. Romà Massot Punyet.\nLes festes de Sant Roc, un sentiment compartit | Festina Lente ha dit:\n5 d'Octubre, 2017 a les 4:25 pm\n[…] [Article publicat el 14 d’agost del 2017 al digital del Fet a Tarragona] […]\nRespon a Les festes de Sant Roc, un sentiment compartit | Festina Lente Cancel·la les respostes


Neguit de pantorrilla: de setembre 2019\nBaba Dúnia és gran i viu en un poblet a la zona d'exclusió de Txernòbil, un poblet que va quedar buit i que de mica en mica alguns dels seus habitants, tots grans, han anat tornant-hi.\nAllà viuen i mengen les verdures i els animals que ells cultiven i cuiden, sense fer cas de totes les malalties que els poden arribar per culpa de les radiacions.\nEls veïns, tot i que són pocs, respecten la intimitat de cada casa. Es parlen, però cadascú a casa seva.\nBaba Dúnia té una filla casada i una néta. Viuen a Alemanya i la filla voldria que la mare hi anés i s'hi quedés. Però Baba Dúnia té casa seva i no en vol ni parlar. La filla li envia de tant en tant paquets de menjar i de coses útils i la mare ha de fer un bon camí per anar-ho a recollir.\nUn dia arriba un home amb una nena petita. Una nena sana. Ningú no vol que la nena es quedi allà perquè no es mereix emmalaltir. Però l'home és molt rar i d'aquí se'n deriven una sèrie de circumstàncies que faran canviar radicalment la vida de baba Dúnia.\nQuan finalment pot tornar a casa és bonic la senzillesa de les paraules:\n"Vaig cap a la porta i poso la mà al pom. Sona un miol que ve del cobert, i un gatet petit, gris com el fum, en surt fent tentines.\nI aleshores obro la porta i torno a ser a casa".\nA mida que et fas gran te n'adones de com estàs de bé a casa. Cada racó, cada petit detall és casa teva.\nAquest llibre està escrit amb una delicadesa extraordinària. Veus, a Baba Dúnia, l'acompanyes, vius la seva vida. I tot i ser en un poblet contaminat i perdut i solitari respires la pau i harmonia que et va donant la Baba.\nAl final del llibre hi ha una petita reflexió:\n"Què és important a la vida? Per què val la pena viure? La Baba Dúnia ho aprèn a la vellesa i ens dóna una lliçó sobre la rellevància de l'amor, de l'amistat i de la natura per donar sentit a la vida i gaudir-ne dia a dia"\nUn llibre per a rellegir...\nPublicat per Maripepa a les 18:06 0 comentaris\nJaume i Maripepa\n9 - 9 - 1969 -- 2019 Celebrades el 12 de setembre\nCapella de l'Areny - Dinar a casa, el Terral\nVa ser un dia meravellós! Tot va sortir rodó! Vam decidir celebrar les noces d'or amb la família i 6 parelles d'amics. Total unes 40 persones. Volíem poder estar amb tots, sense atabalaments. Va ser tot tan bonic...!\nEl dia abans al vespre vam fer un sopar amb fills i néts. Els néts i nétes es van inventar una història amb nosaltres, els avis, com a protagonistes amb ells, i van fer-ne un llibret. Cada un va llegir el capítol que havia escrit. Després van cantar una cançó, també feta per ells amb música de..... Aquestes coses et fan molt feliç! Tots 9 junts, des de la Berta amb quasi 18 anys i el Jordi amb 8.\nPendent d'escriure i fotos Dia meravellós!\nPublicat per Maripepa a les 21:00 0 comentaris\nFa anys l'havia ja llegit i m'havia impressionat. Un llibre tan primet, tan curt, i on hi caben tants sentiments i tan forts i rotunds.\nUn dia parlant-ne, vaig adonar-me que havia oblidat la venjança de l'Antoinette, i l'he rellegit en un parell de dies. Com podia haver-ho oblidat!\nL'Antoinette és filla d'uns nous rics que organitzen un ball amb tota la noblesa i gent "important" de Paris. El pare és un home de negocis important i és jueu, cosa que no se li perdona fàcilment. La mare s'ha passat la vida somniant en el moment de trobar-se entre aquesta gent que ella enveja de mala manera. Quan arriba el dia l'Antoinette, de 14 anys, demana que vol assistir al ball. Ella també té ganes de conèixer homes interessants i passejar-se pel Bois de Bologne amb ells. La mare es posa feta un fúria. Aquell ball és perquè Ella sigui el centre de les mirades, i fins i tot potser trobarà algú que se la mirarà i se li insinuarà... No vol de cap manera que una adolescent li prengui ni una mirada, ni un moment de glòria. Com a costum ja renya i s'enfada amb la seva filla però aquesta vegada es passa de mida.\nL'Antoinette no estima la mare, ni accepta de cap manera la forma en què la tracta. I somnia una venjança, no sap què fer... I per casualitat li surt una oportunitat que ella aprofita sense ni adonar-se'n. Quan s'acosta el dia de la festa, les hores abans, ella voldria tirar enrere el temps... però ja no pot. I és curiosa la reacció de tota la família...\nCom pot haver-hi uns sentiments tan foscs, com es pot viure en família tal com viuen ells? Per desgràcia ni són els primers ni seran els últims...\nPublicat per Maripepa a les 17:18 0 comentaris\nde Angharad Price\nTraducció de Yannik Garcia\nParatextes de Marina Espasa i Marta Sanz\nLlegeixes el llibre i el trobes molt bo, poètic i descriptiu. T'agrada. Però quan arribes a l'última pàgina tot se't remou, i després de llegir els paratextes -ho comparo amb club de lectura de nivell- tornes a agafar el llibre i el rellegeixes. I en treus molt més que la primera vegada.\nLa Rebecca és la narradora de la història i l'autora, la Angharad, és neboda néta de la Rebecca del llibre. Per tant és una història verídica novel·lada.\nEstem al país de Gal·les, a la vall de Maesglasau. La família de la Rebecca hi viu de fa mil anys. Ela és la gran d'una colla de germans, tres d'ells cecs. Els pares fan un esforç molt gran perquè aquests tres nens vagin a estudiar a una institució de Worcester per a nens cecs. I se'n surten molt bé. Els tres amb estudis i carrera, un va ser pastor de capella, un altre traductor de braille, parlava i escrivia deu idiomes, i l'últim, pintor. Això va fer, i te n'adones a la segona lectura, que el segon fill, el Bob, que volia ser metge, hagi de deixar l'escola i dedicar-se a fer de pagès. I que la Rebecca, que també volia estudiar, agafés la màquina de cosir de la seva tia i es posés a cosir pels altres. Això a més de fer de "minyona", ella i la dona del seu germà, dels homes de la casa. Així era la vida i així ho feien elles. Quan va arribar la màquina de rentar la roba la Rebecca en deia la "minyona de la minyona"!\nAls 40 anys la Rebecca decideix que ja és hora de viure sola i demana permís als homes de la família per a instal·lar-se a la casa antiga de l'àvia, sense aigua ni llum. No ho entenen però li deixen fer la seva vida.\nLa Rebecca amb els anys forma part del paisatge. Dels rierols i les muntanyes, de la boira i de la neu...\nM'ha agradat la seva descripció de família quan mor els seu pare.\nQuè és una família? Una àncora que ens manté ferms a lloc. Ens manté segurs durant el temporal. Ens reté a lloc quan arriba el bon temps. És una benedicció i un llast; per als joves, sobretot, i per als que busquen llibertat.\nUn dels moments d'estupor en aquesta vida és quan ens adonem que de sobte ens hem convertit en aquesta àncora. Aquest canvi inesperat és esfereïdor i instantani. És el canvi de generacions. Ens llancen sense avís en l'aire i ens precipitem en les profunditats de l'aigua salada . En aquell moment l'àncora s'aferra. Tot s'aquieta.\nHi ha gent a qui això li passa quan neix el primer fill, quan aprenen l'habilitat d'abraçar fort algú però deixant que es mogui.\nPer a mi va ser la mort del pare el que em va empènyer d'una generació a altra.\nProp ja dels cent anys la Rebecca es rebel·la contra la mort, tot i que la intueix en el seu caminar cap a la casa familiar, amb la boira i la falta de claror...\nLa majoria dels meus coetanis ja no hi són. Sé que també jo hauria d'acceptar la mort. Però ves, no estic preparada per marxar. Amb tota la força del meu cos trencadís delejo la vida. Cada matí quan em desperto, em meravella el batec del cor.....\nLa vida de la Rebecca és la vida de la vall de Maesglasau. La seva llengua, els seus costums, la seva manera de parlar i de fer. Amb la seva mort es mor també una mica la vida de la vall, amb cada generació es perd alguna cosa.. Però alguna cosa deu tenir aquesta vall quan s'hi pot viure tants anys sense sortir-ne per res, amb la família i amb la feina de cada dia. A mi m'admira i alhora em fa pena... És tan gran el món, tan variada la seva gent, els seus costums, les seves parles; La Rebecca ho veus sempre des del mateix angle. O potser no... perquè parla molt dels altres i poc d'ella mateixa. I l'época marca molt l'estil de viure.\nLlegiu-lo a poc a poc. Deixeu-vos seduir per la poesia i l'encant de l'indret i aprofundiu en els personatges.\nPublicat per Maripepa a les 18:31 0 comentaris


SACERDOTS: THE SEDUCTION OF KANSAS REVIEW DE L'ÀLBUM - NOTÍCIES\nLa seducció de Kansas\nEl segon àlbum de la banda de Washington, D.C., és dens amb ambigüitats, sacrificant els one-liners citables del seu debut en favor d’esbossos de personatges sobre la banalitat quotidiana del mal.\nPlay Track Fill de Jesús -SacerdotsVia Bandcamp / Comprar\nA principis del 2017, precisament una setmana després de la investidura presidencial, la banda de Washington, D.C., Priests va llançar el seu àlbum de debut Res no se sent natural . El temor i la frustració que van apoderar llavors de la meitat de la nació van ser el teló de fons de la seva primera impressió indeleble: un context preparat per a cançons de guitarra alternativament enganxoses i abrasives com JJ i Pink White House. En aquell moment, es van anunciar com si haguessin concebut, escrit i enregistrat un registre en qüestió de setmanes, en lloc de mesos o anys. Davant d'un règim corrupte, les bandes de punk tornarien a ser fantàstiques i els sacerdots van tenir la fortuna i la desgràcia de confondre's amb un.\nDos anys després, els sacerdots apareixen preparats per a un realineament. Es diu el seu segon disc La seducció de Kansas, que és més ràpid que la seva inspiració, el llibre del 2004 de l’historiador Thomas Frank Què passa amb Kansas? Com els conservadors van guanyar el cor d’Amèrica . Encara són agitadors políticament conscients i, aquesta vegada, volen tenir clar que tenen una visió llarga. No espereu, però, un tractat sobre la fluència cap a la dreta de l’Amèrica mitjana; Kanas geogràfic és una preocupació metafòrica llunyana d’aquestes cançons. L’estat que rep més atenció és Texas, on la banda, menys el baixista original Taylor Mulitz, que ha estat substituït en el disc per Res no se sent natural col·laborador Janel Leppin, enregistrat amb el productor John Congleton. Potser per recordar l’experiència, han comprimit la història geològica i política de la regió en els dos versos compactes de Texas Instruments més propers.\nLa limitada paleta de sons dels sacerdots també ho permet La seducció de Kansas per donar un to més moderat. I'm Clean and Ice Cream strip surf rock per a peces; el baix anudat del nou baixista de gira Alexandra Tyson és un dels moments destacats de la cançó principal, on la cap de banda Katie Alice Greer canta una paròdia carismàtica traçada del que era un país. Kansas és una música intrínsecament política, impulsada per la mateixa fúria obliqua que va fer que les noies dels Estats Units fossin tan convincents. Aquestes cançons són denses amb ambigüitats, sacrificant les línies one-liners en primera persona citables del debut en favor d’esbossos de personatges i escenaris que generen més preguntes de les que responen. Al mateix temps, són incòmodament realistes, esquitxades de referències quotidianes sobre la banalitat del mal: Augusto Pinochet, els germans Koch, Applebee’s. La cançó més directa, Good Time Charlie, relata l’armament dels mujahidins afganesos dels Estats Units als anys vuitanta, amb lletres vívides inspirades en la pel·lícula de Mike Nichols del 2007 La guerra de Charlie Wilson .\nNo totes les pistes requereixen notes a peu de pàgina tan complicades. A l’obridor abridor Fill de Jesús, Greer deixa anar una emocionant burla gutural, acusant d’excepcionalitat i militarització nord-americana: el dia que vaig caminar sobre l’aigua, la metralla va fer un rebot / va dir: “Bebé, doneu-me-ho, Salvador, estic com era Occident El desconcertant Control Freak fa una crida a Dorothy, la Kansan per excel·lència, que llisca el vel més prim de la ficció sobre un protagonista a les mans de la mania paternalista. Ets fora del bosc, Dorothy / sóc el teu monstre de control / sóc el teu 'cap lloc com a casa' / Llençols que t’amaguen a dormir, Greer canta, mentre els acords reverberats que aixequen el cabell es transformen en un boogie demencial.\nTot i que els personatges de l’àlbum es marinen en una barreja tòxica de por, normalització i mentida, la seva estètica té més en comú amb l’art conceptual. Aquestes cançons es juguen frescament amb el poder de la mirada, per torns que exigeixen atenció i la desvien: És la teva pel·lícula / L'has escrit i l'has dirigit / Jo només puc ser la teva musa / Però sóc necessari, va el cant final de 68 Pantalla , l’afirmació feminista d’una actriu desautoritzada. Mentrestant, a les pistes només per a digital No percebut, Greer ens indica que no m’inquieta cap cosa que em pugui percebre / Mantingueu els ulls tancats. Aquest és el so d’una banda que treballa per privilegiar la interpretació i la subjectivitat, conceptes que fan que els ulls de la gent raonable es vegin. Els sacerdots ho fan de la mateixa manera que les actituds principals sobre el valor de les humanitats s’acosten a un nadir; no és d’estranyar que els espectadors tendeixin a suposar que s’ha de fer art a la societat, més que no pas en ella.\nCom algunes de les seves inspiracions més teòriques, La seducció de Kansas corre el risc de ser vist com superficial, important i una mica nihilista. És una crítica gairebé convidada per un títol com Youtube Sartre, una cançó esgarrapada i brutalista amb el cor existencialista i didàctic alhora, No et creguis / Un lladre virtuós / O virtuós de res. Massa urgent per ignorar, massa pretensiós per estimar fàcilment, La seducció de Kansas acaba sentint un concepte elevat i una mena de buit, ja sigui inherentment o en un reflex natural de la matèria, perquè què, a la vista, és més fallit moralment i intel·lectualment que l’imperi americà?\nlil durk aquest cas\nis land ho una autèntica banda\nmort prez permet obtenir gratis\nkanye west al parc sud\nsense terra des dels segles


Fabra sobre el tancament de Canal 9: 'Vam fer el que vam haver de fer' - Diari La Veu\nEscriba el número 544192\nFabra sobre el tancament de Canal 9: 'Vam fer el que vam haver de fer'\nAssegura que va haver de tancar RTVV en no poder pagar-la perquè 'el pressupost l'hem de fer a cops de martell'\nAlberto Fabra aquest dimarts durant la seva entrevista amb la cadena SER.\nFabra, en una entrevista en el programa Hoy por hoy de la Cadena Ser, ha reconegut el model de gestió de la ràdio i televisió públiques "podria haver sigut millor" i ha reconegut que "va haver-hi molts errors". "Però no solament en aquesta televisió, en totes", ha matisat.\nEntre ells, ha admès que "no" és normal que la presidenta de l'Associació de Víctimes del Metro 3 de Juliol, Beatriz Garrote, no fóra entrevistada mai en la televisió fins al dia en què es van tallar les emissions, però ha recordat que ell sí que la va rebre.\nAmb tot, ha incidit que mantenir RTVV era "insostenible" perquè no podien assumir el cost de 40 milions d'euros que implica la readmissió de la plantilla afectada per l'Expedient de Regulació d'Ocupació (ERO) després de la resolució del Tribunal Superior de Justícia. "Si jo tinguera cobertes totes les despeses en Educació, Sanitat i Serveis Socials i tinguera aquests 40 milions, aquesta situació no s'hauria donat", ha afirmat.\nFabra ha rebutjat que hi haguera balafiament, però ha indicat que no solament en el País Valencià, sinó en tot l’Estat espanyol "es va viure una època en la qual es pensava que tot era molt fàcil, que havíem de renunciar a coses que sempre ens havien funcionat, com el suport al sector industrial, i agafar altres aventures que va produir un moment de riquesa molt puntual però que no albergava una societat que puga consolidar un projecte".\n"Ens equivoquem tots i en tots els llocs i açò ha fet que hàgem viscut la crisi més dura de la democràcia", ha constatat Fabra, qui ha recalcat que "ara és moment de rectificar i donar suport als sectors industrials".\nFabra, preguntat per com se sent en "no poder tirar la culpa a l'herència del PSOE", ha replicat: "a mi m'agrada parlar de futur mai del passat" perquè "el passat no el podem canviar, però el futur sí” i ha insistit que cal "corregir les coses que no ens han portat res bo". "És cert, hi ha hagut coses que no les hem fetes bé, cal rectificar i demanar perdó", ha dit.\nEscriba el número 416754


Submarinisme | Aventuristic\nES BANC submarinisme a Formentera\nEl fons marí de Formentera està farcit de posidònies, el que li dóna una transparència que va molt bé per fer submarinisme. Si li afegim que l’orografia ha omplert el fons de covetes i arcs, on s’amaguen multitud d’animals, tenim unes condicions perfectes per fer submarinisme.\nLA PLATAFORMA submarinisme a Formentera\nUna antiga piscifactoria enfonsada a finals del segle passat és un lloc divertit per fer una immersió. Primer per la curiositat del lloc, i després per la gran quantitat de vida marina que s’hi troba.\nDON PEDRO, el gran derelicte\nEl vaixell enfonsat més gran de tota la Mediterrània es troba davant del port d’Eivissa, molt a prop d’un petit illot anomenat Es Drau Gros.\nÉs un dels derelictes més visitats d’Eivissa, pel bon estat del vaixell i per la gran visibilitat que tenen les aigües d’aquesta costa.\nSubmarinisme a l’Illa Murada\nLes aigües transparents de la costa d’Eivissa, i el seu fons marí rocallós, la converteixen en un lloc ideal per practicar submarinisme. Nosaltres vam acompanyar un grup a l’Illa Murada, situada davant de la Torre de Sant Miquel, al nord-oest de l’illa.\nSubmarinisme a Ses Formigues – Nord d’Eivissa\nEl nord d’Eivissa és un indret allunyat del turisme intensiu que hi ha al voltant de la capital. Nosaltres hi hem realitzat una immersió fantàstica, amb aigües cristal·lines i una orografia molt bonica.\nUn dels millors indrets del Mediterrani per practicar submarinisme, i poder gaudir de la presència de molta vida marina, són les Illes Medes, situades a la costa del Baix Empordà. A principis de juliol de 2020 el mero es trobava en plena època d’aparellament.\nPer fer submarinisme a la major part de països cal disposar d’una assegurança i obtenir un certificat que lliuren les organitzacions reconegudes com FEDAS ( Federació Espanyola d’Activitats Subaquàtiques) FECDAS ( el mateix a Catalunya) SSI o PADI, entre d’altres.\nSol haver-hi un grau d’iniciació, un altre d’avançat i un tercer de perfeccionament. A partir d’aquí es poden ampliar especialitats, sobre tot en l’àmbit professional.\nL’equip indispensable es el següent\n1.- Vestit de neoprè més o menys gruixut segons la temperatura de l’aigua. Fins i tot hi ha vestits secs de neoprè en els que no arriba a entrar aigua al cos i per tant ens podem abrigar.\n2.- Aletes per desplaçar-nos.\n3.- Visor amb faldó habitualment de silicona\n4.- Jaqueta on portarem: L’ampolla d’aire, el regulador de pressió, manòmetre per saber la fondària que estem i també controlar el consum d’aire de la nostra ampolla.\n5.- Cinturó de llast. Habitualment format per peces de plom.\nSi l’aigua es freda cal portar gorra i guants.\nA partir d’aquí el material es pot anar ampliant segons les necessitats: ordinador de busseig, llanterna, ganivet, boia de senyalització, segona ampolla de seguretat, scooter, etc\nImmersions costa Peninsular\nEl busseig recreatiu sol fer-se a uns 20 o 30 metres de fondària, puntualment fins als 40 i es pot practicar en qualsevol indret de les nostres costes des de l’atlàntic fins al mediterrani. La diferencia esta en la temperatura de l’aigua i la seva visibilitat que sol ser habitualment millor al mare Nostrum.\nEl paisatge marí i els peixos que podem veure varia en funció del tipus de costa, les corrents marines i si som a l’atlàntic o al mediterrani. Per exemple a l’atlàntic es poden veure algues mentre que al mediterrani hi ha prats de posidònia.\nA la costa da Morte de Galicia hi ha molts derelictes mentre que al mediterrani les aigües solen ser més clares i transparents.\nLlocs molt recomanables son les Illes Medes per l’abundància de peix ( www.aquatica-sub.com), també a Cabo de Palos o Cabo de Gata al Mediterrani i A Coruña a l’atlàntic.\nSubmarinisme en Illes\nCanàries es un paradís per al submarinismes i també l’illa d’Eivissa i Formentera.\nDe fet a les illes Pitiüses no tant sols podem trobar una gran varietat d’immersions amb espectaculars arcs i coves submarines sinó que a més a més es on probablement gaudeixen d’unes aigües més clares i transparents amb visibilitats que poden superar els 50 metres de distancia (www.subfari.es).\nDurant aquestes immersions sembla com si bussegéssim dins d’un aquari gegantí.\nFer un curset amb bons professionals es de vital importància per evitar problemes de descompressió. Evidentment cal seguir al peu de la lletra les indicacions de seguretat tant en superfície com sobre tot dins l’aigua.\nPer tota la costa peninsular i també a les illes hi ha nombrosos clubs i escoles esportives on poder realitzar un curset de submarinisme amb garanties de qualitat.


Registrar dominis .delivery - Entorno Digital\nRegistre de dominis .delivery\nDominis | Dominis | Extensions de dominis | .delivery\nDELIVERY és un domini genèric que serveix per identificar-te amb un nom, producte, marca, etc a Internet, mitjançant una pàgina web o altres serveis com el correu electrònic. Per exemple si algú vol veure la teva pàgina web que està sota el teu domini DELIVERY escriurà en un navegador www.elteunomdemarca.delivery\nEl registre de dominis .delivery no té requisits en fase lliure.\nDonuts Inc. és el sol·licitant la terminació .delivery i moltes altres de nous dominis gTLDs. Aquest nou domini proporcionarà als usuaris d'Internet noves oportunitats i expressions que no existeixen actualment en línia.\nRequeriments de dominis .delivery\nA la Fase lliure dels dominis .delivery, qualsevol persona física o jurídica podrà registrar dominis en aquesta extensió. Aquesta fase es regeix per la norma del que primer arriba, primer registra. Les tarifes de registre són les de la fase lliure general.\n- Amb la compra del teu domini .delivery pots seleccionar els nostres serveis de DNS per l'activació del teu domini ".delivery".\n- Entorno posa a la teva disposició amb el registre del domini .delivery una àmplia gamma de serveis de hosting, servidors virtuals i certificats SSL.\n- Si estàs interessat en la recuperació o vigilància d'un domini .delivery pots veure la nostra secció de serveis corporatius.\n- Al comprar el domini web amb l'extensió .delivery podem ajudar-te en el teu projecte de presència a internet amb aplicacions opensource tipus Wordpress, Drupal, etc. o projectes a mida allotjats en el teu domini web .delivery\nPer registrar dominis genèrics .delivery has de completar el formulari de registre on-line.\nEls dominis .delivery es poden contractat entre 1 i 10 anys.\nPer renovar dominis .delivery aquests han d’estar en període de renovació i es poden renovar entre 1 i 9 anys.\nEls dominis .delivery també admeten renovació anticipada.\nPer a transferir dominis .delivery és necessari:\nAl transferir dominis .delivery aquests es renoven per un any més a partir de la data d'expiració. El procés té una durada máxima de 5 dies.\nNomés podem fer un canvi de titular d'un domini .delivery si Entorno Digital és el Registrador acreditat. Si no és així, el primer que hem de fer és transferir-lo a Entorno Digital.\nEl canvi de titular de .delivery té un cost de 50 euros (preus sense IVA) .\nPots modificar els contactes i servidors de DNS dels teus dominis .delivery a través del teu panell de control, al que pots accedir des de l‘apartat “USUARI REGISTRAT” del nostre web.\nTarifa de dominis .delivery\nSi gestiones varis dominis .delivery o altres dominis territorials posa't en contacte amb nosaltres per conèixer els nostres descomptes per volum.\nSi necessites qualsevol aclariment per registrar dominis .delivery o contractar un servei de hosting posa't en contacte amb nosaltres.


El procediment administratiu i la suspensió i tramitació dels terminis\nConéixer la nova Llei 39/2015 d'1 d'octubre de Procediment Administratiu Comú. Impulsar el nou concepte de l'Administració Pública al servei de la ciutadania. Adquirir els coneixements bàsics per al correcte desenvolupament de l'activitat de les AAPP en l'àmbit local dins del nou marc provocat per la COVID19 per a la progressiva i correcta tramitació després de la suspensió dels terminis\n1. Aspectes introductoris. Àmbit objectiu i subjectiu de la Llei 39/2015. Estructura, publicació, entrada en vigor i eixos fonamentals.\n2. Novetats respecte de la normativa anterior en la matèria.\n3. Els interessats en el procediment. Identificació i signatura.\n4. L'activitat de les administracions públiques. Normes generals. Termes i terminis.\n1. Dels actes administratius.\n2. De les disposicions sobre el procediment administratiu comú.\n1. De la revisió dels actes en via administrativa.\n2. Reformes de la Llei 39/2015 d'1 d'octubre.\n3. El Reial Decret 463/2020, pel qual es declara l'Estat d'Alarma per a la gestió de la situació de crisi sanitària ocasionada per el COVID-19 i la suspensió i tramitació dels terminis administratius.


La Fundació de la Indústria d'Alimentació i Begudes inicia una campanya per reduir els índexs d'obesitat a Espanya | Consumer\nLa Fundació de la Indústria d’Alimentació i Begudes inicia una campanya per reduir els índexs d’obesitat a Espanya\nPromourà hàbits de vida saludables en la població mitjançant una alimentació equilibrada i la pràctica d'exercici\nSota el lema “Educar en alimentació és educar en salut”, la Fundació de la Indústria d’Alimentació i Begudes ha engegat una campanya la finalitat de la qual és contribuir a reduir els índexs d’obesitat a Espanya. Per a això, promourà hàbits de vida saludables en la població espanyola mitjançant una alimentació equilibrada i la pràctica regular d’activitat física.\nAquesta iniciativa, reconeguda per l’Agència Espanyola de Seguretat Alimentària (AESA) i amb el suport financer del Ministeri d’Agricultura, Pesca i Alimentació, s’emmarca dins de l’estratègia global “Règim Alimentari, Activitat Física i Salut” definida per l’Organització Mundial de la Salut (OMS) contra l’obesitat. Totes les seves activitats estaran recolzades per una comissió d’experts multidisciplinari.\nLa campanya engloba un servei d’informació al consumidor “online”, una estratègia pedagògica denominada NAO (Nutrició, Activitat Física i Prevenció de l’Obesitat), un curs de periodisme especialitzat en alimentació i salut, una web d’hàbits saludables, un observatori d’alimentació i salut, i la divulgació de materials informatius.\nalimentació campanya obesidad-ca