3D Day EEBE\nLa jornada 3D Day EEBE, organitzada per l'Escola d'Enginyeria de Barcelona Est (EEBE) i el grup d'investigació DEFAM(obriu en una finestra nova)-TECNOFAB(obriu en una finestra nova), en col·laboració amb l'associació d'estudiants FabLab de la EEBE, i que se celebrarà el 2 d'abril de 2022. Es tracta d'una jornada de temàtica d'impressió 3D que vol convertir-se en una referència en el món de la fabricació additiva.\nLes inscripcions per participar-hi a qualsevol de les categories es poden realitzar fins al 20 de desembre de 2021. La jornada tindrà dues categories, una adreçada a estudiantat pre-universitari i una altra per a estudiantat universitari.\nLa participació està oberta a equips d'estudiantat de l'ESO, Batxillerat, CFGM o CFGS de qualsevol comunitat espanyola que estiguin matriculats en el curs acadèmic 2021-2022, i podran apuntar-se a dues modalitats (no excloents):\nEEBE 3D printing challenge: el repte consisteix en la fabricació en impressió 3D d'una peça proposta en el temps estipulat durant el 3D Day EEBE\nProjectes d'impressió 3D: consisteix a presentar un treball (curricular o no) que hagi desenvolupat cada equip durant aquest curs acadèmic relacionat amb impressió 3D.\nEn aquesta categoria l'estudiantat pot participar a tres subcategories i caldrà fer la inscripció a través d'aquest formulari(obriu en una finestra nova).:\nEEBE 3D printing challenge. L'objectiu en aquest cas és solucionar un repte en el menys temps possible, que consistirà en imprimir en 3D una peça en el temps permès per a sotmetre-la a una sèrie de proves que ha de superar. Els participants rebran quatre setmanes abans un dossier tècnic amb la informació de les característiques de la peça a fabricar. A la categoria universitària cada equip haurà d'utilitzar la seva pròpia impressora 3D. Els equips, de 3 a 5 membres, podran estar format per estudiants de qualsevol centre universitari.\nPresentar una ponència on s'exposi la recerca científica que hagueu fet en el camp de la fabricació additiva (TFG, TFM, Tesi Doctoral...). Les ponències exposades han de ser el fruit d’un projecte o treball d’investigació que s’estigui duent a terme actualment o hagi finalitzat durant l’últim any.\nExposar un projecte que estigueu duent a terme i utilitzi la impressió 3D. Els participants presentaran els projectes als altres equips i una audiència d’estudiants d’institut. L’objectiu principal d’aquest acte és fomentar la comunicació entre grups que estan treballant en projectes d’impressió 3D i promoure la transferència d’idees, coneixements i tecnologia per tal d’enfortir la implantació de la impressió 3D com a eina en àmbits educatius.


Newtown (Missouri) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n40° 22′ 33″ N, 93° 20′ 04″ O / 40.3758°N,93.3344°O / 40.3758; -93.3344\nNewtown és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia una població de 209 habitants.\nSegons el cens del 2000, Newtown tenia 209 habitants, 86 habitatges, i 55 famílies. La densitat de població era de 322,8 habitants per km².\nDels 86 habitatges en un 36% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 36% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 32,1% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 17,7% de 45 a 60 i un 14,8% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 21.250 $ i la renda mediana per família de 43.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.000 $ mentre que les dones 19.625 $. La renda per capita de la població era de 13.561 $. Entorn del 3,2% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nHarris (8 km)\nMercer (22 km)\nPowersville (20 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Newtown_(Missouri)&oldid=19035506»


gran tour: de maig 2009\nHändel i Zweig, el músic i l’escriptor cosmopolites\nVaig assabentar-me que enguany és l’any Händel un dia que jeia al sofà mirant un canal de la segona cadena de la televisió alemanya, ZDF. Feien un reportatge dedicat al 250è aniversari de la mort del músic a Londres. Entre moltes de les estacions vitals que s’explicaven de la seva biografia em van sorprendre les dades sobre la seva sexualitat. I és que a més dels viatges de molts personatges interessants, també m’encurioseix enormement aquest aspecte tan vital i tan mortal alhora en el context del XVIII.\nDesprés del programa em vaig posar a googlejar i des de llavors li estic seguint la pista. Aquella nit també vaig escoltar l’ària “Lascia la Spina” a youtube i entre d’altres em va sobrevenir la intenció d’aconseguir la biografia d’un dels seus biògrafs: Franzpeter Messmer. Vull partir del fet que la meva cultura musical és més aviat misèrrima i ho seria encara més si no hagués tingut durant gairebé onze anys un company pianista, que em va fer descobrir per exemple Bach, per esmentar un dels compositors contemporanis a Händel, només quatre setmanes més jove que ell. Solíem posar entre d’altres... -les devia posar ell, perquè aleshores jo no manejava el tocadiscs i no teníem encara reproductor de Cds...- solíem posar entre d’altres les Variacions Golberg interpretades per Glenn Gould després de fer sexe al migdia.\nEl meu principi de Händel, suposo que com el de molts altres, rau en l’oratori del “Messiah” per Setmana Santa. Mentre vivia a Ciutat, a Ciutat de Mallorca, vaig anar com a mínim una vegada, potser dues, a sentir-lo a l’església de Sant Francesc, on potser l’acústica no era la millor i els bancs, incòmodes; però tot això es veia compensat per la bellesa del temple il·luminat pels ciris i per les restes mortals de Ramon Llull. L’Església i el claustre adjacent són escenari també de moltes altres vivències personals.\nLa meva història continua... Després del reportatge de la ZDF alemanya, mentre jeia també al sofà mirant la televisió vaig enxampar en una altra ocasió una altra emissió sobre Händel, aquest cop es tractava del programa de debat Millenium del Canal 33, on Ramon Colom comptava amb la presència dels contertulians Oriol Pérez i Joan Vives. Durant el que vaig veure i sentir no es va parlar gens de la biografia del compositor, gens ni mica de la seva sexualitat, tot i que hi va haver un moment en què s’hagués pogut encetar o esmentar el tema, quan es va dir que es coneixien força dades de la vida de Händel. Al final del programa Colom va recomanar entre d’altres una lectura que em va fer aixecar del sofà d’una revolada i anar a la meva petita llibreria: la petita ressenya biogràfica que Stefan Zweig dedica al compositor en el llibre “Sternstunden der Menschheit”, crec que traduït com a “Moments estel·lars de la Humanitat.\nHe llegit la curta biografia i ha estat un plaer, sobretot si faig esment de l’entorn on s’ha produït la lectura: al costat de la mar, a Sa Mesquida i a Binisafua, durant uns matins radiants amb banys d’aigua fresca. Un dels moments estel·lars de la humanitat es va produir a Anglaterra. A “Georg Friedrich Händels Auferstehung” –la paraula alemanya vol dir “resurrecció”-, Zweig el situa al mes d’agost de 1741 a Londres durant la composició del “Messies”. Si no vaig errat l’autor austríac probablement devia escriure les seves “Vierzehn historische Miniaturen”, les catorze “miniatures” històriques de què consten les Sternstunden, durant el seu exili londinenc. A la ressenya biogràfica Zweig abasta els últims anys de la vida de Händel, des del 13 d’abril de 1737 en què va patir un atac d’apoplexia que li va deixar la part dreta del cos paralitzada durant un temps. Es narra l’estrena del “Messiah”, que el músic va voler celebrar un altre 13 d’abril, el de 1742 a Dublín, per commemorar la seva resurrecció particular: la superació de la paràlisi a còpia d’una voluntat fèrria i de llargs banys d’aigua calenta contraindicats pels metges. Segons Zweig Händel també va voler morir un 13 d’abril, Divendres Sant. Era l’any 1759.\n(Ara em tem que he començat parlant de la sexualitat de Händel i he acabat parlant de Divendres Sant. Crec que les haurem de deixar per a més endavant, i ara em referesc tant a la sexualitat de Händel com a la d’Stefan Zweig...)\nCategories Händel, Literatura Alemanya, Música, Stefan Zweig\nEl llibre de les últimes setmanes: Das Parfum, de Patrick Süskind. Qui sap quants anys farà, potser vint, que vaig llegir-lo per primera vegada en català. Hi ha alguns motius perquè hagi llegit el llibre ara, anys després. Entre d’altres, primer de tot el perfum, després la llengua –volia llegir-lo en original- i, finalment, el context històric: el segle XVIII. La novel·la és un recorregut pel món de l’olfacte, de les olors i de les essències, amb un protagonista, Jean-Baptiste Grenouille, convertit en un altre personatge de la galeria dels més grans assassins de tots els temps literaris. En l’època més ben perfumada de l’edat moderna, Grenouille s’enginya un mètode a còpia de greix animal i altres procediments per transformar en perfum l’odor de les seves víctimes verges, a fi de materialitzar l’essència de la virginitat, que un cop inspirada, inhalada, reverbera en sentiments sensuals d’amor.\nEls altres dos protagonistes d’aquesta darrera setmana han estat Dràcula i Frankestein: Bood for Dracula i Flesh for Frankestein, dirigides totes dues per Paul Morrisey i coprotagonitzades per Joe Dallesandro. Frankestein vol crear l’home i la dona perfectes amb parts dels cossos de les seves víctimes, talment com Grenouille ha hagut de sacrificar vint-i-cinc verges per elaborar el seu perfum. D’altra banda també, a la versió de Morrissey al vampir només li val xuclar la sang de les verges per revitalitzar la seva vida eterna d’ultratomba a còpia de transfusions. En totes tres pel·lícules es tracta l’assassinat com a mitjà per aconseguir la possessió de la bellesa, de la sensualitat, de l’èxit i de la vida eterna.\nDas Parfum fa reflexionar enormement sobre un dels nostres cinc sentits, sobre un dels òrgans humans de percepció de la realitat: el nas i l’olfacte. Si per una banda la pintura de Munch exposada en la darrera entrada d’aquest bloc traspassa la tela i El crit ens arriba fins a l’oïda, amb l’escriptura de Süskind ocorre un fenomen paral·lel: transpira tot tipus de flaires –d’olors i de pudors- i en confegeix una de sublim, aquella que en odorar-la ens desperta el deler de la voluptuositat.\nLa proximitat del context històric i geogràfic de la novel·la es fa de vegades enorme. Els set anys que Grenouille passa a la muntanya apartat de la humanitat són els anys de la Guerra dels Set Anys, en què les Balears –citades- i Menorca en concret no només es veié involucrada sinó que fou motiu i objectiu de les disputes. També s’hi esmenta el Puig del Canigó, on peregrinen els seguidors de les idees sobre els fluïts vitals d’un esbojarrat ministre il·lustrat.\nAhir capvespre vaig mirar també la versió cinematogràfica de la pel·lícula i passa el que sol passar sempre entre la novel·la original i la filmació. No puc jutjar com deu agradar la pel·lícula a algú que no hagi llegit el llibre, tampoc no n’he llegit les crítiques. Diguem que els 142 minuts que dura em van passar sense avorrir-me, però no recordo per exemple cap moment del llibre en què Grenouille assassini una prostituta a fi d’experimentar entorn de l’elaboració del perfum a partir de l’olor humana. En principi, però -i això augmentava les meves expectatives a l’hora de veure la pel·lícula-, Tom Tykwer és el director d’un altre film que he vist reiterades vegades i que he recomanat tantes altres: Lola rennt, una història que transcorre a Berlín i és protagonitzada per Franka Potente i Moritz Bleibtreu.\nD’altra banda, les localitzacions del film també són força familiars. Tykwer va escollir Catalunya –Barcelona, Girona, Figueres, Tortosa...- per rodar la que en el seu moment va ser la pel·lícula més cara del cinema alemany.\nSegle XVIII i cinema\nCategories Cinema, Cinema alemany, Dallesandro, Literatura Alemanya, Llengua Alemanya, Morrisey, Narrativa, Segle XVIII, Süskind, Tykwer\nSí, jo també podria cridar avui! I també ofegaria les ones sonores dels meus crits en el llac d’aigües tranquil·les del quadre de Munch per tal d’asserenar-me. M’ha sorprès que hagis penjat “El Crit” al teu bloc. Tu recordes amb molta més precisió que no jo on vas veure per primera vegada el quadre. Hauria de regirar entre capses de tríptics d’exposicions passades... Des de llavors ençà, però, l’he emprat algunes vegades a les meves classes a fi de treballar la descripció i fer-ne una petita interpretació, així, espontània, sense cap tipus de connotació.\nEls qui comencen bé fan referència en primer lloc a la persona –un home?, una dona?-que crida en primer terme amb les mans tapant-se les orelles dreta damunt del pont. Al fons del pont, la petita silueta de dues persones més, com si fos l’ombra de dues persones més. Dos homes? L’un amb un capell. És curiós que d’altres eludeixin primer les persones i s’estimin més començar pel paisatge: com a rerefons un llac rodejat de muntanyes i el cel. A la dreta, vegetació. El pont que es perd a l’esquerra uneix la persona que crida en primer terme i el paisatge de natura del rerefons. El pont es perd llac enllà.\nI aleshores començam amb els colors. De quin color són els elements del paisatge? I resulta que el cel no és blau cel, sinó groc i vermell, perquè potser és darrera hora del capvespre, quan el sol es pon. Groc i vermell, dos colors encesos i estridents, símbols de sentiments i de passions, el vermell simbolitza també el perill... Això contrasta amb les muntanyes, que tampoc no són marronoses, sinó blau fosc i negre, color tal vegada de les ombres al solpost, un color de fred, un color fred. L’aigua del llac agafa els tons del cel i els de la terra, un punt entremig enmig del quadre, un llac d’aigües càlides i tranquil·les, amb dos vaixells que hi naveguen plàcidament.\nI continuam amb les formes i ens adonam que tot es arrodonit, no solament la boca en cridar, sinó també la cara i el cap i les mans i el llac i les formes del cel i les de les muntanyes i les de la vegetació. Però el que més s’assembla a les formes de la boca és el llac, amb cercles concèntrics. I per què tot és tan arrodonit i onejant? Ones! Les ones sonores del crit! El crit! El crit no només és pintura i visió, Munch ens el fa sentir d’oïda. El dibuix i la pintura han estat capaços de transmetre el so d’un crit. Qui sap si també d’un crit davant de persones que es menteixen a elles mateixes.\nCategories Art, Munch, Pintura\nFa nit de lluna plena i vull que la lluna plena esclati dins meu. Estic esperant que em telefonin per sortir... Fa dies que no escric i vull dedicar una entrada a Joe Dallesandro. Fa també uns quants dies que vaig llegir l’entrada que se li dedicava a un dels blocs que seguesc, Tiburones en Korador. Hi ha un vídeo a youtube del moment en què es lliura el Teddy Award a Dallensandro per la seva carrera durant l’última edició de la Berlinale. S’hi mostren les imatges del lliurament, d’una seqüència d’un film fet per la seva filla i de la clausura del festival, en el moment que els guardonats, un grup de drag queens i el batlle de Berlín, Klaus Wowereit pugen a l’escenari. Tot plegat em va fer venir ganes de veure les pel·lícules d’Andy Warhol, dirigides per Paul Morrisey i protagonitzades per Dallesandro. Aquesta setmana he anat un parell de vegades al videoclub, la primera vaig trobar-hi “Trash” en DVD. A la nit vaig mirar-la a casa, en versió original, perquè els subtítols que deia la caràtula que tenia no van aparèixer per enlloc.\nDissabte matí. El sol per la lluna. “Trash”, fems, és la història d’un dia en la vida d’un drogoaddicte a l’heroïna al Nova York de finals dels seixanta. La pel·lícula es va estrenar el 1970. Dallesandro als poc més de vint anys. És un fresc, un mosaic de les experiències personals que s’estableixen entre diferents personatges amb el fil conductor del cos nu, la personalitat serena i la dependència de Joe. “Do you have some acid?”, “I want some acid!”, “Oh!, I looove to see that”. Una altra de les històries impactants, quan al pis desmanegat on viuen, arriba Holly amb un alumne de la High School, de Secundària: “Can I trust you?”, “I don’t want a needle!”. El diàleg d’aquesta escena de cinema teatral, la manera com l’amiga de Joe acaba persuadint el jove perquè provi l’heroïna, com la hi injecta... etc., és realment forta, per dir-ho així. Altres històries tenen un vessant més sòrdid, en el món dels rics hi regna la hipocresia.\nAl dia següent vaig tornar a anar al videoclub a tornar el DVD i Micky em va dir que si bé “Trash” era l’únic film de la trilogia de Warhol -juntament amb “Flesh” i “Heat”- que tenien en aquest format, en canvi “Flesh”, carn, també la tenien, però en cinta de vídeo. Vaig mirar en quin idioma era: anglès subtitulada en espanyol. Uau! Me la vaig mirar a la nit –dimecres a la nit? La pel·lícula és estructurada de la mateixa manera que l’anterior: Joe és ara casat i té una filla i surt al carrer a cercar diners. Ara se’ls guanya prostituint-se a Nova York. Les escenes del pis, o gairebé millor dit, del llit on viuen, s’intercalen amb les escenes quan surt a fer xapes al carrer per guanyar-se cent dòlars; un dia de sort: és el cas d’un artista expert en l'art de la Grècia antiga, en l’escultura, en el discòbol i en l’empatia, que el fa posar nu i el dibuixa. Jo ja havia vist aquesta escena. Me'n recordava. La sexualitat és tema present que travessa també aquest film: una personalitat que experimenta les formes de relacions que la ciutat ofereix a la nuesa de Joe. “Flesh” és del 1968.\nTant l’una pel·lícula com l’altra m’evoquen enormement els films de Fassbinder a Alemanya una dècada més tard. A partir d'ara: Fassbinder recorda Warhol. En part el crec hereu d’una certa manera de emmirallar la realitat i conflueix amb Warhol i Morrisey en la forma de fer teatre, de desenvolupar diàlegs de profunditat social i psicològica, de rodar imatges amb càmera suspesa, capaç de crear nous llenguatge d’experimentació sensual, eròtica i sexual.\n* Durant el lliurament del Teddy Award, Joe Dallesandro explica com havia estat rebut a Europa i concretament a Alemanya quan a Nova York encara ningú se’ls prenia seriosament. Justo de Tiburones en Korador em demanava l’altre dia en un comentari qui era al vídeo de Youtube l’alcalde de Berlín Kaus Wowreit. Se’l veu assegut a primera fila del pati de butaques un cop s’ha fet el lliurament de l’Ós a Joe Dallesandro i després dalt de l’escenari en la cloenda.\nCategories Cinema, Cinema i homosexualitat, Cinema nord-americà, Dallesandro, lgtb, Morrisey, Neuschwanstein, Warhol


La Fundació Vila Casas li dedica l'exposició més ambiciosa, amb un centenar d'obres\nEl pintor Vicenç Viaplana a l'exposició que li dedica la Fundació Vila Casas als Espais Volart FRANCESC MELCION\nBarcelonaVicenç Viaplana (Granollers, 1955) és un artista que s'ha mantingut fidel a les seves conviccions i a la seva recerca, encara que això li hagi costat caure en "l'ostracisme" durant alguns períodes, afirma ell mateix. Tampoc no ha arribat a viure de l'art. "M'he autosubvencionat. He fet mil feines. El món de l'art català és molt precari, no dona perquè els artistes en visquin", lamenta. La seva obra no ha format part de les exposicions panoràmiques sobre l'art català de les últimes dècades, i per això la mostra que li dedica la Fundació Vila Casas amb el títol Vicenç Viaplana, els llocs de la pintura és especialment significativa en la seva trajectòria. "No pensava tenir tota la meva obra junta. No havia despertat l'interès de cap institució –afegeix–, ni tan sols de la meva pròpia ciutat".\nUna de les pintures de ciutats en flames de Vicenç Viaplana Vicenç Viaplana/fundació Vila Casas\nLa trajectòria de Vicenç Viaplana va començar dins l'art conceptual, però va tornar a la pintura "amb mala llet, amb fúria", com diu Àlex Susanna, comissari de la mostra juntament amb Natàlia Chocarro, amb qui formen la direcció d'art de la Fundació. Aquest moment de finals dels anys 80 va coincidir amb la transavantguarda italiana, però Viaplana encara havia de recórrer molt camí per trobar el seu propi llenguatge."El qüestionament de la pintura serà el motor de la seva obra", explica Susanna. "Viaplana explora els límits del mitjà de la pintura i de la superfície pictòrica, en un procés d'ascesi plàstica, amb contactes amb el món de la fotografia i el cinema, però sense deixar de ser 100% pintura", diu el comissari, per a qui els quadres de Viaplana sonarien com les peces de músics minimalistes com Philip Glass, Michael Nyman i Steve Reich.\n'Dèbil', de Vicenç Viaplana Vicenç Viaplana/fundació Vila Casas\nEl procés de depurar les pintures ja és visible als anys 90, i algunes d'elles tenen un acabat semblant al de les fotografies, encara que és només pintura. Com diu Susanna, Viaplana "balla" amb els quadres per distribuir la pintura arreu de la tela, tot i que l'artista assegura que en sortiria un "ballet estrambòtic". Chocarro posa en relleu "la tensió" d'aquest procés creatiu.\n'En els dies més llargs', de Vicenç Viaplana Vicenç Viaplana/ Fundació Vila Casas\nRàbia contra la degradació de les ciutats\nEl recorregut arrenca amb les pintures de grans dimensions que va fer a finals dels anys 80, fruit de la ràbia que li produïa veure la progressiva degradació dels paisatges que veia cada dia quan anava de Sabadell a Barcelona per treballar com a dissenyador gràfic. "El Vallès s'estava convertint en un suburbi", lamenta l'artista, al davant d'unes obres protagonitzades per unes ciutats en flames. "Estàvem una mica atabalats per l'excés de teoria de l'art conceptual –explica–. Va haver-hi un moment que vam col·lapsar, la teoria garratibava la pràctica". Tot i així, assegura que el seu conceptual bevia de "l'agitació social", en lloc del conceptual més clàssic. "Pintava amb les mans perquè era una catarsi de tot el que havia vist, era alliberador", subratlla l'artista.\n'Tria', de Vicenç Viaplana Vicenç Viaplana/fundació Vila Casas\nCom també diu Susanna, l'obra de Viaplana es mou "entre la fe i la pintura i el dubte dels seus resultats" i reflecteix com pocs artistes "la incertesa i la liquiditat" del món d'avui. Precisament per a Natàlia Chocarro la pintura de Viaplana té un vessant de compromís. "En la seva obra hi ha una recerca constant per copsar la transcendència, i hi ha un component social i polític que hi és evident, però que hi és des del començament de la trajectòria en l'art conceptual". Aquest posicionament ètic és especialment rellevant en el "salvatgisme" –com en diu Chocarro– de la sèrie que va començar el 2016 amb el títol Sota el Suí. Són pintures que Viaplana va fer enmig del bosc i s'hi pot observar l'empremta d'elements naturals com fulles i branques. Per a l'artista, respiren el "clima opressiu" en què van ser fetes, en els moments més difícils del Procés. "Es com si reconnectés amb la fúria dels anys 80 i hi ha un esclat de pintura", conclou Susanna. Però la pandèmia va marcar un canvi en aquesta sèrie i, en lloc de pigments, una de les teles que Viaplana va pintar durant el confinament està feta amb cendres.\n'Sota el Suí 15', de Vicenç Viaplana Vicenç Viaplana\nUn any molt profitós\nEl 2021 serà un any molt intens per a Vicenç Viaplana. Després de l'exposició de la Fundació Vila Casas, en farà tres més: el Centre Cultural La Mercè acollirà Vicenç Viaplana, la veritable il·luminació no brilla, dins el programa Itiner'Art de la Fundació Vila Casas (del 18 de març al 21 de maig), i el Museu de Granollers revelarà el mural de 8x3 metres que l'artista va pintar a la quarta planta del museu d'octubre a desembre, acompanyat d'una banda sonora creada expressament pel músic Ramon Solé (del 25 de març al 9 de maig). La tercera exposició, a la galeria Marc Domènech, estarà centrada en un carpeta de dibuixos psicodèlics inèdits dels anys 70, en diàleg amb treballs posteriors. Portarà per títol Cadències 1970-2000 i estarà oberta entre els mesos de març i maig.\nFundació Vila Casas Francesc Viaplana


Perspectives d'activitat turística a la Destinació Barcelona 10/06/2022 | Observatori del Turisme a Barcelona: ciutat i regió\nHome - Perspectives d'activitat turística a la Destinació Barcelona 10/06/2022\nPerspectives d'activitat turística a la Destinació Barcelona 10/06/2022\n10/06/2022 - 10:00h\nL'Observatori del Turisme a Barcelona actualitza l'informe de Perspectives d'activitat turística a la Destinació Barcelona a data 10/06/22.\nA Espanya es permet l'entrada de passatgers intercontinentals amb Certificat COVID Digital de l'UE o certificat de vacunació, recuperació o diagnòstic.\nEls passatgers provinents de la UE o espai Schengen no han de presentar cap tipus de certificat.\nLes previsions mostren un creixement en la capacitat aèria mundial per a les properes setmanes, tot i que encara per sota dels nivells prepandèmics. A l'agost, s'arribararia al 92% de la capacitat registrada durant el mateix mes de 2019.\nA Espanya, la capacitat aèria la setmana del 06/06/22 s'ha situat en un -8,4% respecte a la mateixa setmana de 2019 i a l'Aeroport Barcelona actualment s'oferten 173 rutes, de les quals 39 intercontinentals.\nDurant la propera setmana, al Port de Barcelona sortiran o faran escala 18 creuers. Es preveu que durant el mes de juny operin al Port 80 naus.\nPel que fa a l'oferta cultural, el 96,6% dels equipaments culturals monitoritzats a Barcelona ciutat romanen oberts.\nActualment hi ha 159 congressos confirmats pels propers anys, 112 l’any 2022. Paral·lelament, hi ha un centenar de candidatures obertes fins al 2027.\nDurant l'última setmana, les recerques a Google des d’Espanya tant per Barcelona ciutat com per a la Destinació Barcelona, han disminuït. La majoria de les cerques de les dues àrees geogràfiques es continuen realitzant des de Catalunya.\nQuant a les cerques de vols i allotjament, del 25/05//22 al 31/05/22, el posicionament de la Destinació Barcelona a Espanya, Itàlia, França i Països Baixos, ha estat superior a la mitjana mundial del ranquing de destinacions internacionals (7è lloc tant en cerques d’allotjament com en cerques de vols).\nFinalment, la setmana del 30/05/22, les reserves d’hotels a Barcelona ciutat s’han situat en un 70,1% respecte al màxim de la sèrie (febrer 2022), per sota de les de la setmana anterior (71,9%). A Barcelona regió, les reserves s'han situat en un 80,4% respecte al màxim de la sèrie (març de 2022), també per sota de la setmana prèvia (88,0%). Pel que fa al seu origen, les reserves internacionals han superat les nacionals a Barcelona ciutat (76,2%), mentre que a Barcelona regió les nacionals (58,4%) han superat les internacionals. L'anticipació de les reserves s'ha situat en 43 dies a Barcelona ciutat i en 35 dies a Barcelona regió.\nInforme de Perspectives d'activitat turística a la Destinació Barcelona (10/06/22)


Capítol 1: Un inici de conte\nEl llibre estava cobert per la bossa de plàstic, preparat per a ser retirat junt amb el cos. Mentre els altres policies estaven parlant, Agustí, amb guants de plàstic, va agafar el llibre per veure de què tractava, per confirmar la casualitat o si donava alguna pista; desafortunadament, no va tindre sort.\nUns quants dies més tard, va arribar un altre cas paregut: un home assassinat que duia un llibre, amb una ganivetada al cor. Un tall perfecte, mort a l'instant. Les sospites d'Agustí augmentaren, el llibre ha de tindre alguna cosa relacionada amb el cas. Ràpidament va apropar-se fins on estava el cos, quan va arribar, va preguntar sobre el llibre, ja que era el que més l'interessava. Com ningú va saber què dir, va anar ell fins on es trobava el cos, agafant el llibre per començar a llegir-lo. -Aquest llibre no té res que veuré amb l'altre...- va pensar.\nLes esperances per trobar alguna pista van desaparèixer, junt amb la possibilitat de trobar l'assassí.\nAgustí va demanar els dos llibres per poder investigar-los, els quals li van ser oferits sense cap problema. Es va tancar diverses hores en el seu despatx per tractar de trobar alguna pista en els llibres. Va mirar algun paregut entre els autors, la quantitat de pàgines que tenien, les lletres del títol, va intentar de tot, i no va trobar res.\nDies més tard, justament quan s’havia quedat sense idees, va ser informat d’un altre cas, en el qual la víctima no era morta. Agustí va anar-hi per aconseguir informació, per tindre almenys alguna idea de cap a on anar. La víctima es va defendre, i sols tenia unes quantes costelles trencades i una gran ganivetada prop del cor. Segons la informació donada per la víctima, l’assassí es va acostar per preguntar-li l’hora i, abans d’acabar l’oració, ja va ser apunyalada. Agustí va fer unes quantes preguntes més, abans de ser interromput per part dels metges, els quals li van demanar eixir.\nUnes setmanes més tard, quan la víctima ja estava recuperada, va anar una altra vegada a fer-li més preguntes. Aquell home va respondre totes les preguntes del detectiu, o almenys, quasi totes. Quan li van preguntar sobre l’aspecte de l'individu, no va donar cap informació que poguera ajudar per trobar aquell individu.\nAgustí va tornar al seu despatx per començar a ordenar idees. Quan estava plenament concentrat, alguna persona li va tocar el timbre. Quan va sortir, només es va trobar un llibre tirat davant de la seua porta, obert per la pàgina 45, la mateixa pàgina que el seu número de porta. Una broma de mal gust, va pensar. Mentre s'apropava a la taula, on estava investigant, es va adonar d'un detall, que li va provocar un calfred a l'instant. La mateixa pàgina, del llibre que havia trobat tirat per terra, la 45, era la mateixa pàgina que tenia oberta en els altres dos llibres.\nSense dubtar, va anar el més ràpid possible fins a la porta, per obrir-la, i buscar qualsevol indici, d’alguna persona. Era possible que tinguera relació amb l’assassí. Mentre pensava en aquest, es dona conte que havia eixit de casa sense cap protecció intentant trobar un assassí. Va tornar, va obrir la calaixera per agafar-ne la pistola; mentre es preparava l’arma per a tornar a reprendre la recerca d’aquell home, va trobar un altre llibre obert, per la mateixa pàgina, damunt de la seua taula; aquesta vegada, totes les pàgines dels quatre llibres, estaven en la pàgina 25. Un altre calfred. Aquest nombre concordava amb el calibre de la seua arma. Agustí no va dubtar, i va anar fins a la porta per tancar-la. Agustí va caure tremolant quan es va girar i va trobar un altre llibre sobre la taula: aquest cinquè llibre, juntament amb tots els altres, estava oberts per la mateixa pàgina, pàgina equivalent a la seva edat. Ple d'adrenalina, va agafar tots els llibres i, un per un, va començar a llançant-los per la finestra. Mentre tirava el tercer llibre, va pensar ràpidament, que, algú devia estar dins de casa per posar aquest cinquè llibre.


Hotel Park Visici Bòsnia i Hercegovina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKaraotok bb, Visici, Visici, Bòsnia i Hercegovina, 88307 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Park és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Visici. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Hotel Park, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets .\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com pesca, parc infantil, billar, equitació, esports d'aigua (no motoritzats) que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Visici, el Hotel Park és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nAllotjaments a Visici


Apartments Stari Grad Sutomore Montenegro - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 287 allotjaments a Sutomore.\nMés informació sobre Apartments Stari Grad\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartments Stari Grad és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Sutomore. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartments Stari Grad també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Sutomore. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, lloguer de cotxes, restaurant.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, nevera, caixa forta a l'habitació per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartments Stari Grad.


Ajuntament del Masnou/Ja es pot llegir l'especial de Festa Major de la revista 'El Masnou Viu'\nJa es pot llegir l'especial de Festa Major de la revista 'El Masnou Viu'\nÚltima revisió 20-06-2022 09:04\nLa festa grossa del municipi té lloc del 25 al 29 de juny. Enguany, però, s’allargarà uns dies, fins al 3 de juliol, amb el Repicó de Festa Major\nJa es pot llegir el número de juny del butlletí municipal El Masnou Viu. És una de les edicions més esperades de l’any, ja que conté el programa complet de la Festa Major de Sant Pere, que ha de tenir lloc del 25 al 29 de juny. Enguany cal destacar que els actes festius s’allargaran uns dies més gràcies al Repicó de Festa Major, que s’estendrà entre el 30 de juny i el 3 de juliol.\nLa revista conté el programa d’actes complet dels dos esdeveniments i de la revetlla de Sant Joan. Durant els propers dies es distribuirà en paper a totes les llars del municipi. A més a més, a partir de la setmana que ve, es distribuirà una altra publicació: el programa de la Festa Major de Sant Pere i del Repicó de Festa Major en format butxaca, per poder dur-lo amb comoditat. A les pàgines centrals d’El Masnou Viu també es pot consultar tota la informació de la segona edició de la mostra gastronòmica Escuracassoles, iniciativa que coincideix amb la Festa Major i el Repicó.\nA més del programa, s’hi poden llegir altres continguts. Val la pena destacar l’entrevista dedicada a Roba Estesa, el grup que oferirà un dels concerts principals de Festa Major. També s’hi dediquen dues pàgines a les formacions que tocaran a La Salada, la nit de concerts joves. Es tracta de Sinergia, Beatneeks i Lluis RG. A les darreres pàgines, s’hi pot consultar un plànol amb els espais de Festa Major i els recorreguts de les diverses cercaviles. A més a més, s’hi poden veure els cartells de dos dels esdeveniments culturals més rellevants de l’estiu masnoví: el 20è Fascurt (Festival de Curtmetratges del Masnou), que es farà entre el 7 i el 9 de juliol, i el 25è Festival de Teatre Còmic Ple de Riure, que tindrà lloc del 12 al 16 de juliol.\nEl cartell de Festa Major il·lustra la portada del número de juny de la revista.\n'El Masnou Viu' 142, especial de Festa Major (juny 2022)


L'Aula - El nostre projecte\nL’AULA va néixer el mes d’octubre de 2005, amb la motivació de crear un espai de docència i acompanyament a infants, joves i adults en el seu aprenentatge de les llengües estrangeres així com de donar eines als més joves per encarar les seves tasques escolars amb l’ajuda de professionals.\nI en aquesta missió, envoltar-se d’un gran equip d’especialistes ha estat sempre un dels principals valors afegits: mestres especialistes en llengües estrangeres, professors, psicopedagogs,.. buscant sempre aquells amb una clara i ferma vocació de docència i amor per la seva tasca.\nLa passió per l’aprenentatge i la docència de les llengües estrangeres, així com pels viatges a diferents països, va portar Eva Ribas, fundadora i directora de L’AULA, a formar-se després de llicenciar-se a la Facultat de Traducció i Interpretació d’Anglès i Francès- com a docent en llengua estrangera, participant en diferents cursos i seminaris, i a seguir els Estudis de Doctorat de Traducció Literària i Adquisició de llengües estrangeres. Posteriorment, motivada per l’experiència docent amb alguns alumnes d’altes capacitats intel·lectuals i amb l’objectiu de poder atendre aquests alumnes d’una manera idònia, s’ha format amb els estudis de postgrau “Altes capacitats intel·lectuals, intel·ligència i diversitat”.\nDesprés d’haver treballat com a traductora free-lance i d’impartir classes –principalment d’anglès i francès -en diferents entitats i empreses, va aparèixer la motivació de crear el seu propi espai, on poder potenciar i facilitar la participació, la comunicació i la convivència, elements indispensables per establir un ambient de treball i aprenentatge idonis.\nAquest equip és l’encarregat d’incentivar en els alumnes el desenvolupament d’hàbits d’aprenentatge alhora que es reforça la seva maduresa emocional i la confiança en si mateixos. Amb aquesta finalitat, des de L’AULA es promouen activitats que, tot i que no són estrictament acadèmiques, complementen la formació dels seus alumnes – sortides al cinema, viatges d’estudis, joc, teatralització, organització de casals d’estiu i colònies... que alhora reforcen els lligams de grup i complementen la formació d’una manera més participativa i interactiva.\nA L’AULA formem nadons a partir d’1 any (baby English), infants, adolescents i adults en llengua estrangera, reforç escolar i activitats de lleure.\nDes de la seva entrada a L’AULA, cada alumne té assignat un tutor que l’acompanyarà en la seva evolució i cada cas s’avalua també en reunions periòdiques de tot l’equip de docents i de direcció.


No hi ha dubte que les imatges atrauen els visitants a romandre més temps i naveguen per més pàgines. Però, tenir moltes imatges en una pàgina augmenta significativament el temps de càrrega de la pàgina. Això també pot afectar el vostre SEO i el seu factor de classificació. Així, afegint Complement de càrrega perduda pot solucionar aquest problema si està utilitzant WordPress.\n1 Què és Carregant-ne la por i Com us ajuda??\n2 7 millors plugins de càrrega de WordPress per a WordPress\n2.2 # 2 a3 Càrrega pereçosa\n2.4 # 4 Càrrega pereçosa\n2.5 # 5 Càrrega pereçosa de coets\n2.7 # 7 Imatges Lazyload i Presentació de diapositives\nQuè és Carregant-ne la por i Com us ajuda??\nLazy Load és una tècnica que carrega les imatges per sobre del plec. Això vol dir que es carreguen les imatges un cop desplaçades per part dels usuaris. Per exemple, si la pàgina conté 10 imatges, normalment es triga molt a carregar-se. Així, el complement Lazy Loading carregarà aquelles imatges visibles pels usuaris. D’aquesta manera podeu augmentar la velocitat del vostre lloc i estalviar amplada de banda.\nSi voleu que el vostre lloc es carregui més ràpid, doncs Càrrega pereçosa és molt recomanable. Així, en aquest article, enumerem 7 Millors plugins de càrrega de WordPress lliures i fàcils d’utilitzar.\n7 millors plugins de càrrega de WordPress per a WordPress\nBJ Lazy Load és un dels millors complements de càrrega ràpida de WordPress. Aquest complement carrega el contingut ja que es fa visible a la finestra del navegador quan el visitant es desplaça per la pàgina.\nPodeu aplicar-lo al contingut de la vostra pàgina, imatges, miniatures de la publicació, gravats, etc. A més, també funciona amb widgets de prova i iframes. D’aquesta manera fa que el vostre lloc es carregui més ràpid i estalvia amplada de banda.\nDefinir aquest complement és molt fàcil. Només cal que activeu i activeu aquestes opcions des de BJ Lazy Load Options. No utilitza biblioteques JS externes i no es degrada amb gràcia per als no js.\nCàrrega pereç imatges & vídeos incrustats.\nApliqueu a les miniatures de la publicació.\nIframes de càrrega perezosa.\nCompatible amb el complement RICG Responsive Images.\n# 2 a3 Càrrega pereçosa\na3 És molt recomanable la càrrega ràpida Plugin de WordPress Lazy Carregant. a3 Lazy Load és totalment funcional i avançat que admet tot tipus d’elements. Des del tauler d’administració, podeu definir fàcilment quins elements es carreguen més mandrosos quan es fan visibles al navegador de l’usuari.\nAquest complement és compatible amb PC, tauleta i telèfons. És compatible amb totes les incrustacions de vídeo de WordPress, com Youtube, Vimeo i HTML5. També podeu canviar l’efecte i el color de fons de càrrega.\nActivació de càrrega mandra instantània des del tauler d’administració de WordPress.\nCreació d’imatges, vídeos i iframes perezosos.\nOptimització de la càrrega de scripts.\nDisponibles plugins de plantilla de WordPress.\nApliqueu a totes les àrees de contingut, àrees de widget, miniatures de la publicació i gravats.\nEfecte diferent & estil disponible.\nTotalment orientat al mòbil.\nDes d’aquí, les opcions de navegació AJAX, podeu habilitar el desplaçament infinit, la caixa de llum, etc. De manera predeterminada, aquest complement carrega el seu script amb la substitució dels atributs src per data-src. De manera que el visitant pot veure només el contingut que el contingut carrega Lazy Load XT. Això també millora la velocitat del vostre lloc.\nCàrrega tranquil·la en imatges, vídeos de YouTube i Vimeo i iframes.\nCarregueu scripts al peu de pàgina.\nActiva la navegació AJAX.\nDesplaçament infinit, opcions de Lightbox disponibles.\nFadeu-vos en objectes carregats de mandrosa.\nMostra el filador mentre s’estan carregant objectes.\n# 4 Càrrega pereçosa\nLazy Load és un complement molt senzill per carregar les imatges del vostre lloc. Utilitza jQuery.sonar per carregar una imatge només quan sigui visible a la vista. Aquest complement no té cap opció per personalitzar-lo. Així que només cal activar-lo i començarà a funcionar.\nDesprés d’activar aquest complement, actualitzeu la pàgina / publicació (que conté imatges) per veure els resultats.\nPlugin molt senzill i no té opcions addicionals.\nImatges de càrrega perezosa.\n# 5 Càrrega pereçosa de coets\nRocket Lazy Load funciona de la mateixa manera que ho fa Lazy Load (esmentat núm. 4). Aquest complement utilitza una tècnica especial que redueix el nombre de peticions HTTP i millora el temps de càrrega.\nNo és necessària la configuració. Només heu d’instal·lar-lo i el complement farà totes les coses ja que no hi ha opcions disponibles.\nComplement molt lleuger.\nRedueix el nombre de peticions HTTP.\nCrazy Lazy ajuda a augmentar el rendiment del vostre lloc web afegint Càrrega pereçosa. Carrega les imatges del teu bloc quan un visitant es desplaça per la pàgina i arriba a la posició. Amb aquest mètode, Crazy Lazy redueix significativament els temps de càrrega de pàgines i recursos d’allotjament web.\nPodeu excloure algunes imatges de la càrrega mandrosa. Afegiu un atribut data-crazy-lazy ="excloure" a les imatges i no seria carregat pel connector.\nAquest complement no requereix cap configuració. Només està actiu i començarà el seu treball.\nFàcil d’utilitzar i no requereix cap configuració.\nPodeu excloure imatges de la càrrega pereçosa.\n# 7 Imatges Lazyload i Presentació de diapositives\nImatges Lazyload i Slideshow és un altre dels grans Complement de càrrega perezosa de WordPress. Després d’activar-la des de l’opció Plugin, carrega totes les imatges a tot el lloc i afegeix l’efecte lightbox, l’efecte de presentació de la galeria a les imatges seleccionades personalitzades.\nA més, aquest complement proporciona 3 efectes de presentació de diapositives diferents i podeu suprimir o carregar efectes de l’opció de complement. Podeu afegir-hi HTML personalitzat.\nLazy carrega totes les imatges al lloc complet.\nAfegiu l’efecte lightbox.\nAfegir efecte de presentació de diapositives de la galeria.\n3 efectes de presentació personalitzats diferents.\nSi voleu augmentar la velocitat del vostre lloc, aleshores Càrrega pereçosa és molt recomanable. Amb un bon amfitrió, aquesta tècnica realment fa que el vostre lloc sigui més ràpid sense cap mena de dubte.\nPotser us agradin altres articles per accelerar el vostre lloc WordPress,\n7 Millor Optimitzador d’Imatges per a WordPress


Metges de Catalunya dona suport a les reivindicacions dels pediatres de Salt | Metges de Catalunya\nMetges de Catalunya (MC) se suma a les demandes de l’equip de pediatria de l’Àrea Bàsica de Salut (ABS) de Salt que en un comunicat ha reclamat al Departament de Salut que reforci la plantilla d’especialistes davant la pèrdua, en els darrers sis mesos, de gairebé el 40% dels pediatres que presten serveis en els centres d’atenció primària i consultoris locals del territori.\nD’aquí a un mes, l’ABS de Salt comptarà amb només cinc professionals de pediatria que s’hauran de repartir els 3.000 pacients que formaven part del contingent dels tres facultatius que a partir de febrer hauran deixat treballar en l’equip. El sindicat mèdic alerta que no es tracta d’una problemàtica aïllada, sinó que el dèficit de pediatres d’atenció primària és generalitzat i reconegut per Salut. Amb tot, l’organització reclama a l’Institut Català de la Salut (ICS) que incorpori immediatament nous especialistes a la demarcació de Salt, ja que les característiques socioeconòmiques de la població i les necessitats assistencials derivades de les mateixes “fan necessari un esforç addicional per mantenir la qualitat i no sobrecarregar més a uns professionals que ja treballen al límit”.\nA més de la contractació de pediatres per substituir les tres baixes, els professionals de Salt volen que Salut realitzi un nou estudi de càrregues assistencials que tingui en compte el perfil social i econòmic de la població que, en el cas de la pediatria, implica una atenció sanitària i comunitària “notablement superior a la mitjana” amb l’objectiu de definir la quantitat idònia d’especialistes per a l’ABS. A parer dels mateixos facultatius, el resultat hauria de ser superior als 7,6 pediatres (amb una mitjana de 1.054 pacients assignats) que va establir el darrer estudi de càrregues.\nEn aquest sentit, MC considera imprescindible que la càrrega de treball dels professionals els permeti realitzar la jornada laboral de dos terços assistencials i un terç dedicat a tasques de formació continuada. Així mateix, el sindicat insta l’ICS a aplicar l’acord de sortida vaga que preveu una compensació econòmica per als facultatius que assumeixin un increment d’almenys un 10% de la població assignada.\nÚnica solució: millorar les condicions laborals\nDavant les queixes dels professionals, la gerència de l'ICS a Girona ha assegurat que, mentre no es trobin nous pediatres, ha demanat a especialistes d'altres equips d’atenció primària i dels hospitals Santa Caterina i Josep Trueta que reforcin l'atenció de la població pediàtrica de Salt. Segons Sara Rodríguez, directora d'Atenció Primària ICS de la província de Girona, la previsió amb què treballen és que les noves incorporacions a l’ABS de Salt es produeixin al maig, quan acaben la residència els pediatres en formació.\nPer a MC, la resposta de la gerència “no és cap garantia de solució”, ja que, en primer lloc, la situació requereix una reacció urgent, sense esperar al mes de maig, i, en segon lloc, no es pot assegurar que els residents de pediatria acceptin l’oferta laboral que els proposi l’ICS. Així, l’única manera de tenir possibilitats d’èxit en la cerca d’aquests professionals és “oferir unes condicions laborals i retributives atractives, amb càrregues assistencials assumibles i garanties de conciliació de la vida personal y laboral”.


Apartment Kapelica Croatia Labin Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Kapelica Croatia\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Labin, Apartment Kapelica Croatia és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Apartment Kapelica Croatia, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de aparcament de cotxes, habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, banyera, rentadora per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Kapelica Croatia és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Labin.


Biblioteques i llibreries al aire lliure | UN MÓN LITERARI\nBiblioteques i llibreries al aire lliure\n3 Juliol, 2015 ~ Un món literari\nPer tot el món hi ha llocs especials on pots trobar llibreries i biblioteques precioses i a l’aire lliure un pots gaudir d’una bona lectura en un entorn immillorable. En aquest web han fet un recull dels espais més curiosos i que no podem deixar de visitar si mai estem de pas per aquestes ciutats.\nÉs curiós però, que d’Espanya només aparegui una paradeta del mercat del Rastro de Madrid. Dic curiós no pel fet que tinguem molts llocs i no apareguin sinó que no tinguem cap d’aquests espais a Catalunya.\nAquí gaudim d’uns paisatges molt bonics i durant l’any tenim un molt bon clima que ens permetria estar en aquests espais però en aquest país la cultura encara no ha arribat a aquests nivells d’integració.\nSi voleu gaudir de les millors imatges d’aquestes llibreries i biblioteques aquí us deixo el link del web que n’ha fet el recull.\nPublicat a cultura, lectura\tculturalectura\n< Previous La recomanació de la setmana: Todos mis futuros son contigo\nNext > Així estan les coses


Cicle Dones en escena - Versus Teatre - Teatre Barcelona\nCicle Dones en Escena\nAl llarg de dos mesos, de l’1 de febrer al 28 de març, es podrà seguir al Versus Teatre el cicle Dones en Escena, en què actrius, autores o directores, sempre en gènere femení, seran les protagonistes. En total pujaran a l’escenari quatre propostes, força diferents entre elles. Així, de l’1 de febrer al 25 de març, i de dijous a diumenge, trobareu Historia de una reventada argentina, amb Ailin Migliora com a única intèrpret. Basada en textos d’Alejandro Urdapilleta i amb dramatúrgia i direcció de Daniel J. Meyer, s’hi exposa la vida d’una dona de procedència aristocràtica però que vol viure en la pobresa, i que emprèn un viatge que arriba a Buenos Aires a la recerca de no se sap ben bé què. Els seus autors el defineixen com “un espectacle unipersonal complet. No d’humor, però sí amb gràcia. No de tristesa, però sí amb nostàlgia”. Un altre muntatge que us espera a la sala del carrer de Castillejos és Auténtica, en aquest cas del 8 de febrer al 25 de març de dijous a diumenge. És una peça de Nur Aiza interpretada per ella mateixa, una comèdia amb tocs dramàtics que ens proposa un viatge cap a nosaltres mateixos per tal de poder descobrir si som qui realment volem ser.\nLampedusa Beach estarà en cartell els dimarts i dimecres entre el 13 i el 28 de febrer. N’és l’autora Lina Prosa: la directora, Marta G. Otín, i l’actriu, Olga Vinyals Martori. Debatent-se entre la vida i la mort, la Shauba, una emigrant que acaba de caure d’una pastera prop de la costa de Lampedusa, repassa els fets que l’han dut a arribar a aquesta situació, i té forces per no callar res del que pensa. La quarta i darrera obra del cicle és Maria Antonieta, basada en el llibre de Stefan Zweig però també en la correspondència coneguda entre la reina i la seva família i altres fonts, amb una dramatúrgia elaborada per la mateixa actriu, Analía Puentes, al costat de Camilo Zaffora. La direcció és de Jessica Walker, i la podreu veure al Versus Teatre els dimarts i dimecres entre el 6 i el 28 de març.


Qu¨ fa que un bon lloc web sense nim de lucre?\nNo podeu accedir a Donorboxorg\nimatges gr fiques\nLi> Hist²ria de vdeo\nMiniatures de YouTube\nEl projecte de dades obert del 2021 [Espa±ol, Fran§ais] vol entendre millor com les organitzacions sense nim de lucre, les ONG i les organitzacions ben¨fiques a tot el m³n utilitzen la tecnologia per al m rqueting digital i la recaptaci³ de fons. Al nucli del projecte es troba l'enquesta de tecnologia Global ONG de 2021. Si treballeu en una organitzaci³ solid ria i encara no heu pres l'enquesta, feu-ho! Un cop enviat, se us proporcionar accs instantani a tots els llocs web de la cobertura de dades i comunicacions per correu electr²nic, eines de recaptaci³ de fons en lnia, xarxes socials i programari de productivitat i de seguretat. Les dades de l'enquesta estan disponibles en temps real per regi³ i pas.\nDit aix², les dades segents destaquen com les empreses de lucre no poden utilitzar llocs web i es basen en les respostes de l'enquesta de gaireb 500 gestors de llocs web sense nim de lucre a tot el m³n. Val la pena assenyalar que en l'enquesta noms es presenten les preguntes sobre les comunicacions del lloc web que tenen coneixements de treball en la gesti³ de llocs web sense nim de lucre, garantint aix que les dades sonen que s'utilitzin com a punts de refer¨ncia a l'estrat¨gia de comunicacions de la vostra empresa sense nim de lucre.\nEls llocs web de caritat sovint han de fer malabars de diferents objectius: connectar els clients als serveis, acceptar donacions de donants, trobar voluntaris, compartir notcies, inspirar a les persones interessades i molt ms. Pot ser molt!\nPer tant, els millors llocs web de caritat s³n sovint les organitzacions que han aconseguit ser disciplinades i clares en la seva missatgeria. Entenen el que representen la seva organitzaci³ i estan clares i per endavant sobre aix².\nAquests sÃ³n els 7 millors cursos en lÃnia per aprendre el disseny UI el 2021\nProgramador resolt Web Development PC Build Toms Hardware Forum\nAmpliar la seva presÃ¨ncia en lÃnia amb llocs de cartera\n32 millors llocs web per trobar i contractar dissenyadors independents amb talent


El procés per presentar oferta d'activitats al Catàleg per part de les empreses comença al setembre amb la convocatòria a les empreses a actualitzar els seus continguts. A més en els darrers anys el treball per a millorar la difusió d'aquesta convocatòria ha resultat molt satisfactori tenint en compte l'augment en el número d'empreses i professionals interessats en formar part d'aquest grup d'empreses compromeses per augmentar l'oferta cultural al territori rural de la província de Castelló.\nSetze empreses noves han presentat oferta d'activitats, amb temàtiques que giren al voltant del: Medi ambient, Patrimoni, Artesania, Desenvolupament rural i Oci i temps lliure.\nPer a 2018 han sigut més de cinquanta empreses les que s'han interessat per oferir les seves activitats al nostre Catàleg Virtual, proposant vora 230 activitats. Entre aquestes destaquen per la quantitat les dedicades a temes sobre el desenvolupament personal, les emocions o la salut.\nFinalment ha sigut seleccionades per a aparèixer al nostre Catàleg 216 activitats, de les quals, 166 són cursos o tallers i 56 són conferències.\nTota aquesta oferta i totes les novetats, són les que es presentaran a la Fira, en la que esperem comptar amb la presència d'una bona representació dels agents que treballen en el desenvolupament local en els municipis rurals de la província.\nDes del PEU us animem a compartir amb nosaltres aquesta jornada tan important per a facilitar l'encontre i l'intercanvi.\n09.30 h. Recepció i lliurament d'acreditacions\n10.30 h. Espai de trobada informal entre agents i empreses\n11.30 h. Pausa cafè al jardí de Les Aules\n12.00 h. Tancament de la jornada\nEl hashtag de les jornades serà #FiraPEU


Curs per a propietaris | Lladruc\nAll posts tagged Curs per a propietaris\nFinalitza el “curs d’educació canina i coneixements veterinaris”\nDissabte va finalitzar la segona edició del “curs d’educació canina i coneixements veterinaris” que ha comptat amb el patrocini de Royal Canin, Sakatia, Virbac i l’aval del Col·legi de Veterinaris de Girona que l’ha qualificat “de gran interès pràctic com a oferta de formació per a la nostra ciutadania”.\nA la part veterinària l’Emili va ensenyar als alumnes a distinguir una urgència d’aquella que no ho és, l’equipament bàsic d’una farmaciola, higiene (quants de vosaltres sabeu taller les ungles al vostre gos, aplicar-li un coliri o buidar-li els sacs anals?) nutrició, primers auxilis i en general tot allò que cal tenir en compte per tal d’aconseguir el seu màxim benestar.\nA la part d’educació canina els propietaris van reunir les eines necessàries per gaudir més de la relació amb els seus gossos, no tan sols millorant la seva obediència sinó també coneixent com aprenen, com han de ser els reforços i els materials que s’han d’utilitzar i com evitar els problemes de comportament més freqüents.\nHa estat un grup fantàstic, tots els propietaris estaven molt receptius i motivats tot que i el cas més lloable ha estat el d’en Vicent Llovera que cada Dissabte ha conduït des de casa seva (a Rialp!) fins a Girona per fer el curs! Els gossos han estat senzillament encantadors: des de la Lola, una Pastor Alemany de 4 mesos, fins a en Toby, un Samoyedo de 2 anys, tots han fet uns grans progressos!\nDesprés de les excel·lents puntuacions rebudes en les avaluacions anònimes només queda preparar la tercera edició. Estigueu ben atents perquè d’aquí poc presentarem noves propostes formatives!\nby lladruc on febrer 1, 2012 • Enllaç permanent\nEtiquetat Adiestrament, Adiestrament Girona, Curs educació canina, Curs educació canina i coneixements veterinaris, Curs ensinistrament, Curs per a propietaris, Curs per ser ensinistrador, Emili Barba Vidal, Ensinistrador Girona, Ensinistrament, Ensinistrament Girona, Ensinistrament gossos, Pastor Alemany, Roser Feliu, Vull ser ensinistrador\nPosted by lladruc on febrer 1, 2012


ANTONIO MARTOS, D'EFIAL, VA VOLER GESTIONAR UNA EMPRESA PÚBLICA TAMBÉ A TORREDEMBARRA | Diari La República Checa\nANTONIO MARTOS, D’EFIAL, VA VOLER GESTIONAR UNA EMPRESA PÚBLICA TAMBÉ A TORREDEMBARRA\nREDACCIÓ7 Juliol, 20160\nmontse gassull regidora de torredembarra\nUn camió carregat de fruita s’incendia a l’AP-7 a Ulldecona\nLa família del manter Mor-Sylla demana justícia “de debò”\nAntonio Martos, president d’EFIAL, – i detingut en el marc de l’operació ‘Tèrmica’ de la Guàrdia Civil, va intentar posicionar-se com a gerent d’una empresa municipal (Torregestió SL) que seria l’encarregada de gestionar totes les qüestions urbanístiques del municipi, aleshores governat pel convergent Daniel Masagué. Es va consitutuir una altra societat (Torredembarra Serveis 2013 SL). Martos volia implementar a La Torre el mateix sistema que tenia muntat a l’Ametlla\nDaniel Masagué nega haver pagat comissions\nEl sistema que el president de la consultoria Efial va implementar a Ametlla de Mar no va acabar de quallar a Torredembarra. Antonio Martos va intentar convèncer l’exalcalde Daniel Masagué de la necessitat de constituir una o més societats municipals per gestionar l’àrea urbanística i de serveis.\n‘Torregestió SL‘ va ser el nom triat pel soci majoritari d’Efial per l’empresa que s’hauria d’ocupar de totes les qüestions urbanístiques municipals i de la qual hauria de ser el gerent el mateix Antonio Martos. De fet, aquest sistema és el que Martos – un dels detinguts en l’operació ‘Termyca’– va establir, almenys a l’Ametlla, al crear l’empresa municipal ‘Calagestió‘. En definitiva: Antonio Martos, gerent de l’empresa municipal ‘Cala gestió’ adjudicava contractes milionaris a la consultoria Efial, de la qual n’era president. També es va constituir la societat ‘Torredembarra Serveis 2013 SL’.\nA Torredembarra els propòsits d’Antonio Martos no van arribar a bon port, perquè el convergent Daniel Masagué no va acceptar que el gerent de l’empresa municipal fos algú “de fora de la Torre”. “No ho veia clar i no volia que algú de fora de Torredembarra gestionés una empresa pública. El president hauria de ser l’alcalde, un regidor o fins i tot el secretari”, ha explicat l’exalcalde Masagué a aquest digital, negant qualsevol implicació amb la trama relacionada amb Efial i que acaba de desmantellar la Guàrdia Civil.\nLa policia a la seu d’Efial\nLes obres de Baix-a-mar\nMasagué confessa que no sabia res del ‘negoci’ d’Efial i de les comissions amb els ajuntaments convergents. Reconeix que va contractar informes – sense licitació – (valorats en uns 300 mil euros al llarg de 3 anys), però “mai no vaig cobrar res, ni vaig pagar comissions a ningú”. Insisteix que cap responsable d’Efial li va proposar ni suggerir cap negoci fosc, relacionat amb el cobrament de comissions il·legals. Daniel Masagué ha explicat que, en un començament, les obres de Baix a Mar, un dels barris marítims de la Torre, les hauries d’haver fet ‘Torregestió‘ a través d’Efial, però les va acabar fent Sorea perquè “no ho veia clar”. D’aquesta manera, l’exalcalde, investigat en el cas de corrupció de Torredembarra, vol demostrar que “si anéssim a comissió” no s’hagués adjudicat les obres a Sorea. No obstant això, fonts consultades per aquest digital asseguren que tant les obres de Baixa-a-mar com les dels Munts encara portaran molta polèmica perquè podrien haver-se fet de forma il·legal.\nDe dreta a esq: el jutge instructor Josep Bosch\nPagava pels informes fets\nL’exbatlle, al ser confrontat amb les elevades factures que l’ajuntament de Torredembarra pagava a Efial, ha dit que no hi havia una “contractació sistemàtica i permanent”, però és cert que, per “qüestions d’intervenció” i davant el fet que “el secretari municipal tombava tots els nostres projectes i expedients”, se solia demanar “parers i informes” a aquesta empresa de consultoria. “Però mai no vam pagar cap factura sense que haguessin realitzat els treballs sol·licitats”.\nMasagué assegura que l’operació de la Guàrdia Civil l’ha agafat per sorpresa, perquè desconeixia l’abast d’Efial i de la relació comissionista que mantenia amb diferents ajuntaments propers a Convergència. Cal recordar que les dues societats es van tancar el gener del 2015 per falta d’activitat.\npreviousVIDEO | El diputat de la CUP explica quines són les discrepàncies de seu partit amb el nou projecte turístic\nnextJESÚS GELLIDA: 26J - El canvi no arriba, el bipartidisme resisteix


A LA COLÒNIA PENITENCIÀRIA. KAFKA, FRANZ. Llibre en paper. 9788412143058 Fundació Llibreria Les Voltes\n«La culpa és sempre indubtable.» Amb aquesta premissa, loficial que dicta i executa sentències a la colònia penitenciària condemna a mort tots i cadascun dels presoners, que ni tan sols saben de què sels acusa. Col·locats sota una màquina infernal que els escriurà la sentència a la pell, els condemnats patiran una mort lenta i dolorosa que segons explica loficial al viatger europeu que sho mira petrificat és alhora una mort purificadora.\nA la colònia penitenciària és un relat breu que Franz Kafka escriu al 1914, any en què esclata la Primera Guerra Mundial, mentre escrivia el malson judicial autobiogràfic dEl procés. La crueltat mecanitzada que descriu el seu protagonista i la seva passió per la mort organitzada ens recorden el passat obscur i recent de la humanitat europea durant lHolocaust, però també evoquen escenes contemporànies. Un relat, segurament el més cru de Kafka, que és absolutament vigent i que ens obliga a mirar cara a cara la part més fosca de lésser humà.\nTrenta-cinc contes amb lessència de la poètica kafkiana.\t«Els grans escriptors no només et demanen que els llegeixis sinó que et llegeixen a tu, arribes a entendre parts de tu que abans no eres ni capaç de veure. Kafka et fa riure, sentir i rascar-te per tot el cos. Kafka et canvia; llegir-lo encara és una experiència no equiparable a la de cap altre escriptor. Els nous terri...\nLa metamorfosi descriu la peripècia i l'angoixa d'un home que en llevar-se descobreix que s'ha convertit en un insecte. Després d'una nit intranquil·la, el comerciant Gregor Samsa descobreix que s'ha transformat en una mena de panerola gegant amb trets antropomòrfics. Això, naturalment, implicarà tota una sèrie de canvis en la seva vida, no sols en ell mateix, també en els qui ...


Blaumut: “Hem volgut fugir del taxímetre de l’estudi”\nBlaumut | Jordi Borràs\nEntrevista al grup català, que publica el seu quart disc: ‘0001’\nper Abel Degà Redactor 23 de febrer de 2020 18:38\nBlaumut és d’aquells grups que, tot i no ser un dels grans líders de l’escena musical catalana, té al darrere un gruix de seguidors i una proposta sempre interessant que els manté presents en aquesta indústria. Acaben de publicar un nou disc titulat 0001, que mira d’evocar a un nou començament del grup. Diuen que el nombre de zeros són els seus darrers àlbums i que el número u és aquesta nova obra. Sona força diferent que el seu darrer projecte, i s’intueix una tornada als seus inicis. En aquesta entrevista amb El Món, quatre dels cinc membres del grup expliquen com ha estat el procés de creació del disc i reflexionen sobre la influència que ha tingut l’aturada d’un any en el seu nou treball.\nEs pot afirmar que aquest disc té moltes capes. Tots els instruments estan molt desenganxats entre sí i és molt fàcil identificar tots els que sonen en un mateix moment.\nOriol Aymat (violoncel): Sí, això s’ha aconseguit gràcies al tècnic, que és molt guai i que ha estat amb nosaltres durant gairebé quatre mesos de sol a sol, treballant amb molt de criteri i buscant aquesta transparència en tot moment.\nManuel Krapovickas (baix): Això s’ha fet amb so binaural. Hem utilitzat un cap ple de micròfons que recrea les dues orelles humanes i que enregistra tenint en compte sempre la direcció des d’on li arriba el so.\nQuè diferencia aquesta sonoritat de la dels altres àlbums?\nManuel: Els altres discs tenien un so molt carregat. En l’anterior, de fet, havíem buscat un mur de so; i aquesta vegada vam dir de buscar una cosa més despullada que tornés als nostres inicis. Cada instrument sona més clar i encara que el so sigui molt actual i modern, la producció no és com la que vam fer en el primer disc.\nOriol Aymat Jordi Borràs\nAquest disc s’ha produït en una casa d’Arenys de Mar, propietat d’uns amics seus. Això sembla més típic d’un músic novell que no pot pagar-se un estudi que no pas d’un grup que ja té una trajectòria a les seves espatlles.\nXavi de la Iglesia (veu i guitarres): Més que res va ser perquè no volíem tenir cap tipus de lligam temporal amb res. Si vas en un estudi tens allà una espècie de taxímetre que va comptant, i això sempre et limita. Hem volgut fugir del taxímetre de l’estudi. I no volíem que res ens fes anar amb presses. En aquesta casa ens van oferir un espai que vam adaptar com a estudi amb tots els nostres trastos, i allò ens va permetre estar les hores que necessitéssim, treballant petits detalls o qualsevol cosa que ens passés pel cap.\nManuel: Va ser molt divertit construir petits espais dins d'aquest gran espai. Per gravar la veu, per exemple, vam fer com una espècie de cova amb roques. En Joel Condal, el productor, va ser el que va tenir aquesta idea a l’inici.\nVan notar que anaven amb presses en els anteriors discs?\nVassil Lambrinov (violí): Cada disc ha estat una mica diferent. El primer es va gravar a casa del Manel, el segon d’una manera més barrejada entre la casa i l'estudi, i el tercer el vam gravar íntegrament a l'estudi del Marc Parrot.\nXavi: I totes les experiències han estat xules i de tot hem après. De tot hem sumat. Però sí que aquest cop necessitàvem sortir una mica de l'estudi.\nOriol: I en aquest disc també veníem d’una llarga pausa i ens ho volíem prendre amb tanta calma com fos necessària; i tenir aquest espai amb temps il·limitat ens ha permès acabar de gaudir un procés creatiu d'una forma més calmada i amb més opcions.\nVassil Lambrinov Jordi Borràs\nHa sortit més barat fer-ho així que no pas anar a l'estudi?\nVassil: Una mica més barat, sí, però si vas sumant t’adones que no gaire més.\nOriol: Els dies et costen menys diners però t'hi estàs molts més dies. El resultat, però, està més cuinat a foc lent i això t’atorga moltes coses.\nEs tracta d’un disc conceptual que comença de la mateixa manera que acaba. De què es parla en el disc?\nXavi: Quan vaig començar a escriure el disc em vaig adonar que les cançons aprofundien molt a nivell personal, així que penso que té un punt gairebé terapèutic. M'adonava que parlava de temes emocionals i alhora racionals, així que vaig començar a estirar del fil per veure què sortia. I vaig veure que hi havia tres grans eixos en els temes de les cançons: la part més emocional, la racional i la física. I em va fer gràcia que estigués girant tota l’estona al voltant de temàtiques tan universals. M'atreviria a dir que el disc parla sobre la condició humana. No parla sobre ningú en concret.\nXavi de la Iglesia Jordi Borràs\nLes lletres les escriu en Xavi. Tot i això, també serveixen com a teràpia pels altres membres del grup?\nVassil: Jo crec que no. Existeix la part creativa dels arranjaments i la producció, però les lletres s’escriuen a partir de temes personals, així que té una força única per aquella persona que ho crea. Nosaltres com a màxim podem empatitzar amb les lletres.\nManuel: Nosaltres coneixem més en Xavi del que ell es coneix a ell mateix. Quan escoltem les lletres descobrim sobre què està parlant perquè sabem coses d'ell. És que passem molta estona junts.\nXavi: Jo crec que l’Oriol és qui més em pregunta sobre les lletres. S'hi fica de cap i investiga molt.\nOriol: Intento reflectir el caràcter interior de la cançó amb les meves línies. I també per vocació personal i familiar, perquè tinc una germana filòloga i a casa sempre hem cuidat molt el llenguatge escrit i ens ha interessat molt. És cert que a nivell creatiu em va bé entrar a fons en la temàtica i fer alguna cosa coherent.\nL'últim cop que van ser entrevistats per aquest diari van dir que farien una aturada per descansar de vostès mateixos. Ho han aconseguit?\nManuel: Jo sí. Jo he anat a viure durant un any i mig en una cabanya al costat d’un llac a Finlàndia. També és cert que he estat en un altre projecte musical, i he tingut perspectiva, vacances de Blaumut, i he tornat amb més ganes. He fet gira per Europa amb autocaravana, de manera que sí, he descansat. Ara sento que estic bé i amb ganes de fer concerts i d'estar amb ells.\nVassil: Els altres sí que no hem estat desapareguts. Ens hem anat veient, per motius professionals. Hem fet també algun viatge. És a dir, que no ha estat un "no us vull veure en un any”.\nXavi: Hem descansat del ritme frenètic de fer gira i gira i gira. Des del 2012 que no paràvem. I no és només la feina que es veu, hi ha una altra feina molt intensa d'organització, viatges, correus i compromisos. N'estàvem una mica cansats.\nManuel Krapovickas Jordi Borràs\nEs dediquen a altres coses que no estiguin relacionades amb el món de la música?\nVassil: No, encara que sí que ens dediquem a altres projectes musicals.\nOriol: Jo també soc professor de música.\nXavi: Jo dibuixo, però tampoc no m'hi guanyo la vida. He fet algun projecte, però res important.\nDe fet les il·lustracions que apareixen a l’edició física de l'àlbum són seves, com la portada.\nXavi: Sí, quan gravàvem les cançons em posava a dibuixar, fins que vaig ensenyar els dibuixos als companys i vam pensar que podia funcionar. Cada lletra té la seva il·lustració, i és interessant escoltar-se el disc amb cascs per gaudir dels detalls mentre s’observen els dibuixos.\nAixí com la música ha inspirat el dibuix, el dibuix ha inspirat la música?\nXavi: Cal reconèixer que tot s’acaba barrejant.\nVassil: Imagino que una emoció o un sentiment pot ser bidireccional i que quan expresses alguna cosa, ja sigui amb la música o amb el dibuix, ve d'un mateix punt que després et dona una creació artística determinada.\nOriol: Suposo que al darrere hi ha alguna cosa que et remou i que marca la creació.


El PP es mostra convençut de guanyar a Vinaròs | Les municipals del 2011, al Maestrat i als Ports\n← Els alcaldes de Vilafranca i de Morella formen part del Comité Electoral del PSPV\nXaro Miralles, possible candidata socialista a Benicarló? →\nEl PP es mostra convençut de guanyar a Vinaròs\n22 Novembre 2010 Deixa un comentari\nEls populars de Vinaròs tenen clar que no volen que se’ls escape de nou l’alcalde de la ciutat. Així ho expressaven diversos càrrecs en una reunió celebrada divendres passat, a la qual hi va assistir el secretari general del PPCV, Antonio Clemente, i el coordinador comarcal i batlle de Peníscola, Andrés Martínez.\nCom exposa l’article del periòdic Mediterràneo, una de les raons esgrimides va ser el “desgovern”. D’altra,que “no té bona sintonia amb la Generalitat i ha marcat un perfil distant (…) s’haja vist relegat per a treballar i participar en projectes indispensables i necessaris per al desenvolupament”. Caldria, però, acotar el terme de “sintonia” per no deixar entreveure que equival a no posar cap problema a València. Seria, en eixe cas, un raonament a dues bandes, ates que també es podria demanar “sintonia” dels governs populars amb altres administracions de color diferent.\nDe totes maneres, la plaça de Vinaròs serà una de les més cobejades i disputades, tenint en compte l’empat tècnic imperant entre el PP i el bipartit. Les enquestes, a nivell estatal, mostren una baixada generalitzada dels socialistes, així que els populars tenen una bona ocasió per recuperar aquesta alcaldia. Tot depenent, és clar, d’altres nombrosos factors, com els casos que afecten al PP a nivell valencià o una possible pujada de terceres i quartes forces.\nFiled under General, Vinaròs Tagged with PP, Vinaròs


La seva tesi doctoral va estar centrada en l’associació entre contaminants atmosfèrics i càncer de bufeta urinària. Ha participat en varis projectes de contaminació atmosfèrica. Actualment treballa com a Project Manager en estudi multicas-control poblacional que inclou tumors d’alta incidència a Espanya. Participa també en altres projectes d’epidemiologia ambiental com l’estudi Prestige-SEPAR, un estudi sobre els efectes sobre la salut dels miners i l’exposició a fums diesel i un estudi conjunt sobre l’associació entre tints del cabell i càncer de bufeta urinària.\nVeure més Publicacions a PubMed


Veterinaris - cap. 34\nLa Unitat Canina dels Mossos d'Esquadra ha adquirit quatre gossos per entrenar-los com a gossos policia. Els animals hi estan a prova durant un mes. H\nauran de demostrar la seva valentia i passar proves d'obediència. Si superen el període de proves, els gossos s'entrenaran per localitzar explosius.\nLa Unitat Canina dels Mossos d'Esquadra ha adquirit quatre gossos per entrenar-los com a gossos policia. Els animals hi estan a prova durant un mes. Hauran de demostrar la seva valentia i passar proves d'obediència. Si superen el període de proves, els gossos s'entrenaran per localitzar explosius.\nVeterinaris - cap. 33\nResponsables de la Unitat Canina dels Mossos d'Esquadra examinaran avui un grup de cinc gossos que el Francesc entrena perquè siguin gossos policia. Si superen el test, prepararan els gossos per localitzar explosius.\nVeterinaris - cap. 32\nAl centre de recuperació de fauna salvatge de Vallcalent treballen en un programa de cria en captivitat de gats salvatges per reintroduir-los al medi\nnatural. Els responsables de Vallcalent tenen previst fer un primer alliberament d'un grup de deu gats als ports de Tortosa i Beseit.\nAl centre de recuperació de fauna salvatge de Vallcalent treballen en un programa de cria en captivitat de gats salvatges per reintroduir-los al medi natural. Els responsables de Vallcalent tenen previst fer un primer alliberament d'un grup de deu gats als ports de Tortosa i Beseit.\nVeterinaris - cap. 31\nLa cria de cérvol que va arribar al centre de recuperació de fauna salvatge de Torreferrussa té deu dies. Està provisionalment al centre abans no l'al\nliberin. Però una otitis retardarà la marxa de l'animal. La cria de cérvol s'ha acostumat a la presència de l'home. Això farà impossible tornar-lo a la naturalesa.\nLa cria de cérvol que va arribar al centre de recuperació de fauna salvatge de Torreferrussa té deu dies. Està provisionalment al centre abans no l'alliberin. Però una otitis retardarà la marxa de l'animal. La cria de cérvol s'ha acostumat a la presència de l'home. Això farà impossible tornar-lo a la naturalesa.\nVeterinaris - cap. 30\nLes oques del Toni ja tenen dos mesos. Continua entrenant-les perquè volin darrere seu. L'objectiu final de l'ensinistrament és poder canviar rutes migratòries d'altres aus, en perill d'extinció.\nVeterinaris - cap. 29\nLa Tània és la veterinària de l'Aqualeón Safari d'Albinyana, al Baix Penedès. En aquest parc, hi viuen uns 400 animals salvatges en règim de semillibe\nrtat. A l'Aqualeón hi ha deu exemplars de tigres de Sibèria, una espècie protegida. La Chica és una femella de tigre de Sibèria de 8 anys. Al parc no els interessa que torni a criar: per això, la Tània li haurà de posar un anticonceptiu.\nLa Tània és la veterinària de l'Aqualeón Safari d'Albinyana, al Baix Penedès. En aquest parc, hi viuen uns 400 animals salvatges en règim de semillibertat. A l'Aqualeón hi ha deu exemplars de tigres de Sibèria, una espècie protegida. La Chica és una femella de tigre de Sibèria de 8 anys. Al parc no els interessa que torni a criar: per això, la Tània li haurà de posar un anticonceptiu.\nVeterinaris - cap. 28\nEl Toni és naturalista i des de fa tres mesos conviu amb cinc oques. Les està entrenant perquè li vagin al darrere. Avui intentaran volar per primera\nvegada darrere d'un ultralleuger. L'objectiu final de l'experiment que el Toni assaja amb les oques és marcar rutes migratòries per a aus en perill d'extinció.\nEl Toni és naturalista i des de fa tres mesos conviu amb cinc oques. Les està entrenant perquè li vagin al darrere. Avui intentaran volar per primera vegada darrere d'un ultralleuger. L'objectiu final de l'experiment que el Toni assaja amb les oques és marcar rutes migratòries per a aus en perill d'extinció.\nVeterinaris - cap. 27\nA l'Aquàrium de Barcelona han arribat quatre taurons grisos. Els taurons els han traslladat des de Miami en un vol directe que ha durat nou hores. I ho han fet en unes caixes especials per garantir-ne la supervivència.\nVeterinaris - cap. 26\nEl Doraimon és un gat que no pot obrir la boca perquè no pot moure la mandíbula. L'única solució és operar-lo. Si amb l'operació no es resol el problema, el veterinari es planteja aplicar-li l'eutànasia.\nVeterinaris - cap. 25\nL'Anna és veterinària i treballa des de fa set anys a Veterinaris Sense Fronteres. Ara està fent un projecte de formació per a camperols de la zona su\nd-occidental de Guatemala. És gent amb pocs recursos i majoritàriament indígena, a qui els ensenya a treure el màxim rendiment dels seus animals.\nL'Anna és veterinària i treballa des de fa set anys a Veterinaris Sense Fronteres. Ara està fent un projecte de formació per a camperols de la zona sud-occidental de Guatemala. És gent amb pocs recursos i majoritàriament indígena, a qui els ensenya a treure el màxim rendiment dels seus animals.\nVeterinaris - cap. 24\nEl Juan es dedica a la doma natural. Aquesta tècnica de doma es basa en la comunicació entre el cavall i el domador. Fa tres setmanes que treballa amb una euga, l'Estrella, que no es deixa muntar.\nVeterinaris - cap. 23\nL'únic jaguar que hi ha al zoo de Barcelona és gran: té 22 anys. Fa dies que va coix. El Jesús, el veterinari del zoo, li vol fer una revisió, per mi\nrar si té problemes de descalcificació a causa de l'edat. Es tracta de veure si el jaguar té una bona qualitat de vida. Per fer qualsevol prova, l'haurà d'adormir. L'anestèsia es considera d'alt risc, a causa de l'edat de l'animal.\nL'únic jaguar que hi ha al zoo de Barcelona és gran: té 22 anys. Fa dies que va coix. El Jesús, el veterinari del zoo, li vol fer una revisió, per mirar si té problemes de descalcificació a causa de l'edat. Es tracta de veure si el jaguar té una bona qualitat de vida. Per fer qualsevol prova, l'haurà d'adormir. L'anestèsia es considera d'alt risc, a causa de l'edat de l'animal.\nVeterinaris - cap. 22\nEl Jesús, el veterinari del zoo, ha d'atendre un cérvol del parc que fa dies que va coix. El cérvol està en zel i és especialment violent. El Jesús el\nvol visitar per saber la causa d'aquesta coixera. Per fer-ho, el Jesús ha d'anestesiar l'animal. Durant la intervenció hi ha alguns incidents amb què el Jesús no comptava.\nEl Jesús, el veterinari del zoo, ha d'atendre un cérvol del parc que fa dies que va coix. El cérvol està en zel i és especialment violent. El Jesús el vol visitar per saber la causa d'aquesta coixera. Per fer-ho, el Jesús ha d'anestesiar l'animal. Durant la intervenció hi ha alguns incidents amb què el Jesús no comptava.\nVeterinaris - cap. 21\nLa Diana és una gossa caçadora que va ser ferida per un senglar. Ara està ingressada a la clínica en estat molt greu i l'han d'operar d'urgència\nEl Xavier, que és veterinari rural, l'han cridat d'una granja de Cassà de la Selva perquè hi ha un vedell que està inflat. El Xavier pensa que es tracta del rumen, un dels quatre estómacs que tenen les vaques.\nLa Diana és una gossa caçadora que va ser ferida per un senglar. Ara està ingressada a la clínica en estat molt greu i l'han d'operar d'urgència. El Xavier, que és veterinari rural, l'han cridat d'una granja de Cassà de la Selva perquè hi ha un vedell que està inflat. El Xavier pensa que es tracta del rumen, un dels quatre estómacs que tenen les vaques.\nVeterinaris - cap. 20\nL'Anna és una noia anglesa, enamorada dels llebrers. Des de fa un any, presideix l'associació SOS Galgo, que es dedica a buscar casa per a gossos que\nhan deixat de córrer al Canòdrom. En aquest capítol de "Veterinaris" coneixerem l'Anna i veurem com es fa càrrec de dues femelles que han acabat la seva carrera esportiva.\nL'Anna és una noia anglesa, enamorada dels llebrers. Des de fa un any, presideix l'associació SOS Galgo, que es dedica a buscar casa per a gossos que han deixat de córrer al Canòdrom. En aquest capítol de "Veterinaris" coneixerem l'Anna i veurem com es fa càrrec de dues femelles que han acabat la seva carrera esportiva.


Josep Enric Millo i Rocher: Millo anuncia la presentació d’iniciatives al Parlament per fiscalitzar la gestió econòmica del Síndic de Greuges\nEl portaveu del grup parlamentari del PPC, Enric Millo, ha anunciat avui la presentació una sèrie d’iniciatives al Parlament amb l’objectiu de fiscalitzar la gestió econòmica del Síndic de Greuges. Millo ha recordat que el propi Síndic va comparèixer la setmana passada al Parlament per donar explicacions del seu “periple” pel món i enlloc de fer això i sotmetre’s al control dels grups “es va dedicar a carregar contra el Partit Popular”. “Això és legítim però impropi”, ha assenyalat. A partir d’aquí, “nosaltres no donem per tancada la petició d’informació, i si oralment no ho va fer, haurà de donar explicacions escrites”. El portaveu popular s’ha referit així a la presentació d’una bateria de preguntes, unes 50, per tal de saber tots els detalls, entre d’altres: dates dels desplaçaments, objectius del viatges, acompanyants, allotjaments, dietes, desplaçaments, i “tot el que calgui en definitiva per obtenir tota la informació donat que no hi ha una altra manera de tenir-la”.\nD’altra banda, el portaveu del grup ha anunciat també que el PPC presentarà una proposta per reformar la Llei del Síndic, per tal de garantir que els seus comptes estiguin sotmesos a la mateixa fiscalització que qualsevol altre organisme públic, “ni més ni menys que el que ja es fa amb altres institucions que depenen de l’administració pública”. Tanmateix ha manifestat que “com és de sentit comú, suposem que no trobarem oposició en la resta de grups que estic segur volen, com nosaltres, màxima transparència en la gestió dels diners públics”.\nPel que fa al ple de la setmana que ve, Millo ha valorat positivament que “finalment el Govern, tal i com va demanar el PPC, haurà d’explicar de quina manera trasllada els ajustos necessaris dels pressupostos com a conseqüència de la modificació d’ingressos”.\nTanmateix el portaveu popular ha anticipat el posicionament del grup en relació a dues qüestions “ja que en ambdues el vot del PPC és decisiu”. D’una banda, l’euro per recepta, “no té sentit que els catalans estiguin sotmesos a un doble esforç i que es vegin perjudicats per un doble copagament, una de les resolucions del PPC anirà en aquesta direcció, fer la proposta legislativa necessària per retirar aquesta taxa”. D’altra banda, s’ha referit també a la comissió d’investigació sobre els casos de l’àmbit sanitari, i ha avançat que el PPC hi donarà suport “com sempre estarem del costat de la transparència i de conèixer l’ús dels recursos públics, especialment en l’àmbit sanitari, tan sensible avui en dia”.


viurealspirineus 12:38 09/07/20\nS’hi reforcen els continguts associats al món digital i els mitjans socials\nels per comunicació noves sector el\nSeu de la Universitat d'Andorra, a la Sant Julià de Lòria/UdA\nLa Universitat d’Andorra (UdA) posarà en marxa, a partir del curs vinent 2020-2021, un nou pla d’estudis per al bàtxelor en Comunicació, una titulació estatal que s’ofereix en modalitat virtual i en col·laboració amb la Universitat Oberta de Catalunya.\nEl nou pla d’estudis, que continua sent de 180 crèdits europeus repartits en sis semestres, ha actualitzat bona part dels seus continguts, l’equivalent al 43% dels crèdits, per adaptar-se a les noves necessitats del sector de la comunicació. Així, s’hi incorporen coneixements i competències associades als nous perfils professionals, s’hi reforcen els continguts orientats al món digital i els mitjans socials, i s’hi aprofundeix en les tècniques de comunicació més actuals com són les relatives a l’storytelling.\nD’aquesta manera, els estudiants que cursin el bàtxelor en Comunicació de l’UdA veuran ampliades les seves competències en l’àmbit de l’edició de continguts multimèdia, en la generació de missatges persuasius i en la capacitat d’adaptar missatges als llenguatges específics i als públics objectius destinataris.\nEl bàtxelor, que té obertes les inscripcions per al curs vinent, inclou noves assignatures com Audiències i consums, Exercici de la professió periodística i Creativitat publicitària. D’altra banda, manté les assignatures pròpies de la Universitat d’Andorra: L’entorn comunicatiu d’Andorra, Història econòmica de l’Andorra contemporània i el Treball de fi de bàtxelor.\nD’altra banda, el Consell de Ministres també ha aprovat aquest dimecres una modificació molt menor (el canvi de nom d’una assignatura) del pla d’estudis del màster en Dret de la Universitat d’Andorra.


L’activitat física millora l’aprenentatge dels més petits - Club Canet H2O\nL’activitat física millora l’aprenentatge dels més petits\npor\tcaneth2o\t/ martes, 20 octubre 2020\t/ Publicado en Sin categoría\nL’activitat física millora l’aprenentatge dels més petits. Des de la concentració, el rendiment acadèmic, el benestar psicològic, l’estimulació de les funcions cognitives executives fins a ajudar a evitar i prevenir malalties neurològiques.\nPel que fa als nens és un element molt important i imprescindible en la seva rutina, ja que afavoreix considerablement el seu aprenentatge i les seves vides personals.\nEl dia a dia dels més petits es basa en un constant augment de coneixements tant en la seva vida quotidiana com en la seva vida acadèmica. Com molts sabem se’ls anomena «esponges» precisament perquè el seu potencial d’aprenentatge és molt alt.\nAixí doncs, tenint en compte que poden aprendre molt s’ha de potenciar i millorar l’aprenentatge incorporant l’activitat física per aconseguir els beneficis següents:\n1. Major atenció\n2. Més coordinació i habilitats\n3. Fortalesa de l’estat d’ànim i el benestar\nEstà comprovat que realitzar exercici físic és essencial per obtenir un estat d’ànim òptim i una adequada salut mental.\n4. Progressió de la memòria\n5. Augment de l’autoestima i la confiança\nAjuda a millorar la qualitat de vida, ja que aconseguim una imatge de nosaltres mateixos més positiva\n6. Afavoreix la socialització\nLa pràctica d’activitat física facilita la comprensió com l’acceptació de normes bàsiques: el respecte pels altres, el coneixement d’un mateix i la responsabilitat.\nAmb atenció, un estat d’ànim adequat i una memòria bona és més senzill adquirir coneixements i afavorir l’aprenentatge infantil.\nPer aquest motiu des de H20 recomanem i ressaltem la importància d’incorporar l’activitat física als més petits principalment pels beneficis esmentats anteriorment.


LA MASOVERA: de juliol 2013\nCrêpes i Galettes !\nQui més qui menys, tothom ha anat algun cop a una crêperie i ha provat les magnífiques especialitats bretones que són molt senzilles de fer i que permeten molta creativitat en els ingredients. Una mica com les pizzes que es fan a tot arreu, fora d'Itàlia...\nLa qüestió és que ja és menys comú saber que a la Bretanya fan una distinció en la massa que es prepara per al plat salat i la del plat dolç. Les galettes són la versió més fosca i salada de les tant conegudes crêpes que es fan una mica a tot arreu i són més claretes. La diferència bàsica és el tipus de farina i si s'hi posa aigua o llet (i evidentment la sal i el sucre que se li posa! Ça va de soi, que dirien els francesos...). Les galettes es fan amb farine de sarrasin o de blé noir, que en castellà es diu harina de sarraceno i en català una bona amiga em va fer saber que es traduïa per farina de fajol o també de blat negre. En l'aparença s'assembla a la farina de galeta o pa ratllat, però no és intercanviable... Així que cal anar a la recerca d'aquesta farina! No es pot trobar en qualsevol supermercat, malauradament. Però a establiments de productes "ecològics" o "naturals" normalment s'hi poden trobar (al Veritas, o a vegades fins i tot a herboristeries...).\nTrobar la farina és la principal dificultat d'aquesta recepta. Després la resta és senzillíssim! Només cal tenir en compte que recomanen deixar reposar la massa un cop preparada un parell d'hores. Alguns recomanen tota una nit, però si es va amb presses, una horeta ja serveix!\nQueda un únic detall: on es cou la massa. Existeixen creperes (molt pràctiques! la base és plana i acostumen a venir amb un instrument de fusta, que té forma te T -el pal vertical seria el mànec i el pal longitudinal superior la superfície amb la que es distribueix la massa- i que serveix per distribuir homogèniament la massa a la superfície per coure), però si no se'n té, sempre es pot utilitzar una paella plana, que no faci massa bonys ni desnivells, per tal que la massa es pugui repartir correctament. Amb el mànec de la paella, es pot fer amb cura el mateix que es faria amb l'espàtula de fusta títpica de les creperes.\nAixí que tot seguit us explico la recepta de les galettes primer i de les crêpes després: el plat i el postre!\n250 g de farina de fajol\n50 cl d'aigua freda\n40g de mantega fosa\nDesprés de batre els ous, hi afegiu a poc a poc la farina barrejant a la vegada que l'aneu posant. Hi aneu afegint els altres ingredients (l'aigua, la mantega i la sal). Tot ha de quedar en una textura líquida i sense grumolls.\nEs deixa reposar un parell d'hores, i després ja està llesta.\nAleshores, en funció de l'instrument que es tingui, s'escalfa la crepera o la paella, s'hi posa amb l'ajuda d'un tovalló o paper de cuina una mica de mantega o oli (la mantega és el que utilitzen els francesos... jo tendeixo a "mediterranitzar" una mica la recepta...) a la superfície perquè no s'enganxi la massa i sigui fàcilment manipulable. Després s'hi escampa amb un cullerot una part de la massa (la quantitat exacta dependrà de la mida de la paella o la crepera i de la grossor que se li vulgui donar a la galette).\nPel que fa al farcit*(1), es pot afegir un cop la massa de la galette està feta però encara sobre la crepera o la paella, o es pot optar per posar-los cadascú un cop a taula. Per a la primera opció, s'hi posa el que s'ha escollit i valdria la pena reservar les galettes un cop preparades i farcides en algun espai que mantingui la calor (al forn, per exemple). Si s'opta per la segona possibilitat, és recomanable disposar a taula d'alguna màquina que escalfi (com una parrilla elèctrica o la mateixa crepera).\n*(1) Ingredients que es poden afegir per al farcit de les Galettes (salades):\nformatge i pernil dolç (la clàssica)\nceba prèviament cuinada\npatates cuites prèviament\nformatge (de qualsevol tipus: brie, de cabra, emmental...)\ni de fet, tot el que se us pugui acudir!\nGalette de salmó i gorgonzola\nEs barregen tots els ingredients a poc a poc per tal d'obtenir una textura líquida i sense grumolls. Aquesta massa tendeix a ser més líquida que la de les galettes.\nEls passos següents són els mateixos que per a la galette: fer-les a la crepera o paella i posar-hi el farcit*(2).\n*(2) Ingredients que es poden afegir per al farcit de les Crêpes (dolces):\nmermelada de qualsevol tipus\nmermelada de maduixa o gerds amb formatge (molt recomanable)\ngelat de qualsevol tipus\nCrêpe de iogurt i cireres\nI no deixeu de compartir amb nosaltres els ingredients de farcit que se us ha acudit afegir-hi!\nPublicat per La masovera a 21:41 Cap comentari: