Apartment Brettl Gresten Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 2 allotjaments a Gresten.\nApartment BrettlApartament-, Gresten, Gresten, Àustria, 3264 - Veure al mapaApartment BrettlVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nAl visitar Gresten, vosté es sentirà com a casa a Apartment Brettl, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Brettl és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, nevera, renta vaixelles, plat de dutxa, cafetera/tetera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Brettl la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Gresten.\nAllotjaments a Gresten


La sonda 'Deep Space 1' aconsegueix una gesta: fregar l'asteroide Braille\n19 maig 2021 01:30\nL'aparell va passar a una velocitat de 56.000 km/h sobre el petit cos celest\nFrance Press | 31 juliol 1999\nLa sonda nord-americana futurista Deep Space 1 va aconseguir una altra gesta inèdita en l'aventura espacial en fregar un petit asteroide a quinze quilòmetres de distància dijous passat, una maniobra intrèpida coronada amb èxit. Deep Space 1 va passar a una velocitat de 56.000 km/h sobre el petit cos celest Braille, el diàmetre del qual s'estima entre un i cinc quilòmetres i es troba a devers 190 milions de quilòmetres de la Terra. Fins ara, cap nau espacial s'havia apropat a menys de 1.200 quilòmetres d'un astre.\nGràcies al vol, els científics esperen avaluar amb més precisió la forma, la mida, la composició de la superfície i la mineralogia de Braille. Però l'èxit de la missió, subratlla la Nasa en un comunicat, confirma sobretot la fiabilitat del sistema «intel·ligent» de navegació de Deep Space 1, AutoNav, que li permet trobar per sí mateixa els objectius que li són assignats.\nEn una missió normal, la posició d'un aparell és determinada per les «enormes ulleres» del Deep Space Network, la xarxa d'antenes de ràdio de la Nasa. Gràcies a la seva memòria i a un aparell de fotografia les estrelles que l'envolten, Deep Space 1 és el primer aparell espacial de la història en ser capaç d'orientar-se només en la immensitat del sistema solar.\nDeep Space 1, llançada l'any passat, és destinada a provar una sèrie de tecnologies revolucionàries per a futures naus espacials. Aquest prototipus de poc menys de cinc-cents quilos i que va costar «només» 152 milions de dòlars (gairebé 23.000 milions de pessetes) reuneix dotze instruments inèdits.


elCastell: La UD Vista Alegre juga diumenge a casa contra el Valls\nLa UD Vista Alegre juga diumenge a casa contra el Valls\nEls blaus, tot i que estan virtualment descendits, busquen una victòria que els permeti somiar amb una carambola que els mantingui a Primera Catalana (18h, Municipal Can Vinader) • El sènior femení del FS Castelldefels visita Saragossa, mentre el masculí juga a casa i el CCR Castelldefels va a Cornellà\nLa UD Vista Alegre juga aquest diumenge 15 (18 hores) al Municipal de Can Vinader contra la UE Valls. El partit, corresponent a la jornada 28 del grup 3 de la Primera Catalana i penúltim de la temporada per als blaus, arriba quan l'equip es troba virtualment descendit a Segona Catalana.\nRecordem que el Vista va perdre la setmana passada al camp de la UE Tàrrega (2 - 0) i ocupa la tretzena plaça de la classificació, tercers per la cua, amb 25 punts. Això implica que es troba en zona de descens directe, juntament amb el CF Gavà i el CF Borges Blanques (ambdós amb 24 punts) i amb el Solsona (dotzè amb 27 punts).\nUn triomf blau els faria sumar 28 punts, amb només un partit més per jugar, i haurien d'esperar a una carambola de resultats dels seus rivals a la taula i esperar que es produeixin el menor nombre possible de descensos compensats d'equips catalans.\nEl sènior femení del FS Castelldefels i el CCR juguen fora, el Tibu-ron a casa\nEl sènior femení del FS Castelldefels (equip Assessoria Pear) disputa aquest dissabte, a les 16 hores, el seu partit de la jornada 28 del grup 2 de la Segona Divisió RFEF de futbol sala. Les grogues es desplacen a la pista del Futbol Emotion Zaragoza, a la capital aragonesa.\nL'equip va guanyar fa dues setmanes a casa contra l'AECS L'Hospitalet (7 – 0) i són novenes de la classificació amb 37 punts.\nPer la seva part, el sènior masculí del FS Castelldefels (equip Tibu-ron) juga al CEM Can Roca contra el St.Joan Despí CFS, a les 20.30 hores, en un partit que correspon a la jornada 24 del grup 5 de la província de Barcelona de la Segona Divisió Catalana.\nEls grocs van perdre el darrer partit a la pista del CE Barri Riera (7 – 5) i són novens de la taula amb 28 punts.\nMentrestant, el CCR Castelldefels visita diumenge (19h) la pista del Cornellà CFS. El partit correspon a la jornada 28 del grup 2 de la Divisió d'Honor Catalana.\nEls castelldefelencs van perdre a la pista del CFS Òdena al seu darrer partit (6 – 5) i són últims de la taula amb 3 punts. Per aquest motiu, estan matemàticament descendits quan queden tres jornades per acabar la lliga.\n18.30h St.Vicenç dels Horts AF – UE Castelldefels “B”\n16h Futbol Emotion Zaragoza – FS Castelldefels fem.\n20.30h FS Tibu-ron Castelldefels – St Joan Despí CFS (CEM Can Roca)\n19.10h Esportiu Castelldefels – CA Sabadell Handbol “B” (Poliesportiu Municipal de Can Vinader)\n18h UD Vista Alegre – UE Valls (Estadi Municipal de Can Vinader)\n12h Can Roca 74 – CF Ciudad Cooperativa (Estadi Municipal de Can Vinader)\n19h Cornellà CFS – CCR Castelldefels\nNotícia relacionada: El BBA Castelldefels es juga l'ascens a LEB Plata\nLa UD Vista Alegre juga contra el Valls / ARXIU\nEl sènior femení del FS Castelldefels juga a Saragossa / PIERO ÁLVAREZ\nEl Tibu-ron Castelldefels juga a casa amb el St Joan Despí / PIERO ÁLVAREZ


sant JORDI 2019 | Centre Ocupacional Bogatell\nNovetatsInici » Blog » Sense Categoria » sant JORDI 2019\nEl passat dimarts 23 vam celebrar la diada de Sant Jordi des del centre ocupacional Bogatell. Un dia especial per muntar dues paradetes de cara al públic, una paradeta a la Rambla i una altra enfront del centre ocupacional al carrer Llull. A les paradetes hi havia roses, llibres, mocadors i diferents articles per a regalar. Va haver-hi torns per treballar en les paradetes. La gent estava contenta, ja que és un dia festiu i molt especial per a la gent que ho celebra. La llegenda conta que aquest dia va morir el cavaller Sant Jordi l’any 303 perquè es va negar a perseguir els cristians per la qual cosa va ser castigat. Anys després de morir el van verenar com a màrtir i van aparèixer històries fantàstiques lligades a la seva figura i en la seva memòria. La diada de sant Jordi és un símbol de cultura i amor però també reivindica la cultura catalana. Existeix el costum de regalar una rosa vermella que simbolitza la sang a l’estimada, i des de fa temps també és costum regalar un llibre al noi. Fa molt de temps que celebrem aquesta tradició i ens agrada seguir fent-la i organitzant-la a les nostres paradetes per seguir contribuint en aquesta festa tan bonica. Fins al Sant Jordi que ve!greta o una cursiva.SANT JORDI El passat dimarts 23 vam celebrar la diada de Sant Jordi des del centre ocupacional Bogatell. Un dia especial per muntar dues paradetes de cara al públic, una paradeta a la Rambla i una altra enfront del centre ocupacional al carrer Llull. A les paradetes hi havia roses, llibres, mocadors i diferents articles per a regalar. Va haver-hi torns per treballar en les paradetes. La gent estava contenta, ja que és un dia festiu i molt especial per a la gent que ho celebra. La llegenda conta que aquest dia va morir el cavaller Sant Jordi l’any 303 perquè es va negar a perseguir els cristians per la qual cosa va ser castigat. Anys després de morir el van verenar com a màrtir i van aparèixer històries fantàstiques lligades a la seva figura i en la seva memòria. La diada de sant Jordi és un símbol de cultura i amor però també reivindica la cultura catalana. Existeix el costum de regalar una rosa vermella que simbolitza la sang a l’estimada, i des de fa temps també és costum regalar un llibre al noi. Fa molt de temps que celebrem aquesta tradició i ens agrada seguir fent-la i organitzant-la a les nostres paradetes per seguir contribuint en aquesta festa tan bonica. Fins al Sant Jordi que ve!\nCAMI DE FUSTERIA\nAVUI US PRESENTEM EL CAMI DE FUSTERIA. EN AQUEST CAMI FEM MOLTS TIPUS DE PRODUCTES…\nprevious post: TENIM INSTAGRAM!\nnext post: vacances


Vilanova i la Geltrú Archives - Pàgina 3 de 6 - Col·legi Sant Bonaventura\nPosts tagged "Vilanova i la Geltrú"\nTag: Vilanova i la Geltrú\nELS NOSTRES NOMS A P5\nDimarts, 08 desembre 2020 per Superadmin\nEls guepards i les papallones hem escrit el nostre nom amb cola i sal. Després l’hem pintat amb pipetes! Ha estat genial.\nDimarts, 02 juny 2020 per Editor PrimariaSB\nLa setmana passada l’alumnat de P3 va treballar el conte de la Gemma Merino, ” EL COCODRIL A QUI NO LI AGRADAVA L’AIGUA”. Un conte molt motivador i enriquidor, on vàrem descobrir el bonic que és que hi hagi diferències entre nosaltres. Aquí us deixem un petit recull de les manualitats que ens han enviat.\nCol·legi Sant Bonaventuraeducació infantilescola catalanaFranciscansVilanova i la Geltrú\nEls nens i nenes de 3r i 4t han ajudat al científic Quim en el seu repte d’orientar-se per Vilanova. Quan surti del col·legi tindrà tota la informació a punt per visitar qualsevol racó de la nostra ciutat. Segur que vosaltres també fareu servir aquests magnífics trípics turístics!\nCol·legi Sant BonaventurafrancisrepteVilanova i la Geltrú


De la Vega i Pasqual completen la final del Trofeu Diputació de Frontó - PilotaViu\nDilluns, 12.9.2016 13:30h Frontó\nDe la Vega, DipuFronto16, El Puig, Lemay, Pasqual de la Pobla, Puchol II, Xest\nJa es coneixen els noms dels dos equips que disputaran la gran final del XI Trofeu de Frontó President de la Diputació de València.\nSi el passat diumenge 4 de setembre el frontó municipal de Vinalesa va decidir que Puchol II i Lemay foren els primers finalistes després de vèncer per un 41 a 29 a la formació de Pere Roc II i Montesa, ahir, el frontó de Xest va fer el mateix definint al segon finalista.\nLa partida anunciava que De la Vega i Pasqual, que defenen l’Ajuntament d’Almussafes, s’enfrontarien a Santi de Silla i Moro de Massalfassar, que jugaran com a locals. Del resultat de l’encontre es tancaria el cartell de la final, ja que els dos equips arribaven a la cita empatats a punts.\nLa partida va estar igualada en tot moment, però finalment la parella formada pel jove De la Vega i un experimentat dels frontons com és Pasqual va aconseguir marcar el ritme de l’encontre i aquests van guanyar la partida per un just 41 a 28.\nAra serà el torn del frontó del Puig, localitat que sempre aposta per la modalitat de les tres parets, que té una instal·lació referent a tot el País i que juntament amb el seu club és un espill on mirar-se quant a gestió i organització.\nSerà el pròxim 18 de setembre quan, a partir de les 12.00 hores, s’anunciarà una partida interessant que decidirà els nous reis del frontó valencià. D’un costat, Puchol II i Lemay i, de l’altre, De la Vega i Pasqual, dues parelles que barregen jugadors professionals de l’escala i corda amb un jugador experimentat del frontó i, per tant, asseguraran un bon espectacle al frontó del Puig.\n1563 lectures Cap comentari Envia


ENTRENAMENTS GRUP - TERRASSA :: Veure tema - 14 febrer '09 -Entrenament per MOSSÈN HOMS -Hora: 08:00\n14 febrer '09 -Entrenament per MOSSÈN HOMS -Hora: 08:00\nPublicat: Dj Feb 12, 2009 9:06 pm Assumpte: 14 febrer '09 -Entrenament per MOSSÈN HOMS -Hora: 08:00\nSi tot va bé i hi ha quòrum: circuït nou.\nEditat per darrera vegada per Mossener el Dj Feb 19, 2009 3:55 pm, editat 1 cop en total\nPublicat: Dv Feb 13, 2009 12:33 am Assumpte:\nai pepet, que quasi ni m'enrecordo de la contrasenya...\nCada cop s'us troba a faltar més, sort que ens anem veient amb alguns de tant en tant.\nM'ha alegrat avui de veure la notícia al Diari de Terrassa, amb el mestre de cerimònies. No en sabia res. Enhorabona amb iniciatives com aquesta i pel temps que hi dediqueu a l'esport egarenc.\nAviam si ens retrobem algun dia i ja explicareu això del circuit nou que porteu tan amagat...\nUna abraçada de l'EIGER. Sempre us porto al cor !\n(per cert, he vist que m'han confiscat el nom i m'heu fet mossenaire de la setmana fa uns mesos. Tinc un "clon" a MH que es fa dir David Gonzalez i no en sabia res. Mireu si fa temps que no hi vinc !!!)\nPublicat: Dl Feb 16, 2009 6:35 pm Assumpte:\nSoc sincer si de vegades intento ser original i sé que no ho aconsegueixo i tot i així m'hi esforço.\nFer un circuit nou, haver-lo preparat i esperar que a tothom li vaig prou bé com per quedar un bon record, penso que és complicat. Anar a una font d'aigua fresca a mig camí, una fotografia en un entorn prou bonic i que saps que algun dia pot ser només un record per culpa de la industrialització i l'urbanisme; que us he de dir. Que almenys podem compartir-ho mentre correm, amb gent que ens agrada, tot petant la xerrada i alguns patint més que altres, com la Marta que feia dies que no es provava i sembla que ha estat llarg per ella.\nHa estat fantàstic que des de Viladecavalls hagi vingut la Montse Mazorriaga i a més tota la colla de magnífiques que entrenen habitualment juntes, avui ens hagin vingut a entrenar plegades, com la Juani, Pili, .\nBé, baixant cinc quilòmetres fins un àrea de pic-ni de Castell Arnau, prop de la carretera de Sabadell i passant per davant dels Mossos, la Mancomunitat i el Consell Comarcal, per tornar a enfilar un camí que d'entrada ens ofereix una panoràmica de la nostra estimada Mola, amb una Masia que encara no li tenim el nom, i amb un dia de llums més properes a les primavera que a l'hivern, amb algun canvi oportú per fer bategar aquest muscle que nosaltres no deixem adormir.\nRetornem pel camí paral·lel al golf, anem veient que encara queda algun pi tombat pels efectes de fa tres setmanes del vent.\nAbans del primer re-agrupament, tots prou contents\nPassant el torrent de la Betzuca, que portava una mica d'aigua. La Marta, Montse, Rosa, Juani, Pili, amic Lluis, i Lluis junior\nA veure si ens passen el nom de l'amic, que jo tinc una memòria tocada. Els Lluisos tancant la colla\nPle canvi, Jose Antoni, Agustin, Juan Carlos en primer terme\nDolors i Casi, Josep Mari i Jaume, Jordi i Albert\nQuatre amigues: Marta, Pili, Montse i Juani\nEn Carles bebent un aigua ben fresca i bona\nPublicat: Dl Feb 16, 2009 6:36 pm Assumpte:\nLa Montse d'ençà la conec no deixa de sorprendre'm. Té una capacitat atlètica que vaig descobrir ja fa temps. Enguany a Sant Climent va acabar amb un bon esprint i a la Matagalls-Granollers, per pujades llarguíssimes, un fred d'impressió i vam fer una excel·lent prova de quaranta quilòmetres. Ara està molt il·lusionada en portar molts projectes atlètics, junt amb el seu marit en Bernat i els seus fills: l'Arnau i l'Olivia. L'Arnau és un fora de sèrie. L'any passat vam fer una caminada llarguíssima i va aguantar com el que més, a part que fa atletisme i és molt competitiu. Molts d'èxits per tots quatre


-111 anys de La Tralla. Setmanari satíric, 1903-1938-, una exposició que recorda l’emblemàtica revista | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\n-111 anys de La Tralla. Setmanari satíric, 1903-1938-, una exposició que recorda l’emblemàtica revista\nLa Sala d’Art de Gent del Masnou (C/ Dr. Agell, 9) ens acostarà a la trajectòria d’aquesta històrica publicació.\nLa mostra podrà veure’s del 7 de juny a l’1 d’agost, comissariada per Joan Muray.\nTot el material que s’exposarà són originals del setmanari. En concret, el contingut de la mostra són quadres amb portades i contraportades, obres, dibuixos i fotografies, correspondència amb personalitats i entitats, material de despatx, llistats de socis, llistes dels donatius per pagar les multes imposades, documentació del judici de 1905 amb la revista incautada, retrats de l’editor i algun col·laborador i la bandera de l’entitat.\nLa Tralla va ser un setmanari de caràcter catalanista radical que va aparèixer a Barcelona el 1903, sota la direcció de Domènec Fornés, amb redactors destacats com Josep Maria Folch i Torres, entre d’altres.


5 Beneficis del ioga que has de conèixer - Farmacia Amadó Mollet del Vallès\n31 agost, 2020 /0 Comments/in SALUT I BELLESA /by Miriam\nVeus ioga per tot arreu? La raó és simple, s’ha convertit en l’activitat física de referència durant la pandèmia per la seva accessibilitat a tots els nivells, baixa necessitat de material i alts beneficis per a la salut. En el post d’avui t’expliquem tot el que has de saber abans de començar a practicar-ho!\nEl ioga és un exercici mental i físic que remunta a l’antiguitat (400 D.C) amb origen a l’Índia. La paraula “Ioga” significa unió i es relaciona amb la unió del cos i la ment. Encara que hi ha moltes variants de Ioga, durant l’exercici de la meditació guiada, es treballa la respiració, la consciència i l’equilibri.\nEncara que l’estrès té origen en el nostre cervell, les seves conseqüències afecten i s’estenen per tot l’organisme. Amb la pràctica del ioga, l’organisme entra en un estat de curació on s’activa el sistema nerviós simpàtic i s’allibera l’hormona de cortisol (respon per la sensació d’estrès) a través de les glàndules suprarenals. D’aquesta manera el nivell d’estrès es redueix significativament i alhora la ment s’enforteix per reduir l’impacte la pròxima vegada que es tinguin els símptomes.\nReducció del dolor muscular\nGran part del dolor muscular apareix quan es porta una vida sedentària i el moviment físic és molt reduït. Els músculs es mostren fluixos i no són capaços de resistir tots els moviments provocant inflamació. A partir de les postures del ioga, tant de nivell inicial com avançat aconseguiràs enfortir els músculs generals com també els estabilitzadors i minimitzar el dolor.\nMajor control de la respiració\nLa respiració respon a tots els estats emocionals que puguis tenir. Quan estem en una situació desagradable i intentem gestionar-la de la millor manera, la respiració s’altera o s’entretalla, la qual cosa ens fa perdre el control. El ioga té com a objectiu obtenir la respiració natural completa, és a dir, que a partir d’un control de la respiració podràs afrontar les situacions complexes d’una manera més relaxada i conscient, ja que la teva respiració no es veurà limitada.\nTenir flexibilitat és tenir un avantatge en el desenvolupament de les activitats del dia a dia, sigui en una intensitat suau o ràpida. Les postures del ioga se centren en l’estirament dels músculs, incrementant l’agilitat de la persona i alhora ajudant a prevenir futures malalties. Els nivells de flexibilitat aniran augmentant a mesura que es progressa dins de la pràctica del ioga.\nLa consciència significa comprendre, sentir o conèixer el que està passant a l’exterior però també a l’interior del nostre cos. Gràcies a la concentració i l’entrenament de les funcions de control mental aconsegueixes un major control del moment present. Aprens a parar-te a pensar i viure en el present, relativitzar el passat i a deixar de costat les preocupacions del futur.\n5 Recomanacions per cuidar les cicatrius a l’estiu 7 Hábitos post vacaciones que te ayudarán a volver a la rutina de una manera...


S'obre finalment el nou túnel de Vielha — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / S'obre finalment el nou túnel de Vielha\nS'obre finalment el nou túnel de Vielha\nDes d'aquest dimarts, a les 4 de la tarda, es pot començar a circular pel vial. Francés Boya considera que és una data històrica per a l'Aran\nEl Ministeri de Foment obre al trànsit aquest dimarts, a les 4 de la tarda, el nou túnel de Vielha. El vial es posa en marxa finalment després d'alguns retards, d'haver patit una aturada de l'obra i un cop garantit que tindrà tres carrils, i no dos com havia anunciat el govern central.\nL'obertura es fa sense inauguració oficial, tot i que es farà un acte públic properament. Sigui com sigui, el síndic d'Aran, Francés Boya, considera que és una data històrica per a la vall.\nEn declaracions a COM Ràdio, Boya ha destacat el fet que s'hagi aconseguit mantenir els tres carrils, per compensar el trànsit de camions i vehicles lents.\nLes obres, executades per la Unió Temporal d'Empreses formada per OHL, Concisa i Comsa, han comportat una inversió total de 200.785.410,44 euros. La galeria, de 5.230 metres de longitud, disposa de galeries de connexió amb el túnel actual. Les obres també inclouen la reordenació dels accessos, mitjançant l'execució de les noves entrades del túnel i la seva connexió amb el túnel actual. A més a més, la nova infraestructura disposa d'edificis de ventilació a les dues boques i d'edificis d'explotació i manteniment, a uns 500 metres de la Boca Nord.\nPer tal de complir amb les màximes garanties de seguretat, el nou túnel de Vielha està dotat, entre altres equipaments, amb 12 refugis, 25 nínxols de seguretat, 25 nínxols d'incendi i 25 nínxols de drenatge. Així mateix, també hi ha un 'sistema de diluvi' per tal d'extingir incendis, pals SOS, un sistema tancat de televisió, megafonia i radiocomunicadors.


Estadi - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Estadi de futbol)\nAquest article tracta sobre el recinte esportiu. Vegeu-ne altres significats a «estadi (mesura)».\nEstadi Olímpic Lluís Companys a Barcelona\nUn estadi és una infraestructura esportiva que serveix per a albergar esports, concerts o altres activitats. És utilitzat per a diversos tipus d'esports a l'aire lliure que són populars a nivell mundial com el futbol, el rugbi, el beisbol, etc. Poden influir de manera molt important en l'economia d'un país albergant tota classe d'esdeveniments esportius depenent de la capacitat que presenten. Consisteix en un camp de grans dimensions envoltat per una estructura dissenyada perquè els espectadors puguin estar drets o asseguts veient l'esdeveniment. Des de temps remots sempre ha estat part de la vida quotidiana de les persones.\nHistòria dels estadis[modifica]\nVista interior del Coliseu de Roma\nLa paraula ve del "stadion grec" (στάδιον), literalment suport (lloc on hi ha gent). L'estadi conegut més antic del món es troba Olímpia, al Peloponés occidental, a Grècia, on els Jocs Olímpics de l'antiguitat van ser duts a terme per primera vegada en 776 aC. Inicialment va ser construït per a un sol esdeveniment que eren les proves atlètiques. Presentava més o menys una distància d'aproximadament 190 metres o 210 iardes. Roma i Grècia van ser les principals civilitzacions d'occident que van tenir noció i coneixement sobre els estadis, per altra banda Roma va construir l'estadi més gran del món en l'edat antiga que va ser el Coliseu de Roma amb capacitat per a 109.000 espectadors.\nLlista d'estadis dels Països Catalans amb més capacitat.\nEstadis de futbol de Catalunya.\nLlista d'estadis de futbol amb més capacitat del món\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Estadi&oldid=27102059»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 maig 2021 a les 09:13.


» Inici » Què és UmulaMusic?\nCol·leccions de qualitat fetes a mà. La música pot millorar l'experiència del client en les seves instal·lacions d'una manera fàcil i assequible. El nostre coneixement sobre la música, els negocis i el màrqueting auditiu ens converteixen en un soci perfecte per a la seva estratègia de negoci.\nLa identitat de l'empresa, la marca, es compon d'experiències emocionals i sensorials: estimuls visuals, el tacte, l'olfacte, el gust i el so. La música juga un paper important en l'experiència del client. Més i més marques són cada vegada més conscients.\nTenir una marca distintiva és una necessitat en un mercat altament competitiu. I la música, tractada professionalment, pot ajudar a diferenciar els negocis.\nUmula va néixer amb la idea de ser un soci (partner) per als negocis, pel que millorar la seva experiència de marca professionalment a través de la música és fàcil, assequible i rendible.\nA UMULA sabem com funcionen les petites i grans empreses en diferents àrees com el comerç minorista, hotels, restaurants, bars, serveis professionals i altres, i el que ells necessiten. Comptem amb una àmplia comprensió dels efectes de la música en els consumidors i un coneixement musical ampli i creixent.\nAixò ens converteix en el soci perfecte per a la seva estratègia musical.\nPermeti que nosaltres l'ajudem a millorar l'experiència del client a través de la música.\nVaig trobar una pàgina que podria interessar-te: http://www.umulamusic.com/ca/que-es-umulamusic/


ELS PRIMERS GESTOS DEL VERD: Presentació del llibre "De la fusta a l'aigua" al Micalet\nPresentació del llibre "De la fusta a l'aigua" al Micalet\nAhir, es presentava a la Biblioteca de la Societat Coral del Micalet el darrer llibre de Francesc Mompó: De la fusta a l’aigua, guanyador del XIV Premi de Poesia Josep Maria Ribelles de Puçol. L’acte, organitzat per la poetessa Pepa Úbeda, estigué presentat per un altre poeta: Ramon Guillem, autor del pròleg del llibre. En el seu discurs destaca la gosadia de Mompó per plantejar el llibre com un procés narratiu que avança poema rere poema, on tots els poemes es complementen per esdevenir un tot, i com finalment n’ix vencedor del repte. Perquè De la fusta a l’aigua ens ofereix en 42 poemes tota una nit d’amor, des que l’amant toca a la porta golafre d’amor -fusta- fins que hores més tard la dutxa s’enduu les petges de la màgica nit -aigua-. Guillem parla també de l’estructura del poemari que està dividit en sis grans moments: L’habitació, El despullament, L’exploració, El combat, L’explosió i La lassitud, cadascun dels quals abraça 7 poemes. Set, el nombre màgic per excel·lència, impossible creure que ha estat fruit de l’atzar, però per si de cas llança la pregunta a l’autor. No s’està tampoc d’assenyalar alguns poemes que li han paregut excel·lents, com ara La porta, La samarreta, La distància o Grècia.\nHaurà estat tot l'acte de categoria. Enhorabona per Francesc i per la poesia.\ndivendres, 06 de maig, 2011\nÉs el primer pic que entr al teu bloc, de fet, l'he conegut el temps exacte abans que he trigat en xafardejar-lo mínimament.\nPassejant-hi anava trobant-hi pinzelladetes per totes bandes que em feien pensar que alguna relació amb la filologia tindries i sí, quan he finalitzat el passeig pel teu bloc entrant al perfil he vist que enguany acabes la carrera, felicitats!\nI felicitats també per aquest bloc, m'alegra llegir i saber de més gent que cursa filologia arreu dels territoris de parla catalana.\nEt seguiré llegint, no ho dubtis ^^


Montmeló aconsegueix 4.650 kg d'aliments en el Gran Recapte d'enguany\n04:27 | 21/09/2020\nEl Gran Recapte 2015\nÈxit de partcipació de la campanya de recollida d'aliments "El Gran Recapte 2015" a Montmeló. Aquesta és la valoració que els voluntaris i voluntàries de Càritas Parroquial han fet sobre la campanya d'enguany.\nLa ciutadania de Montmeló ha participat una vegada més amb objectiu comú de recaptar aliments per als més necessitats. Durant els dos dies s'han recollit 4.650 kg de menjar en els quatre supermercats locals que han participat al Gran Recapte.\nA catalunya, el Gran Recapte supera els 4 milions de quilos d'aliments\nAquest primer balanç recull les dades de Girona, Tarragona, Lleida, dels delegats comarcals de Barcelona i s’hi sumen els aliments rebuts al magatzem de Barcelona i part dels que encara resten als establiments i les plataformes logístiques dels mercats i les cadenes de distribució. La recollida encara no ha finalitzat, ja que la majoria dels punts de recollida estaran operatius fins ben entrat el vespre. Aquesta fita ha estat possible gràcies a la participació de milers de ciutadans que han fet les donacions d’aliments i als voluntaris que han fet possible la campanya. Demà diumenge, al ser una jornada festiva amb comerços oberts, encara continuarà la recollida en alguns punts.\nFins al 18 de desembre, es duen a terme les tasques de classificació de tots els aliments recaptats per part dels voluntaris. La classificació dels aliments provinents de la ciutat i de les rodalies de Barcelona es realitza a la nau gentilment cedida pel Parc Logístic de la Zona Franca (carrer 3, Parc Logístic, Avinguda 4º, núm. 17 - 08040 Barcelona). Per a facilitar el transport dels voluntaris hi ha un servei d’autocars, cedits per l’empresa Moventia, que enllaça la seu del Banc dels Aliments de Barcelona (c. Motors, 122) amb la nau del Parc Logístic.\nAlguns dels aliments recaptats, que ja han estat classificats, s'han repartit ja entre les entitats col·laboradores dels Bancs dels Aliments, des del passat dilluns 30 de novembre.\nMés informació, a la web del Banc d'Aliments\nData de modificació: 04/12/2015 00:11:48


Edificis, i roques de devora la mar, del nucli costaner de Santanyí han aparegut amb grafitis .\najsantanyi.net 10/08/2018 - 12:21:24\nLa Policia Local està intentant esbrinar qui n’és l’autor\nEl regidor de Medi Ambient i batle pedani de Cala Figuera, Salvador Ferrer, ha mostrat la seva indignació davant el succeït: “sigui qui sigui l’autor de les pintades, siguin menors o siguin veïnats del poble, és una vergonya el poc respecte que aquestes persones tenen per l’entorn.\nEspecialment greu és l’atemptat que ha patit la zona que coneixem com sa punta de sa Cala; un espai preciós del nostre poble que no necessita cap “retoc” estètic, i menys d’aquestes característiques. Des de la regidoria de Medi Ambient, farem tot el possible per restituir l’estat anterior d’aquesta zona com ja vàrem fer amb les pintades de sa Punta Negra, i la Policia Local investigarà per trobar els autors”.


Vins i vinyes - Denominació d'Origen Binissalem\nManto negro (principal), Callet, Gorgollassa,Tempranillo, Monastrell, Cabernet Sauvignon, Syrah y Merlot.\nLa varietat autòctona anomenada "manto negro" és la base dels vins negres de la comarca, i ha de participar en l’elaboració d’aquests vins almenys en un 30%.\nCep de port dret, de mitjana producció. Brotació mitjana i cicle de maduració llarg. Sensible al míldiu. Fulla mitjana,i raïm mitjà i lleugerament compacte. Alta raduació, baixa coloració i aroma peculiar. Fruit Ric en sucres i aromes, genera uns vins d’excel·lents qualitats i amb molt caràcter, de capa mitjana-alta. A la boca són càlids i vellutats, amb un bon final de boca i molt agradables. La seva graduació alcohòlica és mitjana-alta.\nLa varietat Gorgollassa pot estar present como màxim en un 30% en vins negres i rosats.\nMoll o Prensal Blanc (principal), Giró ros, Macabeo, Parellada, Chardonnay i Moscatell.\nPel què fa a les varietats blanques, la principal és l’autòctona "moll" o "premsal blanc", base dels vins blancs i espumosos, i deu participar en l’elaboració d’aquests vins en una proporció mínima del 50%.\nCep d\_\_'alta producció i vigor. Brotació mitjana; fulles grosses, dentadesi amb presència de pèls. Raïm gros, llarg i solt. Graduació mitjana i baixa acidesa.Genera uns vins de marcat caràcter fruital, de color groc pallós, molt bona estructura, intensos en sensacions molt agradables.\nLa varietat "moscatell" és la base dels vins tipus "muscat", que poden ser secs o dolços.També són vins florals, molt interessants i agradables.\nExtensió de varietats viníferes, inscrites en el Registre de Vinyes del Consell Regulador.\nTotal negres 467,56\nAltres negres 4,00 1,28\nTotal blanques 144,61\nAltres Blanques 2,36 1,63\nTotal vinyes: 612,17\nTots els vins amparats per la DO Binissalaem s\_'han d\_' elaborar a partir de raïm produït a la comarca vitivinícola de Binissalem i han de complir amb els preceptes del Reglament de la Denominació d\_'Origen.\nLa comarca de la DO Binissalem ofereix, una àmplia gama de vins de gran qualitat.\nEls vins negres poden ser joves o de criança, reserva i gran reserva. Segons el temps de criança existeixen diferents categories.\nEn la seva elaboració hi ha d’intervenir com a mínim un 30% de la varietat Manto Negro i un màxim d\_'un 30% de Gorgollassa.\nPoden comercialitzar-se com a joves o romandre a barriques de roure durant un període de temps variable, generant vins de diferents categories.\nVins joves (blancs, rosats, negres i espumosos) o vins amb una criança que no assoleix els mínims exigits per a la resta de categories.\nEls vins blancs s’elaboren a partir d’un mínim d’un 50% de l’autòctona Moll o Premsal Blanc, o a partir d’un 50% de Moscatell.\nPoden ser secs o dolços. Algunes partides es comercialitzen amb una estança curta o fermentació a barrica de roure.\nEls vins rosats poden elaborar-se a partir de qualsevol varietat autoritzada pel reglament amb un màxim d\_'un 30 % de Gorgollassa. Són vins llaminers i afruitats.\nEls vins escumosos blancs s’elaboren a partir d’un mínim d’un 50% de la varietat blanca autòctona Moll o Premsal Blanc, mentre que els escumosos rosats poden elaborar-se a partir de qualsevol varietat autoritzada amb un màxim del 30% de la varietat Gorgollassa.\nEls terminis per a l’envelliment dels vins negres són:\nCRIANÇA: mínim d’envelliment de 24 mesos, dels quals al menys sis hauran d’haver romàs a barriques de fusta de roure.\nRESERVA: mínim d’envelliment de 36 mesos, dels quals al menys dotze hauran d’haver romàs a barriques de fusta de roure i la resta del període, en botella.\nGRAN RESERVA: mínim d’envelliment de 60 mesos, dels quals al menys divuit hauran d’haver romàs a barriques de fusta de roure i la resta del període, en botella.\nTots els vins emparats per la denominació d’origen Binissalem-Mallorca tenen unes característiques diferencials, gràcies a l’aportació destacada de les varietats pròpies de la comarca, que combinades amb les foranies han donat des de fa temps fama als vins de la zona.\nL’àmplia gamma i varietat de vins de la comarca es combinen a la perfecció amb la gamma també àmplia de plats de la rica i variada gastronomia típica de l’illa.


Suport de la Diputació de Lleida a la promoció de la nova temporada d’esquí | Diputació de Lleida\nInici / Suport de la Diputació de Lleida a la promoció de la nova temporada d’esquí\nSuport de la Diputació de Lleida a la promoció de la nova temporada d’esquí\nLes 11 estacions d’esquí del Pirineu de Lleida ofereixen 483 km esquiables, un 5% més que la temporada anterior\nL’aerolínia israeliana Arkia enllaçarà de nou a partir de gener els aeroports de Tel-Aviv i Lleida-Alguaire\nLa Diputació de Lleida ha acollit aquest divendres la presentació de la nova campanya de neu al Pirineu de Lleida, on han assistit representants dels diferents centres hivernals que conformen l’oferta del Pirineu de Lleida. La trobada és també la presentació de la campanya “On la neu és més que neu…”, a través de la qual la Diputació de Lleida destina prop de 300.000 euros a promocionar aquesta oferta turística i motor de l’economia lleidatana.\nEn aquest sentit, el president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé, ha subratllat que les estacions d’esquí del Pirineu de Lleida reben cada any gairebé dos de cada tres esquiadors que trien Catalunya per esquiar i un de cada quatre dels que ho fan a les estacions del conjunt de l’Estat espanyol.\nEn l’àmbit de les comunicacions que donen accés a aquests complexos, Reñé ha reclamat de nou l’Eix Pirinenc i la millora de la N-230 i ha valorat positivament el pla pilot que aquesta temporada permetrà que alumnes de tercer de Primària de 30 centres educatius de les comarques dels Pirineus catalans practiquin l’esquí com una assignatura obligatòria a partir del pròxim mes de gener.\nInicialment, estava previst començar la temporada de neu el 22 de novembre, però donades les actuals condicions climatològiques, els complexos hivernals preveuen obrir pel cap de setmana del 6-8 de desembre. Els complexos d’esquí del Pirineu de Lleida afronten la nova temporada amb una millora dels serveis i les instal·lacions. En conjunt, han invertit 12,5 milions d’euros i ofereixen 483 km esquiables, un 5% més que la temporada anterior. Aquest increment situa l’oferta lleidatana com a líder. A més de les novetats als complexos hivernals del Pirineu de Lleida, l’aerolínia israeliana Arkia enllaçarà de nou a partir de gener els aeroports de Tel-Aviv i Lleida-Alguaire amb 10 vols d’anada i altres 10 de tornada durant la pròxima campanya d’hivern.\nLleida, 28 de novembre de 2014


Idees fotogràfiques de rodanxes de verdures, decoració de rodanxes de verdures en una taula festiva\nTall de verdures en una taula festiva - idees de fotografies\nQuan l’amfitriona prepara una festa festiva, sens dubte, necessita no només receptes delicioses, sinó també idees sobre com decorar de forma bonica la taula festiva.\nDe vegades és més important un bell disseny de taules i menjars que el sabor dels aliments, perquè si el plat sembla així, per molt que sigui saborós, no tothom voldrà provar-lo. Però si els indicadors externs són atractius, s’intensifica el desig de provar.\nUn dels components de la taula festiva és un bell tall vegetal que, juntament amb rodanxes de fruita i carn, poden decorar qualsevol taula festiva, donant-li accents brillants.\nUn bon tall de verdures, el disseny del qual proporciona l’ordenació original de les verdures picades en un plat, pot ser molt diferent. Tot depèn de la creativitat de l’amfitriona i dels elements que formarà la llescada de verdures.\nPer regla general, un bon tall de verdures per a una taula festiva, el disseny del qual no requereix molt de temps, inclou les verdures més habituals a les que estem acostumats en els aliments quotidians.\nNo obstant això, els moderns experts culinaris afirmen que la llesca de verdures original, fins i tot de les verdures més senzilles, pot convertir-se en una obra mestra a la vostra taula si feu un tall de verdures bonic.\nEs prepara un tall vegetal original de verdures de diferents colors com un tipus addicional de refrigeri.\nSovint un bell tall de verdures només té un paper decoratiu a la taula festiva.\nSovint, un tall vegetal, el disseny que pot dominar tota la mestressa de casa, es combina amb carn, formatge, llesques de peix, creant entrepans molt originals i saborosos a la taula festiva.\nUna bonica rodanxa de verdures sens dubte no serà superflu si cuineu una barbacoa, molts aperitius de carn, plats de peix.\nPer descomptat, perquè el tallat de verdures és un plat fàcil per a la digestió. A més, les delicioses verdures a rodanxes aportaran un sabor picant als plats principals.\nBonic tall de verdures: disseny, foto, secrets\nSi no necessiteu una rodanxa de verdures ordinària, sinó una bonica verdura a rodanxes que cridés l’atenció amb la seva originalitat, tingueu en compte alguns secrets i subtileses sobre com organitzar una verdura a rodanxes en una taula festiva.\nEn primer lloc, el tallat de verdures serà molt original si trieu belles plaques pel seu disseny.\nTambé es poden localitzar rodanxes de verdures de diferents colors en fulles d’enciam, fulles de col. Les verdures no replegades en rodanxes sobre un fons verd brillant semblaran estèticament agradables.\nPerquè el tall de verdures a la taula festiva sigui veritablement original, és recomanable tallar les verdures de diferents maneres, posant-les segons un patró i un color determinats.\nPerquè les verdures a rodanxes semblin elegants, tingueu cura de les eines. Han de ser tan nítids i diversos en funcionalitats.\nPer obtenir més comoditat, es poden servir llesques de verdures en broquetes. En aquests casos, no només podeu organitzar el tall vegetal, sinó combinar-lo amb altres elements, per exemple, formatge, ous, peix, carn de carn.\nCom ja hem dit, el tallat de verdures es pot fer de diferents maneres. Tingueu en compte que és millor organitzar entrepans vegetals abans de servir, ja que tindran un aspecte tan fresc, sucós i no perdran les seves propietats beneficioses. El gust de les verdures depèn de com es tallin les verdures, segons afirmen molts cuiners.\nLes rodanxes de verdures poden combinar tipus de verdures suaus i durs, així que penseu amb antelació amb palla (fina i gruixuda), cubs (petits i grans), llesques de diferents mides o d’una altra manera talleu els ingredients.\nA més dels mètodes habituals amb què es realitza el tall de verdures, podreu aprendre els secrets del tall arrissat, que transformarà qualsevol festa de festa amb una porció exclusiva.\nEl tallat de verdures decoratiu o la talla de verdures s’ha de fer amb ganivets afilats, preferentment d’acer, així com d’altres eines de talla.\nEl tallat vegetal figurat o decoratiu sovint es combina amb el tallat de fruites, cosa que permet crear composicions de fruites i verdures senceres.\nLes rodanxes de verdures es poden decorar no només amb enciam i col, sinó també amb julivert, anet i altres tipus de verds al gust de l’amfitriona.\nI ara el nostre tallat de verdures, el disseny del qual es realitza millor consultant exemples. Tritures de verdures en opcions fotogràfiques brillants. Aquí trobareu moltes idees sobre com organitzar un tall vegetal en una taula festiva.\nBona gana a tots!\nUn bon tall de verdures a la taula festiva, un brillant accent en qualsevol festa


e-Xaps. Partits polítics i Internet: Diguem alguna cosa i ho oblidaré. Fes-me partícip i ho recordaré\nDiguem alguna cosa i ho oblidaré. Fes-me partícip i ho recordaré\nPublicat per e-Xaps a 19:38\nDivendres passat va tenir lloc el seminari “Propaganda”, a Roses. Volia fer un resum de la jornada del divendres, la ponència inicial de la qual, d'Ignacio Ramonet, podeu llegir aquí. La resta de la jornada va tenir molt a veure en com crear notorietat en la ciutadania, no només per difondre el que es fa, sinó perquè les institucions públiques puguin fer entendre el seu missatge i que sigui recordat.\nVivim en una societat canviant, però el màrqueting no ha canviat. Com indicava Xavier Oliver, és la societat la que ha canviat: vivim amb presses, estem acostumats a decidir en instants sobre milers de coses. Hem passat d'un món transaccional a un món relacional. No negociem, sinó que decidim sobretot a partir de les relacions de confiança que generem.\nTampoc no s'ha canviat el llenguatge de les institucions i dels polítics. Daniel Ureña deia que comuniquen com fa 20 anys, sense adaptar-se als mitjans, o a Internet, sense pensar en els públics a qui es dirigeixen, i sense tenir en compte sovint els codis implícits, per activar emocions i semblar més propers.\nDaniel va enumerar les diferències més visibles d'aquests canvis socials:\n1. Codis i llenguatges nous. Existeix la percepció d'unes institucions modernes si tenen presència a la xarxa, i fins i tot més si tenen identificats els públics, a qui es dirigeixen a través dels seus propis codis. Un bon exemple el va posar mitjançant aquest anunci de Coca Cola, dirigit a la generació dels 80, consumidors que havien deixat de beure tanta CocaCola:\n2. Preval allò visual a allò textual\n3. La gent només connecta amb allò entretingut. Cal captar l'atenció. Ens hem criat amb un comandament a distància, el de la televisió. Canviem si no ens interessa o no ens sembla entretingut o interessant.\n4. Es valora allò dinàmic i innovador. Apple com a exemple, que innova en la seva comunicació.\n5. A la gent no li agrada la política.\n6. Creuen en les persones. Es confia en les persones. Les institucions quan parlen sembla que són lluny, en les altures, i cal millorar el dia a dia de la gent, i explicar en què afecta a la gent el que les institucions fan.\nI quines són les causes d'aquests canvis? En primer lloc tenir una cultura basada en la imatge. La gent vol escoltar històries, i el treball d'un comunicador és explicar històries. Aquells equips de comunicació que generin millors històries, arribaran a mes gent.\nTambé és important la videopolitíca. Tradicionalment la política era racional, basada en paraules. Cada vegada més parlem de política emocional, de la importància de la imatge dels candidats i de les seves històries. Es transforma tot en un espectacle. Si aconseguim aquests històries la premsa en parlarà.\nTambé predomina la "síndrome de la fossa d'orquestra": pots donar un discurs anunciant la pau del món, però si el ponent posterior cau davant de les càmeres, segurament se'n parlarà més d'ell. Predomina l'inusual, buscant l'info-entreteniment, i cal estar preparat per a això, i fins i tot per beneficiar-se.\nMarçal Moliné ens va parlar més de com generar notorietat de marca. Les eines de propaganda han de ser homogènies. Cada cosa és un element tàctic d'una estratègia de marca. Cada contacte és una experiència de marca. Però tot: cartells, fullets, cartes, trameses... han d'estar coordinats per un "tutor" de marca.\nTambé és bàsica la creativitat per aconseguir l'atenció i la recordació. En 30 anys transcorren 15 milions de segons. Quants fragments d'un minut recordem? Quants anuncis recordem o quanta informació institucional rebuda? Per això fa falta aconseguir que la gent recordi, i això depèn de la creativitat.\nWilliam James deia que la funció principal de la memòria és l'oblit. Només tendim a percebre i a recordar allò nou o important per a nosaltres. I per aconseguir que alguna cosa es recordi no s'han d'usar sermons, sinó no fer-se pensar i reflexionar. Confuci deia: "Diguem alguna cosa i ho oblidaré. Fes-me partícip i ho recordaré".\nPerquè recordin, igual com en la pedagogia, cal usar les figures de la retòrica: metàfores, antítesi o paradoxes, com per exemple aquesta:\nAntoni Gutiérrez-Rubí va introduir una nova manera d'entendre la comunicació institucional, parlant més de relacions personals entre les institucions públiques que no de comunicació unidireccional entre aquestes i la ciutadania.\nEn una societat saturada d'informació institucional, la que ja ni escolta ni veu, en una societat crítica, desencisada amb la política, aquests missatges ja no funcionen perquè no arriben a la població, que rep centenars de missatges diaris.\nA més, és una comunicació sense segmentar. Antoni deia rebre la mateixa informació a casa seva que els seus veïns d'edifici, tots ells diferents, i que a alguns els podia interessar, però a molts no. No es comunica directament amb la ciutadania, sinó que tots reben el mateix en funció de la seva localització geogràfica o territorial.\nHem de deixar de veure a la ciutat com una realitat urbana, i imaginar-la com el que ja és, una realitat híbrida, amb xarxes de persones relacionades entre si, on i offline. Cal entendre aquestes xarxes, i cal relacionar-s'hi des de les institucions.\nS'ha d'adaptar la comunicació a aquesta nova societat, cal alliberar dades, que la ciutadania pugui organitzar-se, creant millors aplicacions, cal usar la intel·ligència col·lectiva perquè la ciutadania se senti partícip i connectada amb les institucions. I cal entendre que la ciutadania vol relacionar-se amb l'administració quan ho desitgin, per la qual cosa cal oblidar les barreres del temps, de la jornada laboral de 8 hores i de que fora d'ella és impossible accedir a informació pública.


En marxa la vuitena formació de l'Escola TIC | La Guia De Reus\nInici La Guia del Camp En marxa la vuitena formació de l’Escola TIC\nTretze alumnes han iniciat el vuitè curs de l’Escola TIC del Clúster TIC Catalunya Sud. La formació arrencava el 10 de maig i s’allargarà fins al 28 de juliol. Totes les classes es fan en format presencial a les instal·lacions del Clúster TIC Catalunya Sud. En total, 230 hores lectives que inclouen la realització d’un projecte final per equips que consistirà en el desenvolupament d’una aplicació web completa amb les tecnologies treballades durant el curs. El programa inclou també competències transversals en les quals l’alumnat treballarà la gestió del canvi, resolució de conflictes, el treball en equip i el lideratge personal amb el foment de la responsabilitat i l’actitud proactiva davant dels objectius. D’alta banda, també es posa especial èmfasi en la gestió i ús de diferents eines que permetin millorar la comunicació, la coordinació i l’organització de tasques.\nEntre els perfils de l’alumnat trobem joves menors de trenta anys, amb estudis de Cicles Superiors relacionats amb la programació de DAM, DAW o ASIX i, en menor mesura, alumnes d’Enginyeria Informàtica que s’han volgut especialitzar en llenguatges en concret de programació. Des de fa aproximadament un any es treballa per incloure a les formacions perfils d’altres modalitats com química, física, matemàtiques o ADE. D’aquesta manera es dóna la possibilitat als alumnes de complementar la seva formació i trobar oportunitats laborals dins del sector TIC.\nEs tracta de la vuitena formació de l’Escola TIC del Clúster, de la mà de la Fundació Esplai i amb una metodologia de treball àgil i pràctica. El curs està finançat pel Fons Social Europeu, gestionat pel Servei d’Ocupació de Catalunya i desenvolupat per la Fundación Esplai i el Clúster TIC Catalunya Sud. La incorporació de pràcticament el 100% de l’alumnat de la darrera formació de l’Escola a dues empreses membres del Clúster TIC Catalunya Sud reforça la proposta de model formatiu de l’Escola, basat en les necessitats actuals del mercat i la seva demanda de professionals en matèries específiques.\nDes de la seva creació l’any 2019, l’Escola TIC ha format a més de 150 alumnes i la seva taxa d’inserció laboral supera el 70% de mitjana. L’objectiu de l’Escola és formar a joves menors de 30 anys en l’àmbit tecnològic d’acord amb les necessitats reals de les empreses. La proposta formativa és totalment gratuïta i està dirigida a persones desocupades que vulguin endinsar-se en el\nmón tecnològic adquirint nous coneixements. Fins al moment s’hi ha invertit un pressupost superior als 200.000 euros, entre finançament públic i privat.\nArticle anteriorEl sector turístic de la Costa Daurada i les Terres de l’Ebre es promociona a FITUR\nArticle següentReus, seu del World Padel Tour els anys 2022 i 2023


Ficar-se en contra de les festes d’un poble, no és, políticament, correcte. De fet, a qui parla mal d’elles, se’l tracta d’intransigent, o de persona esquerpa, poc o rés sociable. Sé que còrrec el perill de què, si algú pogués llegir aquestes línies de ben segur em donaria alguna d’aquestes qualificacions. Doncs, bé, m’arriscaré. Fonamentalment per veure si sóc capaç de aclarir les meves pròpies idees que és, a la fi, l’única cosa que per a mi te una mica d’importància.\nLes festes de Santa Pola... Ai, Santa Pola! Aquest any, com que hi ha crisi econòmica, l’Ajuntament ha optat per no fer cap despesa en actes culturals. D’altra banda caldria dir que no sé si els actes culturals l’importen a molta gent. Altres anys n’han hagut, potser senzills... però n’han hagut , i el poble ha gaudit d’ells. Aquest any tot es centra en les activitats que organitzen les Associacions Festeres (imagino que amb algun tipus de recolzament municipal, però no ho sé) i en les barraques que aquestes Associacions i agrupacions de veïns organitzen. En aquestes barraques, distribuïdes en qualsevol indret del poble, l’única cosa que es fa és veure i posar música –quan més forta millor- al llarg de tota la nit i fins que el sòl comença a sortir. Això és garantia de que, mentre duren les festes, ningú no pot dormir adequadament, si és que de alguna manera et deixen dormir. Però no es pot dir res en contra, és el que cal: són festes i el poble es diverteix. Què podem dir? No hi ha alternativa a un sistema que es basa en l’embrutiment i el soroll desmesurat? On és la imaginació (no dic del poble, a qui no dec jutjar, sinó dels regidors) per organitzar unes festes on el respecte radiqués, no en què tots suportem el soroll, sinó que aquest es faci allí on no molestés? M’agradaria sentir-me orgullós de les festes del meu poble, pensar que cada any, en arribar aquests dies, anava a gaudir de l’oportunitat de viure uns dies diferents fora de la rutina, però sense necessitat de disfressar la festa de soroll, fins que el soroll es convertís en l’únic motiu de la festa. Només ens queda la mar que, impassible, sembla no fer massa cas de festes i de regidors incompetents. És l’atractiu més gran d’aquest poble. I ni tan sols la cuiden com caldria. De fet, crec que ells es pensen que està ací per accident geogràfic. Ai, Santa Pola!\nPublicat per pp@dsuar a 18:01 1 comentari:\nUn sponsor per al Molt Honorable President\nDe vegades, no acostumem a valorar com cal el mèrit que té l'exercir un càrrec públic. No és gens fàcil, em penso. Sé que en política hi ha un munt de gent que s’aprofita d’una superior situació econòmica per treure’n encara més diners, per assolir un prestigi que el seu ego li reclama, o per omplir de distraccions el seu temps lliure. Hi ha de tot. Però també hi ha el polític honest que fa de la seva militància un treball sacrificat, sense més intencions que fer-li une servei a la societat, per millorar el món i fer-lo més habitable. Aquest, rep, a canvi del seu treball, un sou, que és el que necessita per viure i, en acabar el seu temps en política, torna a ser un ciutadà més, tan anònim com tots els demés. Potser m’agradaria, com a exemple, citar-ne alguns d’aquests, però la memòria ja no és el que fou i s’en barretgen els noms i els càrrecs sense cap de sentit. D’altra banda, vull parlar d’un cas en particular, abans que se n’oblide.\nDes de fa un temps ençà, estem rebent notícies de regidors, de tots els color polítics, als que la justícia ha descobert que, aprofitant el seu càrrec, s’estaven enriquint –o augmentant la seva fortuna- d’una manera corrupta. S’ha parlat, s’està parlant i es parlarà molt d’ells. Carregats de raons, els ciutadans pensen que tots plegats son uns delinqüents i merèixen un càstic. Potser tenen raó, però tal vegada convinguès veure cada cas en particular, perquè tanmateix pot passar que no sigui correcte ficar-los a tots al mateix sac. Jo, després de tot el que s’ha parlat d’ell, vull mostrar la meva solidaritat amb el Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana Francesc Camps. Tot seguit, intentaré deixar clara la meva opinió al respecte.\nEn la societat en què vivim, on el consum i l’aparença són fonamentals, ésser Honorable, és ja força complicat. Si a eixa complicació n’afegim el “Molt”, la complicació es multiplica... almenys per tres. Però no ens quedem ahí: al Molt Honorable, a més a més, li donem el càrrec de President de la Generalitat Valenciana. Les dificultats, en aquesta situació, s’agranden fins uns límits inimaginables. En calculo què... un mil per cent... o més. Perquè un Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana, no tan sols ha de ser un bon polític, sino que ha de semblar una persona d’alta alcúrnia. Ningú no es pot imaginar un Molt Honorable President abitllat amb granota de mecànic, o amb bermudes a l’estiu i samarreta del “mercadillo”. No estaria correcte, i la societat –la nostra societat- no ho permetria. Significaria un desdori per la institució. Doncs, què ha de fer, un Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana, per ser-ho i semblar-ho? Imagino que emprar bona part dels seus diners en omplir un armari amb la roba més adient. Pero... i si aquest Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana, no té diners? Què n’hi caldria fer? Si fem un cop d’ull al nostre voltant, veurem un munt de situacions semblants. Per exemple, hi ha esportistes d’elit que per dur endavant el seu projecte, es cerquen un sponsor. I ningú no s’escandalitza d’això. L’ajut del sponsor és fonamental perquè el projecte fructifiqui. Un projecte que, sense ells –malgrat tenir l’esportista totes les qualitats- no seria possible. Doncs bo, sembla que això que trobem tan normal en l’esport, ho rebutgem tot seguit en la política. Això és just?\nQuan el Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana ha declarat públicament els seus béns, perquè tots poguéssim estar assabentats, he entès, de sobte, la seva situació, el seu drama. Ha de ser Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana. Per a eixa funció requereix d’unes qualitats morals que, com què no les declara, no sé si tindrà. Però per a semblar un Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana, ha d'invertir molts de diners en vestuari. I el seu compte corrent és patètic... ¡¡¡900 euros!!! Com es pot ser –i semblar- Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana, amb un compte corrent semblant al d’un paleta en atur? De fet, hauria de comprar la seva roba a qualsevol ambulant del mercat i, l’anaven a deixar entrar al Parlament? Quin crèdit ens mereixeria un Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana amb pantalons vaquers i camisa de tres euros –o de dos per u? Ens sentiríem representats? Ens humiliaria, en penso. Per això, el nostre Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana, sembla que es va decidir –amb bon criteri, em penso jo- per prendre una opció semblant a la dels esportistes d’elit, i cercà un sponsor que li fes el vestuari, sense el qual aquesta societat no l’hagués permès ser Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana.\nEl que ha ocorregut despès, m’ompli de pena i de confusió. La mateixa societat que té als esportistes d’elit sponsoritzats, com a ídols, condemna, per una acció semblant al Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana. No ho sé vostès, però jo no ho puc entendre. Un home, malgrat que sigui Honorable i Molt, amb un patrimoni de 900 euros, es pot permetre fer-se –sense sponsor- el vestuari... corbates, camises, sabates... un diferent per a cada situació? No, això estaria impossible. I és per això que jo, des de la modèstia del meu títol de ciutadà de base, amb un patrimoni feble, malgrat que molt per sobre del Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana, em vull solidaritzar amb ell i amb l’opció que prengué per cercar un sponsor que li fes el vestuari de Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana, sense el qual no semblaria ni Honorable, ni Molt ni res. I en el cas de què no se li permeti un sponsor, jo proposés que es faci una recaptació popular per pagar-li el vestuari. Qualsevol acció es bona per què el nostre Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana semblés un Molt Honorable President de la Generalitat Valenciana.\nPublicat per pp@dsuar a 17:22 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: La roba de Camps\nHomenatge del Poble a Miguel Hernández\nQuina és la línia que separa l’honestedat de l'oportunisme? En determinades qüestions, deu de ser tan feble que no es nota a simple vista. Aquest any 2010 se celebra per tot arreu, el centenari del naixement del poeta Miguel Hernández. Un home, la grandesa del qual, queda garantida pel fet de què, només en trenta dos anys de vida, fou capaç de deixar-nos hereus d’un descomunal patrimoni d’obra escrita. Una obra menyspreada a Espanya al llarg del temps de la dictadura de Franco, que fou qui li va provocar la mort i pretengué, sense aconseguir-ho, fer desaparèixer la seva empremta. A hores d’ara tothom, reconvertit a la democràcia, vol deixar constància del seu amor a la cultura i al poeta, organitzant actes per fer-li honor. Benvinguts siguin aquests actes, malgrat que es produeixen després de tant de temps de silenci i menyspreu. Però em sembla de què molts d’aquests actes, apropiant-se del nom del poeta, no pretenen altra cosa que ser un atractiu turístic per guanyar diners. La competència organitzada entre els Ajuntaments d’Elx i el d’Orihuela, amb la presència de tots dos a FITUR (la fira del turisme), oferint-lo com a reclam de virtuals turistes, deixa palesa llur intenció. Fa uns dies, la nora del poeta, Na Lucía Izquierdo, deia en els diaris, que els actes que estaven organitzats pels ajuntaments, mancaven de categoria, que eren molt de “poble”. No es pot saber què pensaria ell d’aquestes paraules. Però fan mal. La seva biografia mostra palesament on era. Ell era amb el poble. Per això el van empresonar fins que va morir. Com un ocell que no es pot acostumar a viure en l’estret espai d’una gàbia. Ara, l’Ajuntament d’Elx ha organitzat, dintre dels actes del Centenari, un concert on Joan Manuel Serrat va a cantar alguns dels poemes de Miguel Hernández. Un concert on el preu de l’entrada més econòmica es 37 euros. Pot el poble, en general, acudir a aquest concert? Em penso que no. És aquest tipus d’actes els que reivindica la família del poeta? Actes per a un poeta del poble... sense el poble? És, d’aquest mode, que els ajuntaments –en aquest cas el d’Elx- fomenten la cultura sense invertir un euro o, encara pitjor, guanyant diners? Si aquesta és la línia de l'homenatge que es planteja per al poeta (a Orihuela, tanmateix pretenien organitzar una desfilada de moda) no m’agrada i em penso que se li fa a la seva memòria un favor força miserable. Vaig dir en una oportunitat, i em reafirmo en aquesta idea, que aquest homenatge el devien d’organitzar exclusivament, entitats culturals, allunyades, el més possible de les dèries i les misèries de la política. Això és una utopia, però m’agrada pensar amb ella.\nD’alguna manera, els que ens sentim poble –“no soy de un pueblo de bueyes”, deia ell- farem el que estigui a la nostra mà, per organitzar un Centenari paral•lel, amb actes “de poble”, perquè reivindiquem a Miguel Hernández com al nostre patrimoni. Ell escrigué: “Jornaleros, España loma a loma / es de gañanes, pobres y braceros. / No permitáis que el rico se la coma, / jornaleros".\nPublicat per pp@dsuar a 16:53 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Centenari de Miguel Hernández


Salvia Cancun Cancún Mèxic - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBlvrd. Kukulcan Km. 9, Zona Hotel, Cancún, Mèxic, 77500 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Salvia Cancun?\n3 llits dobles o 4 llits do...\nMés informació sobre Salvia Cancun\nDissenyat tant per oci com per negoci, Salvia Cancun està situat idealment a Zona Hotel; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Tota l'emoció del centre de la ciutat és només a 9.5 km. Amb les atraccions principals de la ciutat com Flea Market Coral Negro, Forum by the Sea, Plaza la Fiesta a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nSalvia Cancun també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Cancún. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar, visites turístiques.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, servei de despertador, balcó/terrassa, telèfon, ventilador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent platja privada, piscina exterior, piscina (infantil), jardí. Salvia Cancun és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Cancún.


Endolla\_'t : Oppossed\nActualitzat el 20/01/2016\n• Com i quan va començar a funcionar Oppossed?\n> El grup es va formar l'agost del 2009. Ens solíem reunir al carrer Tallers de Barcelona, carrer mític amb moltes botigues de discos, i va ser allà una tarda de divendres que vam decidir formar un grup de trash mètal, que és l'estil que més ens agradava. Vam començar molt joves i sense cap tipus de formació musical, així que vam anar creixent a poc a poc en tots els sentits com a músics i companys de grup. A partir d'aquí han anat passant moltíssimes coses i uns quants canvis de formació. Ha estat un camí marcat per la manca de recursos, de material i de temps. Malauradament no es gens fàcil tenir un projecte musical en aquest país i en el temps que ens ha tocat viure.\n• De quí heu begut musicalment?\n> De tot una mica, però sempre amb un punt en comú entre tots els membres del grup. Els grans clàssics del nostre estil sempre han estat presents, amb gent com Megadeth, Anthrax, Sepultura, Voivod, Tank, Kreator, Judas Priest... però també bandes nacionals com els barcelonins Legion o els bascos Soziedad Alkoholika.\n• Quina valoració feu de la vostra presència al Concurs de Música Jove del Maresme?\n> Ha estat una experiència molt positiva. Per a nosaltres ha estat una oportunitat molt gran participar i actuar a la final, i ens sentim molt contents d'haver-ne estat els guanyadors. També agraïm haver pogut gravar les nostres cançons en un estudi professional com és Bucbonera, sense haver d'assumir les despeses de producció. Tenir aquesta maqueta com a carta de presentació ens ajudarà moltíssim de cara al futur.\n• En general, penseu que els joves tenen poques oportunitats per mostrar les seves propostes musicals?\n> Els joves i no tan joves tenim molts problemes per mostrar la nostra música, i més quan vivim en una ciutat com Barcelona, on has de pagar per poder actuar en una sala. Pagar per omplir una sala! No hauria de ser al revés? També falta que la gent sigui més entusiasta i que vagi als concerts. Ja sabem que estem en crisi, però es fan concerts i festivals a bon preu. S'ha de donar més suport als grups locals que com nosaltres tenen un pressupost molt just per fer pràcticament qualsevol cosa.\n• I com es podria solucionar?\n> Nosaltres pensem que falten més iniciatives com la del Concurs de Música Jove, i també més suport de les administracions públiques als artistes locals. En aquest país no es tracta a l'art com es mereix, almenys en l'àmbit musical, que és el que nosaltres coneixem més. Qui no escolta música? La cultura dóna vida, mou la gent, i sí, al final mou calés, així que convidem la gent que ens governa que s'ho pensin dues vegades. Estem envoltats de grans talents que es perden per falta de recursos, és una llàstima.\n• Com us heu plantejat el 2016? Quins projectes teniu?\n> Per a aquest any ja estàvem pensant de gravar alguna cosa, però no esperàvem guanyar el concurs, així que ens ha agafat desprevinguts. Esperem que amb aquesta nova maqueta ens puguem promocionar més i començar a fer concerts per Catalunya. Però el que és més urgent, ara per ara, és trobar un nou baixista, perquè el que ens ha gravat les pistes de baix és un bon amic, l'Albert Guallar, baixista del grup Kill The Krait. Es va oferir a gravar el baix en aquesta maqueta, i li volem donar les gràcies des d'aquí.


Hotel Blue Heaven Pokhara Nepal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLakeside-6-Hallan Chowk, Llac Phewa, Pokhara, Nepal - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Pokhara, no busqui més enllà de Hotel Blue Heaven. L'hotel és a 00.05 Km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Blue Sky Paragliding, Yak & Yeti Trekking Shop, Women's Skills Development Organization.\nHotel Blue Heaven ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, servei de cangur.\nEls clients poden triar d'entre 25 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Hotel Blue Heaven és una selecció idònia per a la vostra estada a Pokhara.


“Cal qüestionar el paper que juguen algunes ONG en el marc global i capitalista” – CGTCatalunya\nInici > General > Articles opinió > “Cal qüestionar el paper que juguen algunes ONG en el marc global i capitalista”\n“Algunes ONG i la cooperació en general s'han convertit en una indústria que mou molts diners i ocupa molta gent, deixant al marge l’acció i la crítica política”\nLlicenciat en Filosofia per la Universitat de Barcelona (2003). Ha col·laborat en la realització del llargmetratge “El Taxista Ful” (Jo Sol), i en la pel·lícula “Squat” (Christophe Coello). Actualment treballa en un documental sobre la coordenada espai a partir dels pobles abandonats de la provincià de Tarragona. “El bazar solidario” és el seu primer treball com a realitzador.\n- En què consisteix el documental “El bazar solidario”?\n“El bazar solidario” és un documental independent fet arran d'un viatge a Colòmbia per col·laborar amb una ONG d’apadrinament. No ens va agradar el treball que feien, d'aquí que sigui una reflexió sobre el que vam veure i enregistrar. Per entendre millor la realitat vam entrevistar Carlos Gómez Gil i Miguel Romero, treballadors i investigadors del món de les ONG. El resultat és una crítica al consum de solidaritat en què s’han convertit algunes ONG i la cooperació en general, una indústria que mou molts diners i ocupa molta gent. Una afirmació col·lectiva i autocomplaent del primer món que no fa res més que promoure i invitar a la passivitat les seves víctimes.\n- Com va ser l'experiència del rodatge?\nVa ser una experiència força dura, podríem dir que es va convertir en un “tour” per la misèria, una misèria afincada sobretot a la perifèria de Barranquilla i Cartagena, on la majoria de la gent que hi viu des de fa anys són desplaçats de les terres interiors del país a la costa, per la guerra interna que pateix Colòmbia des de fa temps. Aquest fet ha propiciat el naixement d'inacabables barriades de barraques de taulons habitades per gent resignada a esperar i com a única i falsa sortida la capacitat assistencial de les ONG.\nSi algú va a Colòmbia descobrirà un país enormement ric que ha estat espoliat per molts governs al llarg de les últimes dècades, els quals han fet el joc als interessos de les grans multinacionals nord-americanes i europees, amb una notable presència de les espanyoles, fet que ha convertit la misèria en el gran motllo vivencial per la gran majoria de la població.\n- Com va sorgir la idea del documental?\nLa corealitzadora del documental, Zeltia Outeiriño, que en aquells moments (octubre 2007) era càmera professional per Lavinia (subcontrata d’informatius a Tele5), tenia un nen apadrinat en una ONG de Vigo (Fundai), la qual li va encarregar un publireportatge a Colòmbia.\nLa Zeltia em va proposar que l’ajudés en el projecte i jo que aleshores ja era escèptic amb aquests apadrinaments vaig accedir a la seva petició amb la condició de fer, a la vegada, un treball crític sobre el tema, i així va ser. En tornar de Colòmbia vam presentar un publireportatge irrisori a la ONG i vam treballar en la construcció i muntatge de “El Bazar Solidario”, una pel·lícula que qüestiona el treball solidari d’algunes organitzacions i el paper que juguen en el marc global i capitalista, quan la solidaritat pervertida és un producte més que es compra i es ven en el mercat.\n- Què us han dit les organitzacions d'apadrinament de nens i les administracions públiques?\nLes ONG i les organitzacions de caire militant i amb actitud política han acollit molt bé el nostre documental, de tal manera que moltes vegades ens conviden a passar-lo a les seves seus per parlar sobre el tema. De les ONG més mercantilitzades i/o amb programes d’apadrinament no hem rebut cap resposta i no crec que els interessi gaire que se'n parli.\nAmb les administracions públiques no hi hem tingut cap contacte, ja que tota la feina ha estat produïda, incloent-hi la part econòmica, per nosaltres mateixos; no hem volgut demanar cap subvenció, ja que teníem por que això acotés la llibertat de moviment que hem tingut.\n- Quina ha estat la reacció del públic?\nEn general crec que el documental te una bona recepció i acaba sempre amb una pregunta força important: “ i ara què fem, o què hem de fer?”. Moltes vegades, el més important és tenir preguntes i no pas les respostes; això vol dir que el documental genera dubtes i un esperit crític. Jo no puc donar solucions sobre com haurien de funcionar les ONG, a banda que seria una mica dogmàtic; aquí l'important és que entre tots pensem com hauria de ser un funcionament coherent.\nLa “solidaritat” que des de sempre ha estat un concepte revolucionari (podríem citar “Los Solidarios”, Durruti, Ascaso, García Oliver...) i compromès en les diverses lluites, ara s’ha pervertit com un concepte bàsicament de recaptació de recursos econòmics, deixant al marge l’acció i la crítica política. Ens trobem davant d’organitzacions acrítiques que fan el joc als governs responsables de la situació de misèria en què es troba molta gent, podríem dir que aquestes ONG tapen les vergonyes de moltes institucions.\n- Quin rol haurien de jugar les ONG en un món tan globalitzat, complexe, paradoxal i canviant com el nostre?\nEl que per a mi és inadmissible és que organitzacions com Barcelona Acció Solidaria (que és de l’Ajuntament de Barcelona) s’autoanomenin no governamentals ja que en essència són governamentals totalment, i moltes vegades, com ho evidencia el segrest que van patir a Mauritània, sols serveixen perquè alts càrrecs de les administracions i consellers d’empreses públiques emprenguin una espècie d’aventura de turisme solidari. Tampoc té sentit que Repsol YPF tingui una fundació solidària a Llatinoamèrica i a la vegada els seus interessos estiguin exterminant i expulsant el poble Maputxe.\nSi l’objectiu d’una ONG és, en principi, desaparèixer un cop solucionat un problema, ens trobem que la majoria ha agafat un caràcter empresarial, i com a empresa vol créixer gestionant la misèria i no pas eradicant-la. Per a mi, el rol hauria de ser sempre d’activisme polític i complicitat amb les comunitats a les què es pretén ajudar, i en cap cas justificar la manca de serveis públics ni ser com empreses para-administratives amb pretensions a la baixa ni tampoc apedaçar la manca de garanties jurídiques.\n- Parla'ns del format documental com un instrument de contrainformació?\nEn general, el cinema i el llenguatge audiovisual com a eina interdisciplinària és un mitjà que permet explicar moltes varietats de coses i, en el cas del documental, la gràcia radica en que amb pocs mitjans econòmics i materials un mateix és capaç d’aportar informació crítica i de primera mà. Per això, i donada la difusió que permeten les noves tecnologies, pot ésser un fantàstic instrument de contrainformació. Naturalment, que un documental “in situ” com ‘El bazar Solidario” és contrainformació. La indústria de la solidaritat posa en circulació eslògans i narracions que tracten els problemes amb lògica de recinte, destaquen individualitats desenllaçades buscant cotitzants individuals. Els cartells i els fullets situen el problema en termes de culpabilització i simultàniament proporcionen l’anestèsic per a aquells que no tenen temps però volen fer alguna cosa.\n* Entrevista realitzada per Josep Estivill, publicada al núm. 139 de la revista "Catalunya"\nAntiglobalització, Cultura alternativa / Contracultura, Internacionalisme, Solidaritat


Simonet i Llabrés obriren amb els seus triomfs el camp a través de 2022 – Federació d'Atletisme de les Illes Balears\nUna nova temporada quedà inaugurada a la delegació de Mallorca amb la celebració del XXII Cross ‘Emilio De la Cámara’. La prova organitzada pel CA Fidípides tornà al calendari atlètic més de dos anys després de la seva darrera edició, el novembre del 2019, en un dematí ventós que no obstant això deixà evidència de la il·lusió de tota la comunitat atlètica pel nou curs.\nA categoria absoluta els guanyadors foren Guillem Simonet i Gemma Llabrés. El corredor de l’Amistat-NovomarHotel donà continuïtat al seu gran estat de forma actual, i després de ser tercer a s’È i de guanyar la Sant Silvestre d’inca aquest passat Nadal, aconseguí una contundent victòria al circuit de Sa Nova Cabana. Després de definir-se un cap de cursa amb quatre unitats. només Biel Forteza (CA Campos) aconseguí aguantar un primer canvi de ritme de Simonet, però abans del toc de campana de anaven tots dos en solitari, amb el palmesà camí del triomf. Simonet registrà 30:08, sobre els 9.000 metres de recorregut, amb Forteza segon en 30:41. La tercera posició fou pel millor Sub23, l’atleta del CA Montuïri Miquel Àngel Salom, qui lluità amb Joan Marín (Amistat) fins els darrers metres per la posició de bronze: 30:51 per 30:52.\nAnteriorment tingué lloc la prova reina femenina. Sobre 6.000 metres, la campiona de Balears 2021, Gemma Llabrés, continuà mostrant-se com la dominadora del camp a través. L’atleta del CA Palma compartí deixà la responsabilitat de la primera meitat de cursa a Bel Calero (Malift Mallorca Trail), però es mostrà superior als darrers quilòmetres. Llabrés sumà un nou èxit amb 21:29, pels 21:49 de Calero i els 22:42 d’Amanda Martín, també del Mallorca Trail, qui completà el pòdium.\nA la mateixa penúltima cursa dominà el M45 David Barrientos (Endurance SC, 19:56), qui ha demostrat també molt bona forma en aquest canvi de temporada, amb Alfonso Pagán (CA Montuïri, Sub20, 20:56) i Pablo Nicolau (CA Palma, Sub18, 21:15) com els altres triomfadors de la prova. Els millors veterans de la cursa de 4.000 metres foren Santos Martínez (Diana AC, 14:10) y Rosa Mª Córdoba (CA Montuïri, 14:26), amb Daniel Oliver (Siurell-Sa Sini, Sub16), Joana Mª Rigo (independent, Sub20) i Aina Alonso (Pegasus AC, Sub18) guanyadors a la resta de categories.\nLes proves de categories escolars, tot i la proximitat de les festes nadalenques i l’alerta sanitària actual, quedaren ben animades amb molts de joves esportistes de les distintes escoles atlètiques de l’illa, que ja preparen el seu insular programat per diumenge 23 (Cala Agulla, Capdepera).\nSens dubte, un dels principals atractius d’aquesta primera prova federada fou comprovar els canvis de club que s’han gestat amb el canvi de temporada per part d’alguns atletes, alguns d’ells visibles en el quadre d’honor d’aquest cros ‘Emilio De la Cámara’.\nElgóibar i València\nL’atletisme balear també tingué representació a una prova de cros de la península, el tradicional LXXVIII Cross Internacional Juan Muguerza celebrat a Elgóibar, Guipúscoa. Allà participà una nombrosa representació del CE Total Team, de la qual l’actuació més destacada fou la de Miquel Fons, 15è a la cursa Sub18. A la prova absoluta femenina, la menorquina Marina Bagur estrenà la seva nova etapa al CA Ría Ferrol amb una excel·lent 25ª posició.\nUn altre front per l’atletisme balear a la península, en aquest cas sobre asfalt, foren els 10K Valencia Ibercaja, on destacà especialment José Luis García Pujadas. El mallorquí del Surco Lucena CD aconseguí finalment el seu gran objectiu de rompre la barrera dels 30 minuts amb una formidable carrera que tancà en 29:54. Tota una fita pel corredor binissalemer que no fou l’única marca personal que aconseguiren els illencs participants a la ciutat del Túria. També aconseguiren excel·lents registres Jaume Garcias (31:39), Martín Cuart (31:47) i Mario Cano (32:31), tots ells de l’Amistat-NovomarHotel; Pere Castell (32:50) i Pablo Campillo (32:56), ambdós de l’Atletisme Inca, com Sebastiana Llabrés, qui des de la 42ª posició de la general registrà formidables 36:22.\nResultats – XXII Cross ‘Emilio De la Cámara’\nResum gràfic (Dani Espada) – XXII Cross ‘Emilio De la Cámara’\nCategories Cros, Varis Etiquetes 10K Ibercaja, CA Fidípides, CE Total Team, Elgóibar, Emilio De la Cámara, Gemma Llabrés, Guillem Simoent, Jaume Garcias, José Luis García Pujadas, Marina Bagur, Martín Cuart, Sebastiana Llabrés Navegació per les entrades


El Consell i Projecte Home impulsen la segona edició del projecte artístic i solidari “Art per a la vida” :: Departament de Cultura, Patrimoni i Esports :: Consell de Mallorca\n“Cinc-centes persones estan lluitant avui mateix amb les seves famílies, voluntaris i treballadors de Projecte Home. Només puc donar les gràcies en nom seu per la represa d’aquesta iniciativa, pel suport del Consell i dels artistes. És important obtenir recursos econòmics però el més important és que aquestes accions ens encoratgen a seguir fent feina”. Són paraules de Jesús Mullor, president executiu de Projecte Home Balears, qui avui ha presentat al costat del director insular de Cultura, Rafel M. Creus i Antoni Torres, comissari de l’exposició “Art per a la vida. 30 anys de Projecte Home Balears”.\n“Es tracta d’una proposta que posa en contacte l’art amb la solidaritat”, ha afegit Creus, “i que contribueix a estendre i popularitzar l’obra de grans artistes de casa nostra”. Alguns d’ells han volgut assistir a la presentació de l’exposició, com és el cas de Pilar Cerdà, Luis Maraver, Biel Bover i Miquela Vidal, autors d’algunes de les serigrafies que formen part del projecte.\n“Art per a la vida” reuneix en aquesta segona edició obra gràfica de 62 artistes de Mallorca que han elaborat una serigrafia a partir de 4 colors -vermell, negre, groc i blau-. Peces de petit format de les quals es faran 75 exemplars que sortiran a la venda i que es podran adquirir a Projecte Home.\n“Si hi ha un col·lectiu que sigui solidari aquest és el dels artistes”, en paraules d’Antoni Torres, comissari de l’exposició, “un col·lectiu al qual hem d’estar molt agraïts. A Mallorca s’obren molts hotels, restaurants...i endur-se’n una col·lecció d’art d’aquestes de Projecte Home és donar suport a la seva tasca diària. És també una mostra de l’art que s’està fent actualment a casa nostra”.\nAquestes 62 serigrafies formen part d’una exposició “Art per a la Vida. 30 anys de Projecte Home Balears” que s’inaugura dimarts que ve, 10 d’octubre, a la planta baixa del Centre Cultural la Misericòrdia on romandrà fins al 19 d’octubre. Després la intenció és que pugui ser acollida per tots els ajuntaments i entitats que estiguin interessats. “Volem que es mogui per les Illes Balears però, també, com va ser el cas de la primera edició que pugui viatjar a Catalunya, Galícia, València i Madrid”, explica Torres.


Ximo Puig anuncia que la Generalitat impulsarà un consorci públic-privat amb empreses valencianes per a optar al concurs públic dels ferrocarrils del Marroc - El periòdic valencià\nLa Generalitat establirà relacions bilaterals amb la regió de Casablanca-Settat per a cooperar aprofitant el procés de regionalització marroquina\nHa explicat que es conformaran dues taules de negociació per a tractar les relacions valencianes amb els sectors del turisme i de la construcció del Marroc\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha anunciat que el Consell impulsarà la creació d’un consorci públic-privat amb empreses valencianes per a optar al concurs públic que el Marroc publicarà “en els pròxims mesos” per al seu projecte de línies de ferrocarril de proximitat.\nD’aquesta manera, la Generalitat vol fer costat a les empreses valencianes del sector del transport, com Vectalia i Stadler, perquè puguen optar als concursos del regne alauí acompanyant-les en aquest procés a través de Ferrocarrils de la Generalitat (FGV) com a soci en qualitat d’assessor en matèria de gestió de xarxes de transport.\nAixí s’ha expressat el president des de les terminals del Port de Tànger-Med, última parada de la missió institucional i comercial al Marroc, que encapçala la Generalitat juntament amb el Consell de Cambres de la Comunitat Valenciana i la Confederació Empresarial de la Comunitat Valenciana.\nEl cap del Consell, acompanyat pels consellers de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat, Arcadi España, i d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, Rafa Climent, ha mantingut trobades amb representants del port de Tànger-Med i de l’empresa Baleària en el port tangerino.\n“Aquest viatge marca un abans i un després en la nostra relació amb el Marroc”, ha assegurat Puig, que ha destacat que després del viatge institucional “s’obri una enorme possibilitat de treballs” en el regne magrebí.\nEl president, que ha agraït el treball realitzat per l’Ambaixada d’Espanya al país alauí, ha assenyalat que la Comunitat Valenciana “no pot viure d’esquena” a Àfrica. “Per al nostre futur immediat és fonamental tindre una major relació amb el Marroc i, en definitiva, amb Àfrica”, ha afirmat.\nConveni amb Casablanca-Settat\nAixí mateix, el cap de l’Executiu valencià ha explicat que la Generalitat signarà “de manera immediata” un acord amb la regió marroquina de Casablanca-Settat, per a generar un marc de cooperació aprofitant el procés de regionalització que està impulsant el Marroc.\nEl president, que ha considerat “una oportunitat” aquesta situació, ha explicat que es tractarà d’una operació que anirà “més enllà” de les dues regions que els subscriuran, ja que es vol fer extensible a la resta de comunitats de tots dos països i als seus governs respectius.\nPuig ha anunciat una visita del president del Consell de la Regió de Casablanca-Settat, Mustaphá Bakkouri al Palau de la Generalitat “en els pròxims mesos” per a impulsar aquesta relació bilateral que aprofitarà el Cim interparlamentari entre el Marroc i Espanya per a generar un fòrum entre les comunitats autònomes i les comunitats regionals marroquines.\nConstrucció, turisme i formació\nD’altra banda, Puig ha explicat que s’iniciaran dues taules de negociació sobre els sectors de la construcció i del turisme. Respecte a la construcció, el president ha afirmat que l’objectiu és resituar a les empreses valencianes en un mercat que està creixent al voltant del 5% i que “necessita moltes infraestructures i molt d’habitatge residencial”.\nQuant al turisme, la taula tractarà tant la implantació d’empreses valencianes en territori magrebí com les possibilitats de l’augment del turisme marroquí en la Comunitat Valenciana, que creix cada any per part de la classe mitjana marroquina.\nA més, el cap del Consell s’ha referit a la possibilitat que les universitats valencianes s’instal·len al Marroc aprofitant “l’ambició de formació de la societat marroquina” i ha advocat per augmentar les sinergies entre la Xarxa d’Instituts Tecnològics de la Comunitat Valenciana (Redit) i la xarxa marroquina, amb la qual Redit va col·laborar per a la seua configuració.\nPrevAnteriorCullera obrirà una oficia d’atenció al ciutadà en el baix de la Casa Consistorial\nSegüentRecta final per plantar-se els ninots fallersNext


Avui, últim dia per a la inscripció en línia als cursos de català amb tutoria | Tota la informació d'interès ciutadà sobre la situació d'emergència pel coronavirus Covid-19\nAvui, últim dia per a la inscripció en línia als cursos de català amb tutoria\n24 d'abril de 2020 - 14:16 h\nEl Servei Local de Català de Castelldefels ha anunciat que s’obre la inscripció als cursos de català de tots el nivells a tot Catalunya.\nEl Centre de Normalització Lingüística Eramprunyà va suspendre l’activitat acadèmica, dins i fora de les aules, quan es va decretar l’estat d’alarma per frenar els contagis per coronavirus.\nAquestes mesures es van iniciar el dijous 12 de març i han durat fins a aquest 11 d’abril, moment en què es reprenen les activitats per via telemàtica.\nEl Consorci per a la Normalització Lingüística reprèn els cursos en línia Parla.cat, cursos que es desenolupen amb tutoria. S’ofereixen dos períodes d’inscripció a cursos intensius amb tutor per a tots els nivells en cada període.\nPeríode de matrícula: del 15 d’abril al 19 d’abril\nInici del curs: 27 d’abril\nAcabament del curs: 30 de juny\nEls alumnes actuals i les persones interessades a aprendre català tenen també a la seva disposició l’opció d’inscriure’s a la modalitat lliure del Parla.cat, per continuar avançant en el coneixement del català al seu ritme, o puguin iniciar-s’hi.


El Kursk de Xargay i Íñiguez, el rival més dur d'un grup força complicat per a l'Uni Girona - Empordà\nEl Kursk de Xargay i Íñiguez, el rival més dur d'un grup força complicat per a l'Uni Girona\nL'Spar Citylift també queda aparellat amb el Fenerbahce, Sopron i els campions de França i Itàlia Pel president de l'Uni Girona, Cayetano Pérez, poder jugar l'Eurolliga, per segona vegada, és una mostra que «les coses s'estan fent bé durant les darreres temporades»\nbruno martín 29.07.2019 | 06:30\nEl Kursk de Xargay i Íñiguez, el rival més dur d'un grup força complicat per a l'Uni Girona girona\nFontajau tindrà el privilegi enguany de veure el millor bàsquet europeu. La consecució del títol de Lliga la temporada passada permetrà a l'Spar Citylift enfrontar-se als millors clubs del continent a l'Eurolliga. Una competició d'allò més il·lusionant tant per a l'espectador com per a les jugadores gironines. Ahir a Munic, el sorteig va enquadrar l'Uni amb Kursk (Rússia), Fenerbache (Turquia), Sopron (Hongria), Schio (Itàlia), Lió i els dos guanyadors de les eliminatòries prèvies entre el Botas turc i el Gdynia polonès, i el Montpeller i l'Olympiacos. Els dos primers partits seran a Turquia i Lió, mentre que per a l'esperada estrena a Fontajau caldrà esperar al 30 d'octubre.\nEl club presidit per Cayetano Pérez ha tingut unes temporades sublims. Des de l'ascens a la màxima categoria del bàsquet espanyol la temporada 2008-09, el conjunt gironí ha aconseguit guanyar dues lligues. La temporada 2014/15 i la recent aconseguida el curs passat. Unes fites que van fer que el club disputés per primera vegada en la seva història l'Eurolliga femenina. Tres temporades més tard, i amb un gran cúmul d'experiències a la esquena, l'equip entrenat per Èric Surís repetirà a la màxima categoria del bàsquet europeu. «Pel club és un orgull poder jugar aquest torneig. Això demostra el treball que s'ha fet les darreres temporades», afirma Pérez.\nDe fet, ahir una expedició encapçalada per, precisament, Cayetano Pérez va fer acte de presència a Munic per observar el sorteig de la fase de grups de la propera edició de la competició europea. El sorteig va fer que el conjunt gironí estigués enquadrat al grup B juntament amb el Kurks (Rússia), l'Schio, on Núria Martínez va jugar molts anys, el Fenerbahce, Sopron (Hongria), Lió i els dos guanyadors de les eliminatòries prèvies entre el Botas turc i el Gdynia polonès; i el Montepeller francès i l'Olympiacos grec. Un grup que, a priori, es presenta complicat en la que serà la segona participació de les de Fontajau a l'Eurolliga. «Els equips amb qui jugarem tenen molt de nivell», apunta Cayetano Pérez. I afegeix que, tot i això, hi ha un avantatge respecte l'altre grup perquè «tots els equips amb qui ens enfrontarem són relativament a prop. Això suposarà un plus de comoditat pel que fa als desplaçaments».\nUn altre dels pros d'aquest grup és que les gironines s'estalviaran jugar contra l'actual campió europeu, l'Ekaterinburg turc, o el sempre complicat Praga de la República Txeca. Tot i així, per Girona passaran vells coneguts per les de Fontajau, com la gironina Marta Xargay, que juga al Dinamo de Kursk rus. Precisament l'exequip de la nova jugadora de l'Uni Girona Sonja Petrovic el dirigeix Roberto Íñiguez. El basc va seure a la banqueta de Fontajau durant la temporada que l'equip gironí va aixecar la seva primera Lliga. Dels altres components del llistat destaquen el Fenerbahce turc, que ha incorporat la catalana Anna Cruz, i el Sopron hongarès, que ha disputat les dues darreres Final Four. A més, s'hi podrien afegir les abans mencionades jugadores del Montpeller francès si superen l'Olympiacos turc. L'equip occità va ser el botxí de les gironines la temporada passada. A part, aquesta temporada tindran a les seves files l'ex-Uni Gabby Wiliams.


Per undeMés, fa 12 mesos\nPere Mateu, és evident que si estàs a favor d'omplir Mallorca d'asfalt i ciment, Més no és el teu partit. Som molts a Més per Mallorca que estam en contra de més carreteres i autopistes, per molt que digui n'Ensenyat! Som molts els que respectam el GOB tot i no estar-hi sempre d'acord.\nSi de veres vols més carreterotes i cotxos i brutor i xalets a fora vila, vota el PI d'en Font i en Melià, o millor: vota el PP! Venut!\nA les properes eleccions votaré PI. Estic cansat d'anar a remolc d'un GOB que fa anys que ha perdut el Nord


30a Cursa Científica - Actualidad\n30a Cursa Científica\nSant Pau organitza, el proper 17 de març, la 30ena edició de la seva Cursa Científica amb el suport de la Fundació DiR. La cita és al Recinte Modernista el dissabte a les 10h. Per commemorar els 30 anys d’aquesta cursa, l’Hospital organitza també una jornada científica el dia anterior, a la sala Cambó del mateix Recinte, on s’analitzaran els estudis realitzats al voltant de les trenta edicions d’aquest esdeveniment científic-esportiu.\nEl pròxim 16 de març a les 12h s’ha organitzat, a la sala Cambó del Recinte Modernista de Sant Pau, una jornada científica amb motiu de la celebració de la 30a edició de la Cursa Científica de Sant Pau. En aquesta jornada, el Dr. Ricard Serra Grima, anima mater de la Cursa Científica de Sant Pau, presentarà una ponència que exposarà les aportacions de la Cursa Científica en la recerca dels efectes de l’exercici físic de llarga durada. La ponència anirà a càrrec dels Dr. Ignasi Carrió, director del Servei de Medicina Nuclear, i del Dr. Jordi Ordóñez, cap clínic i responsable del Laboratori Cardiovascular de Sant Pau.\nL’endemà, dissabte 17 de març de 2018 a les 10h, tindrà lloc al Recinte Modernista de Sant Pau la clàssica Cursa Científica de Sant Pau que enguany fa la seva 30ena. edició, i que compta amb el suport de la Fundació DiR des de l’any 1994.\nEls estudis realitzats a partir dels resultats obtinguts a les diferents edicions de la cursa, i en el quals han participat el Serveis de Cardiologia, Medicina Nuclear i Bioquímica de Sant Pau, han demostrat que l'exercici físic practicat en condicions adequades afavoreix als pacients amb un problema de cor clínicament estabilitzat o aquells que han de prevenir i controlar la diabetis del tipus II, així com els que tenen hipertensió o altres alteracions de tipus metabòlic com hipercolesterolèmia. Aquests estudis han servit per ampliar les indicacions de l’exercici físic en diferents grups de pacients amb criteris objectius basats en l’evidència científica.\nEn aquest sentit, l’Hospital de Sant Pau és un dels pioners a Catalunya i a tot l’Estat en la rehabilitació cardíaca, fent de l’educació sanitària i l’exercici físic els elements bàsics del seu programa. Des de 1989 l’Hospital de Sant Pau organitza la Cursa Científica amb dos objectius: aprofundir en el coneixement dels efectes de l’esport sobre la salut i conscienciar la població sobre la necessitat de fer exercici. En aquests 30 anys hi han pres part més de 2.500 participants i s’hi han dut a terme una vintena d’investigacions que han permès demostrar científicament que l’esport és beneficiós per a la salut i recomanable per a totes les persones.


D'entrada, un 0-4 contra l'Escala que permet generar il·lusió entre els seguidors de l'Espanyol. No tant per l'entitat del rival, un equip de la Regional Preferent, sinó perquè l'Espanyol de Clemente sembla tenir les idees molt clares de com ha de jugar. Els quatre gols de dimecres -dos de Velamazán, un del jove Héctor i l'altre del sempre infal·lible Raúl Tamudo- són una anècdota, perquè l'important en aquests casos és que l'equip vagi assimilant els conceptes de l'entrenador i que els nous fitxatges sàpiguen, al màxim de ràpid possible, com toquen la pilota els seus companys.\nAnàlisi / Vicenç Prados\nUn avís per a aquesta temporada: atenció a Bastía, un jugador amb tanta força que segur que quan el Madrid s'enfronti amb l'Espanyol, Zidane demanarà no trobar-se'l al camp. I no perquè sigui violent, sinó perquè l'argentí és dels jugadors que sempre han agradat Javier Clemente, un mur al centre del camp i amb resistència durant els noranta minuts. En pocs partits segur que l'espanyolisme li sabrà agrair el seu esperit de lluita. I al davant, malgrat alguns crits de desaprovació, Raúl Tamudo no perd mai el seu olfacte golejador. Perdre el davanter de Santa Coloma significaria perdre per a l'Espanyol una part d'identitat. I l'arribada de Jordi Cruyff, de moment, sense cap altra trascendència que la d'un jugador més demanat per l'entrenador, si no fos pel cognom, és clar. I aquest cognom cou a Montjuïc.