Un viatge solar per Celr� en un "Divendres" sense estr�sTorna a DIVENDRES el fisioterapeuta i psiconeuroimmun�leg Xevi Verdaguer, aquesta vegada per explicar-nos els trucs definitius per combatre l'estr�s. Sabeu que�hi ha unes ulleres antiestr�s? El Xevi ens ensenyar� a confeccionar-ne.\nAquesta setmana ens traslladem a la localitat de Celr�. Des de fa segles, el sol �s el s�mbol que representa aquesta poblaci�, on el trobareu representat�a molts racons (des dels documents de l'ajuntament fins a les fa�anes de les cases). Amb Espartac Peran descobrim quina �s la relaci� del sol amb Celr� i quins significats amaga aquest s�mbol.\nAmb l'escriptor M�rius Serra analitzarem les particularitats de la parla d'aquesta�zona de Catalunya, i acomiadarem la tarda amb una petita actuaci� en directe d'Estampades, grup de dansa contempor�nia d'aquesta localitat.\nI parlarem amb Pau Gasol! L'estrella de l'NBA ens ha concedit una entrevista en qu� parlarem del seu present i futur personal i esportiu.\nCom cada dilluns, tota l'actualitat del dia, en clau de tert�lia comentada pels nostres col.laboradors Sebasti� Serrano, N�ria Farr�, Carles Capdevila, Pere Escobar, Agust� Esteve i Tian Riba.\nEn directe despr�s dels Flaquer, 16:40h., a Tv3.\n[ Un viaje por Celr� en un "Divendres" sin estr�s ]\nEn: Divendres Tv3 Tags: agust� esteve carles capdevila estampades n�ria farr� pau gasol sebasti� serrano tian riba xevi verdaguer Domingo, 10 de junio de 2012 • 18:00h.


Peartree Cottage Bishops Nympton Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 5 allotjaments a Bishops Nympton.\n-, Bishops Nympton, Bishops Nympton, Regne Unit, EX36 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Peartree Cottage és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Bishops Nympton. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Peartree Cottage, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, renta vaixelles per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Peartree Cottage és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Bishops Nympton.\nAllotjaments a Bishops Nympton


Inici | Blog | La competència emprenedora\nL’objectiu de l’educació basada en competències és que l’alumnat adquirisca uns coneixements que retinga i que li servisquen per a tota la seua vida. L’aprenentatge significatiu i les situacions d’aprenentatge són les principals ferramentes que els equips docents tindran per a aconseguir els objectius que es fixa la LOMLOE per al proper curs i tots els que vindran a continuació.\nLes competències clau són combinacions de coneixements, destreses i actituds que l’alumnat ha de desenvolupar per a ser capaç, en acabar l’ensenyament obligatori, d’aconseguir la seua realització personal, exercir la ciutadania activa, incorporar-se a l’edat adulta d’una manera satisfactòria i poder desenvolupar un aprenentatge permanent al llarg de la vida.\nJa n’hem parlat en articles anteriors sobre les competències en general, i també sobre algunes en particular. Aquesta setmana explicarem què és la competència emprenedora i quins són els seus objectius.\nLa competència emprenedora implica desenvolupar un enfocament vital dirigit a actuar sobre oportunitats i idees, utilitzant els coneixements específics necessaris per a generar resultats de valor per als altres.\nSegons explica el Ministeri d’Educació en la seua pàgina web, aquesta competència aporta estratègies que permeten adaptar la mirada per a detectar necessitats i oportunitats. Un dels seus objectius és entrenar el pensament per a analitzar i avaluar l’entorn i crear i replantejar algunes idees utilitzant la imaginació, la creativitat, el pensament estratègic i la reflexió ètica, crítica i constructiva dins dels processos creatius i d’innovació.\nEn aquesta línia, es busca despertar la disposició a aprendre, a arriscar i a afrontar la incertesa. Així mateix, implica prendre decisions basades en la informació i el coneixement i col·laborar de manera àgil amb altres persones, amb motivació, empatia i habilitats de comunicació y de negociació, per a portar a terme idees plantejades a l’acció mitjançant la planificació y gestió de projectes sostenibles de valor social, cultural i economicofinancers.\nEls objectius de la competència emprenedora\nLa competència emprenedora s’aplica tant als cursos de primària com als de secundària i batxillerat. Adaptats al nivell i maduresa de l’alumnat, l’adquisició d’aquesta competència té tres grans objectius:\n1. Ser capaç d’analitzar necessitats i oportunitats i afrontar reptes amb sentit crític, fent balanç de la seua sostenibilitat i valorant l’impacte que poden tindre en l’entorn. Es busca ser capaç de presentar idees i solucions innovadores, ètiques i sostenibles, dirigides a crear valor en l’àmbit personal, social, educatiu i professional.\n2. Amb la competència emprenedora es vol que l’alumnat puga avaluar els seus punts forts i les seues febleses utilitzant estratègies d’autoconeixement i autoeficàcia, i que comprenga els elements fonamentals de l’economia i les finances, aplicant coneixements econòmics i financers a activitats i situacions concretes. Per a fer-ho, haurà de ser capaç d’emprar destreses que afavorisquen el treball col·laboratiu i en equip per a reunir i optimitzar els recursos necessaris per a aconseguir que l’acció que decidisquen portar a terme siga una experiència emprenedora que genere valor.\n3. El tercer gran objectiu és el d’aconseguir que l’alumnat siga capaç de desenvolupar un procés de creació d’idees i solucions valuoses, i que puga prendre decisions utilitzant estratègies àgils de planificació i gestió. La idea és que l’alumnat reflexione sobre el procés que a dut a terme i el resultat que ha obtingut.


Tendencia gastronómica en 2020: vuelta a la cocina tradicional | mediterranean restaurant\nMés cuina de mercat, més producte de proximitat i més plats dels de tota la vida. Aquesta és la tendència gastronòmica que ha arribat amb força en els últims anys i sembla que té ganes de quedar-se uns quants anys més. Però, a què ens referim quan diem que tornen els plats típics? Segons els experts, fa uns anys anàvem als restaurants per degustar noves creacions d’alta gastronomia. Ara, recorrem a ells a la recerca de plats tradicionals que ja hem deixat d’elaborar a casa a causa del poc temps que tenim per dedicar a la cuina.\nCrítics gastronòmics, amants de la restauració i xefs de prestigi coincideixen en la mateixa premissa: ja no volem grans elaboracions al plat. Ens fixem en les receptes pel seu temps de cocció o de maduració, però sobretot donem molt valor al producte: que sigui fresc, de temporada i per suposat de qualitat. En definitiva, els clients demanen plats de tota la vida amb ingredients de primera, tractats amb respecte i sense molts matisos que el puguin malmetre.\nEs tracta de fer una mirada al passat en tots els sentits i gaudir del gust real dels productes. Recuperar les bones costums i apostar per plats clàssics i cuinats com ho feia a casa l’àvia. I a La Cuina de Laietana ens prenem aquesta corrent molt seriosament cuinant les nostres paelles i arrossos amb receptes tradicionals, ingredients frescos de primera qualitat i sense guarnicions. Un plat de tota la vida amb sabors de tota la vida.\nTot això és el que ve reivindicant el moviment Real Food, que com el seu nom indica defensa el menjar real, la de tota la vida i lluita contra l’augment de consum d’aliments ultra processats. L’objectiu? Millorar la salut de la població a través de l’alimentació. I per lluitar contra els processats, la millor arma és visibilitzar el menjar real i portar un estil de vida saludable.\nL’alimentació saludable és una altra de les corrents que passarà pels nostres fogons en els propers mesos (o anys). El que mengem segueix sent un tema que preocupa el menys a un quart de la població quan surt a menjar fora. Es rebutgen aliments rics en greixos i sucres i es dóna prioritat a aquells naturals. I és que menjar de forma saludable és molt més que alimentar-se a base d’amanides o cremes de verdures. Es tracta de substituir aliments processats per aliments naturals molt més sans.


EL PI RECLAMA AL GOVERN I A CORT MESURES URGENTS PER GARANTIR LA CONTINUÏTAT DELS SERVEIS DE L’ESCORXADOR DE PALMA – El Pi\nEL PI RECLAMA AL GOVERN I A CORT MESURES URGENTS PER GARANTIR LA CONTINUÏTAT DELS SERVEIS DE L'ESCORXADOR DE PALMA\nPàgina d'inici Actualitat EL PI RECLAMA AL GOVERN I A CORT MESURES URGENTS PER GARANTIR LA CONTINUÏTAT DELS SERVEIS DE L’ESCORXADOR DE PALMA\nLa formació ha enregistrat avui una Proposició No de Llei que pretén reafirmar el reconeixement dels escorxadors com a serveis essencials d'interès econòmic general\nEl Grup Parlamentari El Pi – PROPOSTA PER LES ILLES BALEARS ha enregistrat avui matí una Proposició No de Llei, per via d'urgència, que insta el Govern de les Illes Balears i l'Ajuntament de Palma a prendre totes les mesures que siguin necessàries per garantir la continuïtat dels serveis de l'escorxador de Palma. Així mateix, la iniciativa vol reafirmar el reconeixement dels escorxadors com a serveis essencials d'interès econòmic general per al manteniment de la ramaderia local a les Illes Balears.\nEl Pi ha presentat aquesta PNL després que «Escorxador i Serveis Càrnics Palma, S.L.», empresa que explota l'escorxador de Palma, hagi anunciat el seu tancament definitiu a finals de mes. Aquestes instal·lacions, ubicades a Mercapalma, han esdevingut un pilar fonamental per a la indústria ramadera mallorquina i el seu tancament suposaria la fi de més del 85% de les explotacions ramaderes de l'illa de Mallorca.\nEls escorxadors són una peça clau i essencial de l'economia rural, una estructura bàsica i imprescindible per a la viabilitat del sector. El fet insular els dona encara més importància; ja que, si no es disposa d'escorxadors suficients a totes les illes de l'arxipèlag i els productors han de traslladar els animals a una altra illa o a la Península per al seu sacrifici, el cost esdevé inassumible.\nSegons el portaveu parlamentari d'El Pi, Jaume Font, «les administracions competents i la ciutadania han de prendre consciència de l'important paper que juguen els escorxadors en el manteniment de la ramaderia local». «Aquestes instal·lacions no són sempre activitats viables des del punt de vista empresarial però, sense elles, la resta de la cadena de valor no pot existir. La xarxa d'escorxadors és sinònim de garantia de la sobirania alimentària de les nostres illes», remarca Font. La Proposició No de Llei serà debatuda a la Comissió d'Economia del Parlament de les Illes Balears.\nPrevious article\tEL PI EXIGEIX PREUS JUSTOS PER ALS AGRICULTORS I RAMADERS PER LES SEVES PRODUCCIONS Next article\tEL PARLAMENT RECLAMA, A INSTÀNCIES D'EL PI, LA PUBLICACIÓ ANUAL DE LES BALANCES FISCALS ENTRE LES COMUNITATS AUTÒNOMES I L'ADMINISTRACIÓ CENTRAL


El treball d'investigació de Iu Forn es veurà dins del 'Sense ficció'\n1 min. Barcelona 14/10/2019 16:35\n651x366 TV3 emetrà demà '1-O, cas obert', documental sobre l'operatiu policial contra el referèndum / CCMA TV3 emetrà demà '1-O, cas obert', documental sobre l'operatiu policial contra el referèndum / CCMA\nUn dia després de fer-se pública la sentència del judici al Procés, TV3 i el Sense ficció estrenaran 1-O, cast obert, un documental d'investigació de Iu Forn sobre l'operatiu policial contra el referèndum i els seus responsables. Entre altres qüestions, el treball investiga quines pressions va rebre el govern de Rajoy per aturar la repressió i quin sistema va establir el govern de la Generalitat per assegurar el dret de vots de tots els ciutadans.\nDurant la presentació de la temporada de tardor de TV3, Montse Armengou, directora del Sense ficció, ja va avançar que tan bon punt es dictés sentència emetrien un documental per explicar diferents aspectes del referèndum i el judici. 1-O, cas obert recull el testimoni de persones rellevants que han estat implicades en els fets i que, per primer vegada, explicaran què va passar i respondran a algunes de les preguntes que es van plantejar durant el judici. Entre d'altres, a més de representants polítics com l'expresident de la Generalitat Carles Puigdemont o la secretària general d'ERC, Marta Rovira, el documental també inclou el testimoni protegit d’un alt funcionari vinculat als serveis de Seguretat.


Rumbacalí | CATACULTURAL\n31 enero, 2015 MúsicaCatacultural\n«El Duende la Luz y la Noche» (Kasba Music, 2015) és el primer disc de Rumbacalí, però què és Rumbacalí? Doncs simplement això: el duende, la luz y la noche… O el que és el mateix: Chacho, Maruja i Lita. Tres artistes (si el terme no es queda curt) veterans, que ara ens presenten, il•lusionats com si de la primera vegada es tractés, aquest nou projecte.\nJosep Maria Valentí, «Chacho»: Gitano del barceloní carrer de la Cera, un dels vèrtexs del triangle que va donar peu al naixement de la rumba catalana. Carrer de la Cera, Hostafrancs i Gràcia. Peret, el Pescailla i Chacho. El primer gran pianista de la rumba catalana.\nMaruja Garrido: Va ser musa de Dalí i parella artística d’Antonio Gades. Responsable d’un dels intents més agosarats de modernització del flamenc, només cal buscar a youtube «Maruja Garrido Dalí» per entendre de qui estem parlant.\nLita Claver, la «Maña»: actriu i vedette que va passar amb gran èxit per tots els escenaris del centre neuràlgic de la «revista de variétés» barcelonina, el Paral•lel, en l’última gran època de l’estil, des de la seva arribada a la ciutat, a finals dels anys seixanta, fins a la desaparició d’aquest a principis del segle XXI.\nI sí, Chacho és «El Duende», Maruja és «La Luz» i Lita és «La Noche» però ha de ser així necessàriament o es poden intercanviar els papers? Respon-te tu mateix: Creus que el Chacho té «Luz» i és «Noche»? I Maruja? I Lita? Tenen «Luz» i «Duende»? Escolta el disc i decideix …\nAquest disc és ni més ni menys que el resultat d’haver arribat fins aquí, d’haver-se aixecat després de mil entrebancs, d’haver somrigut a la vida una i mil vegades. És un treball producte de la màgia artística que posseeixen, de la lluminositat de les seves veus, de la nocturnitat compartida. És producte del seu passat, sí, però sobretot és el seu present. I és que aquí es deixen anar, o un cop més es tornen a deixar anar. Acompanyats per tota la joventut que arrela en els seus cors, es llancen a l’aventura, per voluntat pròpia i per ganes de passar-ho bé, sense necessitat de demostrar absolutament res de cara a l’exterior.\nI per a fer-ho s’han vist acompanyats també per artistes de la talla de «Sicus» Carbonell. Sense l’alma mater de Sabor de Gràcia aquest disc mai hauria vist la llum. Ell ha estat el productor del treball per al qual s’ha envoltat d’alguns dels millors músics i coristes actuals de la rumba catalana ,membres o col•laboradors habituals de Sabor de Gràcia, La Troba Kung-fú o Peret. I si això no fos suficient trobem col•laboracions vocals d’artistes com Marinah, Adrià Salas (cantant de La Pegatina), Juan (dels Banis) o Las Migas.\n«El Duende la Luz y la Noche» conté tretze cançons, entre les quals trobem temes inèdits (com el primer single i vídeo del disc, «Rumba gitana»), versions (com un medley de Joan Manel Serrat en català dedicat a l’autor , «Per Serrat») o revisions d’alguns dels seus èxits (com «Es mi Hombre» o «Chao, chao, chao, buru, buru»), a més d’un sentit homenatge a tots aquells «duendes»que els segueixen donant llum en la nit («Cometas de luz»).\nI acabarem aquest text de presentació de l’obra recomanant la cançó «Mi bombón», pòstuma interpretació del Tio Toni, inoblidable, qui va formar part del projecte inicial de Rumbacalí i el qual no ha pogut veure aquest disc acabat.\nA ell va dedicat aquest treball …\n26 de gener, llançament del vídeo i del single «Rumba gitana».\n9 de febrer, llançament de l’àlbum.\n20 de febrer, presentació i signatura de discos a FNAC Triangle.\n26 de febrer, actuació a Luz de Gas.\n← La catifa vermella dels Gaudí: festa de la moda catalana un dia abans de la inauguració de la 080 Fashion Week\tTHOMAS NOONE DANCEMedea (del 6 al 8 i de l’11 al 15 de febrer) Mercat de les Flors →


ERC exigeix als dos regidors de la formació a Sant Pere de Ribes que renunciïn a les seves actes\nLa direcció diu que la mala relació entre els edils ha provocat una situació incompatible amb els codis del partit\nACN/ Gemma Sánchez Sant Pere de Ribes 27-04-2020 9:11 Lectures 3653\nFrancesc Xavier Pascual\nFrancesc Xavier Pascual i Lucrecia Ballvé. EIX\nLa direcció nacional d'Esquerra Republicana ha exigit als dos regidors de la formació a Sant Pere de Ribes, Francesc Xavier Pascual i Lucrecia Ballvé, que renunciïn a les seves actes. El partit ha assegurat que existeix una "mala relació" entre ells, la qual ha provocat una situació incompatible amb el Codi Ètic i el Codi de Conducta d'ERC. "Es considera que aquestes dues persones ja no representen els valors i el projecte d'Esquerra Republicana", afirma el partit. Des de l'executiva comarcal asseguren que no hi ha hagut un episodi concret que hagi desencadenat aquest enfrontament, sinó que es tracta d'una "mala maror" constant tant per temes polítics com personals, la qual ha provocat diversos moments de tensió.\nEl partit ha donat a Pascual i Ballvé un termini de deu dies per a què renunciïn a les seves actes. Si no, l'executiva procedirà a la seva expulsió com a militants d'ERC. Aquesta és la primera legislatura que els dos representen Esquerra a l'Ajuntament de Sant Pere de Ribes.


La setmana més boja de Gerard Artigas - FutbolCatalunya\nPublicat per: redaccio 13 d'agost de 2018\nGerard Artigas va provar fortuna amb la selecció de futbolistes/ FOTO: AFE\nPocs casos hi haurà encara que caldrà començar a acostumar-se. El cas de Gerard Artigas, 'vell' conegut del futbol català, ja que es va fer en el futbol base del Barcelona, Damm i Sant Andreu, és realment espectacular. En cinc dies va passar per Europa, Figueres i la selecció AFE per acabar signant pel Lorca.\nGerard, amb 23 anys, es va confirmar aquest passat dimarts 7 com el sisè reforç del nou Europa de David Vilajoana. És més, 24 hores després va jugar durant la segona part a Santa Coloma davant la FE Grama; poques hores després (dijous 9) "per una decisió consensuada", segons cita el club del Nou Sardenya, és baixa "per criteris purament esportius"\nAquesta circumstància no l'impedeix a aquest davanter amb àmplia trajectòria per Albacete B, Masnou (2015-2016) Cacereño (2016-2017) Astorga (2017) i Izarra (2017-2018), intentar fortuna amb els de Vilatenim en el partit Figueres-Barcelona B del passat dissabte 11. Va sortir en la segona meitat per Alvaro, va jugar 28' i va tornar a casa seva. Abans del retorn va treballar amb la selecció AFE, una gran oportunitat per als futbolistes sense equip.\nEl futur li esperava a Lorca, a la Tercera Divisió, en un històric del futbol espanyol que ha passat per una gran quantitat de problemes. Sort, Gerard!


Espai Creatiu El Girasol a Sabadell\n‘El Girasol’, un nou espai creatiu a Sabadell\nEspai Creatiu ‘El Girasol’\nEl passat 10 d’octubre es va inaugurar l’Espai Creatiu ‘El Girasol’, a l’avinguda Onze de Setembre, 53-57, en el barri de la Creu Alta de Sabadell. Aquest espai-taller ha estat impulsat per dues persones creativament inquietes i amb una llarga experiència en les arts manuals i artístiques, l’Elisenda Avellaneda (CartróPedra Elisenda) i Marisa Gerardi (Creaciones Crochet Marisa Gerardi). Amb un objectiu ben clar comencen aquest projecte creatiu tot desitjant que sigui una oportunitat per a la lliure expressió, tant per nens com per adults.\nEn les manualitats no hi ha un producte bo o dolent, ja que es més important el procés d’elaboració que el resultat final. De fet, cadascú realitza la seva pròpia obra d’art. Activitats com ara la pintura, el cartró-pedra, la costura, el ganxet, el tricot o la decoració dóna a qui ho realitza satisfacció, entusiasme, diversió, creativitat i relaxació. Fins i tot en la seva forma més bàsica, aquestes activitats són expresions creatives que poden distreure la ment, calmar l’ànima i eliminar l’estrès.\nTot i que des de l’octubre l’Espai Creatiu ‘El Girasol’ porta a terme diversos tallers, el mes de desembre serà especial, ja que s’estan preparant els Tallers de Nadal, que començaran dilluns dia 1. Trobareu la informació dels tallers programats a l’agenda del Petit Sabadell.\nTelèfon 93105 98 81\nPosted by Espai Creatiu El Girasol\nNewer PostLa Fira de Santa Llúcia de Sabadell obre nova edició amb els ulls posats als mercats de Nadal nòrdics\nOlder PostSabadell Shop i Dau Apps crearan la versió d”El Joc de Kidnelis’ per a mòbils i tauletes


El festival Tarragona Sona Flamenc s'adapta a la pandèmia amb menys actes però de format més gran La República\nACN Tarragona.-El festival Tarragona Sona Flamenc s’ha adaptat a la pandèmia i en la seva tercera edició serà en format híbrid. Els organitzadors han reduït el nombre d’activitats presencials de […]\nACN Tarragona.-El festival Tarragona Sona Flamenc s’ha adaptat a la pandèmia i en la seva tercera edició serà en format híbrid. Els organitzadors han reduït el nombre d’activitats presencials de petit format i han apostat per tres espectacles de més magnitud. Entre aquests destaca el de la cantaora Mayte Martín, que presentarà ‘Memento’ per tancar el certamen, el 14 de març, al Teatre Tarragona. En aquest espai també es podrà veure ‘Federico García’, que combina dansa i teatre; i el concert de Queralt Lahoz. El festival s’obrirà el proper dilluns 1 de març amb un videoclip protagonitzat per totes les persones que es dediquen a ensenyar ball flamenc a Tarragona. També hi haurà conferències, un cicle documental o una classe magistral en línia.\nEl director del festival, Kike Colmenar, ha explicat que els tres principals objectius del certamen són “mostrar l’amplitud de les diferents disciplines del flamenc, donar a conèixer les aportacions catalanes i exhibir els artistes i agents culturals del flamenc a la ciutat”. Colmenar ha destacat que en aquesta edició han volgut “generar continguts pensant com podien arribar al màxim de gent amb la major seguretat possible”. Per aquesta raó s’ha escollit el Teatre Tarragona com a espai principal. Amb tot, ha reconegut que viure aquest estil “en espais petits és una experiència més poderosa”, però no ha tancat la porta a repetir-ho en el futur.L’alcalde de Tarragona, Pau Ricomà, ha posat en valor que el Tarragona Sona Flamenc està creixent i ha valorat positivament la participació de diferents col·lectius de la ciutat, que són “l’essència del festival”, ha dit.


El Director General d’Infraestructures Educatives i el Director Territorial d’Educació visiten algunes obres del Pla Edificant de Nules – Ajuntament de Nules\nHome Històric El Director General d’Infraestructures Educatives i el Director Territorial d’Educació visiten algunes obres del Pla Edificant de Nules\nLa Conselleria invertirà en els centres educatius de la localitat més de tres milions d’euros en aquesta primera fase\nEl Director General d’Infraestructures Educatives, Víctor Garcia, i el Director Territorial d’Educació, Alfred Remolar, han visitat hui juntament amb l’alcalde de Nules, David García, la regidora d’Educació, Rosa Ventura, i altres membres del govern municipal algunes de les obres del Pla Edificant d’aquesta localitat de la comarca de la Plana Baixa.\nEn concret, han pogut veure la primera de les actuacions finalitzades a la població de Nules corresponents al CEIP Lope de Vega on s’ha reformat l’antic habitatge del conserge per a habilitar-lo com a cuina i menjador, a més també s’ha adequat l’antic menjador com a espai polifuncional. Es tracta d’una actuació que ha comptat amb una inversió de 315.873,05 euros, i que va començar al mes de juliol de l’any 2019.\nPer altra banda, també han visitat l’obra del CEIP Pío XII, que finalitzarà en unes setmanes, on s’està construint un gimnàs i una escala d’emergència en l’edifici de Primària per un import de 982.316,32 euros; i del CEIP Cervantes on està previst construir una escala d’emergència, i adequar els banys del personal docent per una quantia de 563.908,18 euros. Precisament, en aquest centre educatiu han pogut conèixer de primera ma els treballs que s’estan portant a terme després dels problemes detectats en l’estructura de l’edifici de Primària i que endarreriran la finalització de l’obra. De fet, s’està tramitant un modificat del projecte inicial per a incloure els nous treballs.\nDavant açò, l’alcalde de Nules, David García, assenyala que “hi ha que fer nous treballs no prevists en el projecte inicial i que comportaran un retràs en la finalització de les obres, no obstant això la conselleria ha estat en tot moment pendent d’aquesta actuació per trobar la millor solució per l’alumnat. La coordinació entre l’ajuntament i la direcció territorial d’Educació ha segut des del primer moment i l’implicació del seu director territorial i la resta de personal tècnic de la direcció territorial ha sigut molt important per a donar solució a aquesta problemàtica”.\nEl director general d’Infraestructures, Víctor Garcia, per la seua banda destaca que el bon ritme de les obres del Pla Edificant a Nules i agraeix a l’Ajuntament l’esforç que està fent per millorar els centres educatius del municipi, “el treball colze a colze entre l’Ajuntament i Educació de la Generalitat a través del Pla Edificant té un impacte directe entre el nostre alumnat que els xiquets i xiquetes de Nules ja han començat a notar”.\nRespecte als problemes detectats en el CEIP Cervantes, el director general explica a més que el Pla Edificant “s’ha mostrat un instrument versàtil per a donar resposta als imprevistos, cobrint totes les noves necessitats que s’han generat”. Així mateix, continua Víctor Garcia, “el treball conjunt amb l’Ajuntament ens ha permés trobar una solució ràpida per a reforçar l’estructura de l’edifici i que l’obra estiga acabada el més prompte possible”.\nA més a Nules també s’estan beneficiant del Pla Edificant l’escola infantil de primer cicle Los Gorriones on s’està realitzant una reforma integral amb un pressupost de 470.755,67 euros; i el CEIP Jaume I on en breu conclouran les obres consistents en un gimnàs i una escala d’emergència amb un import de 884.576,93 euros.\nAmb tot la Conselleria d’Educació invertirà en els centres educatius de Nules més de tres milions d’euros mitjançant el Pla Edificant en aquesta primera fase.\nDavant açò, en les pròximes setmanes el director general d’Infraestructures Educatives i el director territorial d’Educació tenen previst tornar a Nules per a visitar la resta d’actuacions i concretar nous projectes per a la segona fase del Pla Edificant de la Conselleria d’Educació a Nules.


El 52% dels catalans rebutgen que Mas torni a ser investit president - Cat Diàleg - Diari Digital català\nNomés una quarta part dels votants de la CUP estan a favor de què Mas torni a ser escollit. La majoria dels catalans pensa que el bloqueig entre Espanya i Catalunya és culpa de l’Estat, però prefereix mantenir-se dins de la llei abans d’una declaració unilateral d’independència\nCatalunyaPolíticaZPortada Derecha 9 noviembre, 2015 Núria Vilellas Camps 2\nInici » Historic » El 52% dels catalans rebutgen que Mas torni a ser investit president\nA l’inici de la que serà la setmana clau d’aquesta legislatura, els catalans opinen sobre si Mas ha de ser reelegit president o ja va sent hora de canviar d’aires. Un sondeig elaborat pel Gabinet d’Estudis Socials i Opinió Púbica (GESOP) per El Periódico, dóna veu a l’opinió dels votants del 27S respecte de totes les qüestions sobiranistes.\nLa primera conclusió que se’n pot treure és que el 52% dels catalans no volen que Artur Mas torni a ser escollit president del Govern català, i preferien que la CUP no donés suport a Junts pel Sí per garantir la governabilitat de Catalunya. Tot plegat, mentre el 55% de la població pensa que la culpa d’aquest bloqueig entre Estat i autonomia és del govern espanyol. Són dades extretes de 1.600 entrevistes des del 26 d’octubre al 2 de novembre, la mateixa setmana en què la CUP i JxSí van tenir un primer acord i van elegir la Carme Forcadell com a presidenta del Parlament.\nEl principal responsable del bloqueig en les negociacions és el govern espanyol\nEl votant català està realment molt enfadat amb la situació actual, i culpa el govern espanyol de portar el país en aquesta situació tan extrema. El 56% dels enquestats han resolt que el principal responsable del bloqueig actual en les relacions entre Espanya i Catalunya és el Govern de l’Estat. Un 20,3% creu que són tots dos (govern espanyol i forces rupturistes), i només el 16% pensa que els partits independentistes són els culpables d’aquest atzucac on estem estancats.\nDivisió rotunda entre catalans en la valoració de l’acord Junts pel Sí i la CUP\nNomés el 41,4% de la població catalana valoraria positivament un acord entre les dues forces independentistes per garantir la governabilitat de Catalunya, enfront d’un 42% que valora negativament aquest pacte, segons les enquestes. Entre les valoracions positives, la major part són fetes per votants d’aquests dos partits polítics, mentre que el 94% dels votants del PPC, el 54,2% dels d’UDC, el 77,7% del PSC i el 88,6% de C’s pensen que aquest pacte no és una bona idea. En el cas de Catalunya Sí que es Pot hi ha una mica més de divisió, tot i que el 68,7% prefereix que no s’arribi a produir aquest acord.\nSi traslladem aquest debat més enllà dels posicionaments de partit, i ens centrem en posicionaments polítics, veurem que només les esquerres i les centreesquerres donen suport a aquest acord, mentre que les dretes, centredreta i fins i tot el centre, creu que un pacte entre Junts pel Sí i la CUP no és convenient per Catalunya.\nI si la CUP votés a favor de la investidura de Mas?\nNomés el 34,5% de la població catalana vol que la CUP voti a favor de la investidura de l’actual president de la Generalitat, Artur Mas. És més, segons els enquestats, un 52,6% dels catalans no vol que la CUP doni suport a aquesta candidatura. Ni tan sols entre els votants entre els votants més joves hi ha aquest interès de pacte.\nMalgrat la ferma posició de Baños i companyia de mantenir-se al marge de donar suport a Mas, un 26,2% dels seus votants pensa que estaria bé que se li donés aquest vot de confiança. D’altra banda, Unió Democràtica de Catalunya també té un gran nombre de votants a favor que la CUP investeixi el líder de JxSí com a president, amb un total del 34,7% dels seus electors.\nEls catalans prefereixen una consulta acordada abans que una declaració unilateral d’independència\nLa societat catalana està plenament dividida. Mentre el procés tira endavant i aquest matí s’ha aprovat la declaració de ruptura amb Espanya, un 46,5% dels catalans prefereix que es reclami a l’Estat la celebració d’una consulta acordada abans que fer via cap a una declaració unilateral d’independència (opinió que només recolzen un 18,7% dels catalans, segons les enquestes).\nNo es vol desobeir cap llei per aconseguir la independència\nEls sondejos també són molt clars pel que fa a una possible desobediència de la llei en el procés independentista. El 52% dels catalans estan més aviat en desacord que el Parlament impulsi actes d’aquestes característiques, mentre que el 36% dels enquestats estarien d’acord en desobeir.\nEl sentiment de pertinença és clau per entendre la divisió dels catalans\nEl fort sentiment de pertinença és una de les claus per entendre aquesta profunda divisió en què està submergida la societat catalana. En el cas dels que se senten únicament catalans i més catalans que espanyols, estan a favor del pacte entre la CUP i Junts pel Sí, de la mateixa manera que prefereixen que el partit d’Antonio Baños recolzi al president Mas per poder tornar a governar Catalunya, i també veuen plausible una desobediència a la llei si no es troba una altra sortida en el procés cap a la independència.\nI en el cas contrari apareixen els catalans que se senten únicament espanyols, més espanyols que catalans i tant catalans com espanyols, que en la seva majoria no volen que s’arribi a fer aquest acord entre els partits sobiranistes, ni que la CUP doni suport a Mas, i sobretot, veuen en molts mals ulls una possible desobediència cap a la llei.\nArtur Mas107 Catalunya538 CUP112 espanya194 investidura Mas8 Junts pel sí61 UDC57


Derbi per al líder\n© Umtiti pugna amb Caicedo, en una acció del partit d'ahir.\nEl Barcelona manté el pols amb el Reial Madrid en la lluita per aconseguir el títol de Lliga i ahir es va emportar els tres punts del derbi contra l’Espanyol (0-3) i ratifica el liderat. El partit va estar condicionat per un clar error comès per l’equip amfitrió en el primer gol, obra de Luis Suárez poc després del descans, que va trencar la igualtat que hi havia fins a aquell moment sobre el terreny de joc i que va permetre als blaugranes encarrilar un partit que es va acabar amb un triomf còmode.\nAquest 0-3 convida els de Luis Enrique a seguir en la lluita per la Lliga juntament amb el Reial Madrid, mentre que deixa l’equip local sense opcions de classificar-se per disputar competició europea la pròxima temporada. Els de Quique Sánchez Flores tampoc van poder acabar ahir amb la ratxa de més de deu anys sense vèncer el màxim rival al seu estadi.\nL’Espanyol va fallar la seua ocasió més clara als 5 minuts i només el primer temps va ser equilibrat\nAls cinc minuts de partit, l’Espanyol va disposar d’una ocasió claríssima de gol. Caicedo va arrancar per la banda esquerra i va assistir Jurado, lliure de marca i a escassos metres de Ter Stegen. El gadità, davant de la bona sortida del porter alemany, va intentar un xut creuat, però el va enviar fora. Els jugadors blanc-i-blaus demostraven amb aquesta arrancada que anaven molt seriosament pel derbi i que intentarien de nou que el Barça perdés opcions en la lluita pel títol.\nLa intensitat de l’Espanyol era molt més gran que la del Barcelona en aquests primers compassos. El ritme del xoc provocava més imprecisions de l’habitual en el joc blaugrana, encara que a poc a poc el rellotge de la màquina barcelonista es va anar afinant. Ja s’intuïen les entremaliadures de Messi i començaven els avisos amb trets llunyans de Neymar i de Rakitic.\nA partir del minut 20, els de Luis Enrique es van instal·lar amb autoritat al camp de l’Espanyol, encara que sense gaudir d’oportunitats clares davant de la porteria defensada per Diego López. La defensa local mantenia a ratlla el millor atac de la competició. El quadre blanc-i-blau, per la seua part, s’aferrava a les contres per intentar sorprendre el rival, que no acabava d’arribar amb comoditat a l’àrea local.\nL’encontre estava en taules. El Barcelona no va xutar entre els tres pals en tota la primera meitat, encara que els de Quique Sánchez Flores tampoc es van prodigar en excés i, de fet, es conformaven amb l’ocasió fallada de Jurado als cinc minuts. La intensitat i la seguretat local de la defensa impedia brillar la pólvora visitant.\nAmb aquest panorama, el resultat al final de la primera part era en certa manera el més lògic, 0-0.\nA la represa, sense canvis per cap dels dos equips, l’Espanyol apostava per mantenir la mateixa recepta que, almenys en la faceta defensiva, li estava donant un bon resultat. Però un error comès per Jurado al minut 50 va canviar per complet l’escenari i l’esdevenir del matx. El centrecampista local va firmar una passada molt lenta a Diego López. Luis Suárez, molt atent a la jugada, va acceptar el regal, es va apropiar la pilota i va superar el meta per obrir el marcador.\nEl 0-1 va trencar l’ordre de l’amfitrió. Les incursions del trident blaugrana eren ja més nombroses i Piqué i Umtiti estaven imperials a l’eix de la defensa del Barça, que no concedia ocasions als blanc-i-blaus. El control, ara sí, era dels homes de Luis Enrique, més enllà d’una fuetada de Jurado des de la frontal, que va posar a prova el posicionament de Ter Stegen, que va superar el repte amb nota.\nNomés era qüestió de temps fins que els intents del Barça funcionessin. I més quan Messi va disposar d’un carril per escapar-se amb habilitat i velocitat des dels tres quarts del camp i assistir el croat Rakitic perquè batés amb facilitat el porter gallec (0-2). El crac argentí, mostrant el seu bon estat de forma actual, va fer que semblés fàcil.\nEra el minut 77 i el 0-2 suposava la sentència per a l’Espanyol, que no semblava tenir capacitat de reacció. Luis Enrique va apuntalar el seu plantejament defensiu donant entrada a\n, al lloc d’André Gomes, per evitar possibles sorpreses, mentre els davanters blaugrana insistien amb la seua habitual fam de gol.\nLa victòria ja era blaugrana, però no hi havia treva. Luis Suárez, ja en la recta final del partit, va ampliar el marcador i va anotar el 0-3 al minut 87, al recollir un mal refús d’Aarón dins de l’àrea.


Fragments personals: En què es gasten els nostres impostos ?\nNomés per saber si funciona l'enviament de comentaris i no pas en què es gasten els nostres impostos que això ja entra en el camp de les ciències ocultes.\n25 d’abril de 2011 a les 14:02\nPrimer comentari al nou bloc. Premi. Ara que jo pensava tenir resposta a alguna de les meves preguntes i ja veig que no sabem en què es gasten els nostres impostos.\n25 d’abril de 2011 a les 18:42\nSegons els professor Vicenç Navarro, Catalunya gasta tan sols el 4.5% del PIB en Sanitat, en front al 6.76% a Espanya i el 7.5% en la Unió Econòmica Europea dels 15.\n27 d’abril de 2011 a les 8:10


El SOC obre les convocatòries d'ajuts per 125 MEUR amb l'objectiu de fomentar la contractació de més de 7.000 joves - Penedès Econòmic l El diari econòmic online de la Vegueria Penedès\nEl Servei d'Ocupació de Catalunya (SOC) ha obert les dues convocatòries d'ajuts a empreses, autònoms i cooperatives de treball associat que busquen fomentar la contractació de persones desocupades de menys de 30 anys. En total s'hi destinaran 125 milions d'euros que, segons les estimacions del Departament d'Empresa i Treball, permetran la contractació de més de 7.000 joves. La meitat del pressupost (62,5 milions d'euros) s'utilitzarà per subvencionar contractes en pràctiques per a joves amb titulació, mentre que la resta servirà per subvencionar contractes laborals. En aquest sentit, el SOC oferirà a les empreses, autònoms i cooperatives de treball associat un ajut de 17.684 euros per cada jove contractat un any a jornada completa.\nAjudes de fins a 216 milions d'euros


Dones de CGT – Pàgina 2 – Revista Catalunya\nJuntes, valentes i lluitadores vam prendre els carrers el 8M\nDones de la CGT\nTot just començava el dia 8 i moltíssimes dones ja ens estàvem concentrant a les nostres poblacions o barris per fer una tasca d’extensió i informació de la vaga feminista del 8M\nEn moltes poblacions i barris s’havia estat treballant durant tota la setmana fent activitats reivindicatives del 8M: xerrades, jornades, debats, pel·lícules, tallers, etc. i totes aquelles activitats que la imaginació ens va permetre dur a terme. A més de la manifestació nocturna i la marxa de torxes del dia 7, on les dones vam reivindicar que “La nit és nostra”.\nMoltes companyes de CGT , anarcofeministes vàrem participar coordinadament amb la resta de grups feministes a les activitats que es van organitzar als llocs on vivim. D’activitats es van fer moltíssimes, des de piquets informatius i reivindicatius , performances, denúncies a l’església catòlica, lectures de manifestos feministes, manifestació per la població, menjars col·lectius elaborats per companys que s’encarregaven de la tasca de cures, i marxa conjunta cap a la manifestació de la tarda.\nEs va plantejar com un dia reivindicatiu i de lluita, i alhora festiu, fent incidència en activitats sobre la vaga de cures i de consum.\nEl piquet central de Barcelona, fent costat a Les Kellys van denunciar davant d’alguns grans hotels de Barcelona, la precarització i les condicions laborals de les dones. Als grans hospitals, com a la Vall d’Hebron o l’Hospital Universitari de Bellvitge on estava convocada la vaga, es van fer concentracions i piquets informatius davant els centres.\nA Mataró es van fer denúncies en algunes empreses on s’havia donat casos de masclisme, com a la discoteca Cocoa. A l’Anoia es va participar conjuntament amb La Traca Feminista i entitats del poble. A Terrassa es va participar amb les companyes de col·lectius feministes anticapitalistes. Les accions i reivindicacions es van repartir al llarg de la setmana, llançant, cada dia, reivindicacions de diferents eixos: habitatge, treball productiu i reproductiu, serveis socials, antirracisme i cures.\nEl dia 8 al mati es va fer el mapeig de les violències de Terrassa, on es van assenyalar punts de la ciutat on s’ha exercit violència i abusos, des de llocs on hi treballen violadors i abusadors fins a les oficines dels serveis socials i l’església.\nLa vida al centre va ser el lema que van triar les companyes de Mollet Feminista pels tallers que es van fer el dia 7, sobre: ginecologia, habitatge, sexualitat de les joves, salut mental i dones migrades.\nA Barcelona es va començar amb un homenatge a “la Negreta”, una dona que va ser executada el 1769 per liderar, amb altres dones, la Revolta del Pa.\nEnguany va ser molt important les denúncies directes a l’església catòlica, des d’accions davant les esglésies de diverses poblacions, com a Mollet, on es va demanar una jornada col·lectiva per apostatar de l’església catòlica, fins a companyes que van accedir dins d’una església denunciant com l’església vol tornar a prohibir l’avortament. O una performance davant de la catedral de Barcelona, amb l’objectiu de fer un homenatge a les dones assaïnades per la violència masclista, on un centenar de dones van fer una “processó” vestides de negre i tuls negres a les cares, fins arribar a la Catedral, carregant un taüt i flors. Un cop allà es va fer una performance, on es van denunciar els assassinats per violència de gènere, llegint el nom de les dones assassinades aquest any. L’acció va ser emocionant, entranyable i colpidora per a totes, es va posar un taüt, amb flors i el nom de les dones assassinades, al bell mig de la Catedral. Aquesta acció es va fer conjuntament amb el piquet de la Comissió Laboral 8M i companyes de CGT.\nEls piquets també van ser molt imaginatius: des de canviar els rètols dels carrers per noms de dones, posar a les estàtues d’homes davantal i estris de neteja amb cartells on s’apel·lava al treball de cures compartit; i a les estàtues de dones cartells dient “Jo també faig vaga”. I un emotiu acte en record a les nenes assassinades de Guatemala davant el monument de Colon.\nEls espais es van omplir de dinars col·lectius on la sororitat i la visibilització de les cures va ser present, on no van faltar la música, cançons, balls… i les paelles elaborades pels companys, com a Mollet… o dinars compartits entre veïnes i veïns, com a la vocalia de dones de l’esquerra de l’Eixample, on a més van okupar el carrer Aragó aprofitant que s’obria sense cotxes a la ciutadania.\nDes de CGT Catalunya es va habilitar un espai per a cures al sindicat d’Espectacles, on moltes companyes i companys van poder gaudir d’un merescut descans després de les activitats del matí… i on es van reposar forces amb begudes i menjar preparats pels companys encarregats de les cures.\nDesprés de les activitats del matí, va arribar la manifestació de la tarda, convocada per tot el moviment feminista. Amb el lema “Autoorganització i revoltes feministes. Contra la precarietat i les fronteres. Juntes i diverses per una vida digna”.\nCom els darrers anys les companyes i companys de CGT agafem l’espai d’inici del bloc mixt, darrera les companyes Perkudones. La participació va ser massiva i l’ambient de gresca, reivindicació, lluita i empoderament va ser molt important. Darrera de la pancarta on continuem cridant: “Ens aturem perquè el món funcioni”, un munt de companyes i companys de molts territoris: Barcelona, Terrassa, Sabadell, Baix Llobregat, etc. vam marxar juntes amb la força que ens fa ser imparables en la lluita feminista.


Quarta Classe - Centre Educatiu Waldorf La FontCentre Educatiu Waldorf La Font\nHome / Quarta Classe\nEn l’àmbit de l’escriptura es fa un darrer i important pas: recapitulant la història de l’escriptura que ha fet la humanitat, passem del llapis a l’ús de la ploma estilogràfica, requerint de l’escriptor mesurar la pressió que aplica sobre el paper.\nEs treballa la força de la llengua mitjançant recitacions d’al·literacions i poemes amb mètriques diverses. S’aprofundeix en la gramàtica i en l’ortografia.\nLa narració de les mitologies i sagues nòrdiques ofereixen imatges de gran intensitat que reconforten el seu procés evolutiu.\nPartint d’exemples pràctics i simples, es fa una introducció als nombres fraccionaris. Es continuen treballant les unitats de mesura introduint-se les equivalències i, amb elles, els nombres decimals. També es reforça la memorització de les taules de multiplicació, així com l’assentament en la resolució d’enigmes cada vegada més complexes i de les quatre operacions bàsiques tant per escrit com mental.\nEl moment crucial del 9è any s’expressa amb gran claredat en el dibuix que presenta els entrecreuats cèltics i nòrdics. De nou ens servirem d’experiències que involucrin tot el cos per arribar a l’abstracció de la forma. Per fer aquest procés s’usen diferents materials com cordills, cera, massa de pa, etc. Que permetran experimentar l’encreuat per després descobrir com expressar-lo en dues dimensions sobre el paper (abstracció).\nPartint de la veneració i l’estima cap a la naturalesa cultivades durant els anys precedents, ens atansem al regne natural més proper a l’ésser humà: el regne animal. Ara, però, ja no serà mitjançant històries i contes, sinó que serà a través d’estudis cada vegada més objectius però plens de vida. Mantenim així, encara, elements artístics i d’admiració ver la vida que ens envolta. El procés es basa en una observació fenomenològica en la què es posen de manifest les característiques pròpies dels animals i de l’ésser humà.\nEls nens aprenen a orientar-se en l’espai i s’inicien en la utilització de mapes. Mitjançant contes, descripcions i excursions, descobrim l’entorn més proper a l’escola.\nCada vegada més s’escriu en el quadern utilitzant les cançons, poesies i rimes apreses en els anys anteriors. Iniciem, també, l’estudi de la gramàtica de la mateixa manera que s’ha introduït en la llengua materna. L’escriptura s’exercita a través de descripcions dels temes treballats a la classe principal.\nEn aquest any s’experimenta amb molta més intensitat la complexitat dels cànons (tant amb el cant com amb la flauta) i s’introdueixen senzilles peces musicals polifòniques a través del cant. Els texts d’aquestes peces tindran a veure amb els temes de lliçó principal com els animals, els víkings i peces tradicionals de la zona. També s’estableix una relació perfecte entre les fraccions i les figures rítmiques i s’experimentarà amb més consciència l’aspecte rítmic de la música.\nEls ambients de color creats amb l’aquarel·la ens porten a representar els animals treballats, personatges de la mitologia nòrdica i atmosferes d’estació.\nEl fang esdevé una gran eina per acompanyar els treballs de zoologia, geografia i dibuix de formes. Es modelarà, així, els diferents animals, els entrellaçats i es crearan paisatges.\nContinuant amb el treball d’entrellaçats i creuaments, a manualitats s’aprèn a fer punt de creu en un procés gradual de mesura i complexitat tant en mesura com en disseny.


Resolt el misteri de l'obelisc de Celrà - Diari de Girona\nResolt el misteri de l'obelisc de Celrà\nEl consistori assegura que l'acció també volia captar l'atenció dels mitjans "cap als fets noticiables de comarques"\nACN | Celrà\n06·05·21 | 20:46\nResolt el misteri de l'obelisc que va aparèixer la setmana passada en una rotonda de Celrà (Gironès). L'Ajuntament va ser qui va instal·lar l'estructura per reivindicar la cultura local. Per una banda, l'obelisc volia generar expectació abans no es donés a conèixer la nova marca cultural del poble, 'Celrà, fàbrica d'arts'. La instal·lació forma part, doncs d'una campanya publicitària. Però per altra banda, l'Ajuntament subratlla que l'objectiu també era aconseguir l'atenció dels mitjans de comunicació, que "sovint posen poc el focus en les activitats i fets noticiables de comarques". Més enllà del toc d'atenció que ha suposat l'obelisc, la nova marca es materialitza en una web que visibilitza "el compromís del poble amb les arts i cultura".\nL'obelisc de Celrà va aparèixer divendres passat a la rotonda que hi ha situada davant l'escola l'Aulet. Va coincidir, precisament, amb l'inici de la festa major. Era diferent dels que havien aparegut feia poc a Platja d'Aro (Baix Empordà) i també en altres parts del món. L'escultura, en aquest cas, era de color negre i tenia unes ratlles corbes inscrites als laterals.\nAra, l'Ajuntament ha esvaït dubtes sobre la seva autoria. I en un comunicat, de fet, asseguren que és el mateix consistori qui està al darrere de la seva instal·lació. L'obelisc forma part d'una campanya publicitària, impulsada per les àrees de Cultura i Comunicació, pensada expressament per crear expectació abans de donar a conèixer la nova marca cultural del poble: 'Celrà, fàbrica d'arts'.\nPerò a més, l'Ajuntament també subratlla que, en paral·lel, també es volia "captar l'atenció dels mitjans de comunicació" -cosa que assegura que es va aconseguir- perquè "sovint posen poc el focus en les activitats i fets noticiables de comarques". Al darrere de la campanya publicitària, a més de les dues àrees del consistori, hi ha l'empresa Connecta Lab.\nUna marca i un eslògan\nL'Ajuntament fa dos anys que treballa per crear aquesta nova marca, que es complementa amb l'eslògan 'Fem camí amb la cultura'. Segons el consistori, la frase és "tota una declaració d'intencions" per fer visible "el compromís que té el municipi amb les arts i la cultura en general". I que engloba tant circ com dansa, música, festes populars i arts plàstiques.\nLa nova marca es materialitza en una nova web, on s'hi recullen totes les activitats culturals del municipi estructurades en tres àmbits (la creació, l'exhibició i la formació). La pàgina és www.celracultura.cat. S'hi recullen tots els projectes i iniciatives del municipi, com els de l'escola Municipal de Dansa, el centre de creació l'Animal a l'Esquena o el Teatre de l'Ateneu.\n"El consistori, d'una forma atrevida i original, ha volgut reivindicar la poca visibilitat i difícil accés que pateixen els municipis enfront de les grans campanyes centralitzades a les grans ciutats i en els festivals massius", conclou l'Ajuntament de Celrà.\n3 L’assassí de Tenerife va ordir un pla per poder causar el màxim dolor possible\n4 Apareix marihuana en un foc en una casa a Llagostera\n5 Creuar Àfrica amb un 2 CV


Millorant amb els cinc sentits: L'experimentació i l'exploració a totes les etapes\nMillorant amb els cinc sentits\nL'experimentació i l'exploració a totes les etapes\nDescripció de la bona pràctica. Grup d’infants, espai, jornada...\nA l’escoleta Huialfàs de Sa Pobla es dóna molta d’importància a l’experimentació, l’exploració, la descoberta, la investigació... Per aquest motiu, sovint es treballa amb la panera dels tresors, el joc heurístic i les safates d’experimentació; els dies que es treballen es converteixen en l’activitat principal del dia. D’aquesta manera, es pot comprovar la importància que adquireixen l’experimentació i l’exploració dins la jornada de l’escoleta. Les activitats comencen aproximadament a les 9:45 i tenen una durada d’uns trenta minuts aproximadament, durada que varia en funció de l’interès dels infants. En canvi si parlem dels nadons es dedica tot un dia amb la panera dels tresors.\nEls nadons (de quatre a cinc infants per aula) treballen amb la panera dels tresors a la seva aula, al menys una vegada a la setmana. L’activitat consisteix en l’exploració d’objectes un per un; els objectes que hi trobem són objectes de la vida quotidiana, és a dir, objectes de fusta, de tela, de metall, que pesin poc o molt, que facin una olor especial... Hi ha una gran varietat de materials per provocar noves experiències. L’activitat es realitza en un trispol confortable i amb l’adult present per tal de donar seguretat als infants. Amb la panera dels tresors, es cerca que els nadons tinguin accés a objectes per tal de fomentar la seva exploració a través del progressiu domini de la coordinació ull-mà-boca.\nEls infants d’1-2 anys (de dotze a tretze infants per aula), treballen tant amb el joc heurístic com amb les safates d’experimentació, mínim un cop a la setmana. El joc heurístic es duu a terme a l’aula dels infants i consisteix en l’exploració d’objectes en combinació i classificació. D’aquesta manera, l’escenari es munta a la mateixa aula mentre els infants realitzen una altra activitat o tasca, d’aquesta manera es sorprenen quan ho veuen.\nEn relació al rol de l’adult, comentar que aquest sempre està present, atent i disponible per a qualsevol dificultat o conflicte que pugui sorgir. Els infants col·laboren en la recollida del material que s’ha emprat per fer l’activitat; l’adult simplement orienta verbalment als infants, per exemple: “Al costat de la cadira vermella hi ha dos pots de metall, els pots dur?”.\nTant els infants d’1-2 com els de 2-3 anys (de catorze a quinze infants per aula) treballen amb les safates d’experimentació una vegada a la setmana. Es tracta de l’experimentació a partir de materials no estructurats i de la natura; és a dir, els infants experimenten lliurement amb els materials que l’adult ha seleccionat.\nHi ha dies que el material ofert és continu (farina, sal...), en canvi, hi ha dies que s’experimenta amb material discontinu (ciurons, xampinyons...) i alguns dies es treballa combinant materials continus i discontinus.\nA més d’aquests materials, sempre s’ofereixen als infants objectes mediadors, és a dir, pots, embuts, coladors, estris de cuina... L’activitat sempre es divideix en quatre fases: preparació, entrada i presentació, joc i recollida.\nLes safates d’experimentació es treballen a l’aula groga de l’escoleta que és una aula específica emprada només per a experimentar. Es tracta d’una aula molt àmplia amb dues taules; cada taula té quatre forats on es col·loquen les safates de plàstic amb els materials. A l’aula hi ha una prestatgeria on es guarden els materials i els objectes mediadors que s’empren per a les safates. És una aula que es caracteritza per tenir molt de llum natural, ja que dues de les parets són vidrieres.\nObjectius de l’exploració i l’experimentació:\nGaudir de la part lúdica i expressiva de l’exploració i l’experimentació.\nFomentar la motivació i la implicació.\nExplorar objectes en combinació i classificació.\nDesenvolupar actituds i accions relacionades amb la recerca: comprovacions, hipòtesis sobre els resultats de les accions...\nPossibilitar el desenvolupament de l’autonomia i augmentar l’autoestima dels infants.\nProporcionar als nadons accés a objectes per tal de fomentar la seva exploració a través del progressiu domini de la coordinació ull-mà-boca.\nExperimentar a partir de materials no estructurats i de la natura.\nActivitat oberta on tots els infants han de tenir cabuda.\nOferir seguretat i benestar als infants.\nPossibilitar situacions de relació a través del material i de la seva disposició en l’espai.\nFonaments teòrics que justifiquen aquesta pràctica:\nDescobrir és conèixer alguna cosa que no es coneix. Conèixer és més que mirar i observar, és a dir, implica un procés. Per conèixer necessitem tenir una experiència pròpia. Per aquest motiu, el currículum de 2008 recull que l’educació infantil ha de contribuir a desenvolupar en els infants les capacitats que els permetin observar, explorar i reflexionar sobre el seu entorn familiar, natural i social, mantenint una actitud de curiositat respecte d’això i un esperit crític, tenint en compte el nivell maduratiu dels infants.\nEn petit grup, en parella o tot sol, l’infant descobreix el món que l’envolta i ens demostra que quan alguna cosa és del seu interès pot passar-s’hi hores jugant. Per aquest motiu, resulta indispensable partir de les necessitats dels infants, dels seus interessos. Així com també cal que el docent tingui en compte l’espai i el temps (una presentació cuidada estèticament, una distribució del material atractiva, unes condicions ambientals adequades, etc.) i els agrupaments dels infants. Tot plegat contribuirà a una millora dels aprenentatges.\nVeiem com es treballa l’autonomia, la presa de decisions, com es respecta la llibertat d’elecció i el ritme de cada infant... Per tant, es pot dir que aquesta pràctica es fonamenta en la teoria constructivista. Segons el pensament constructivista perquè l’aprenentatge sigui significatiu cal que en primer lloc parteixi dels interessos de l’infant, i en segon lloc l’aprenentatge ha de sorgir del procés d’experimentació propi de l’infant. Els aprenentatges es construeixen a partir de l’activitat, de l’acció que hom realitza i en la qual intervenen la manera de ser, de pensar i d’interpretar l’entorn. No hi ha dos infants iguals, per tant, tampoc hi ha dos aprenentatges iguals.\nLes educadores de l’escoleta Huialfàs fan possible aquestes ocasions de joc de descoberta, d’exploració i d’experimentació perquè veuen a l’infant com un petit investigador ple de curiositat que es tradueix en ganes d’explorar el seu entorn més proper, en ganes de manipular objectes que ja coneix i que li són familiars però que mai ha pogut experimentar.\nInterrogants, dubtes i pràctiques inexistents:\nFins ara s’ha descrit objectivament la pràctica de centre “L’experimentació i l’exploració a totes les etapes”, els objectius que es treballen i perquè es treballa. Ara toca fer-se preguntes que convidin a la reflexió i en conseqüència, a la millora de la pràctica descrita. Per aquest motiu, després d’haver observat de primera mà diverses sessions de safates d’experimentació i de joc heurístic, s’han comparat les nostres observacions amb la teoria donada a les assignatures d’Estratègies d’Intervenció (I i II). De la comparació han sorgit aquests interrogants:\nSi es dóna tanta importància a l’experimentació, per què només es treballa una vegada a la setmana?\nPer què les educadores no prenen notes de camp que complementin les fotografies i permetin avaluar la sessió?\nCom avaluen les sessions les educadores?\nPer què situar les safates d’experimentació en una aula específica?\nPer què l’aula de les safates presenta un ambient fred i pobre?\nPer què la presentació del material no varia d’una sessió a l’altre?\nAl realitzar aquest llistat de dubtes, ens hem adonat que aquesta pràctica milloraria si les educadores tinguessin present que cal condicionar l’espai per oferir major seguretat i benestar als infants, i que la presentació del material no ha d’estar feta al atzar sinó que ha de seguir uns objectius educatius i uns criteris estètics. Les educadores han de ser conscients que l’espai condiciona les accions, i per tant, necessiten crear un espai que convidi a quedar-s’hi, que faci sentir còmode a l’infant i que li ofereixi un ampli ventall d’ocasions de joc. Un altre punt a millorar és l’avaluació de les sessions. Pel que hem observat, durant les sessions les educadores realitzen fotografies durant els primers quinze minuts i després observen. Pensem que el registre fotogràfic no és suficient i menys encara si només es fa durant una part de la sessió. El més adient seria fer fotografies al llarg de la sessió i anotar breus notes de camp que ajudin a la reflexió posterior. D’aquesta manera a més de millorar l’avaluació dels infants, les educadores podrien avaluar la sessió i la seva intervenció docent per tal de millorar de cara a les següents sessions.\nSatisfacció i valor del centre:\nMalgrat els interrogants i els aspectes que podrien i/o haurien de ser millorats, aquesta pràctica atorga satisfacció i valor al centre. Tant és així que s’ha convertit en l’eix del PEC i en l’emblema de l’escoleta.\nL’equip de professionals de l’escoleta sembla molt content en aquest aspecte i no té cap tipus de problema en mostrar com es treballa l’experimentació i l’exploració a l’escoleta. Això ens demostra que les educadores estan convençudes que la feina que fan és adequada i per això no l’amaguen sinó que la treuen a la llum perquè tota la comunitat la pugui veure.\nJustificació de les etiquetes emprades:\nEn primer lloc, comentar que he escollit l’etiqueta 3.1 perquè una vegada que he descrit i he reflexionat sobre la bona pràctica m’he formulat interrogants, dubtes i preguntes en relació a la manera d’entendre i de dur a terme l’experimentació i l’exploració a l’escoleta. En segon lloc, he triat l'etiqueta 3.3 perquè he reflexionat sobre el que recull el PEC i les pràctiques que es duen a terme a l'escoleta. En tercer lloc, he escollit l’etiqueta 4.1 ja que per tal de descriure la bona pràctica he hagut d’identificar els fonaments o marcs teòrics que la justifiquen. En darrer lloc, he escollit l’etiqueta 4.2 perquè per fer aquesta entrada al blog he hagut d’identificar una bona pràctica i per això he comparat les diverses pràctiques que es fan al centre.\nPublicat per Iris González Terrasa a 13:24\nEtiquetes de comentaris: 3.1, 3.3, 4.1, 4.2\nsilvia amengual beltran 25 d’abril de 2013 a les 7:57\nHola Iris !\nM'agrada el que expliques, perquè per a mi també és interessant que els infants explorin i experimentin, cada joc de descoberta a cada edat corresponent.\nA la nostra escola també realitzem tots aquests jocs de descoberta encara que de 0-2 anys pens que experimenten molt més que a 2-3 anys. Jo concretament estic a l'aula de 2-3 anys i només i anem un cop a la setmana a experimentar amb les safates, una horeta aproximadament.\nM'ha agradat aquesta lectura, perquè me n'adon que encara que siguin els mateixos jocs de descoberta, hi ha infinitats de materials, idees, maneres de presentar, objectius etc\nD'aquesta manera he pogut agafar idees noves per proposar a la meva escola.\nEnhorabona per la teva feina.\nIris González Terrasa 26 d’abril de 2013 a les 7:45\nPrimer de tot vull donar-te les gràcies pel comentari.\nPenso que tenim una gran sort de poder fer les pràctiques a unes escoletes on es treballa i es dóna importància a l'exploració, la descoberta, l'experimentació... Per això hem d’aprofitar aquesta experiència al màxim i fer propostes per millorar i enriquir més aquest aspecte.\nsandra garcía caballero 25 d’abril de 2013 a les 13:01\ncom a companya teva de pràctiques m'ha agradat molt llegir la teva entrada ja que també sóc de l'opinió que una de les pràctiques de l'escoleta que més m'agrada són les safates d'experimentació que es realitzen, crec que li donen la importància que mereix doncs és una activitat en la qual els infants exploren experimentant i manipulant amb diversos materials (inespecífics i de la natura). Dona la oportunitat als infants d'estructurar la ment mitjançant la informació que reben d'aquesta experimentació ja que per portar a terme l'activitat els infants exploren i manipulen el material de les safates lliurement. També a través d'aquest joc els infants s'inicien en la lògica-matemàtica fent diferents combinacions, observacions, classificacions, comparacions, seriacions... I al mateix temps, desenvolupen el seu llenguatge i s'habituen a treballar amb tranquil·litat, mantenir una actitud de respecte amb els companys i el material.\nA més a més, posa a l'abast dels infants un seguit de competències: fer hipòtesis, comprovar els resultats de les pròpies accions, verbalitzar les descobertes (amb signes d'exclamació, normalment), gaudir de la part lúdica de l'experimentació.\nPerò, tot i que és una bona pràctica estic totalment d'acord amb tu que es podria millorar. El que més m'ha agradat dels teus dubtes és saber com avaluen les sessions, de fet és una pregunta que hem faig sessió rere sessió, doncs pel que he pogut observar aquests dies la meva tutora també només fa registre fotogràfic i jo també trobo a faltar el registre narratiu o al manco les notes de camp. Inclús a vegades m'he adonat quan coment la sessió amb la meva tutora que sóc jo la que he registrat els fets i experiències extraordinàries que han sorgit i que en canvi, aquestes han passat desapercebudes per la meva tutora.\nEsper entre totes les practicants poder aconseguir que aquesta pràctica educativa millori el que necessita per ser perfecta.\nIris González Terrasa 26 d’abril de 2013 a les 7:57\nEncara que aquest tema de com es treballa l’exploració i l’experimentació a l’escoleta on realitzem les pràctiques l’hem estat parlant en moltes ocasions i sovint reflexionem sobre ell, m’ha agradat molt llegir el teu comentari; et dono les gràcies!\nPenso que si les practicants posem de la nostra part i transmetem a les educadores les nostres propostes, l’exploració i l’experimentació millorarà notablement.\nMarina 25 d’abril de 2013 a les 14:12\nBon vespre Iris! M'agrada la bona pràctica sobre l'experimentació que has compartit.\nCrear un espai o escenari en el que l'infant podrà explorar de manera totalment lliure, per tal d'anar filant les primeres lleis de la naturalesa, relacionades amb les accions presimbòliques d'omplir, buidar, trasvessar, etc. no passa en totes les escoles.\nA la nostra escola si que tenen un espai de temps delimitat en l'horari setmanal per tal de dur a terme aqueste activitat, "les safates d'experimentació". I realment, quan vius una sessió d'aquestes característiques et planteges... i perquè no es fa més sovint? Els infants van fent els propis descobriments i van elaborant el seu pensament a partir de les relacions que estableixen amb el material que manipulen en primera persona, seguint els seus interessos.\nUn dels dubtes que et planteges fa referència al fet que les mestres no prenen notes d'allò que va passant durant la proposta d'activitat, ni ho acompanyen amb fotografies. A la nostra escola si que fan fotografies per deixar constància d'allò que els infants fan a l'escoleta, però és vera que no fan cap tipus d'avaluació (ni de la sessió, ni dels infants, ni del seu rol, ni de l'activitat en si). Cal dir, però, que només fa 2 setmanes que s'ha posat en marxa aquesta activitat aquest curs; però pens que hagués estat interessant fer algun tipus de registre sobre el desenvolupament de les primeres sessions del curs, per tal de poder anar veient l'evolució al llarg de les setmanes.\nLa veritat és que em crida prou l'atenció que dels dubtes que tu et planteges, jo també me'ls he plantejat a l'escoleta. Si se li dóna tanta importància, perquè no es fa més sovint?\nPel que fa al dubte sobre perquè situar les safates d’experimentació en una aula específica? Jo diria que per qüestions d'espai, de comoditat per als infants, de neteja, etc. Ja que, com a mínim a la nostra escola, el "talleret" (espai destinat a l'experimentació) després d'una sessió de safates acaba ple de material escampat arreu, "brut" i intransitable. I tenint en compte que just després de l'activitat és l'hora de dinar i de descansar a l'aula, crec que almenys a la nostra escola, seria bastant incòmode realitzar-ho a la pròpia aula.\nEn quant a l'ambient de l'aula de les safates, pens que caldria fer algun canvi per tal de transformar-la en un espai càlid i acollidor on l'infant se senti confortable i no s'hi senti extrany. Una proposta que nosaltres vam fer durant els pràctiques d'Estratègies I a segon, va ser d'ambientar l'espai amb fotografies del material de la proposta, i la veritat és que va quedar molt bé. Potser ho podeu proposar.\nI finalment, m'agradaria comentar que em sembla bastant estrany que la presentació del material no variï d’una sessió a l’altra; significa això que no existeix varietat de material al llarg de les sessions per tal d'estimular diferents tipus de sensacions?\nIris González Terrasa 26 d’abril de 2013 a les 7:26\nEn primer lloc m’agradaria donar-te les gràcies pel comentari i per les propostes que m’has fet.\nM’ha semblat molt interessant la proposta que m’has fet en relació a l’ambient de l’aula de les safates. Penso que si a l’espai hi hagués fotografies i/o plafons, l’aula de les safates convidaria a entrar als infants i es convertiria en un espai molt més acollidor. Crec que és una bona proposta així que ho proposaré a l'equip d'educadores.\nEn relació a la presentació del material, em referia a que el material sempre es presenta de la mateixa manera i mai es varia la forma de presentar-ho. Amb això no vull dir que no existeixi varietat de material, tot el contrari, cada dues sessions es canvia el material i se’n proposa un de nou.\nLaura 26 d’abril de 2013 a les 7:32\nLa teva bona pràctica potser no és la més innovadora, però és casi la que trob que hauria de ser el fonament del període educatiu 0-3. Per algun motiu pareix que moltes escoletes l'han deixada de banda, potser per falta de voluntat o potser per, justament, per tractar de ser massa transgressors. Crec que tots hauríem de recordar que, com han sostengut la major part de psicòlegs, pedagogs i altres especialistes i corrents educatives (Piaget, Vigotsky, Dewey, Escola Nova,...), l'experiència és el fonament d'un aprenentatge significatiu.\nL'experimentació permet als infants descobrir el món que els envolta de manera progressiva i plaent, amb objectes reals, no reproduccions que sovint presenten a les escoletes amb aspectes estereotipats. Això permet als infants conèixer els objectes sense distorsió, experimentar les primeres lleis físiques i matemàtiques i observar el seu comportament per tal d'anar establint les primeres estructures mentals.\nA l'escoleta on jo realitzo les pràctiques, els nadons tenen una panera dels tresors i el infants d'1-2 també fan joc heurístic. Tot i així, aquesta proposta d'experimentació només es duu a terme un pic per setmana i trob que els materials oferits són un poc pobres. En el cas dels infants de 2-3 anys això directament no és contempla, i des d'un principi he trobat que falta temps i material no estructurat que convidi a l'experimentació.\nVeig que, tot i així, planteges algunes mancances, però hi ha un bon punt de partida. Potser trobis la manera de fer alguna suggerència sense resultar tafanera! És una llàstima que tenint el material i l'espai específic no en puguin treure més profit!\nGràcies per la teva aportació fins aviat!\nIris González Terrasa 26 d’abril de 2013 a les 8:11\nEstic totalment d’acord amb tu quan comentes que l’experiència dels infants és el fonament d’un aprenentatge significatiu. Penso que la panera dels tresors, el joc heurístic i les safates d’experimentació, són propostes que condueixen a aprenentatges significatius ja que els infants tenen la oportunitat de viure experiències molt enriquidores.\nEn relació a la teva escoleta, penso que és una llàstima que els infants de 2-3 anys tinguin manca de temps i de material no estructurat per a experimentar.\nBea Fondevilla 8 de juny de 2013 a les 16:06\nHola Iris, coincidiendo con los demás comentarios me parece muy importante dejar que los niños experimenten, descubran por ellos mismos.\nEs una buena base de cara a la autonomía y porsupuesto a los aprendizajes significativos y funcionales.\n1.1 1.2 1.3 1.4 2.1 2.2 2.3 2.6 2.7 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.2 5.3 5.4\nL'experimentació i l'exploració a totes les etapes...\nReflexió al voltant de l'observació d'aula "El mom...\nNo deixeu de visitar. . .\nAventures dels infants\nEl Bloc de l’Eruga\nEl projecte de créixer\nEl viatge més bonic del món\nEls petits Poriolets\nEstoig de mestra\nExperiència a "Sa Sitra"\nLes petites tortugues\nMés que trescadors\nIris González Terrasa


malgratcomunicacio.cat - Portal multimèdia de l'Ajuntament de Malgrat de Mar - [ÀUDIO] La Corporació de Salut organiza la primera jornada del dol del Maresme i La Selva\n[ÀUDIO] La Corporació de Salut organiza la primera jornada del dol del Maresme i La Selva\nLa jornada està dirigida a professionals vinculats amb la intervenció sanitària, social i comunitària tant de l'atenció primària com de l'atenció especialitzada del territori. Les inscripcions es poden formalitzar a través de la web de la Corporació de Salut del Maresme i La Selva: www.salutms.cat.\n04-11-2019 / 10:15:40\n04-11-2019 / 10:33:54\nSumant esforços és el títol de la primera jornada del dol del Maresme i La Selva organitzada per la Corporació de Salut. La proposta, que tindrà lloc el 15 de novembre, té per objectiu esdevenir un espai de trobada i reflexió amb els diferents professionals que intervenen en aquest àmbit i permet consensuar circuits i treballar de manera complementària en una mateixa direcció.\nLa jornada s’adreça a professionals vinculats amb la intervenció sanitària, social i comunitària tant de l’atenció primària com de l’atenció especialitzada del territori.\nSumant esforços dol Corporació de Salut del Maresme i La Selva salut


Les marques de Malvasia de Sitges : La Xermada\nLes marques de Malvasia de Sitges\nLa malvasia es va vincular amb el nom de la vila per a conformar una de les més antigues denominacions d’origen de vins. En un terme municipal ja tan urbanitzat en el nostre segle XXI, el llegat testamentari que va fer Manuel Llopis de Casades a l’Hospital de Sant Joan d’unes terres amb el condicionant de ser destinades al cultiu concret de la malvasia, hi ha fet perviure el cultiu de la vinya i amb ell uns espais agrícoles que ja esdevenen excepcionals. La Malvasia de Sitges apareix reiteradament al llarg de la història com un vi de luxe que va estar present a les taules dels més benestants. Mercès a l’autor Francesc de Sales Vidal i Torrents, una obra de la Renaixença teatral del s. XIX descriptiva d’ambients i mentalitats de l’època porta per títol La Malvasia de Sitges. La malvasia va donar nom internacional a Sitges segles abans del turisme i, no ho oblidem, a través del treball a les vinyes i de l’elaboració del vi i la seva comercialització va aportar recursos econòmics. Però no hem de deixar de banda el més important: la malvasia és tot un plaer al paladar.\nSobre un vi com la malvasia de llegendaris orígens històrics i que ha esdevingut tot un element patrimonial que forma part del bagatge que dóna nom a Sitges no ha d’estranyar que se’n continuïn fent recerques. Ens cal documentar encara més l’origen i extensió del seu cultiu, els mercats als quals arribà, determinant-ne els països consumidors i amb detall el nivell de les capes socials que el consumien. Ens cal conèixer a fons l’extensió del seu cultiu, l’elaboració de la malvasia, de la qual es deia que era l’únic vi generós català tractat amb veritable cura, cal saber quin ha estat el seu preu i el seu volum de producció al llarg del temps i el nombre d’elaboradors que hi ha hagut.\nDe productors de malvasia n’hi havia un cert nombre que només n’elaboraven amb petites quantitats, gairebé podríem dir-ne per l’entorn familiar i immediat. D’altres en proveïen els mercats propers i llunyans primer posant a les ampolles unes etiquetes on simplement hi posava amb lletres el mot malvasia. A Sitges, però, hi ha un cas insòlit –per primerenc– del que avui anomenem un producte de marca. En el present article ens hem proposat fer un repàs a les marques i les etiquetes de malvasia i avançar en el coneixement de la seva cronologia. Val a dir que a Sitges hi havia molts més productors i comercialitzadors de marques de moscatell que no pas de malvasia, però en aquesta ocasió ens dedicarem només a aquestes darreres.\nSitges llueix en el seu historial una etiqueta de marca d’inusitada antiguitat –datada anys abans de la primera exposició universal (Londres 1851)– i de valor gràfic excepcional: es tracta de l’etiqueta amb gravat litogràfic Malvasia / de casa Fals de Sitges en Cataluña. En ella hi apareix un gravat amb el propietari de la hisenda dirigint les tasques de la collita que realitzen veremadores, mentre que els homes tenen encomanades les portadores i la seva càrrega i trasllat. Cal tenir ben clar que corresponen a l’etiquetatge realitzat en ocasió d’una producció limitada, selecta, que havia de respondre a una ofrena o encàrrec especial per a satisfer a alguna alta autoritat i alhora per a enaltir el nom de la hisenda dels Fals. Val a dir que aquesta etiqueta se li havia atribuït una datació del s. XVIII i identificat el propietari que hi apareix com a D. Josep Bonaventura Falç i Roger. El cert és, però, que al peu de la imatge hi consta la signatura del gravador Masferrer, que no és altre que Joan Masferrer, gravador de litografies barceloní amb obra coneguda datada entre 1817 i 1841 i referències vitals fins al 1843. Així, el personatge que hi apareix no és Josep Bonaventura Falç i Roger, que morí el 1803, sinó Ramon Dalmau i Falç, que n’havia heretat el patrimoni, i que morí el 1824, o amb molta més probabilitat el seu fill Ramon Dalmau i Amat, que heretà el patrimoni Falç, mentre un germà seu heretava el dels Dalmau. No dubtem que futures recerques podran precisar més la datació d’aquest gravat, però tant si data del 1817 com del 1843 sospitem que al nostre país deu ser la més antiga etiqueta de denominació d’origen i alhora de marca. No dubtem que aquesta etiqueta, tot i no correspondre al s. XVIII, sinó a la primera meitat del XIX, mereix figurar en lloc destacadíssim en la història de la vitivinicultura, la publicitat i el màrqueting, tant de Sitges com de Catalunya, i fins i tot amb un esment a nivell internacional.\nHem de fer un salt d’unes quantes dècades per a trobar altres etiquetes de marques de Malvasia de Sitges. Institucions com l’Institut Agrícola Català de Sant Isidre van promocionar la participació dels elaboradors de vins generosos a les exposicions universals i agrícoles i quan hi van començar a guanyar distincions cada productor va voler individualitzar-se i sobresortir dels competidors exhibint aquells reconeixements de meritòria qualitat en les etiquetes de marca pròpia. Així, tant les cases Dalmau com Bofill i Pintó començaren a destacar a les seves etiquetes les medalles i distincions aconseguides en exposicions del 1871 i 1877. Els Dalmau continuarien fent constar les medalles de què havien estat mereixedors en exposicions universals fins a la darrera, aconseguida en la de París del 1900.\nQue el cognom familiar és un element identificador de primer ordre queda palès en què per a diferenciar-se de la prestigiosa casa Miquel Riera Mates, en crear Miquel Riera i Almirall el 1922 la seva marca pròpia, optà per a fer constar a les etiquetes M.R. Almirall, és a dir, deixant amb només una inicial el primer cognom que coincidia amb l’altre marca i fent constar sencer el segon cognom, que ja és diferent. A banda del nom de la família altre element identificador utilitzat també com a enaltidor del seu caràcter de luxe és la presència d’escuts familiars, que en el cas de les etiquetes de malvasia trobem en les dels Dalmau del s. XIX i ja a les primeries del s. XX en les de Joaquim Miró i Argenter i la seva successora Hortènsia Miró (1930).\nDe les cases productores Puig de Galup, Bonaventura Carbonell i Batlle, Joan Magrans, Joan Jaques Duran, Pere Muntaner i Falç, Vidal-Quadres o els Querol sabem del cert que havien produït malvasia però no en tots els casos la devien haver comercialitzada amb etiquetes de marca pròpia.\nL’elaborador Miquel Riera i Mates, a banda de lluir el gran nombre de medalles aconseguides a exposicions, registrà el 1913 una etiqueta que va utilitzar també per a malvasia. Aquell mateix any matriculà també el disseny d’una ampolla de vidre amb forma i entallat propi i unes lletres en relleu amb el seu nom i la denominació de procedència: Sitges.\nEl productor de malvasia Daniel Robert i Vidal seguí l’exemple de dotar d’ampolles personalitzades a la marca pròpia i en 1926 en creava una amb les lletres en relleu Daniel Robert / cosecha pròpia /Sitges.\nSalvador Robert i Raventós, personatge conegut popularment amb el nom de Tirano, registrà una etiqueta de marca pròpia de malvasia el 1912, i Feliu Mirabent i Mitjà registrà la seva el 1914.\nLa casa Josep Sariol i Coll, a més de les medalles i distincions aconseguides en les exposicions, feia constar com a mèrit ser proveïdor de la Reial Casa.\nUna marca més tardana com la dels cellers Robert que portaria des del 1930 Josep Robert Mestre, ja no utilitzaria els elements que havien definit les etiquetes més antigues tals com les medalles i escuts. Les seves etiquetes, fetes pel dissenyador sitgetà Josep Vidal i Vidal en 1941 i 1942 cercaven una imatge decorativista o bé fer ús de l’element més definitori del seu origen local: la imatge de la Punta, tan popularitzada arreu gràcies al turisme. Ja als anys 60 van seguir aquest corrent d’altres marques com les Bodegas Javier o la marca J. Coll i Bosch.\nVal a dir que es detectaren nombrosos casos de comerciants sense escrúpols que volgueren aprofitar el nom de la Malvasia de Sitges per a vendre productes que no n’eren originaris ni responien a la seva qualitat encara que a voltes apareixien amb etiquetes amb il.lustracions referents a la via, per aquest motiu l’Ajuntament va voler registrar el 1923 Sitges com a nom de marca, per a evitar que en fessin ús comerciants forasters. Entre altres funcions, amb la voluntat de crear un distintiu de producció amb denominació d’origen Sitges, es creà l’Associació Vitivinícola de Sitges l’any 1924 i posteriorment el Sindicat de Producció Agrícola de Sitges.\nL’Hospital de Sant Joan de Sitges donant continuïtat any rere any al cultiu i elaboració de la malvasia i el nou Centre d’Interpretació que es crea a l’espai del Corral de la Vila ben segur que donaran renom i continuïtat al patrimoni, històric, cultural, gastronòmic i natural que representa per Sitges.


Nova baixada de rais a la Pobla de Segur per rememorar l’antic transport fluvial de la fusta | BonDia Diari digital d'Andorra.\nQuatre rais han tornat a solcar les aigües de la Noguera Pallaresa, a la Pobla de Segur (Pallars Jussà), per rememorar l’antic transport fluvial de la fusta, un ofici que va desaparèixer fa gairebé un segle. Van navegar amb una vintena de raiers a bord, entre els quals el conseller de Cultura, Santi Vila. Fidel a la tradició, la festa se celebra el primer cap de setmana de juliol i ja ha arribat a la 39a edició. Ahir diumenge va viure el plat fort, quan els rais van baixar els prop de sis quilòmetres que separen la presa de Llania i el Pont de Claverol animats per centenars de persones que es van congregar als marges del riu. Va ser el punt culminant d’un programa festiu que va incloure espectacles, concerts, jocs, àpats festius i un mercat raier amb productes de proximitat.\nTambé es va presentar la Petita història dels Raiers de la Noguera Pallaresa, un conte escrit per Jesús Sánchez i il·lustrat per Pilarín Bayés que relata l’experiència d’una família en la Diada dels raiers. El president de l’associació cultural dels Raiers de la Noguera Pallaresa, Eduard Bastús, va avançar que per a l’any que ve prepararan una “edició especial” coincidint amb el 40è aniversari de la festa.\nLa baixada, però, va ser una mica més accidentada del que és habitual. De la presa de Llania en van sortir quatre rais, però només tres van arribar al Pont de Claverol. El tercer va xocar contra una roca a la zona del Bernedot, prop de l’arribada, i es va trencar completament. Els raiers es van haver de llançar a l’aigua, però ningú va prendre mal. El segon rai va poder arribar, però també va embarrancar. La part posterior va bolcar i els mateixos raiers el van haver de refer per poder continuar el descens.\nEl president de l’associació cultural dels Raiers de la Noguera Pallaresa va recordar que un dels reptes de futur és que la festa pugui ser declarada patrimoni immaterial de la humanitat, una fita que considera “totalment necessària”. “S’està treballant des de l’Associació Internacional de Raiers perquè algun país pugui presentar la candidatura i que englobi totes les zones on la celebrem, però de moment està en stand by”, va explicar.\nEn aquest sentit, el conseller de Cultura va assegurar que la iniciativa té el suport del Govern. “El Tren dels Llacs i expressions com la baixada dels raiers tenen a veure amb una mateixa lògica, que és el compromís del Govern, de les institucions i de la gent amb tota una herència i una tradició que, a més, com es veurà l’any que ve amb els 40 anys, troba moltes complicitats internacionals”, va assegurar Vila, que va afegir que “ens trobem amb associacions del nostre entorn que han tingut aquesta mateixa sensibilitat i que ens visiten amb l’ànim de fer xarxa i de fer compatible que siguem una societat moderna i també molt arrelada a les tradicions”.\nantic transport fluvial


Ars Electronica : Als Jardins de Keppler - El Temps de les Arts\nPlanting a Resort For Mental Ecology . Līga Vēliņa (Ars Electronica Garden Liepāja)\nBrosten ara les espores que com a resposta a la pandèmia Ars Electronica havia disseminat arreu. Ho fan en forma de Jardins de Keppler, que creixen paral·lelament -qui sap si ja també quànticament entrellaçats- del 9 al 20 de setembre de 2020 a 120 ciutats de tots els continents del planeta que hem castigat tant. En altres èpoques els visitants viatjaven a Linz. Viatjàvem, de fet; i era a fi de gaudir de les creacions més capdavanteres que a parts iguals rebien influències de l’art, la ciència i la tecnologia. D’ençà del seu naixement el 1979, Ars Electronica no ha deixat de ser un punt de trobada imprescindible. Les tecnologies de la informació i la comunicació, que, al menys des dels anys noranta, havien estat element clau d’un festival particularment interessat en les manifestacions artístiques basades en la telepresència, han evolucionat prou com per a ser a la base de l’actual versió completament híbrida, malgrat o gràcies al coronavirus del 19, tan accessible en línia com als llocs específics dels esdeveniments. Ars Electrònica ve a nosaltres i nosaltres som Ars Electrònica.\nHarvesting Isolation. Víctor Mazón Gardoqui (Ars Electronica Garden Antarctica) © Víctor Mazón Gardoqui\nAutonomia – Democràcia, Ecologia – Tecnologia, Humanitat i Incertesa, són els eixos temàtics d’aquests Jardins de Kepler. A causa de la pandèmia, som ara majoritàriament més conscients de la necessitat de deslocalització; tanmateix, és una resposta natural a les cuites dels nostres temps. A Liepāja, rere les passes de Guattari, construeixen un Resort For Mental Ecology. Són jardins físics i virtuals en línia per l’autosostenibilitat, l’exercici mental i la retirada. No trigarem a patir pujades astronòmiques dels preus dels vols. L’escassetat de combustible fòssil i les propietats de les energies alternatives faran insostenible l’actual forma de viatjar. Hi ha qui, com konS≡Garden for Contemporary Investigative Art and Tactical Media, d’Eslovenia, s’interessa per la interconnexió sistèmica de les comunitats, les institucions del coneixement, els centres de recerca i l’economia a fi de crear un futur sostenible, segur i ètic. Encarats a les problemàtiques gairebé insolubles de les grans concentracions de persones, aviat assimilarem els avantatges dels petits nuclis de població. Quan els models econòmics no ho necessitin, i no falta pas tant, les grans concentracions humanes perdran sentit; i també, glamour. No seran desitjables. Com a conseqüència, la deslocalització i les formes telemàtiques de gaudir de l’art i de la cultura, de les relacions humanes, esdevindran cada vegada més necessàries.\nGarlic Med.Eat.Ation. Jennifer Katanyoutanant, Grace Cong Xin Wong – Art Farm, Zden Brungot Svíteková (Psych Garden: Spanning Metaphysical Geographies, Bankok)\nHabitat. Heleen Blanken (Shifting Proximities, a Amsterdam) © Heleen Blanken\nAl límit, la condició d’aïllament extrem. Víctor Mazón Gardoqui, que tracta de copsar l’energia dels espais aïllats, presenta Harvesting Isolation. Recull dades d’una antena de gel instal·lada a la base GARS O’Higgins de l’Antàrtida i s’interessa pels conceptes de presència, absència i densitat d’ones mecàniques i electromagnètiques antropogèniques. La proximitat i el contacte són cabdals. Es una intuïció forjada durant mil·lenis d’experiència quotidiana. La tenien ja els nostres ancestres quan encara no eren humans; però proximitat i contacte són, definitivament, termes a revisar. De la física bufen cada vegada més fortes ràfegues d’un perfum fet d’històries de partícules que, malgrat la separació d’immensitats d’espai-temps, es comuniquen instantàniament. Crec que per això, Jennifer Katanyoutanat i Scott Kildall, a Garden Bangkok, exploren el panpsiquisme i l’animisme. Amb Michael Ang, Scott ha creat una instal·lació en directe que dóna veu a les plantes tailandeses. Jennifer, amb Grace Cong Xin Wong i Zden Brungot Svitekova, proposa un camí d’exploració de sensacions remotes de la ma de la meditació. I a Seul, Garden of Third Life, que imagina l’ecologia humana futura i emfatitza el fet que l’adopció de l’ecologia i la tecnologia ja no és opcional sinó part inevitable de les nostres vides i del nostre destí, suggereix una experiència vital alternativa als mons d’abans i durant la pandèmia. Shifting Proximities, a Amsterdam, estudia la forma en que els canvis socials i tecnològics condicionen l’evolució de les relacions humanes de proximitat. Sari Depreeuw, Francesco D’Abbraccio i Heleen Blanken, entre d’altres, posen en dubte el paper de la intel·ligència artificial, la percepció de l’espai i el lloc dels visitants remots i locals. Hi ha, però, qui enfronta directament la incertesa i l’ecologia : Hangar, NewArtFoundation, Col·lecció BEEP, UOC – ISEA Barcelona, Institut Ramon Llull i OFFF Barcelona ho fan al deixant de les sensibilitats artístiques de Roc Parés, TopLap(F04), Santi Vilanova i Mònika Rikić. El contrapunt formal al conflicte ve de l’hedonisme de propostes com ara remote/displaced(F05), de quietSpeaker, a Helsinki. Es una exploració immersiva d’un espai físic inhumà: un tanc de petroli d’acústica molt peculiar, relíquia de la cultura de combustibles fòssils, fet accessible per visites audiovisuals immersives des de telèfons mòbils i ordinadors personals.\nremote/displaced / quietSpeaker. (Ars Electronica Garden Espoo/Helsinki) © Andrea Mancianti\nLive Coding Session/ Toplap. (Ars Electronica Garden Barcelona. Uncertainty and Ecology ) @LucianaDellaVilla\nCal revisar tant! La presentació del festival ho recorda : arreu hi ha gent que lluita pacíficament contra la destrucció de l’entorn, es rebel·len contra els poderosos, denuncien les condicions de vida extremes de tants i exigeixen que el desenvolupament cada vegada més frenètic de la tecnologia s’orienti cap als humans i des dels humans. Ars Electronica ha estat sempre una al·legoria inabastable d’un món inabastable, una ona reverberant de l’àpeiron aristotèlic; però aquesta edició encara ho és més. Dues persones poden tenir experiències completament diverses i això fa del festival una perfecta obra oberta. El tamany i la pròpia estructura del festival, el context informatiu, les exigències dels patrocinadors, com passa a altres grans festivals, generen un efecte paradoxal : els creadors queden soterrats per allaus d’informació especialment centrada en la novetat. Vivim una cultura que es delera per la novetat i s’estremeix pel rar. La novetat es construeix. El rar, inconstruible, tan sols és.\nEtiquetes Ars Electronica, Josep Manuel Berenguer Navegació per les entrades


Riberaonline: S'incrementa la recollida selectiva neta al Camp de Tarragona i a les Terres de l'Ebre\nS'incrementa la recollida selectiva neta al Camp de Tarragona i a les Terres de l'Ebre\nTost i Castro, durant la presentació.\nEl director de l'Agència de Residus de Catalunya (ARC), Josep Maria Tost, acompanyat de la directora dels Serveis Territorials del Departament de Territori i Sostenibilitat a Tarragona, Trini Castro, ha presentat aquest dijous les dades de generació, separació i tractament dels residus municipals al Camp de Tarragona i a les Terres de l'Ebre corresponents a l'any 2017.\nTost ha explicat que, en el conjunt del Camp de Tarragona –Alt Camp, Baix Camp, Baix Penedès, Conca de Barberà, Priorat i Tarragonès–, la recollida selectiva neta –que comptabilitza els residus que separa la ciutadania un cop descomptats els impropis, o materials dipositats on no pertoca– s'ha incrementat un 1,31%. D'aquesta manera, arriba al 29,09%, mentre que al 2016 va ser d'un 27,78%. El percentatge no supera, però, el 32%, que és la mitjana de recollida selectiva neta de Catalunya, i encara existeix molt de marge de millora tenint en compte els objectius que ha establert Europa per als propers anys. L'any 2020 els Estats membres han d'haver arribat, com a mínim, a un 50% de reciclatge sobre els residus municipals generats.\nA la demarcació de les Terres de l'Ebre –Baix Ebre, Montsià, Ribera d'Ebre i Terra Alta–, segons les dades del balanç presentat, s'ha arribat a un 33,53% de recollida selectiva neta, millorant lleugerament respecte al 2016, quan es va obtenir un 33,29%. En aquest cas, les Terres de l'Ebre obtenen una nota de separació de deixalles superior a la mitjana catalana.\nAl 2017 es van generar al Camp de Tarragona 362.087 tones de residus municipals, un 2,83% més respecte al 2016, quan s'havien generat 352.111 tones. Amb tot, la generació per càpita es va situar en 1,62 kg/hab./dia, per sobre de la mitjana de tot Catalunya, que és d'1,40 kg/hab./dia (o 509,43 kg/hab./any). Aquesta generació per sobre de la mitjana és causada, en part, a la influència turística en algunes de les zones d'aquesta demarcació.\nA les Terres de l'Ebre es van produir 89.267 t de residus municipals. Aquesta xifra també va augmentar un 1,4% respecte l'any 2016, que havia estat de 88.033 t. La generació per càpita és actualment d'1,36 kg/hab./dia, inferior a la mitjana de Catalunya.\nAl Camp de Tarragona, la comarca que genera menys residus per càpita és el Priorat –1,25 kg/hab./dia o, el que és el mateix, 456,34 kg/hab./any– i quatre comarques –el Baix Penedès, el Tarragonès, el Baix Camp i la Conca de Barberà– superen la generació mitjana de Catalunya.\nA les Terres de l'Ebre, la que genera menys residus per càpita és la Terra Alta, amb 1 kg/hab./dia, o 365 kg/hab./any. La que més és el Baix Ebre, l'única de la demarcació que supera la generació mitjana de Catalunya, amb 1,46 kg/hab./dia, o 531,84 kg/hab./any.\nAquest any, a més de mostrar per comarques les dades dels municipis que separen més els residus, s'han desglossat segons el nombre de població.\n(Teniu totes les dades en els documents adjunts)\nLes dades mostren que, en els nuclis més poblats –municipis urbans d'entre 15.000 i 60.000 habitants i ciutats de més de 60.000 habitants– els índexs de recollida selectiva neta es troben entre el 20 i 30% i la generació total de residus també és força elevada. Uns resultats que empitjoren els resultats de en el conjunt del país. Corregir aquesta tendència incrementant els resultats en aquestes ciutats ajudaria a impulsar la recollida selectiva.\nLa fracció orgànica representa en pes gairebé un 40% dels residus municipals, la major part del que llencem. El paper representa un 11,7% dels residus municipals, i els envasos, per bé que ocupen volum, representen el 10,3% dels residus que, de mitjana, es generen en una llar qualsevol. Des de l'any 2012 la recollida selectiva de la fracció orgànica està estabilitzada a Catalunya al voltant de les 385.786 tones recollides anualment.\nPer a Tost, "la fracció orgànica és imprescindible, és la clau, i cal augmentar-ne la recollida per arribar als objectius comunitaris, que són del 50% de reciclatge el 2020, amb un creixement de cinc punts cada cinc anys".\nLa recollida selectiva a Catalunya ha augmentat un 7% interanual –l'any 2017 es van recollir més de 100.000 tones més que l'any 2016–. Es tracta de l'increment més alt dels últims cinc anys, atribuïble a una major conscienciació ciutadana, a l'efecte de les campanyes de sensibilització, a l'increment de la dotació dels ajuts de l'ARC als ens locals per al foment de la separació dels residus municipals –que el 2017 van arribar als 8,2 milions d'euros per a projectes de prevenció, foment de la recollida selectiva d'orgànica i implantació de deixalleries–, a la implantació de sistemes de recollida més eficients, i a la pujada del cànon dels residus municipals –establert el 2017 en 30 €/tona destinada a l'abocador i que actualment se situa en 35,6 €/tona.\nL'increment dels cànons sobre la disposició del rebuig dels residus municipals es fa de forma progressiva i continuada fins l'any 2020 –fins prop de 50 €/tona si va a l'abocador i de 25 €/tona si s'incinera– per encarir el cost de les opcions de gestió ambientalment menys adequades i promoure la prevenció, la recollida selectiva i el reciclatge material. En aquest sentit, el director de l'ARC ha instat els ajuntaments "a fer plans de gestió de residus per incrementar la recollida selectiva, individualitzant la taxa de la brossa amb models porta a porta o de contenidors amb sistema d'obertura i tancament per, en acabat, establir una taxa justa". Tost ha posat l'exemple de Vilablareix, on, "qui no recicla pot pagar 270 euros i qui recicla, només 80 euros. La butxaca i el tema econòmic és la clau".\nDel total dels residus municipals, l'any passat es va recollir selectivament pràcticament el 40%, és a dir, 1,54 milions de tones, xifra que representa un augment respecte l'any anterior del 7%.\nTotes les fraccions ordinàries que es recullen de forma selectiva han crescut. La que ho ha fet en major mesura ha estat el paper i cartró (+12,30%), seguida del vidre (+10%), els envasos lleugers (+4,69%) i l'orgànica (+2,02%). Cada persona va lliurar als sistemes de recollida selectiva, de mitjana, 51,1 kg d'orgànica, 39,2 kg de paper i cartró, 24,2 kg de vidre i 19,3 kg d'envasos lleugers.\nSánchez esquiva el 'caso Dina' pero sí admite que le "perturba" la investigación judicial al rey Emérito