60.000 euros de Bankia i la Fundació Iluro per a projectes socials al Maresme\nLa segona convocatòria Acció Social 2018 repartirà 30.000 euros a associacions del Maresme que presentin els seus projectes abans del 3 d’abril\nDivendres, 16 Març 2018 09:52\nBankia i la Fundació Iluro han renovat el conveni anual per desenvolupar i recolzar, amb una dotació de 60.000 euros, projectes d'impacte social i local a la comarca del Maresme. Amb això es proposen establir programes de col·laboració en l'àmbit de l'ocupació, el desenvolupament local i d'impacte social a la comarca contribuint a millorar la qualitat de vida de persones aturades, amb discapacitat o en risc d'exclusió social. Cal destacar que el pressupost anual de l’any passat per aquest conveni va ser de 40.000 euros, xifra que aquest any incrementen en un 50%.\nEntre les activitats programades està el llançament de la convocatòria ‘Acció Social 2018’, en la qual destinaran 30.000 euros a projectes d'impacte social locals. A més, per primera vegada donaran suport també a programes mediambientals desenvolupats a la comarca del Maresme per un import de 10.000 euros.\nAcció Social 2018\nAquest és el segon any que convoquen el programa d'ajuts Acció Social 2018, a la qual s’hi destinaran un total de 30.000 euros. Bankia i la Fundació Iluro han determinat que la seva prioritat és donar suport als projectes socials que amb la seva tasca social fomentin l'ocupació i el desenvolupament local. Les entitats socials que se’n vulguin beneficiar hauran de presentar els seus projectes entre el 15 de març i el 13 d’abril i podran obtenir entre 2.000 i 8.000 euros de pressupost. Les bases de la convocatòria es poden consultar al web de la Fundació Iluro i al d’En Acción Bankia.\nUn 50% més de pressupost\nL'augment pressupostari del 50% d’aquest conveni de col·laboració amb la Fundació Iluro suposa per a Bankia afermar la seva línia de col·laboració amb el tercer sector donant suport a més organitzacions sense ànim de lucre. Aquestes són entitat que treballen a tota la comarca per millorar les persones amb menys recursos.


(S'ha redirigit des de: Bartók)\nSânnicolau Mare (Romania) (en)\n1.2 Carrera musical inicial\n1.3 Influències en la música de Bartók\n1.4 Etapa mitjana\n1.5 Segona Guerra Mundial i carrera posterior\nBartók va créixer en la Gran Hongria de l'Imperi Austrohongarès, que va ser trencat pel Tractat de Trianon després de la Primera Guerra Mundial. El seu lloc de naixement, Nagyszentmiklós (Gran Sant Nicolau), esdevingué Sânnicolau Mare, Romania. Després de la mort de son pare el 1888, la mare de Béla, Paula, va dur la família a viure a Vinogradiv, ara a Ucraïna, i després a Prešporok, avui Bratislava, en la seva nativa Eslovàquia. Quan va ser creada Txecoslovàquia, el 1918, Béla i la seva mare es van establir en costats oposats de la frontera.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Béla_Bartók&oldid=26812592»\nDarrera modificació: 29 març 2021 a les 20:00\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 març 2021 a les 20:00.


✅ Els 3 aliments que has de menjar per suplir la manca de sol que provoca el confinament\nSón essencials per dotar l'organisme de la vitamina D que necessita\nper Beatriz Paricio Cabañas dimarts, 31 de març 2020 - 19:14h\nEl peix blau, els ous i els lactis, imprescindibles en el confinament | Pexels\nSumem ja molts dies de confinament i encara ens queden uns quants més per davant. Per això alguns experts comencen a recomanar una sèrie d'aliments que hem de tenir en compte per suplir les mancances vitamíniques que l'absència de sol pot provocar en el nostre organisme.\nLa directora del Grau en Nutrició Humana i Dietètica de la Universitat CEU San Pablo, Maria Achón i Tuñón, recomana que en aquests dies d'aïllament on amb prou feines rebem la llum del sol, és imprescindible que en la nostra alimentació no faltin aliments com el peix blau, els lactis i els ous.\nÉs sabut que el sol és la principal font de vitamina D, la seva sintetització a la nostra pell depèn de l'exposició a la radiació solar UVB i de l'eficiència de la síntesi cutània, de manera que prendre el sol és fonamental perquè l'organisme absorbeixi la vitamina D que necessita.\nMalalties relacionades amb la manca de vitamina D\nAlgunes de les malalties més importants com la hipertensió, problemes ossis, la diabetis, l'ansietat o la depressió estan íntimament lligades a la manca de vitamina D. Per aquest motiu els experts en nutrició posen un èmfasi especial en aquells aliments que ens aportin aquesta vitamina.\nEl peix blau, com per exemple la tonyina, la sardina, el verat, l'arengada o el salmó; ous i lactis sencers; aliments fortificats i enriquits amb la vitamina o suplements dietètics que la continguin —sota prescripció mèdica— són els que has de tenir en compte a l'hora de fer la compra en aquests dies de confinament.\n«Aquestes fonts són essencials quan la quantitat de llum solar que conté llum UVB és limitada (a l'hivern) o l'exposició a la llum solar que conté llum UVB és restringida: manca de temps a l'aire lliure o poca exposició de la pell, com és el cas de la quarantena que estem patint» explica Maria Anchón.\nA més d'aquesta llista imprescindible, la doctora també ha puntualitzat les porcions que hem d'ingerir per tenir una correcta dosi de vitamina D: tres o quatre racions de peix a la setmana, alternant blancs i blaus; tres ous setmanals; i dues o tres racions diàries de lactis.\nAra mateix | Els metges catalans respiren: la notícia sobre el coronavirus que més esperaven


Catalunya | El Musell\nDecret Legislatiu 2-2008\nLLEI DE PROTECCIÓ DELS ANIMALS. Barcelona, 15 d’abril de 2008.\n2.2 Els animals són éssers vius dotats de sensibilitat física i psíquica, i també\nde moviment voluntari, els quals han de rebre el tracte que, atenent bàsicament les necessitats etològiques, en procuri el benestar.\n2.3 Ningú no ha de provocar sofriments o maltractaments als animals o causarlos estats d’ansietat o por.\n2.4 Els animals de companyia no poden ser objecte d’embargament en cap procediment judicial.\na) Animal domèstic: el que pertany a espècies que habitualment es crien, es reprodueixen i conviuen amb persones i que no pertanyen a la fauna salvatge. També tenen aquesta consideració els animals que es crien per a la producció de carn, de pell o d’algun altre producte útil per a l’ésser humà, els animals de càrrega i els que treballen en l’agricultura.\nb) Animal de companyia: animal domèstic que les persones mantenen generalment a la llar amb la inalitat d’obtenir-ne companyia. Als efectes d’aquesta Llei, gaudeixen sempre d’aquesta consideració els gossos, els gats i les fures.\nc) Fauna salvatge autòctona: fauna que comprèn les espècies animals originàries de Catalunya o de la resta de l’Estat espanyol, i les que hi hivernen o hi són de pas. També comprèn les espècies de peixos i animals marins de les costes catalanes.\nd) Fauna salvatge no autòctona: fauna que comprèn les espècies animals originàries de fora de l’Estat espanyol.\ng) Animal abandonat: animal de companyia que no va acompanyat de cap persona ni duu cap identiicació del seu origen o de la persona que n’és propietària o posseïdora. També tenen la consideració d’abandonats els casos establerts per l’article 17.3.\nh) Animal salvatge urbà: animal salvatge que viu compartint territori geogràic amb les persones, referit al nucli urbà de ciutats i pobles, i que pertany a les espècies següents: colom roquer (Columba livia), gavià argentat (Larus cachinnans), estornell (Sturnus unicolor i S. vulgaris), espècies de fauna salvatge no autòctona i d’altres que s’han de determinar per via reglamentària.\ni) Nucli zoològic: les agrupacions zoològiques per a l’exhibició d’animals, les installacions per al manteniment d’animals de companyia, els establiments de venda i els centres de cria d’animals, els centres de recollida d’animals, el domicili dels particulars on es fan vendes o altres transaccions amb animals i els de característiques similars que es determinin per via reglamentària. En queden excloses les instal·lacions que allotgen animals que es crien per a la producció de carn, de pell o d’algun altre producte útil per a l’ésser humà, els animals de càrrega i els que treballen en l’agricultura.\nj) Instal·lació per al manteniment d’animals de companyia: establiment en què es guarden els animals de companyia i se’n té cura, com ara les residències, les escoles d’ensinistrament, les gosseres esportives i de caça i els centres d’importació d’animals.\nk) Centre de cria d’animals: instal·lació que destina les cries a la venda o cessió posterior amb independència del nombre, ja sigui directament al públic en general, a establiments de venda o d’altres.\nn) Animal perdut: animal de companyia que duu identiicació del seu origen o de la persona que n’és propietària i que no va acompanyat de cap persona.\nObligacions de les persones propietàries i posseïdores d’animals\ne) Practicar-los mutilacions, extirpar-los ungles, cordes vocals o altres parts o òrgans, llevat de les intervencions fetes amb assistència veterinària en cas de necessitat terapèutica, per garantir-ne la salut o per limitar-ne o anul·lar-ne la capacitat reproductiva. Per motius cientíics o de maneig, es podran fer aquestes intervencions amb l’autorització prèvia de l’autoritat competent.\nf) No facilitar-los l’alimentació suicient.\ng) Fer-ne donació com a premi, recompensa, gratiicació o regal de compensació per altres adquisicions de naturalesa diferent a la transacció onerosa d’animals.\n6.1 Es prohibeix l’ús d’animals en baralles i en espectacles o d’altres activitats si els poden ocasionar sofriment o poden ser objecte de burles o tractaments antinaturals, o bé si poden ferir la sensibilitat de les persones que els contemplen, com ara els següents:\nc) Matances públiques d’animals.\nd) Atraccions irals giratòries amb animals vius lligats i altres d’assimilables.\n6.2 Resten excloses d’aquestes prohibicions:\na) La festa dels braus en les localitats on, en la data d’entrada en vigor de la Llei 3/1988, de 4 de març, de protecció dels animals, hi haguessin places construïdes per celebrar-la, a les quals s’ha de prohibir l’accés a les persones menors de catorze anys.\nb) Les festes amb bous sense mort de l’animal (correbous) en les dates i les localitats on tradicionalment se celebren. En aquests casos, és prohibit inferir danys als animals.\n6.3 Es prohibeix matar i maltractar els animals emprats en produccions cinematogràiques, televisives, artístiques o publicitàries, o causar-los danys o estrès, de manera que el dret a la producció i la creació artístiques, quan es desenvolupi dins un espectacle, queda subjecte a les normes de policia d’espectacles, com poden ser l’autorització administrativa prèvia. La difusió audiovisual d’aquest tipus de produccions queda restringida a horaris en què no puguin ser observades per menors i ferir-los la sensibilitat.\nEls certàmens, les activitats esportives amb participació d’animals i d’altres concentracions d’animals vius han de complir la normativa vigent, en especial la relativa a condicions higienicosanitàries, de protecció i de seguretat dels animals.\n8.1 Els animals han de disposar d’un espai suicient que permeti, com a mínim, que puguin aixecar-se i jeure si se’ls trasllada d’un lloc a un altre. Els mitjans de transport o els embalatges han de ser concebuts per protegir els animals de la intempèrie i de les diferències climàtiques fortes.\n8.2 Els animals han de ser abeurats durant el transport i han de rebre una alimentació apropiada a intervals convenients segons el que s’estableixi per via reglamentària.\n8.3 En la càrrega i la descàrrega dels animals, s’ha d’utilitzar un equip adequat per evitar-los danys o sofriments.\nControl de poblacions d’animals\n9.1 Es poden fer controls especíics de poblacions d’animals considerats perjudicials o nocius, sempre que no es tracti d’exemplars d’espècies protegides. Les pràctiques destinades a la protecció de les collites no han d’implicar en cap cas la destrucció en massa d’animals no nocius ni d’exemplars d’espècies\nprotegides. Això no obstant, el departament competent en matèria de medi ambient pot autoritzar motivadament i de manera excepcional la captura o el control d’exemplars d’espècies protegides quan no hi ha cap altre mètode per evitar-ne els danys.\n9.2 Es prohibeix l’ús de coles o substàncies enganxoses com a mètode per controlar animals vertebrats, excepte l’ús del vesc, amb l’autorització prèvia del departament competent en matèria de medi ambient, per a la captura de petites quantitats d’ocells, en condicions estrictament controlades i de manera selectiva.\nS’han de determinar per reglament les espècies d’ocells susceptibles de captura i les condicions i requisits aplicables. Excepcionalment, es poden utilitzar substàncies enganxoses per al control de plagues de rosegadors si per qüestions sanitàries, de seguretat o d’urgència es justiica la necessitat i sempre que aquesta activitat no pugui afectar cap espècie protegida ni el medi natural. Aquesta activitat només pot de ser duta a terme per personal professional, en llocs tancats i adoptant les mesures adequades per evitar al màxim el patiment de l’animal.\nFilmació d’escenes ictícies de crueltat\nLa ilmació, en l’àmbit territorial de Catalunya, per al cinema, la televisió o d’altres mitjans de difusió, que reprodueixi escenes ictícies de crueltat, maltractament o sofriment d’animals requereix l’autorització prèvia de l’Administració competent, a i de garantir que el dany sigui simulat i els productes i els mitjans utilitzats no\nprovoquin cap perjudici a l’animal. El mitjà de difusió ha de fer constar que les situacions són ictícies i fer-hi constar el número d’autorització.\n11.2 Es prohibeix el sacrifici de gats, gossos i fures a les instal·lacions per al manteniment d’animals de companyia, i als nuclis zoològics en general, excepte pels motius humanitaris i sanitaris que s’estableixin per via reglamentària.\n11.3 Els animals de companyia que són objecte de comercialització o transacció han de ser esterilitzats, excepte en els casos que s’estableixin per reglament.El reglament també ha de regular com han de ser els procediments d’esterilització perquè tinguin els mínims efectes isiològics i de comportament en l’animal.\n11.4 El sacrifici dels animals i l’esterilització dels animals de companyia han de ser fets sempre sota control veterinari.\nResponsabilitat de les persones posseïdores d’animals\n12.1 La persona posseïdora d’un animal, sens perjudici de la responsabilitat subsidiària de la persona propietària, és responsable dels danys, els perjudicis i les molèsties que ocasioni a les persones, a altres animals, a les coses, a les vies i espais públics i al medi natural en general, d’acord amb el que estableix la legislació civil aplicable.\n12.2 La persona posseïdora d’animals salvatges o d’animals de companyia exòtics la tinença dels quals és permesa i que, per les seves característiques, puguin causar danys a les persones, a altres animals, a les coses, a les vies i els espais públics o al medi natural ha de mantenir-los en captivitat de manera que es garanteixin les mesures de seguretat necessàries. Així mateix, no pot exhibir-los ni passejar-los per les vies i els espais públics i ha de tenir subscrita una pòlissa d’assegurança de responsabilitat civil.\n12.3 La persona posseïdora d’animals està obligada a evitar-ne la fugida, tant dels exemplars com de les seves cries.\n12.4 Les persones que, en virtut d’una autorització excepcional del departament competent en matèria de medi ambient, puguin capturar de la natura i de ser posseïdores d’exemplars pertanyents a una espècie de fauna salvatge autòctona, ho són en condició de dipositàries. Aquests animals poden de ser tant coniscats com recuperats pel departament competent en matèria de medi ambient i, si escau, alliberats, sense que la persona posseïdora no pugui reclamar cap mena de dret o d’indemnització.\nEn cap cas aquests exemplars no poden de ser objecte de transacció.\nDe la possessió d’animals\n13.2 Els veterinaris que portin a terme vacunacions i tractaments de caràcter obligatori han de dur un arxiu amb la itxa clínica dels animals atesos, el qual ha d’estar a disposició de les administracions que ho requereixin per portar a terme actuacions dins el seu àmbit competencial. Els veterinaris han d’informar la persona propietària o posseïdora de l’obligatorietat d’identiicar el seu animal en el cas que pertanyi a una espècie d’identiicació obligatòria i no estigui identiicat, i també de l’obligatorietat de registrar-lo en el cens del municipi on resideix habitualment l’animal o en el Registre general d’animals de companyia.\nRegistre general d’animals de companyia i censos municipals\n14.1 Es crea el Registre general d’animals de companyia, que és gestionat pel departament competent en matèria de medi ambient. El Registre general és únic i és constituït pel conjunt de dades d’identiicació dels censos municipals d’animals de companyia que estableix l’apartat 2.\n14.2 Els ajuntaments han de portar un cens municipal d’animals de companyia en el qual s’han d’inscriure els gossos, els gats i les fures que resideixen de manera habitual al municipi. Al cens, han de constar les dades d’identiicació de l’animal, les dades de la persona posseïdora o propietària i les altres dades que s’estableixin per reglament.\n14.3 La persona propietària o posseïdora d’un gos, un gat o una fura té un termini de tres mesos des del naixement de l’animal o de trenta dies des de la data d’adquisició de l’animal, el canvi de residència, la mort de l’animal o la modiicació d’altres dades incloses en el cens per comunicar-ho al cens municipal o al Registre general. Prèviament a la inscripció de l’animal en el cens municipal o en el Registre general, cal haver-ne dut a terme la identiicació d’acord amb el que preveu l’article 15.1.\n14.4 Els censos municipals i el Registre general s’elaboren seguint criteris de compatibilitat informàtica d’acord amb les directrius elaborades pel departament competent en matèria de medi ambient.\n14.5 El departament competent en matèria de medi ambient estableix un sistema informàtic de gestió única del Registre general compatible amb els censos municipals i amb els de les institucions privades que ho demanin. Aquest sistema informàtic s’ha de regir pels principis d’eiciència, eicàcia, unitat, coordinació, gestió ordenada i servei públic, i ha de facilitar la gestió a les administracions locals.\n14.6 El Registre general d’animals de companyia pot de ser gestionat directament pel departament competent en matèria de medi ambient o bé mitjançant l’encàrrec de gestió, d’acord amb les condicions i els requisits establerts per la legislació vigent.\n14.7 Els gossos, els gats i les fures han de dur d’una manera permanent pels espais o les vies públiques una placa identiicadora o qualsevol altre mitjà adaptat al collar en què han de constar el nom de l’animal i les dades de la persona que n’és posseïdora o propietària.\n14.9 El Registre general d’animals de companyia és públic i hi pot accedir tothom qui ho sol·liciti, d’acord amb el procediment i els criteris establerts en la legislació sobre el procediment administratiu i en la normativa sobre protecció de dades.\n15.1 Els gossos, els gats i les fures han de ser identiicats mitjançant:\na) Una identiicació electrònica amb la implantació d’un microxip homologat.\n15.2 La persona o l’entitat responsable de la identiicació de l’animal ha de lliurar a la persona posseïdora de l’animal un document acreditatiu en què constin les dades de la identiicació establertes per l’article 14.2. Així mateix, ha de comunicar les dades de la identiicació al Registre general d’animals de companyia en el termini de vint dies, a comptar de la identiicació.\n15.3 Les persones propietàries o posseïdores d’animals de companyia que provinguin d’altres comunitats autònomes o de fora de l’Estat i que esdevinguin residents a Catalunya han de validar-ne la identiicació i registrar-los d’acord amb el procediment que s’estableixi per reglament.\n15.4 La identiicació dels gossos, els gats i les fures constitueix un requisit previ i obligatori per fer qualsevol transacció de l’animal i ha de constar en qualsevol document que hi faci referència. Qualsevol transacció duta a terme sense que hi consti la identiicació de l’animal és nul·la i es té per no feta. La nul·litat de la transacció no eximeix la persona posseïdora de les responsabilitats que li puguin\n15.5 S’ha d’establir per reglament la necessitat d’identiicar obligatòriament altres espècies d’animals per raó de la seva protecció, per raons de seguretat de les persones o béns o per raons ambientals o de control sanitari.\nAbandonament i pèrdua d’animals de companyia i centres de recollida\n16.1 Correspon als ajuntaments de recollir i controlar els animals abandonats,\nperduts o ensalvatgits i de controlar els animals salvatges urbans.\n16.2 Els ajuntaments poden delegar la responsabilitat a què fa referència l’apartat 1 als ens locals supramunicipals, sempre sota el principi de la millora en l’eiciència del servei i sota l’aplicació dels preceptes d’aquesta Llei.\n16.4 En la prestació del servei de recollida d’animals abandonats o perduts, els ajuntaments o els ens locals supramunicipals, sens perjudici de la seva responsabilitat en el compliment de la normativa aplicable, poden concertar-ne l’execució amb entitats externes, preferentment amb associacions de protecció i defensa dels animals legalment constituïdes o amb empreses especialitzades de control i recollida d’animals de companyia.\n16.5 El personal que treballi en els centres de recollida d’animals de companyia i que dugui a terme tasques de recollida o manipulació d’aquests animals ha d’haver fet un curs de cuidador o cuidadora d’animals, les característiques i el contingut del qual han de ser establerts per reglament.\n16.6 Els ajuntaments o els ens locals supramunicipals, per si mateixos o mitjançant associacions de protecció i defensa dels animals col·laboradores del departament competent en matèria de medi ambient, d’acord amb el que preveu l’article 20, han de coniscar els animals de companyia si hi ha indicis que se’ls maltracta o tortura, si presenten símptomes d’agressions físiques, desnutrició o atenció veterinària deicient o si romanen en instal·lacions indegudes.\n17.1 L’ajuntament o, si escau, l’ens local supramunicipal corresponent s’han de fer càrrec dels animals abandonats o perduts ins que siguin recuperats, cedits o, si escau, sacriicats segons el que estableix l’article 11.2.\n17.2 El termini per recuperar un animal sense identiicació és de vint dies. L’animal s’ha de lliurar amb la identiicació corresponent i amb el pagament previ de totes les despeses originades.\n17.3 Si l’animal porta identiicació, l’ajuntament o, si escau, l’ens supramunicipal corresponent ha de notiicar a la persona propietària o posseïdora que té un termini de vint dies per recuperar-lo i abonar prèviament totes les despeses originades. Transcorregut aquest termini, si la persona propietària o posseïdora no ha recollit l’animal, aquest es considera abandonat i pot de ser cedit, acollit temporalment o adoptat, efectes que han d’haver estat advertits en la notiicació esmentada.\n18.1 Els centres de recollida d’animals abandonats o perduts han d’atendre les peticions d’acolliment d’animals de companyia, les quals s’han de formular per escrit.\na) Els animals han de ser identiicats prèviament a l’acolliment.\nc) Cal lliurar un document on constin les característiques i les necessitats higienicosanitàries, etològiques i de benestar de l’animal.\nd) Cada centre ha de dur el llibre de registre esmentat en l’article 21.b) amb les dades de cada animal que hi ingressa, de les circumstàncies de captura, trobada o lliurament, de la persona que n’ha estat propietària, si és coneguda, i també les dades de l’animal. L’especificació de les dades que han de constar en el Registre\ns’ha d’establir per via reglamentària.\n18.3 Els centres de recollida d’animals abandonats han de disposar de les corresponents mesures de seguretat a i de garantir la integritat física i psíquica dels animals, evitar-ne la fugida i limitar el nombre d’animals que convisquin en grups per evitar baralles i la propagació de malalties infectocontagioses. S’han de ixar per reglament els requisits que aquests centres han de reunir per complir el que estableix aquesta Llei. El control dels requisits previstos en aquest apartat correspon als ajuntaments tant en els centres propis com en els centres concertats.\n19.1 Correspon als ajuntaments la captura en viu de gossos, gats i fures ensalvatgits per mètodes d’immobilització a distància.\n19.2 En els casos en què la captura per immobilització no sigui possible, el departament competent en matèria de medi ambient ha d’autoritzar excepcionalment l’ús d’armes de foc i ha de determinar qui ha d’emprar aquest sistema de captura excepcional.\n20.1 Les associacions de protecció i defensa dels animals s’han d’inscriure en el Registre d’associacions de protecció i defensa dels animals del departament competent en matèria de medi ambient per obtenir el títol d’entitat col·laboradora.\n20.2 El departament competent en matèria de medi ambient pot convenir, en els termes previstos per la normativa vigent, amb les associacions de protecció i defensa dels animals l’acompliment de tasques en relació amb la protecció i la defensa dels animals.\n20.3 El departament competent en matèria de medi ambient pot establir ajuts per a les associacions que han obtingut el títol d’entitats col·laboradores, destinats a les activitats que duguin a terme amb relació a la protecció i la defensa dels animals, especialment per a l’execució de programes d’adopció d’animals de companyia en famílies qualiicades, per a la promoció de campanyes i programes d’esterilització de gossos, gats i fures, i també per a la promoció de campanyes de sensibilització de la ciutadania.\n20.4 Les associacions a què fa referència l’apartat 3 d’aquest article tenen la consideració d’interessades en els procediments sancionadors establerts per aquesta Llei, en els casos en què hagin formulat la denúncia corresponent o hagin formalitzat la compareixença en l’expedient sancionador, sens perjudici de la privacitat de les dades de caràcter personal.\na) Inscriure’s en el Registre de nuclis zoològics del departament competent en matèria de medi ambient.\nb) Dur un llibre de registre oicial, diligenciat per l’Administració competent, en què es recullin de manera actualitzada les dades relatives a l’entrada i la sortida dels animals i les dades de la seva identiicació.\nd) Tenir en lloc visible l’acreditació de la seva inscripció en el Registre de nuclis zoològics, quan es tracti d’establiments d’accés públic.\nf) Disposar d’un servei veterinari, encarregat de vetllar per la salut i el benestar dels animals.\ng) Tenir a disposició de l’Administració competent tota la documentació referida als animals emplaçats al nucli d’acord amb la legalitat vigent.\nh) Vigilar que els animals s’adaptin a la nova situació, que no presentin problemes d’alimentació ni es doni cap altra circumstància que els pugui provocar danys, i de ser els responsables de prendre les mesures adequades en cada cas.\n22.1 Els animals de competició o cursa i els animals criats, importats i entrenats per a les curses a Catalunya han de ser tractats als canòdroms, als hipòdroms i fora d’aquestes instal·lacions d’acord amb els principis generals establerts per aquesta Llei.\n22.2 No poden participar en competicions i curses en les quals es fan apostes els animals que no estiguin identiicats i registrats en el Registre d’animals de competició del departament competent en matèria de medi ambient.\n22.3 Les instal·lacions previstes en l’apartat 1 han de tenir els mitjans per obtenir les proves necessàries per fer els controls antidopatge a i de determinar si els animals que participen en les curses han pres medicaments o altres substàncies que els poden afectar de manera artiicial l’organisme.\n22.4 El departament competent en matèria de medi ambient ha de considerar el darrer propietari o propietària registrat com la persona responsable del benestar dels animals emprats en les curses. Aquest propietari o propietària ha de concertar els acords adequats per garantir el retir digne de l’animal, incloent-hi la participació en programes d’adopció com a animal de companyia.\nInstal·lacions per al manteniment d’animals de companyia\nLes instal·lacions o els centres per al manteniment d’animals de companyia han de portar el llibre de registre a què es refereix l’article 21.b, en el qual han de constar les dades identiicadores de cada animal que hi entra i de la persona que n’és propietària o posseïdora. Aquest llibre ha d’estar a disposició de les administracions competents.\nEstabliments de venda d’animals i centres de cria d’animals\n24.1 Els establiments de venda d’animals i els centres de cria d’animals han de complir els requisits de funcionament següents:\nb) Dur el llibre de registre regulat per l’article 21.b), i tenir-lo a disposició de l’Administració competent, el qual ha d’incloure les dades relatives a l’origen, la identiicació i la destinació dels animals.\nc) Vendre els animals desparasitats, sense símptomes aparents de patologies psíquiques o físiques i sense que pateixin, ni els animals que es venen ni els seus progenitors, malalties hereditàries diagnosticables. A més, els animals de companyia s’han de vendre esterilitzats, d’acord amb el que preveu l’article 11.3, i s’han de vendre identiicats els animals per als quals la identiicació és obligatòria d’acord amb l’article 15.\nd) Disposar d’un servei veterinari propi o d’un assessorament veterinari exterior, que ha de constar en el llibre de registre.\ne) Mantenir els animals en un lloc adequat dins l’establiment i no exhibir-los als aparadors de les botigues. Aquests animals han de ser allotjats, abeurats i alimentats correctament. Els gossos, els gats i les fures han d’estar identiicats, i també els altres exemplars d’espècies la identiicació de les quals sigui obligatòria.\nf) Lliurar, en les vendes d’animals, un document en què s’ha de fer constar la identiicació de l’espècie, el número d’identiicació de l’animal, si escau, i el nucli zoològic. En el cas de les vendes a particulars, també s’ha de lliurar un document d’informació sobre les característiques de cada animal, les seves necessitats, els consells d’educació i les condicions de manteniment, sanitàries i de benestar necessàries, avalades per un col·legi de veterinaris o de biòlegs.\n24.2 L’actuació d’aquests centres s’ha d’ajustar als requeriments següents:\na) Per a qualsevol transacció d’animals per mitjà de revistes de reclam, publicacions assimilables i altres sistemes de difusió, s’ha d’incloure a l’anunci el número de registre del nucli zoològic del centre venedor o donant.\nb) Les persones professionals que treballin en establiments de venda, cria o importació d’animals i que hagin de manipular-los han d’haver fet un curs de cuidador o cuidadora d’animals.\nEls establiments que comercialitzen animals de companyia exòtics han de complir, a més dels requisits establerts per l’article 24, les disposicions següents:\na) El venedor o la venedora dels animals ha de conèixer el nom cientíic de cada espècie que comercialitza i la legislació aplicable a cadascuna, i ha d’informar el comprador o la compradora de la prohibició d’alliberar exemplars d’espècies no autòctones.\nb) La factura de venda ha d’incloure, si escau, el número CITES, o el que determini la normativa europea, de cada exemplar venut.\nc) Les informacions escrites a què fa referència l’article 24.1.f) han d’incloure les especiicacions relatives a l’espècie de l’exemplar venut, la grandària d’adult i la possibilitat de transmissió de zoonosi.\n27.1 Les persones propietàries o posseïdores d’animals que pertanyen a les espècies de fauna salvatge no autòctona que es determinin per reglament han de tenir l’autorització prèvia del departament competent en matèria de medi ambient.\n27.2 El Govern ha de determinar les espècies de fauna salvatge no autòctona que s’han d’inscriure en el Registre general d’animals de companyia per raons de protecció o seguretat de les persones o de protecció del medi ambient.\n28.1 Es prohibeixen la pesca, el tràic, la venda i el consum de peixos i de crancs menors de la fauna salvatge autòctona de 8 cm de llargada. Per als peixos, aquesta longitud es compta des de la punta de la boca ins al punt mitjà de l’aleta caudal. Per als crancs, la mida es compta des de l’ull ins a l’extrem de la cua estesa.\n28.2 Sens perjudici del que disposa l’apartat 1, es pot autoritzar per reglament la pesca de peixos de menys de 8 cm en els entrenaments i campionats anomenats de pesca de minitalla al coup, organitzats per la Federació Catalana de Pesca Esportiva o per les seves entitats federades, i en la pràctica de la modalitat de pesca esportiva amb peixet, restringida a les espècies anomenades vairó i madrilla.\nArts prohibits per a la captura d’animals\n29.1 Es prohibeix la venda i la utilització de xarxes japoneses. Aquests arts només poden de ser utilitzats amb inalitats cientíiques, mitjançant l’autorització especial del departament competent en matèria de medi ambient i sota els requisits de precinte identiicador que s’ha de determinar per reglament.\n29.2 Es prohibeix la venda i la utilització de tota mena de paranys de tipus cep i del tipus ballesta per a la captura d’animals.\n29.3 Es prohibeix la utilització de balins, d’armes d’aire comprimit i d’armes de calibre 22 en la pràctica de la caça.\n30.1 Les espècies de la fauna salvatge autòctona que inclou l’annex es declaren protegides a Catalunya.\n30.2 El departament competent en matèria de medi ambient, d’acord amb l’estat de les poblacions de la fauna salvatge autòctona, pot ampliar la relació d’espècies protegides a Catalunya.\n30.3 Les espècies declarades anualment espècies protegides o de caça o pesca prohibides per les resolucions que estableixen els períodes hàbils de caça i de pesca en el territori de Catalunya es consideren espècies de l’annex, amb la categoria D, mentre dura la temporada de caça o de pesca, i són sotmeses a idèntica protecció.\n31.1 Amb la inalitat de conservar les espècies animals, s’estableixen les àrees de protecció següents:\n31.2 Les reserves naturals de fauna salvatge són àrees limitades per protegir determinades espècies i/o poblacions de la fauna salvatge en perill d’extinció. La declaració ha de ser atorgada pel departament competent en matèria de medi ambient, un cop feta la informació pública adient. No s’hi pot permetre cap activitat\nque perjudiqui o pugui perjudicar l’espècie o la població per a la protecció de la qual s’ha fet la declaració.\n31.3 Els refugis de fauna salvatge són àrees limitades per preservar la fauna. La declaració ha de ser atorgada pel departament competent en matèria de medi ambient, d’oici o a instància de les persones propietàries del terreny, amb l’informe previ del Consell de Caça de Catalunya, i, si es tracta de terrenys inclosos en àrees privades de caça, havent fet prèviament la informació pública adient. En els refugis de fauna salvatge és prohibida la caça.\nEls instruments de planejament territorial i urbanístic han d’assegurar la preservació, el manteniment i la recuperació dels biòtops i dels hàbitats de les espècies protegides.\n33.1 Respecte de les espècies de fauna salvatge autòctona protegides, es prohibeix la caça, la captura, la tinença, el tràic o el comerç, la importació i l’exhibició pública, tant dels exemplars adults com dels ous o les cries, i també de les parts o restes, llevat dels supòsits especiicats per reglament. Aquesta prohibició afecta tant les espècies vives com les dissecades i tant l’espècie com els tàxons inferiors.\n34.1 En condicions estrictament controlades, el departament competent en matèria de medi ambient pot autoritzar la captura en viu amb inalitats cientíiques, culturals, de reproducció en captivitat, de repoblació o de reintroducció en altres zones d’exemplars adults d’algunes de les espècies que detalla l’annex. En casos excepcionals i amb les mateixes inalitats, també es pot autoritzar la recollida d’ous i de cries.\n34.2 En cas que no comporti amenaça per a les poblacions de l’espècie, es pot\nautoritzar la captura en viu d’exemplars adults o la recollida d’ous i cries de les\nespècies que detalla l’annex amb la inalitat de reintroduir aquestes espècies en\naltres àrees de Catalunya. Aquestes operacions requereixen un informe previ del\ndepartament competent en matèria de medi ambient sobre l’estat de la població\nd’aquella espècie a Catalunya.\n34.3 Excepcionalment, d’acord amb el que s’estableixi per reglament, es pot\nautoritzar la captura en viu, la tinença i l’exhibició pública de mascles de pinsà\n(Fringilla coelebs), cadernera (Carduelis carduelis), verdum (Carduelis chloris) i\npasserell (Carduelis cannabina) per a activitats tradicionals destinades a concursos de cant, sempre que les activitats esmentades no comportin un detriment per a les poblacions d’aquestes espècies. Es prohibeix la captura, la tinença i l’exhibició pública de femelles de les espècies esmentades.\n35.1 Només si cal reduir la població animal d’una espècie protegida, en interès\nde la protecció d’altres espècies assenyalades per l’annex o per prevenir danys\nimportants a conreus, ramats o forests, es pot autoritzar la caça selectiva temporal\nd’espècies indicades per l’annex. Aquesta autorització té caràcter extraordinari i\nrequereix un informe que demostri que l’operació de caça selectiva que s’ha de\npracticar no posa en perill el nivell de població, la distribució geogràica o la taxa\nde reproducció de l’espècie protegida en el conjunt de Catalunya.\nCaptura d’ocells per a falconeria\nEl departament competent en matèria de medi ambient ha de regular la captura\nd’ocells rapinyaires per a la pràctica de la falconeria.\nEs faculta el departament competent en matèria de medi ambient perquè lliuri\na nuclis zoològics o a altres centres exemplars vius irrecuperables per a la natura,\namb inalitats cientíiques o educatives, o exemplars dissecats o les seves parts de\nles espècies protegides de la fauna salvatge autòctona recollides en l’annex d’aquesta Llei, tant si provenen de comisos com directament de la natura.\nDe la dissecació d’espècies protegides\n38.1 En el cas d’animals morts, o d’animals ferits que s’han de sacriicar en\nno aconseguir-se que es recuperin, el departament competent en matèria de medi\nambient en pot autoritzar la dissecació i la permanència posterior en centres de\ncaràcter cientíic, cultural o educatiu.\n38.2 Només es pot permetre la dissecació als particulars si es demostra la mort\nnatural de l’animal, però ha de tenir l’autorització prèvia del departament competent en matèria de medi ambient. En cap cas no es pot autoritzar l’exhibició pública dels exemplars dissecats.\nLlibre de registre d’activitats de taxidèrmia\n39.2 Aquest llibre de registre, del qual s’han de determinar les dades per\nreglament, ha d’estar a disposició del departament competent en matèria de medi\nambient perquè el pugui examinar.\nEs crea el Registre de tallers de taxidermistes, dependent del departament competent en matèria de medi ambient. Per reglament s’han de ixar les condicions per accedir-hi.\n41.1 Corresponen als municipis o bé als consells comarcals o a les entitats\nlocals supramunicipals, en el cas que els municipis els hagin cedit les competències, les funcions següents:\nb) Establir un cens municipal d’animals de companyia d’acord amb el que preveu\nl’article 14, el qual ha d’estar a disposició de les administracions i les autoritats\nc) Recollir i controlar els animals de companyia abandonats o perduts i els\nanimals salvatges urbans.\n41.2 Els ajuntaments i les organitzacions supramunicipals poden ordenar, amb\nl’informe previ del departament competent en matèria de sanitat animal, aïllar o\ncomissar els animals de companyia si s’ha diagnosticat, sota criteri veterinari, que\npateixen malalties transmissibles a les persones, sigui per sotmetre’ls a un tractament curatiu adequat, sigui per sacriicar-los, si cal.\nCorresponen al departament competent en matèria de medi ambient i als cossos\ni forces de seguretat la inspecció i la vigilància de les espècies de la fauna salvatge. Aquesta funció s’exerceix en col·laboració amb el departament competent en matèria de protecció dels animals, d’acord amb la normativa sobre sanitat animal.\nCol·laboració amb l’acció inspectora\nLes persones posseïdores d’animals i les persones titulars de nuclis zoològics\nhan de permetre a les autoritats competents les inspeccions i facilitar-los la documentació exigible.\n44.1 Les infraccions de les disposicions d’aquesta Llei es classiiquen en lleus,\na) Tenir en possessió un gos, un gat, una fura o altres animals que s’han de registrar obligatòriament no inscrits en el Registre general d’animals de companyia.\nb) No portar un arxiu amb les itxes clíniques dels animals que s’han de vacunar\no tractar obligatòriament, d’acord amb el que estableix aquesta Llei.\nc) Vendre animals de companyia a persones menors de setze anys i a persones\nincapacitades sense l’autorització dels qui en tenen la potestat o la custòdia.\nd) Fer donació d’un animal com a premi o recompensa.\ne) Transportar animals incomplint els requisits establerts per l’article 8.\nf) No dur identiicats els gats, els gossos i les fures i els altres animals que s’hagin d’identiicar d’acord amb el reglament, o incomplir els requisits establerts per aquesta Llei i la normativa que la desplega en relació amb aquesta identiicació.\ng) No posseir, el personal dels nuclis zoològics que manipuli animals, el\ncertiicat corresponent al curs de cuidador o cuidadora d’animals, reconegut\nh) Filmar escenes ictícies de crueltat, maltractament o sofriment d’animals sense\nl’autorització administrativa prèvia.\ni) Usar coles o substàncies enganxoses com a mètode de control de poblacions\nd’animals vertebrats, amb l’excepció prevista en l’article 9.2.\nj) No tenir en lloc visible l’acreditació de la inscripció en el Registre de nuclis\nk) No tenir actualitzat el llibre de registre oicial establert per als nuclis zoològics\ni per a les institucions, els tallers i les persones que practiquen activitats de\nl) Exhibir animals als aparadors dels establiments de venda d’animals.\nm) Tenir espècies incloses en l’annex amb la categoria D, i també parts, ous, cries o productes obtinguts a partir d’aquests exemplars, llevat dels casos reglamentats o autoritzats.\nn) Practicar la caça, la captura o el comerç de qualsevol exemplar d’espècie de\nfauna vertebrada autòctona no protegida, llevat dels supòsits reglamentats.\no) Fer exhibició ambulant d’animals com a reclam.\np) Mantenir els animals en instal·lacions inadequades des del punt de vista del\nseu benestar, si no els comporta un risc greu per a la salut.\nq) No evitar la fugida d’animals.\ns) Subministrar a un animal substàncies que li causin alteracions lleus de la salut\no del comportament, llevat dels casos emparats per la normativa vigent.\nt) No donar als animals l’atenció veterinària necessària per garantir-ne la salut,\nsi això no els causa perjudicis greus.\nu) Vendre o fer donació d’animals per mitjà de revistes de reclam o publicacions\nassimilables sense la inclusió del número de registre de nucli zoològic.\nv) No comunicar, la persona propietària o posseïdora, la desaparició d’un animal\nx) Qualsevol altra infracció de les disposicions d’aquesta Llei o de la normativa\nque la desplegui que no hagi estat tipiicada de greu o molt greu.\na) Mantenir els animals sense l’alimentació necessària o en instal·lacions inadequades des del punt de vista higienicosanitari, de benestar i de seguretat, si els comporta risc greu per a la salut.\nb) No tenir el llibre de registre oicial establert per als nuclis zoològics i per a les\ninstitucions, els tallers i les persones que practiquen activitats de taxidèrmia, o no\ntenir-lo diligenciat per l’Administració competent.\nd) Incomplir, els nuclis zoològics, qualsevol de les condicions i els requisits\nestablerts en el títol IV.\ne) Fer venda ambulant d’animals fora de mercats, ires i qualsevol altre certamen\nf) Vendre animals o fer-ne donació, els centres de cria d’animals, si no han estat\ninscrits en el Registre de nuclis zoològics.\ng) Anul·lar el sistema d’identiicació dels animals sense prescripció ni control\nh) No mantenir en captivitat o en les condicions que per via reglamentària\ns’estableixin o exhibir i passejar per les vies i els espais públics animals salvatges\npertanyents a espècies de comerç permès que per les seves característiques puguin causar danys a les persones, als béns i al medi ambient.\nj) Incomplir l’obligació de vendre animals en les condicions a què fa referència\nk) No lliurar la documentació exigida en tota transacció d’animals.\nl) Maltractar o agredir físicament els animals si els comporta conseqüències\ngreus per a la salut.\nm) Fer matances públiques d’animals.\nn) Instal·lar atraccions irals giratòries amb animals vius lligats i altres assimilables.\no) Fer un ús no autoritzat d’animals en espectacles.\nq) Practicar la caça, la captura en viu, la venda, la tinença, el tràic, el comerç i\nl’exhibició pública d’animals, i també de parts, d’ous o de cries d’exemplars d’espècies de la fauna autòctona i no autòctona declarades protegides per tractats i convenis internacionals vigents a l’Estat espanyol.\nr) Practicar la caça, la captura en viu, la venda, la tinença, el tràic, el comerç,\nl’exhibició pública i la taxidèrmia d’exemplars de les espècies incloses en l’annex\namb la categoria C, i també de parts, d’ous, de cries o de productes obtinguts a\npartir d’aquests exemplars.\nr bis) Practicar la caça, la captura en viu, el comerç, l’exhibició pública i la taxidèrmia d’exemplars de les espècies incloses en l’annex amb la categoria D, i també de parts, d’ous, de cries o de productes obtinguts a partir d’aquests exemplars, llevat dels casos reglamentats o autoritzats.\nt) Oposar resistència a la funció inspectora o posar entrebancs a la inspecció\nd’instal·lacions que allotgin animals.\nu) No donar als animals l’atenció veterinària necessària per garantir-ne la salut.\nv) Abandonar animals, si s’ha fet en unes circumstàncies que no comporten cap\nrisc per a l’animal.\nw) Caçar en espais declarats reserves naturals de fauna salvatge on la caça és\nprohibida i en refugis de fauna salvatge, llevat dels casos autoritzats pel departament competent en matèria de medi ambient.\nx) Incomplir les obligacions establertes per l’article 22.4 de procurar el benestar dels animals emprats en curses una vegada inalitzada la seva participació en\ny) Participar en competicions i curses en les quals es fan apostes sobre animals\nque no estan identiicats i registrats en el Registre d’animals de competició.\ny bis) Posseir o emprar arts de caça o captura prohibits, o comerciar-hi, especiicats en l’annex 3 del Reial decret 1095/1989, de 8 de setembre, pel qual es declaren les espècies de caça i pesca i s’estableixen les normes per a la seva protecció, o bé en la norma que el substitueixi, llevat dels casos reglamentats o autoritzats.\nz) Reincidir en la comissió d’infraccions lleus durant l’últim any.\nz bis) Incomplir l’obligatorietat d’esterilitzar els animals de companyia en els\nsupòsits determinats legalment.\na) Maltractar o agredir físicament els animals, si els comporta conseqüències\nmolt greus per a la salut.\nb) Sacriicar gats, gossos i fures fora dels casos esmentats per l’article 11.2.\nc) Abandonar animals, si s’ha fet en unes circumstàncies que els puguin comportar danys greus.\nd) Capturar gossos, gats i fures ensalvatgits mitjançant l’ús d’armes de foc\nsense l’autorització corresponent del departament competent en matèria de medi\ne) No evitar la fugida d’animals d’espècies de fauna salvatge no autòctona,\nd’animals de companyia exòtics o d’híbrids de manera que pugui comportar una\nalteració ecològica greu.\nf) Esterilitzar animals, practicar mutilacions a animals i sacriicar animals\nsense control veterinari o en contra de les condicions i els requisits establerts per aquesta Llei.\ng) Organitzar baralles de gossos, de galls o d’altres animals, i també participar\nen aquest tipus d’actes.\nh) Mantenir els animals sense l’alimentació necessària o en instal·lacions inadequades des del punt de vista higienicosanitari i de benestar, si els perjudicis als animals són molt greus.\ni) Practicar la caça, la captura en viu, la venda, la tinença, el tràic, el comerç\ni l’exhibició pública d’animals o dels ous i les cries d’exemplars d’espècies de\nla fauna salvatge autòctona i de la no autòctona declarades altament protegides\no en perill d’extinció per tractats i convenis internacionals vigents a l’Estat\nj) Practicar la caça, la captura en viu, la venda, la tinença, el tràic, el comerç,\namb les categories A i B, i també de parts, d’ous i de cries d’aquests exemplars.\nk) Reincidir en la comissió d’infraccions greus durant l’últim any.\nMultes, comís i tancament d’instal·lacions\n45.1 Les infraccions comeses contra aquesta Llei són sancionades amb multes\nde ins a 20.000 euros.\n45.2 La imposició de la multa pot comportar el comís dels animals objecte de la\ninfracció, sens perjudici de l’aplicació del comís preventiu que es pot determinar a\ncriteri de l’autoritat actuant en el moment d’estendre l’acta d’inspecció o interposar la denúncia. La imposició de la multa també comporta, en tots els casos, el comís dels arts de caça o captura i dels instruments amb què s’ha dut a terme, els quals poden de ser retornats a la persona propietària un cop abonada la sanció, llevat que es tracti d’arts de caça o captura prohibits.\n45.3 La comissió de les infraccions molt greus o la reiteració en les infraccions\ngreus pot comportar el tancament temporal de les instal·lacions, els locals\no els establiments respectius, amb la corresponent anotació al Registre de nuclis\nzoològics, i també la inhabilitació per a la tinença d’animals per un període de dos\nmesos a cinc anys.\n45.4 L’incompliment d’alguna de les normatives o condicions d’una autorització\nexcepcional per a la captura o la possessió d’un animal d’una espècie de fauna autòctona pot comportar la retirada cautelar in situ i immediata d’aquesta autorització pels agents de l’autoritat.\n45.5 Les persones que disposen d’aquestes autoritzacions excepcionals, en el\ncas de ser sancionades per l’incompliment d’alguns dels termes o normatives en\naquesta matèria, han de ser inhabilitades per a l’activitat a què fa referència l’apartat 4 per un període d’un any a cinc anys.\n46.1 Les infraccions lleus són sancionades amb una multa de 100 euros ins\na 400 euros; les greus, amb una multa de 401 euros ins a 2.000 euros, i les molt\ngreus, amb una multa de 2.001 euros ins a 20.000 euros.\n46.2 En la imposició de les sancions s’han de tenir en compte, per graduar\nla quantia de les multes i la imposició de les sancions accessòries, els criteris\nb) L’ànim de lucre il·lícit i la quantia del beneici obtingut en la comissió de la\nd) La irreparabilitat dels danys causats al medi ambient o l’elevat cost de reparació.\ne) El volum de negoci de l’establiment.\ng) El grau d’intencionalitat en la comissió de la infracció.\n46.3 Hi ha reincidència si en el moment de cometre’s la infracció no ha transcorregut un any des de la imposició per resolució ferma d’una altra sanció amb motiu d’una infracció de la mateixa qualiicació. Si s’hi aprecia la reincidència, la quantia de les sancions es pot incrementar ins al doble de l’import màxim de la\nsanció corresponent a la infracció comesa, sense excedir en cap cas el límit més\nalt ixat per a la infracció molt greu.\n46.4 En el cas de comissió, per primer cop, d’infraccions de caràcter lleu, es\npoden dur a terme actuacions d’educació ambiental, de prestació de serveis de caràcter cívic en beneici de la comunitat relacionades amb la protecció dels animals, o d’advertiment, sense que calgui iniciar un procediment sancionador, llevat de les infraccions comeses en matèria de fauna autòctona, en les quals sempre s’ha d’iniciar l’expedient sancionador corresponent. D’acord amb el que s’estableix per reglament, el Govern pot estendre aquestes actuacions d’educació ambiental o de prestació d’activitats de caràcter cívic en beneici de la comunitat relacionades amb la protecció dels animals a qualsevol infractor, sigui quina sigui la infracció comesa, i, si escau, la sanció imposada, com a mesura especíica complementària.\n47.1 Les administracions poden comissar de manera immediata els animals,\nsempre que hi hagi indicis racionals d’infracció de les disposicions d’aquesta Llei\no de les normatives que la despleguin.\n47.2 En el cas de comissos d’exemplars de fauna salvatge autòctona capturats\nin situ, sempre que es tingui la seguretat que estan en perfectes condicions, els\nexemplars poden de ser alliberats immediatament.\n47.3 Si el dipòsit prolongat d’animals procedents de comís pot de ser perillós\nper a la seva supervivència, els pot comportar patiments innecessaris o, en el cas\nde fauna autòctona, en fes perillar la readaptació a la vida salvatge, el departament competent en matèria de medi ambient pot decidir la destinació inal de l’animal.\n47.4 Quan ineixin les circumstàncies que han determinat el comís, en el cas\nque la persona sigui sancionada, s’ha de determinar la destinació de l’animal.\n47.5 Les despeses ocasionades pel comís, les actuacions que hi estiguin relacionades i, en el cas de fauna salvatge autòctona, la rehabilitació de l’animal per alliberar-lo van a compte de la persona causant de les circumstàncies que l’han determinat.\n48.1 La imposició de qualsevol sanció establerta per aquesta Llei no exclou la\nvaloració de l’exemplar en el cas que es tracti de fauna protegida, la responsabilitat civil i l’eventual indemnització de danys i perjudicis que puguin correspondre a la persona sancionada, inclosa la reparació dels danys mediambientals causats. Les espècies de fauna protegida, indicades en l’annex, tenen el valor econòmic següent:\nEl valor econòmic per la mort o la irrecuperabilitat de qualsevol exemplar d’espècie de vertebrat salvatge no cinegètic, exceptuant-ne els rosegadors no protegits i els peixos, llevat dels supòsits autoritzats, és, com a mínim, la determinada per a la categoria D. A les espècies salvatges de presència accidental o ocasional a Catalunya que no tinguin un origen provocat per l’home se’ls aplica el valor econòmic de la categoria C.\n48.2 En els contenciosos que tinguin per objecte el valor econòmic d’un animal,\nsempre que aquest valor no resulti de la factura de compra corresponent, s’estableix el valor mínim dels animals de companyia en la quantia equivalent a la compra d’un animal de la mateixa espècie i raça.\n48.3 Si l’animal no pertany a una raça determinada i no hi ha cap prova de la\nseva adquisició a títol onerós, el paràmetre d’avaluació econòmica de l’animal s’ha\nde centrar en el valor de mercat d’animals de característiques similars.\n49.1 És responsable per infraccions d’aquesta Llei qualsevol persona física o\njurídica que per acció o per omissió infringeixi els preceptes continguts en aquesta Llei i la seva normativa de desplegament.\nPer imposar les sancions corresponents a les infraccions tipiicades per aquesta\nLlei, cal seguir el procediment sancionador regulat pel Decret 278/1993, de 9 de\nnovembre, sobre el procediment sancionador aplicable als àmbits de competència\nde la Generalitat, i també la Llei de l’Estat 30/1992, de 26 de novembre, de règim\nmodiicada per la Llei 4/1999, de 13 de gener.\n51.1 La imposició de les sancions establertes per la comissió de les infraccions\ntipiicades en aquesta Llei correspon:\nPrimer. Al director o a la directora dels serveis territorials del departament competent en matèria de medi ambient, si es tracta d’infraccions lleus o greus.\nSegon. Al conseller o a la consellera del departament competent en matèria de\nmedi ambient, si es tracta d’infraccions molt greus.\nb) Per a la resta d’infraccions:\nPrimer. Als alcaldes dels municipis de 5.000 habitants o més, si es tracta d’infraccions lleus comeses en el terme municipal.\nSegon. Al director o a la directora dels serveis territorials del departament\ncompetent en matèria de medi ambient, si es tracta d’infraccions lleus comeses\nen municipis de menys de 5.000 habitants, i també si es tracta d’infraccions\nTercer. Al conseller o a la consellera del departament competent en matèria de\n51.2 No obstant el que estableix l’apartat 1, la competència per sancionar infraccions d’aquesta Llei relatives als espectacles, les activitats i els establiments inclosos en el Catàleg dels espectacles, les activitats recreatives i els establiments públics sotmesos a la Llei 10/1990, de 15 de juny, correspon al departament competent per aplicar la Llei 10/1990, o norma que la substitueixi.\n52.1 Si la persona que hi està obligada no compleix les obligacions establertes\nper aquesta Llei, l’autoritat competent la pot requerir perquè, en un termini suicient, les compleixi, amb l’advertiment que, en el cas contrari, se li imposarà una multa coercitiva amb assenyalament de quantia, si escau, i ins a un màxim de 500 euros, sens perjudici de les sancions aplicables.\n52.2 En cas d’incompliment, l’autoritat competent pot dur a terme requeriments\nsuccessius ins a un màxim de tres. En cada requeriment, la multa coercitiva pot de ser incrementada el 20% respecte de la multa acordada en el requeriment anterior.\n52.3 Els terminis concedits han de ser suicients per poder dur a terme la mesura\nde què es tracti i per evitar els danys que es puguin produir si no s’adopta la mesura en el temps corresponent.\n—1 Comissió tècnica d’inspecció de nuclis zoològics amb fauna salvatge\nEs crea la Comissió tècnica d’inspecció de nuclis zoològics amb fauna salvatge a\ni de vetllar perquè les instal·lacions siguin segures per a les persones i els animals i perquè els nuclis zoològics tinguin cura del benestar dels animals. S’han d’establir per reglament les funcions i el règim de funcionament d’aquesta Comissió.\n—2 Registre d’empreses de control i recollida d’animals de companyia i Registre\nd’animals de competició\n2.1 Es crea el Registre d’empreses de control i recollida d’animals de companyia,\nen el qual s’han d’inscriure les empreses especialitzades de control i recollida\n2.2 Es crea el Registre d’animals de competició, en el qual s’han d’inscriure els\nanimals que s’utilitzen en competicions o curses on es fan apostes.\n2.3 S’han d’establir per reglament el contingut i el funcionament dels registres\na què fa referència aquesta disposició.\n—3 Voluntariat de Protecció i Defensa dels Animals\nEs crea el Voluntariat de Protecció i Defensa dels Animals, l’organització i\nles inalitats del qual, en compliment d’aquesta Llei, han de ser establerts per\n—4 Campanyes de divulgació\nEl Govern ha d’elaborar, juntament amb les entitats defensores i col·laboradores,\ncampanyes divulgadores i informatives del contingut d’aquesta Llei per als cursos\nescolars i per a la població en general.\n—5 Normativa especíica\n5.1 Es regeixen per la normativa especíica corresponent:\na) Els animals d’explotacions ramaderes.\nb) La pesca, la recollida de marisc, la captura d’animals i la caça.\ne) Els animals utilitzats per a experimentació i per a altres inalitats cientíiques.\n5.2 La protecció de la fauna autòctona també ha de ser regulada per la seva\nnormativa especíica, sens perjudici de l’aplicabilitat de la normativa general de\nprotecció dels animals establerta per aquesta Llei.\n—6 Pràctica de la pesca esportiva amb peix viu\nSens perjudici del que disposa l’article 28, es pot autoritzar la pràctica de la modalitat de pesca esportiva amb peix viu, restringida a les espècies que s’estableixin per reglament.\n—7 Consell Assessor sobre els Drets dels Animals\nEn el termini d’un any des de l’entrada en vigor de la Llei 22/2003, s’ha de crear\nel Consell Assessor sobre els Drets dels Animals, constituït per representants dels\nsectors interessats i de les administracions competents, que ha de tenir funcions\nd’assessorament en matèria de protecció dels animals.\n—8 Destinació dels ingressos procedents de les sancions\nEl departament competent en matèria de medi ambient ha de destinar els ingressos procedents de les sancions per infraccions d’aquesta Llei a actuacions que tinguin per objecte el foment de la protecció dels animals.\n—9 Modiicació del barem de valoració i de les categories per espècie\nEs faculta el Govern perquè modiiqui per decret el barem de valoració establert\nper l’article 48.1, i també, segons l’evolució de les poblacions, la categoria per espècie que recull l’annex.\n—10 Suport als ens locals\n10.1 El departament competent en matèria de medi ambient ha d’establir, d’acord\namb les disponibilitats pressupostàries, línies d’ajuts als ens locals perquè els facilitin dur a terme les funcions que els corresponen en virtut d’aquest Text refós.\n10.2 El departament competent en matèria de medi ambient ha de donar suport\ntècnic i assessorament als ens locals perquè duguin a terme les funcions que els\ncorresponen en virtut d’aquest Text refós. Els termes i les condicions d’aquest suport s’han de regular per mitjà de convenis de col·laboració.\n—11 Recollida d’animals exòtics\n11.1 El departament competent en matèria de medi ambient ha d’establir convenis amb els ens locals per ixar els termes en què aquests ens locals han de recollir i lliurar a centres especialitzats els animals exòtics abandonats o perduts.\n11.2 Els ens locals poden concertar l’execució de la prestació dels serveis de\nrecollida i lliurament a què fa referència l’apartat 1 amb les entitats o les empreses\nque disposin dels mitjans tècnics i personals adequats.\n—12 Pròrroga en l’aplicació de l’article 11.1 de la Llei 22/2003 en determinats\nEl Govern pot prorrogar el termini d’entrada en vigor de l’article 11.1 de la\nLlei 22/2003, de 4 de juliol, de protecció dels animals, recollit en l’article 11.2\nd’aquest Text refós, que era l’1 de gener de 2007, d’acord amb el que preveu la\ndisposició inal quarta de la Llei 22/2003, ins a un màxim d’un any, als municipis\no a les entitats supramunicipals que tenen delegades les competències\nen la matèria, si constata una greu diicultat per aplicar l’article esmentat,\nsempre que l’ajuntament o l’entitat supramunicipal afectat presenti un pla que\ncomprometi l’assoliment en aquest període de temps dels objectius previstos\nen l’article esmentat.\n—13 Dotació econòmica de programes de reeducació i conscienciació\nAls efectes del que disposa l’article 32.4 de la Llei 22/2003, de 4 de juliol, de\nprotecció dels animals, en la redacció establerta per l’article 6.6 d’aquesta Llei,\nque es recull en l’article 46.4 d’aquest Text refós, el Govern ha d’aprovar i dotar\neconòmicament abans de l’1 de gener de 2007 programes concrets de reeducació i de conscienciació de respecte envers la natura i els animals, els quals han d’incloure necessàriament la instrucció sobre els drets i les obligacions dels propietaris o els posseïdors d’animals i del règim de protecció dels animals.\n—1 Curs de cuidador o cuidadora d’animals\nEn el termini màxim de dos anys des de l’entrada en vigor de la Llei 22/2003, de 4\nde juliol, de protecció dels animals, els centres de recollida d’animals de companyia i tota la resta de nuclis zoològics han d’haver complert l’obligació de l’execució del curs de cuidador o cuidadora d’animals.\n—2 Grup d’espècies de fauna no autòctona\nQui posseeixi animals pertanyents al grup d’espècies de fauna no autòctona ho\nha de notiicar al departament competent en matèria de medi ambient de la manera\nque s’estableixi per reglament, abans d’un any comptat des de l’entrada en vigor de la Llei 22/2003, de 4 de juliol, de protecció dels animals.\n—1 Desplegament i execució\n1.1 El Govern ha de dictar, en el termini d’un any a comptar de l’entrada en\nvigor de la Llei 22/2003, de 4 de juliol, de protecció dels animals, el reglament per\ndesplegar-la i executar-la.\n1.2 El Govern ha d’establir la dotació pressupostària suicient per aplicar i\ndesplegar aquesta Llei.\n—2 Programa del curs de cuidador o cuidadora d’animals\nEn el termini de sis mesos a comptar a partir de l’entrada en vigor de la\nLlei 22/2003, de 4 de juliol, de protecció dels animals, el Govern ha d’aprovar\nel programa del curs de cuidador o cuidadora d’animals a què fa referència\n—3 Actualització de les sancions pecuniàries\nPer decret del Govern de la Generalitat, es poden actualitzar els màxims de les\nsancions pecuniàries establertes per aquesta Llei, tenint en compte la variació de\nl’índex de preus de consum.\nD Musaranya d’aigua mediterrània (Neomys anomalus)\nD Musaranya d’aigua pirinenca (Neomys fodiens)\nC Ratapinyada d’orelles dentades (Myotis emarginata)\nC Ratapinyada d’aigua (Myotis daubentonii)\nD Rata d’aigua (Arvicola sapidus)\nC Morell d’ulls grocs (Bucephala clangula)\nC Cabusset (Tachybaptus ruicollis)\nC Baldriga grisa (Pufinus griseus)\nA Baldriga balear (Pufinus mauretanicus)\nB Baldriga mediterrània (Pufinus yelkouan)\nB Esparver d’espatlles negres (Elanus caeruleus)\nC Bec d’alena (Recurvirostra avosetta)\nC Escuralascons becfí (Phalaropus lobatus)\nC Escuralascons becgròs (Phalaropus fulicarius)\nC Mussol emigrant (Asio lammeus)\nC Siboc (Caprimulgus ruicollis)\nD Cuereta groga (Motacilla lava)\nC Merla d’aigua (Cinclus cinclus)\nB Boscarla d’aigua (Acrocephalus paludicola)\nD Mallerenga d’aigua (Parus palustris)\nC Pardal d’ala blanca (Montifringilla nivalis)\nB Tortuga d’estany (Emys orbicularis)\nD Serp d’Esculapi (Zamenis longissimus)\nD Serp d’aigua (Natrix maura)\nD Gripau d’esperons (Pelobates cultripes)\nD Rabosa de riu o barb caní Blenniidae (Blennius luviatilis)\nD Nàiada allargada de l’Ebre (Unio elongatulus)


Maduro ordena exercicis militars davant suposats plans d'intervenció - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nefe | caracas 16.05.2016 | 00:00\nNicolás Maduro saludant la multitud reunida després de la marxa per la "revolució bolivariana" EFE/PRENSA MIRAFLORES\n"Dissabte que ve he convocat exercicis militars nacionals de la Força Armada, del poble, i de les milícies, per preparar-nos enfront de qualsevol escenari, perquè aquesta terra és sagrada i hem de fer-la respectar", va dir el cap d'estat en un míting amb milers de partidaris en un carrer del centre de Caracas.\n"Cal preparar-se per defensar les terres, per defensar els nostres fills, el nostre dret a la pau", va demanar Maduro als milers de partidaris que l'escoltaven després de marxar en suport al seu govern.\nAmb aquests exercicis de maniobres, va dir, els veneçolans diran "a l'imperialisme, a la dreta internacional i a Álvaro Uribe Vélez: 'aquí hi ha el poble, amb el seu instrument en una mà i l'altra amb un fusell, amb un míssil, amb un llançamíssils, amb un tanc per defensar aquesta terra sagrada".\nEl cap d'estat va considerar important que s'incrementi "la consciència" dels seus conciutadans perquè, segons ell, el pla que tenen els qui s'oposen al seu govern "és pertorbar la pau", generar violència al país "per justificar una intervenció estrangera a Veneçuela". "A alguns els sonarà extremista, però no és extremista que jo ho digui", va agregar.\nMaduro va reiterar la seva denúncia contra l'expresident Uribe anunciada dissabte, sobre suposats plans del polític colombià de promoure una "conspiració contra Veneçuela".\nEn aquest sentit, Maduro va assegurar que Uribe va participar a Washington en una reunió en la qual suposadament va demanar la intervenció del país del Carib. Això és "una de la coses més greus que mai una autoritat, un expresident de Colòmbia o d'Amèrica hagi dit contra Veneçuela, fer una crida a una intervenció armada d'un exèrcit estranger en aquesta terra sagrada", va reiterar Maduro ahir.\nMaduro va demanar a les autoritats veneçolanes activar les accions legals pertinents contra Uribe, a qui va qualificar de ser "un paraco (paramilitar), assassí". "El que ha fet Uribe constitueix un delicte internacional, i Veneçuela activarà, ho demano al Ministeri Públic, al Poder Judicial, que activem totes les accions nacionals i internacionals per jutjar Álvaro Uribe i per sol·licitar-ho a escala internacional", va dir.\nCoincidint amb la crida del govern del president veneçolà a demostrar el suport a l'anomenada "revolució bolivariana", els opositors, encapçalats per Henrique Capriles, van convocar també una manifestació per pressionar al carrer les autoritats del Consell Nacional Electoral (CNE) perquè acceleri el tràmit de sol·licitud de revocació del president Maduro.


L'escenografia catalana a Praga: 4 projectes i 1 premi - El Temps de les Arts\nEntrada al Výstaviště, el recinte que va acollir gran part de les activitats de la PQ19. ©Alfonso Ferri, Xènia Cubí, Julia Bauer.\nEl passat juny la ciutat de Praga va acollir la tretzena edició de la Prague Quadrennial of Performance Design and Space. Per a Catalunya va ser la novena participació en aquest esdeveniment artístic internacional dedicat a l’escenografia. Després de quasi quatre anys de treball, en va tornar amb un premi i una gran quantitat de projectes, experiències i reflexions que demostren com n’és d’important participar-hi i nodrir-se’n. El catàleg web, que tot just acaba d’obrir-se al públic, recull un conjunt de textos, entrevistes, fotografies i enregistraments de les activitats i dels participants.\nUNA TROBADA INTERNACIONAL D’ESCENOGRAFIA\nLa Quadriennal de Praga es va crear el 1967 amb la voluntat de posar el focus en un àmbit artístic amb valor propi, el disseny escènic i l’arquitectura teatral. La trobada convida a mostrar els projectes capdavanters d’arreu del món i està oberta a professionals, artistes emergents, estudiants i públic en general. Durant dues setmanes la capital txeca s’omple d’una densa programació d’exposicions, conferències, presentacions, performances i workshops que fomenten l’intercanvi, la reflexió i l’experimentació al voltant de l’escenografia i de les arts escèniques. Actualment, la PQ, tal i com es coneix dins la professió, és l’esdeveniment internacional més important d’aquesta disciplina i un catalitzador escènic a tot nivells. El 2019 s’hi van exposar uns 150 projectes de 78 països diferents, es van oferir més de 600 actes i van assistir-hi 180.000 visitats.\nTheáomai, una proposta que creava expectació entremig dels projectes d’estudiants per la seva qualitat escultòrica i poètica. ©Alfonso Ferri, Xènia Cubí, Julia Bauer.\nLA PARTICIPACIÓ CATALANA A LA QUADRIENNAL\nDes de l’any 1983, l’Institut del Teatre participa a la Quadriennal d’Escenografia de Praga. A les dues darreres edicions ho ha fet representant a Catalunya amb la complicitat l’Institut Ramon Llull. Participar a la PQ19 ha estat una nova oportunitat d’obrir la riquesa escenogràfica i escènica del país al món i alhora de rebre nous estímuls i d’establir complicitats amb altres realitats artístiques.\nL’equip de comissariat d’aquesta edició va partir de la premissa que el que dona sentit a l’art és la seva capacitat d’interpretar i influenciar el món. La participació de Catalunya a la Quadriennal d’Escenografia es proposava, doncs, a través de les arts escèniques, i concretament de l’escenografia, mirar, explicar, reflexionar, implicar-se, qüestionar i qüestionar-se. Tres punts claus van ser la guia per a aquest viatge.\nEl primer, treballar amb equips de creació formats, a més d’escenògrafs, per altres professionals de les arts performatives. L’escenografia només és possible en la trobada de diverses mirades. Un camp de creació permeable a llenguatges, processos i eines diversos i que constantment posa en qüestió els seus límits. Per aquest motiu tenia tot el sentit proposar equips transversals que s’enriquissin de les diferències i les especificitats dels seus membres.\nEl segon punt tenia a veure amb els formats. Les dues seccions més conegudes i més llamineres de la quadriennal són les exposicions dels països i regions, i la dels estudiants. Plantejar una exposició en l’àmbit de les arts escèniques comporta sempre una paradoxa: capturar l’art en viu, per presentar-lo en un format que no ho és. Perquè, quin sentit té mostrar una obra escenogràfica sense mostrar l’acció en viu per a la qual fou creada? Per aquesta raó es va voler evitar una exposició concebuda com a mostra de peces d’autor, on el visitant contemplés de forma distanciada l’obra exhibida i es va apostar, en canvi, per instal·lacions immersives on el públic, a partir de l’acció i la participació, conegués allò exposat d’una manera viva, sensorial i reflexiva.\nEl darrer punt clau va ser la situació social i política que estava vivint el nostre país. El context d’excepcionalitat a què ens havien abocat els esdeveniments de l’1 d’octubre del 2017 estava marcant tots els contextos de la vida a Catalunya. Fa quasi 45 anys que Espanya viu en democràcia, però la persecució i els empresonaments de polítics, activistes i artistes per les seves idees polítiques obligava a fer una revisió profunda per plantejar-se on érem i quin era el futur que es desitjava.\nProspective Actions (Catalonia 2004-2018). La instal·lació guardonada va ser molt ben acollida pels visitants, atrets tant per la temàtica social i reivindicativa com per la proposta interactiva i lúdica. ©Alfonso Ferri, Xènia Cubí, Julia Bauer.\nELS PROJECTES CATALANS A LA PQ19\nEn aquest ocasió Catalunya presentà dues exposicions: Prospective Actions (Catalònia 2004-2018) a la secció de Països i Regions, i Theáomai a la d’Estudiants. La primera va ser encarregada a dues escenògrafes, la Xesca Salvà i la Laura Clos «Closca» i dos dramaturgs, en Pau Masaló i en Marc Villanueva Mir, professionals emergents amb interessos i línies de treballs ben diverses i interessants en el panorama escènic contemporani. El seu dispositiu convidava a interactuar amb un taulell de joc revivint i reflexionant sobre sis conflictes socials succeïts a Barcelona entre el 2004 i el 2018. El projecte, que també implicava en el seu plantejament i procés a 6 escenògrafs d’una generació anterior (Anna Alcubierre, Paco Azorín, Cube.bz, Sílvia Delagneau, Max Glaenzel i Eugenio Szwarcer), va rebre un dels tres guardons a la millor exposició dins la seva secció. A la instal·lació creada pels estudiants Lola Belles, Sergi Cerdan, Sara Espinosa i Lluc Ubach també tenia relació amb el context polític i social present. Els visitants accedien individualment per una rampa a l’interior d’un cub de fusta on gaudien d’una experiència íntima relacionada amb la contemplació com a acte creatiu.\nLa conferència, Catalunya. Art i Democràcia, va ser un testimoni plural de la situació que l’art ha viscut en els darrers anys a Catalunya. A la projecció, el filòsof Xavier Antich. ©Alfonso Ferri, Xènia Cubí, Julia Bauer.\nMagda Puyo, directora general de l‘Institut del Teatre, el crític i historiador de l’art, Joan M. Minguet, juntament amb les dues comissaries de Catalunya, Bibiana Puigdefàbregas i Marta Rafa, van oferir la conferència: Catalunya, Art i Democràcia, a la secció de PQtalks. Una proposta on a través de diverses veus del món de l’art, l’activisme, la filosofia i el teatre es reflexionava sobre la llibertat d’expressió. També es va recolzar la presència de la performance Quan les parets parlen, de les escenògrafes Núria Vila i Laura Clos «Closca».\nMarta Rafa i Bibiana Puigdefàbregas\nGraduada en Art Dramàtic per l'Institut del Teatre, llicenciada en Història de l'Art per la Universitat de Barcelona i amb estudis de Disseny de Moda per l'espectacle a l'Escola d’Arts i Tècniques de la Moda de Barcelona. Dissenyadora de vestuari per arts escèniques, des del 1997 ha treballat sense interrupció com a figurinista fins l'actualitat. Professora de l'Escola Superior d'Art Dramàtic de l'Institut del Teatre, on actualment és cap de l’Àrea de Personatge. Ha estat co-comissària de la participació de Catalunya a la Prague Quadrennial of Performance Design and Space 2019.\nGraduada en Art Dramàtic a l’Institut del Teatre. Autora de més de cinquanta escenografies col·laborant amb directors com Àlex Rigola, Ramon Simó, Carol López i Magda Puyo. Professora de l'Escola Superior d'Art Dramàtic de l'Institut del Teatre des del 2007. Actualment combina la seva feina de docent amb l’activitat professional com a escenògrafa, tant en el terreny de les arts escèniques com d’exposicions.Ha estat co-comissària de la participació de Catalunya a la Prague Quadrennial of Performance Design and Space 2019.\nMarta Rafa i Bibiana Puigdefàbregas: darrers articles (Veure-ho tot )\nL’escenografia catalana a Praga: 4 projectes i 1 premi - 23 juny 2020\nFabià Puigserver, mestre d’escenògrafs Josep Aznar. Un espectador privilegiat. 40 anys de dansa Magda Puyo: “Volem fugir del teatrecentrisme; creiem en el teatre i la dansa com a eines conjuntes”\nEtiquetes Bibiana Puigdefàbregas, Institut del Teatre, Marta Rafà, Prague Quadrennial of Performance Design and Space Navegació per les entrades


Entrevista a Francisco Pérez García - Revista Saó\nEntrevista a Francisco Pérez García\n«L’economia valenciana té una característica, i és que moltes vegades es recupera més ràpidament»\n«El virus viatja en avió i també tenim una interdependència econòmica forta, i així el que passa en un lloc es transmet immediatament»\n«És un error pensar que l’Estat pot aguantar-ho tot de manera indefinida»\n«Vaig passar per la Comissió i els vaig dir: poseu-vos d’acord o ho pagarem car»\n«El Corredor Mediterrani és important perquè és una anomalia en l’actual nivell de les infraestructures espanyoles»\n«Havíem d’haver estat més preparats per a una crisi d’aquestes característiques»\nMai no havia estat a la seu de l’Institut Valencià d’Investigacions Econòmiques (IVIE). Hi vaig entrar amb totes les mesures que ens marca la pandèmia. Volia entrevistar el seu director, Francisco Pérez. Després de les presentacions –en aquest temps, sempre estranyes–, vam seure i vaig començar a llançar les preguntes. Ell semblava meditar-les uns segons i responia amb claredat i sense amagar o reduir els problemes que tenim i que podem tindre. Utilitzava molt les mans, que semblava l’ajudaven a contestar, a dirigir el seu discurs. Al llarg de tota la conversa va estar present la incertesa de la situació, perquè, realment, sabem com estem hui però no com estarem demà. Respostes molt aclaridores.\n–Francisco, què és l’IVIE?\n–És l’Institut Valencià d’Investigacions Econòmiques. Es va crear fa més de 30 anys i és una iniciativa de la Generalitat Valenciana. Des del principi, tenia la idea d’acostar la investigació a les necessitats de les institucions i de la societat i posar en contacte grups d’investigació de les universitats, sobretot valencianes, però no exclusivament, amb eixos objectius. També tenia des del principi la idea que fora una institució que rebera el suport d’institucions privades, i a poc a poc va anar definint eixe perfil. És una organització xicoteta però no insignificant, on hi ha 25 persones que són tècnics d’investigació i personal de suport i altres tants investigadors de huit universitats que col·laboren per a desenvolupar diferents projectes sobre l’economia, el creixement econòmic, el paper del capital, el desenvolupament, el paper de les infraestructures… Moltes coses que fem amb diferents línies de finançament.\n–He vist que podríem dir que en aquests moments l’IVIE és una espècie d’institució pública i privada…\n–Sí, en veritat a l’IVIE estan presents el seu consell d’administració amb una societat anònima que no reparteix beneficis i que manté els seus comptes en equilibri aconseguint recursos europeus, espanyols, valencians, públics i privats per a desenvolupar totes les línies de treball que, o bé nosaltres proposem i trobem el suport, o bé ens demanen les institucions públiques i privades que tenen interés dʼestudiar amb rigor temes distints.\n–He vist que hi ha moltes empreses privades que busquen els seus informes.\n–El criteri és que nosaltres hem guanyat una reputació treballant els temes amb rigor, amb el rigor que poden aportar a la direcció dels treballs els professors de les universitats associades, i també volem que les anàlisis que fem tinguen interés per a la societat.\n–Com veu la situació general de l’economia valenciana després de la pandèmia?\n–Una situació difícil; ja ho era abans. Per una banda, l’economia valenciana estava creixent a bon ritme, però el nostre nivell d’ingressos per capita fa temps que està per davall de la mitjana espanyola. Estem 12 punts per sota, i sobre això, igual que ha passat al conjunt de l’economia espanyola, a lʼeuropea i a la mundial, s’ha produït una crisi que té una causa sanitària amb una conseqüència econòmica molt important. No és possible desenvolupar de manera normal les activitats econòmiques de què depén la generació d’ingressos si la pandèmia està activa. Eixe és el problema: que hem hagut de parar la màquina de lʼeconomia per frenar l’epidèmia.\n–A la nostra comunitat no teníem massa un monocultiu que era el turisme?\n–Teníem, tenim un pes més gran del turisme que en altres llocs, no un monocultiu perquè representa un 14 % del PIB valencià, on hi ha un 86 % que són altres activitats. Però, clar, què passa quan tu tens una activitat que és la que es veu més afectada de forma continuada i en el teu cas pesa més? Doncs que et veus més afectat. Si el turisme representa en la teua economia un 5 % i cau a la meitat, has perdut 2,5 punts; si representa el 14 i cau a la meitat, has perdut el 7 %.\n–Patirem més que la resta de comunitats? Per què?\n–A curt termini sí, perquè tindrà més dificultats per a recuperar la normalitat en unes activitats com les turístiques que ací tenen més importància i, per tant, eixa situació de debilitat ens ha afectat més. Però l’economia valenciana té una característica, i és que moltes vegades es recupera més ràpid. Ara, ací què es el que ocorrerà? Que hi ha un condicionant sobre el qual no podem saber què passarà, i és si esta recuperació de la normalitat s’aconseguirà sense dificultats. Si no hi ha rebrots, les coses seran més fàcils.\n–Ningú havia previst un escenari semblant?\n–No. Entre els economistes sempre es parla que poden aparéixer fenòmens inesperats, encara que siguen estranys: es diuen cignes negres. D’aquesta manera general sí que poden aparéixer pertorbacions que compliquen molt la vida. Els epidemiòlegs fa temps que ho advertien.\n–En l’època moderna, açò no sabia viscut…\n–No. Tot el món està d’acord que aquesta és la crisi sanitària més important dels últims 100 anys. També és veritat que la interdependència que hi ha actualment entre totes les economies, països… ha fet que la difusió dels problemes i de les conseqüències haja estat més ràpida. El virus viatja en avió i també tenim una interdependència econòmica forta, i així el que passa en un lloc es transmet immediatament.\n–Recuperació en V o estem veient que no?\n–Si no hi ha rebrots… De rebrots, nʼhi haurà, però si no condueixen a noves interrupcions de l’activitat econòmica… Ara estem en el punt on l’activitat comença a recuperar-se, però per una banda no han desaparegut totes les limitacions i a poc a poc aniran eixint algunes de les conseqüències dels danys que hi està havent; depenent de quin siga l’abast dels problemes, tindrà uns efectes dòmino. Tota aquesta dinàmica és la que ara cal anar observant i assimilant, i una cosa important que s’ha fet bé és que els governs han eixit al rescat de les persones i de les empreses, però hi ha un problema que en els pròxims anys serà important i és que és un error pensar que l’Estat pot aguantar-ho tot de manera indefinida.\n–Com ha vist les decisions del govern autonòmic i central dʼajudar empreses i treballadors?\n–La valoració que cal fer de les decisions en conjunt ha sigut positiva; és més, hi havia una cosa que em preguntava molt al principi: era molt important que aquestes mesures que s’estaven adoptant arribaren, i crec que en conjunt han arribat. Crec que de segur que hi ha problemes puntuals i coses millorables, però han arribat i pense que falten dues coses: veure com es concreta el programa europeu de recuperació i també com es concreten els acords d’aquestes comissions que busquen en lʼàmbit autonòmic o d’Espanya impulsar la recuperació. Com es concretaran en dos sentits: primer, si hi ha acords amplis de no mirar a l’horitzó de la legislatura ni les eleccions, sinó al futur del país, i segon, que eixos acords no han de ser sobre coses secundàries, sinó sobre coses importants.\n–Sembla que hi ha una certa coincidència entre govern, sindicats i patronal?\n–Crec que és una molt bona notícia. Segurament, a més, hi ha una intenció que jo considere positiva: que eixe acord entre els interlocutors socials i el govern es convertisca en una mena de pressió perquè també els partits polítics vagen en la mateixa direcció.\n–Creu vosté que Ximo Puig i Vicent Soler convenceran Madrid?\n–Espere que sí. Crec que en eixe problema de lʼinfrafinançament fa temps que anem fent passos importants i, a més, la societat s’ha adonat que és un conflicte que ens afecta a tots els valencians i ha d’anar més enllà de qui governa i de quin partit està en lʼoposició. Ara bé, cal ser conscient que el pas més important que hem fet en els últims anys és el reconeixement del problema internament i externament. Internament pel que he dit adés, i externament perquè sé que fora moltes vegades es negava lʼevidència i ara ja hem aconseguit que es reconega que la Comunitat Valenciana està com està.\n–Vosté va intervindre en la Comissió Especial d’Estudi per a la Recuperació Social, Econòmica i Sanitària de les Corts Valencianes. Creu que hi aportaran solucions?\n–Pense que sí. Vaig passar per la Comissió i els vaig dir: «poseu-vos d’acord o ho pagarem car». És el que pense. Crec que són molt importants les dues coses que he dit: que l’acord arribe i que arribe sobre temes substancials. Aquesta Comunitat s’ha de preguntar no tan sols com es recuperarà de la pandèmia, sinó com, una vegada recuperada, el creixement abordarà els problemes que ja tenia abans de la pandèmia, problemes que conduïen a eixos nivells de renda per davall de la mitjana que ve sobretot del fet que la nostra productivitat és baixa. Hem de canviar les activitats que fem, les que tenen la capacitat de generar els millors treballs, salaris…, perquè és el que demana el mercat i perquè tinguen un pes cada vegada major en l’activitat econòmica valenciana.\n–Aquesta crisi, la disminució de la contaminació… és una oportunitat perquè el Corredor Mediterrani l’acaben definitivament? És tan important com diu Vicent Boira i la patronal?\n–El Corredor Mediterrani és important perquè és una anomalia en l’actual nivell de les infraestructures espanyoles. Les infraestructures espanyoles han millorat molt, però en aquesta part de la península, on es concentra una part molt important en l’activitat econòmica i de la població, no té les infraestructures al nivell que ja estan en altres llocs. L’estructura radial: exemple del fet que la presència de l’Estat, que en infraestructures és un dels àmbits on té una presència més clara, doncs és asimètrica en Espanya i en aquest territori. Catalunya, Comunitat Valenciana, Múrcia… tradicionalment han tingut una menor presència pública en general.\nJo no sóc partidari de fer més infraestructures perquè sí, però ací és evident que hi ha uns estrangulaments que estan condicionant les comunicacions, sobretot per ferrocarril, per a persones i mercaderies, que no està a l’altura de la resta.\n–D’aquesta situació, sense Europa no se nʼix, no?\n–El problema és que Europa és molt important des de diversos punts de vista. Primer, perquè és l’escaló de la internacionalització en el qual els països europeus, i Espanya en particular, han de recolzar per a globalitzar-se. El gran àmbit de la internacionalització espanyola és Europa; ja ho és des del punt de vista del comerç internacional, però també de com dona resposta als reptes de la globalització. Europa té una estructura en la seua construcció asimètrica: per una banda, ha avançat en temes de mercat únic, d’unificació monetària, però ha avançat menys en termes fiscals perquè la fiscalitat, els impostos i la despesa pública són una qüestió contemplada bàsicament a escala nacional. La fiscalitat, la política fiscal, que són ingressos i despeses, és l’àmbit on els compromisos de solidaritat es manifesten. Aleshores, el pressupost europeu és molt xicotet en comparació amb els pressupostos nacionals. Això significa que la solidaritat de pagar impostos i rebre serveis públics la fem dins de cada país, i el que significa construir un espai fiscal europeu és preguntar-se si estem en lʼàmbit europeu disposats a tindre mecanismes de solidaritat importants; ara bé, per a això cal canviar també la mentalitat, atenció! Moltes vegades, els espanyols contemplen això des del punt de vista del que hauríem de rebre, però si ens plantejaren el mateix pensant què hauríem dʼaportar als països d’Europa, què hi diríem?\n–Vosté creu que el mes de juliol, principis d’agost, portarà l’acord pels fons europeus destinats a la crisi?\n–Espere que sí. Crec que hi ha un punt molt important, i és que Alemanya està per la labor. En aquests moments està presidint la Unió Europea i crec que són dues bones notícies. Ara, que alguna de les expectatives es rebaixen, no és descartable. Hi ha una cosa important: quan s’aproven eixos recursos, el que hem de fer és tindre la capacitat d’absorbir-los preparant programes d’actuació que entren dins de les prioritats que marquen eixos recursos i gestionar els programes de manera que els diners que hi arriben es gasten bé.\n–Quines lliçons hauríem d’aprendre de l’experiència que estem vivint?\n–Moltes. Nosaltres, en el document que férem per encàrrec del president de la Generalitat per a la Comissió de Reconstrucció, assenyalàvem moltes lliçons d’aquesta crisi. Una, sens dubte, és que havíem d’haver estat més preparats per a una crisi d’aquestes característiques. És molt fàcil dir-ho a posteriori, però és evident que una part de la gravetat del problema que han patit tots el països ha sigut per falta de preparació. Una altra cosa que hem aprés és que les respostes que s’hi han donat, que han resultat eficaces, s’han basat en l’ús per objectius socials i econòmics del coneixement. En el terreny sanitari han fet el que deien els epidemiòlegs, i en el terreny de les respostes de política econòmica estem fent el que han recomanat la majoria dels experts. Per tant, el coneixement és la base en la qual moltes vegades podem trobar respostes suportades per lʼevidència prèvia. Una tercera lliçó de la crisi és que els problemes s’han resolt perquè tots hem anat en la mateixa direcció.\nSón lliçons molt importants. Per exemple, en aquest tercer cas, què passaria si tots remarem en la mateixa direcció en altres temes?\n–Creu que no se’ns oblidarà?\n–Doncs no ho sé. Crec que moltes vegades la memòria és curta. Per exemple: si vaig al carrer i veig que molta gent està comportant-se de manera prudent però alguns no, podria pensar que ja no ho recorden. A més, hi ha una cosa que és preocupant: crec que hi hagué un moment en la crisi del 2010 en què tots estàvem molt preocupats perquè teníem problemes financers greus i alguns teníem senyals molt clares que els mercats no estaven disposats a prestar-nos i aparegué allò de la prima de risc; jo crec que alguns ja se n’han oblidat. Què passaria si en les necessitats de finançament que nosaltres tenim en aquest moment en lloc de prestar-nos al 0 % o 1 % ens digueren que hem de pagar el 6 %?\n–Aconseguirem una vacuna? Seria la solució?\n–Crec que la solució definitiva serà un tractament eficaç o una vacuna. Pense que la mobilització d’esforços, primer científics i després econòmics en aquesta direcció, és espectacular i crec que donaran fruits, sí, però hem de ser prudents perquè no tenim vacunes per a tot i és possible que siga una combinació de tractaments més eficaços; les vacunes no sempre són eficaces al 100 %. Després, una altra cosa que crec que ha de quedar clara i que crec que és important: les millores organitzatives perquè les conseqüències més desastroses en lʼetapa més crítica no tornen a produir-se. Dit d’una altra manera: si ara tornara a arribar el que vam viure fa uns mesos, només amb les millores organitzatives en els hospitals i en les residències de majors, quants morts s’evitarien? Molts. Sabem el que sabem, i és que de moment no tenim un remei eficaç ni vacuna, però amb les millores i els equips de protecció seria diferent.


els gustos reunits: CHARLIE HEBDO\nServidora no tenia intenció de parlar sobre aquest...... (no sé com dir-ne), ja que em sembla evident el rebuig. Manifestar-ho públicament, encara que sigui en un bloc tant insignificant com aquest em genera un sentiment d'oportunisme i de vergonya oportunista, sobretot considerant que aquest bloc ni pinta ni dibuixa.\nNo obstant sí entenc que els ninotaires i col.legues de la publicació Charlie Hebdo hagin mostrat els seus sentiments. Evidentment no els he vist tots, però sí una bona mostra i els en porto dos perquè han entès l'abast polític que aquest fet tindrà, primerament i directe a França i de retruc, probablement a la resta de països.\nSi els dic això és perquè servidora el que íntimament és demana és: què passarà ara amb tots els àrabs assimilats a França? Com influirà en la convivència del dia a dia? Quedarà aquí o tindrà repercussions de caire xenòfob entre persones anònimes, veïnes fins a dia d'avui? Bé...... aquestes són les preguntes que aquest bloc és fa des d'ahir.


27 d’Octubre, de la proclamació al silenci – L'Opinió Socialdemòcrata\nHa passat un any des de la Declaració d’independència de Catalunya del 27 d’Octubre de 2017. La Generalitat no ja fet cap celebració i només se’n ha parlat des de la presó o des de l’exili. També els mitjans de comunicació n’han fet referència com un fet que ha quedat lluny en el temps. Pot ser que la celebració sigui la constitució de “La Crida” com a nou partit polític presidit per Carles Puigdemont des de l’exili.\nEl 27 d’octubre, convocada per ANC, es va intentar celebrar la festa per la República a les sis de la tarda a la Plaça Sant Jaume. Mentre tant, alguns Estats, inclosos els EUA i la Comissió Europea, anunciaven que no reconeixerien la República Catalana i donaven suport al govern espanyol. Un any desprès, cap Estat ha reconegut la República Catalana. Ha sigut inoperant l’acció exterior del govern a l’exili i del català a l’interior?\nA les 16,30 h. d’aquell dia, el Parlament va proclamar la República Catalana en una Resolució aprovada amb 70 vots a favor, 10 en contra i 2 en blanc. Els representants del PP i de C’S, com era habitual, no eren presents a la Sala de sessions del Parlament. La activitat contra la República estava organitzada i llesta per l’assalt al poder de Catalunya per la via dels fets.\nNomés 20 minuts abans, a les 16,10 h. el Senat espanyol, segons informa el diari Avui en un reportatge minut a minut del 27 d’octubre, va aprovar l’aplicació de l’article 155 per intervenir la Generalitat, per 214 vots a favor, 47 en contra i 1 abstenció, amb el suport del PP, PSOE i Ciutadans. Les mesures acordades es publicaven al BOE a les 19,29 h.\nA les 20,21 h, Mariano Rajoy, sortint de la reunió del Consell de Ministres, va comunicar la destitució del President de la Generalitat i el seu govern, anunciant eleccions autonòmiques pel 21 de Desembre.\nEl Senat havia donat a Mariano Rajoy la força legal que aquest necessitava per el seu cop de força, destruint la legalitat catalana que a Espanya qualificaven d’il·legítima. No abolien les institucions, però les deixaven sense contingut i sense direcció catalana. Desprès vindrien les accions judicials, exilis i empresonaments.\nLa bandera espanyola no es va despenjar del Palau de la Generalitat i la Proclamació de la República no es va publicar al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya. La situació no ha canviat un any desprès i es preveu que continuarà sense canvis.\nLa República catalana, desprès de la intervenció de l’Estat segueix sense existir. El 10 d’octubre el mateix president Puigdemont l’havia declarat en suspens. Però s’ha convertit en la causa de la lluita democràtica de la ciutadania, malgrat les represàlies que l’Estat segueix aplicant a la Catalunya que parla de l’autodeterminació i la independència com a drets humans.\nLa opinió pública considera fallida aquella Declaració d’independència. Es continua dient als diaris de Madrid que la Generalitat va atacar l’Estat de Dret, amb actes deslleials i indignes. Puigdemont fou l’home de la insurrecció i va acabar donant-se a la fuga.\nSe segueix considerant, creiem que de manera artificial, que l’independentisme català és l’amenaça més greu per la democràcia i per Espanya. Se’l considera com una part minoritària de la societat catalana amb un discurs agressiu i ple d’intimidació, amb tota mena de gestos hostils a la Corona i Espanya.\nEl 27 d’octubre no queda en la memòria com una jornada triomfant. Tampoc és un dia de suïcidi polític col·lectiu. Fou un pas necessari en la història de Catalunya, però si es vol sense seguiment efectiu malgrat l’esforç popular de l’anterior 1 d’octubre.\nEl temps transcorregut des de l’exili del president Puigdemont ha donat com a fruit una acció exterior demostrant persistència i voluntat de construir República, més el naixement de “La Crida” com a partit impulsat per el mateix Carles Puigdemont amb Jordi Sánchez, Ferran Mascarell, Toni Morral i el mateix president Joaquim Torra.\nLa nova Crida es marca com objectiu assolir la República, reivindicant el referèndum de l’1-O i la declaració d’independència del 17-O, a oferint diàleg al govern espanyol per arribar a un referèndum d’autodeterminació.\nPerò un dels aspectes erronis és la creença encara en la unitat operativa de l’independentisme com a via per assolir la República. És un error pretendre que la classe obrera s’uneixi a la dreta que representen els promotors de la Crida,. La gent d’esquerres no pot secundar operacions que neixen fallides amb un paraigües que no suporta les envestides de la força de l’Estat central.\nConsells i Fòrums no poden ni deuen ser utilitzats per la promoció de la nova organització política de l’ara activista Carles Puigdemont. Fer República exigeix altres plantejaments que comencen per la pedagogia en lloc de sortir a la carrera, precisament el mateix 27 de octubre, però de 2018, un any desprès, intentant desgavellar la direcció política dels partits clàssics catalans.\nÉs ben sabut que la política dona moltes voltes, però inventar una Crida amb el suport dels mateixos que ja hi eren no aporta res de nou, per molt boniques i literàries que posin les paraules i les declaracions. L’autodeterminació és cosa del poble que va dir la seva paraula el dia 1 d’octubre de 2017.\nMés d’un dels actuals dirigents polítics s’hauria de plantejar seriosament passar a una segona fila i no voler fer com en Jordi Pujol, presència d’anys i anys al poder i a les seves proximitats, impedint la creació de les anomenades segones files, barrant el pas a la gent jove que havia de recollir experiències i construir el futur.\nLa lliçó que se’n desprèn és que les improvisacions i els cops d’efecte mai no son la victòria del republicanisme davant un Estat sempre disposat a imposar la continuïtat de la annexió i la submissió de Catalunya per la força. De Sant Jordi només n’hi ha un, però a la llegenda.\n← El centre dretà català busca nou partit\n‘Perduts’, una comèdia de Ramon Madaula →