Roba home Mallots Repel·lent a l´aigua preus a Bikeinn, comprar, ofertes\nMallots - Prestacions: Repel·lent a l´aigua ()\n$ 58.78 $43.99\n$ 58.22 $40.99\n$ 177.56 $136.99\nAlé Attack Off Road\n$ 122.92 $101.99\n$ 138.64 $105.99\nPieich Blue Line\nTenim el catàleg més ampli de Mallots perquè tinguis milers d’opcions per regalar en les dates més especials: Nadal, aniversaris, el dia de la mare o del pare, rebaixes, Black Friday o el dia que tu vulguis. Si busques una web on poder fer totes les teves compres online de manera ràpida i segura, bikeinn és la millor opció per estalviar temps i diners.Trobaràs la millor selecció de Mallots del mercat a la teva botiga de ciclisme. A bikeinn, la teva botiga de ciclisme online, disposem de la millor selecció de Mallots d’oferta. Descobreix totes les promocions que tenim preparades per tu de marques exclusives com Castelli, Pieich, Santini, Assos, Alé, Mavic, POC, Bicycle Line, Craft, Sportful, Odlo, Specialized, VAUDE.... Així com també els models més venuts de Mallots. A bikeinn hi trobaràs la combinació perfecte entre qualitat i preu, i sens dubte és la millor opció per realitzar les teves compres de material de ciclisme per internet. Aconsegueix promocions increïbles amb les últimes novetats de ciclisme! Trobaràs a bikeinn.com els models més buscats de Mallots i les novetats de la última col•lecció. T’oferim milers de productes de ciclisme amb el preu més baix. bikeinn sempre és la millor opció per fer les teves compres de material de ciclisme. No només trobaràs la major varietat de productes i els preus més baixos. Sinó que també podràs realitzar la compra en un entorn totalment segur i fer el seguiment online de totes les teves compres. No esperis més i fes la compra de material de ciclisme avui mateix. T’ho portem directament a casa!


Pablo Iglesias inclou València en la seua ruta electoral - Diari La Veu\nEscriba el número 317228\n5 novembre 2019 12:53h\nAmb la confirmació de la presència d'Iglesias, tots els líders estatals visitaran alguna localitat valenciana aquesta setmana, la darrera d'una campanya exprés. / M. DYLAN, EUROPA PRESS\nVALÈNCIA. L'agenda del líder de Podem, Pablo Iglesias, ja té un dia reservat per a visitar el País Valencià. Concretament, serà aquest dimecres, 6 de novembre, a Fira València.\nA partir de les 12.30h, el candidat d'Unides Podem participarà en una 'trobada amb la gent' en què també hi seran els candidats valencians Héctor Illueca, Marisa Saavedra, Txema Guijarro, Roser Maestro i Mari Tere Pérez, així com Rubén M. Dalmau, vicepresident segon de la Generalitat; la diputada i síndica d'Unides Podem a les Corts Naiara Davó, i la diputada Pilar Lima. Després d'aquesta visita d''última hora' a València, Iglesias participarà en un míting a Barcelona.\nSegons recull EFE, si bé en un principi no estava previst que Iglesias fera parada al País Valencià en aquesta campanya per "problemes d'agenda" –de fet, l'acte central es va celebrar diumenge passat a València i hi van participar Alberto Grazón i Rafael Mayoral–, finalment acudirà, "conscient que era estrany no tindre presència en un territori que li va reportar cinc escons el 28A".\nAmb la confirmació de la presència d'Iglesias, tots els líders estatals visitaran alguna localitat valenciana aquesta setmana, la darrera d'una campanya exprés. Aquest dimarts a la vesprada estarà Albert Rivera (Ciutadans) a València. Dimecres, Pablo Iglesias. Dijous, Pedro Sánchez (PSOE), a Castelló de la Plana; Pablo Casado (PP), a Algemesí, i Santiago Abascal (Vox), a València.\nEscriba el número 327191


Desenes de morts per un camió bomba a la ciutat siriana d'Azaz - Diari de Girona\nDesenes de morts per un camió bomba a la ciutat siriana d'Azaz\n?L'explosió es va produir en ple centre d'aquesta localitat controlada pels rebels i que és fronterera amb Turquia\nefe/ddg beirut 08.01.2017 | 00:00\nnDesenes de persones van morir ahir i més d'un centenar van resultar ferides per l'explosió d'un camió bomba en ple centre de la ciutat siriana d'Azaz, controlada pels rebels i fronterera amb Turquia. La xifra de víctimes variava ahir segons la font, ja que l'Observatori Sirià de Drets Humans va informar de 48 morts, mentre que l'activista Abdeqader Abu Yusef, resident a Azaz, va elevar en declaracions telefòniques a 60 els morts i 150 els ferits.\nEl portaveu del Front del Llevant, el coronel Abu Firás, el grup del qual és la principal facció a la localitat, va dir per telèfon que la detonació va causar la mort de cinquanta persones, entre elles diversos combatents. L'Observatori va precisar que almenys catorze milicians i guàrdies d'un jutjat, que albergava una cort islàmica dels insurgents, van morir en l'atac.\nAbu Yussef va detallar que un camió cisterna amb gasolina i carregat amb explosius va esclatar cap a dos quarts de dotze del matí hora local, davant del Tribunal Central d'Azaz, després de travessar un lloc de control. L'activista va explicar que «la cort és independent, però a l'edifici hi havia presència de combatents del Front del Llevant». Va destacar que encara hi havia cadàvers sota la runa i que els ferits van ser traslladats a hospitals de la població i a Turquia.\nAzaz és una ciutat del nord de la província septentrional siriana d'Alep i en hi tenen la base grups insurgents sirians que participen en l'operació «Escut de l'Eufrates», al costat de les forces turques, contra l'organització terrorista Estat Islàmic (EI) i les milícies kurdes. Abu Yusef va subratllar que la principal facció present a Azaz és el Front del Llevant, que pren part en l'ofensiva contra l'EI, i que també hi ha altres grups com el Moviment Nuredín a Zinki, diverses brigades de l'Exèrcit Lliure Sirià (ELS) i el moviment Islàmic dels Lliures de Sham. El coronel Abu Firás no va dubtar a apuntar a l'EI com a possible autor de l'atemptat.


CAMPANYA PER EVITAR ELS EXCREMENTS DELS GOSSOS A LA VIA PÚBLICA\nCAMPANYA PER EVITAR ELS EXCREMENTS DELS GOSSOS A LA VIA PÚBLICA S'identificarà amb una banderola els punts de la ciutat on es localitzin excrements\nSegons un qüestionari realitzat per l’equip de Civisme i Convivència de l’Ajuntament d’Olot l’any 2014, els excrements a la via pública és una de les qüestions que més preocupa als ciutadans d’Olot. Quan mitjançant l’agent cívic s’ha preguntat als veïns quins són els temes de seguretat que més els preocupen, els gossos se situen com un dels temes principals. Per donar resposta a aquesta situació, l’Ajuntament va iniciar al mes de novembre una primera campanya informativa. En una carta que es va fer arribar als propietaris d’animals de companyia d’Olot es recordaven les obligacions que comporta la tinença d’animals.\nAquesta tardor, la Policia Municipal va intensificar els controls a la via pública. Agents de paisà van vetllar pel compliment de la normativa i en cas d’observar infraccions, van imposar la sanció corresponent (d’un import de 100 euros en el cas de detectar que s’embrutava la via pública amb defecacions d’un animal).\nAmb l’entrada al mes d’abril, s’inicia una nova actuació: es senyalitzaran els espais on s’han trobat o habitualment es localitzen excrement de gossos. La identificació es realitzarà mitjançant una banderola on es podran veure expressats els missatges que els nens i les nenes d’Olot volen fer arribar als propietaris incívics de gossos. S’intenta fomentar així la participació dels infants, per fer-los conscients de les problemàtiques de la ciutat i, de manera col·lectiva, intercanviant i compartint, intentar trobar-hi solució. L’objectiu també és evidenciar i donar a conèixer aquest gest d’incivisme per fer reaccionar les persones que generen el problema. El regidor de Medi Ambient, Josep Guix, ha explicat que “tot i que la majoria de ciutadans actua de forma correcta, hem detectat actituds incíviques que volem corregir.\nLa campanya, estretament relacionada amb els principis de la Carta de les Ciutats Educadores, s’ha iniciat amb una primera activitat en què els participants de l’Espai Larai i nens i nenes de Vivendes Garrotxa han començat a definir les frases que posteriorment trobarem a les banderoles. La setmana que ve, els nens i les nenes col·locaran aquests elements al barri de Sant Miquel, Les Tries i els Pisos Garrotxa, alguns dels espais de la ciutat on més queixes havien arribat a l’agent cívica a través de les associacions de veïns. Durant la sortida, que tindrà lloc les tardes de dilluns, dimarts i dijous de la setmana que ve, els més petits seran els encarregats d’identificar els excrements, que recollirà l’agent cívic. A més de la distribució de banderoles en aquests barris, l’agent cívic també deixarà banderoles a altres punts de la ciutat on es detecti aquesta problemàtica.\nLa campanya és molt visual i convida a fer una reflexió sobre com el conjunt d’actes incívics pot arribar a ser una problemàtica social i afectar tota la ciutadania. Es tracta d’un acte sensibilitzador que intenta fer canviar els hàbits de les persones infractores, emfatitzant valors ciutadans com poden ser l’empatia, la responsabilitat i el respecte als altres i a l’entorn.


Condicions Generals de Venda – Social Mirror\nLes presents Condicions per a la venda electrònica regulen el contracte entre IDEAS FACTORY SCP, que opera sota el nom comercial SOCIAL MIRROR (en endavant IDEAS FACTORY SCP) i els usuaris del web www.socialmirror.es.\nIDEAS FACTORY SCP és una societat civil particular amb seu fiscal a Sant Sadurní d’Anoia (08770), Avg. Francesc Macià, 59 3r 2a. Pot consultar més dades legals de IDEAS FACTORY SCP en l’apartat AVÍS LEGAL de la web.\nAquestes Condicions Generals de contractació juntament, si escau, amb les Condicions Particulars que puguin establir-se, regularan expressament les relacions sorgides entre IDEAS FACTORY SCP i els tercers (en endavant “Usuaris”) que contractin els productes i serveis oferts a través d’aquest web.\nLes presents Condicions Generals han estat elaborades de conformitat amb el que estableix la Llei 34/2002, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic, la Llei 7/1998 sobre Condicions Generals de Contractació, el Reial Decret 1906/1999 per qual es regula la Contractació Telefònica o Electrònica amb condicions generals en desenvolupament de l’article 5.3 de la Llei 7/1998, la Llei 26/1984 General per a la Defensa dels Consumidors i Usuaris, la Llei 7/1996 d’Ordenació del Comerç Minorista, el Reial decret llei 14/1999 reguladora de la Signatura Electrònica i quantes disposicions legals resultin d’aplicació.\nLa utilització i / o l’adquisició de qualsevol dels productes i serveis del web www.socialmirror.es, suposen l’acceptació com a Usuari, sense reserves de cap classe, a totes i cadascuna de les Condicions Generals de contractació, així com si s’escau, a les condicions particulars que, si escau regeixin l’adquisició.\nIDEAS FACTORY SCP informa que els tràmits per efectuar l’adquisició de béns i serveis són els que es descriuen en les presents Condicions Generals, així com aquells altres específics que s’indiquin en pantalla durant la navegació, de manera que l’Usuari declara conèixer i acceptar aquests tràmits com a necessaris per accedir als productes i serveis oferts en la pàgina web.\nQualsevol modificació i / o correcció de les dades proporcionades pels Usuaris durant la navegació s’haurà d’efectuar segons les indicacions incloses en la pàgina web.\nProductes i serveis oferts. Sistema de compra\nEls Productes i Serveis oferts en la página web, juntament amb les seves característiques i preu, apareixeran en pantalla. A més del preu, i abans de confirmar la compra, apareixeran en pantalla el total de les despeses de contractació, així com les despeses d’enviament si és el cas, que seran sempre per compte del comprador.\nEls preus indicats en pantalla es mostren en euros i inclouen l’IVA i qualsevol altre impost que fos d’aplicació i seran en tot moment els vigents, excepte error tipogràfic. Les ofertes estaran degudament indicades en pantalla.\nIDEAS FACTORY SCP es reserva el dret a decidir en cada moment els productes i serveis que es continguin i s’ofereixin als Usuaris a través de la página web. D’aquesta manera, IDEAS FACTORY SCP podrà en qualsevol moment afegir nous productes i serveis als inclosos en la página web, entenent-se, llevat que es disposi una altra cosa, que aquests nous productes i serveis es regeixen pel que disposen les Condicions Generals en vigor en aquell moment.\nAixí mateix IDEAS FACTORY SCP es reserva el dret a deixar de facilitar l’accés, en qualsevol moment i sense previ avís, de qualsevol dels productes i serveis oferts en la página web.\nPer a l’adquisició dels productes i serveis en la página web, l’Usuari haurà de triar el producte a comprar i prémer el botó “COMPRAR” o “AFEGIR AL CISTELL” i, segons les indicacions recollides en pantalla, emplenar el formulari i fer clic en la opció “PAGAR”, la qual cosa suposa la lectura i acceptació irrevocable de totes i cadascuna de les presents Condicions Generals, així com, si s’escau, de les condicions particulars existents.\nLa compra s’entendrà efectuada a IDEAS FACTORY SCP quan l’usuari hagi deixat les seves dades de contacte i emplenat les dades bancàries a la passarel·la segura de pagament.\nUn cop efectuada la compra, IDEAS FACTORY SCP remetrà per correu electrònic a l’Usuari un comprovant de la compra. Així mateix, el Client podrà sol·licitar, i IDEAS FACTORY SCP li enviarà, la corresponent factura. El comprovant de compra no tindrà validesa com a factura.\nAixí mateix, un cop efectuada la compra, IDEAS FACTORY SCP remetrà per correu electrònic a l’Usuari un enllaç amb el contingut del producte comprat, ja sigui mitjançant un enllaç personal de descàrrega o mitjançant un usuari i contrasenya per accedir al producte o servei comprat. Aquest e-mail amb les dades d’accés no tindrà validesa com a factura ni comprovant de compra.\nForma de pagament i lliurament de comandes\nEl pagament del preu dels béns i serveis comprats i de les despeses d’enviament si és el cas, els quals apareixeran en pantalla, es podrà realitzar mitjançant targeta de crèdit o targeta de dèbit.\nPer procedir al pagament, l’Usuari haurà de seguir totes i cadascuna de les instruccions que apareixen en pantalla, proporcionant la següent informació: a) Correu electrònic; b) Número de targeta; c) Data de caducitat; d) CVC; així com qualsevol altra que s’exigeixi en pantalla com a sistema de pagament electrònic.\nIDEAS FACTORY SCP té instal·lada una passarel·la de pagament segur de comerç electrònic. Totes les dades proporcionades a aquests efectes són encriptades per garantir la màxima seguretat dels mateixos i s’allotgen en un servidor segur. Així mateix IDEAS FACTORY SCP manifesta que, en cap cas emmagatzema de cap manera les dades proporcionades pels Usuaris a través de la passarel·la de pagament, i que únicament es conserven mentre s’efectua la compra, es realitza el pagament i fins transcorregut el període de desistiment.\nIDEAS FACTORY SCP s’obliga a lliurar els béns i serveis comprats per l’Usuari, mitjançant accés en línia en un termini màxim de 24 hores.\nPer poder comunicar qualsevol incidència o reclamació el client pot posar-se en contacte amb IDEAS FACTORY SCP a través del correu electrònic: info@socialmirror.es.\nEl present contracte es regirà per la legislació espanyola, que serà d’aplicació en el no disposat en aquest contracte en matèria d’interpretació, validesa i execució.\nLes parts renuncien expressament al fur que els pogués correspondre i sotmeten expressament als Jutjats i Tribunals de Barcelona per resoldre qualsevol controvèrsia que pugui sorgir en la interpretació o execució de les presents condicions contractuals.


Teatre Sense Límits Eòlia 2018-09-28T06:51:26+00:00\nProposem experimentar el teatre com a camí de desplegament personal.\nSEMINARIS DE PEDAGOGIA TEATRAL – Teatre Sense Límits®\nAquesta formació pretén dotar al docent, l’actor, o el terapeuta, d’eines de pedagogia teatral per poder incorporar-les a la pràctica professional habitual, o bé, per obrir nous espais d’exploració i d’acompanyament. També ofereix una experiència de creixement i ampliació de mirada per a qualsevol persona que vulgui potenciar la seva comunicació.\nTambé considerem aquesta formació com una FORMACIÓ EN TEATRE SENSE LÍMITS®. TSL es una mirada sobre la pedagogia, de la qual es nodreix tot el projecte Eòlia i que ha donat nom a aquesta àrea específica, en la qual proposem experimentar el Teatre com a camí de desplegament personal.\nProfessionals de les Arts Escèniques (actors, cantants, ballarins, etc..)\nProfessionals, mestres i docents de teatre o de qualsevol àmbit\nProfessionals de la salut, terapeutes, educadors i treballadors socials\nQualsevol persona que vulgui obrir-se a una experiència i reflexió en relació a la comunicació, la inclusió, l’acompanyament i el desplegament personal.\nLa formació s’ ofereix en sessions de 7 hores cadascuna (impartides a la seu d’Eòlia) i un darrer cap de setmana residencial (a la Fundació Miranda, Alt Berguedà) .\nCada sessió es divideix en dos blocs:\nBloc 1: Pràctica teatral (11h-14h)\nBloc 2: Matèries (16h-20h)\nEls participants rebran un diploma d’assistència. També es pot assistir a sessions individuals. Consulteu preus a eolia@eolia.cat\nPROGRAMA NIVELL 1 (pendent de noves dates 2019)\nPOSANT VEU A LA VIDA I VIDA A LA VEU\nRe-narrar-se des de la resiliència amb Anna Forès\nUna nova mirada. Generant possibilitats. Resiliència.\nFitzmaurice Voicework ®: Teoria i pràctica amb Rosa Galindo\nPresència. Respirar amb el que hi ha. Connexió veu-cos-emoció. Parlar en públic, gestió de l’estrès, la por i la comunicació. Equivocar-se en positiu. L’error com a procediment de l’aprenentatge.\nSENTIR LA DIVERSITAT\nObrim la porta a la imaginació: Som artistes! amb Rai Borrell\nIntroducció i presa de contacte amb el joc teatral, gaudint, provant, sense jutjar, tot donant valor als estímuls mitjançant dinàmiques de grup, experimentar i obrir la porta de la imaginació i la creativitat de cada persona-artista. Treball col·lectiu: “Ajuda’m i t’ajudaré a ajudar-te”.\nAcceptar i ajudar el grup “jugant”. “Només entenc aquesta feina com a treball col·lectiu, i només és possible des de l’ajuda d’uns amb els altres. Donarem valor a l’individu com a ésser artístic per jugar i –barrejar- la nostra. Univers del personatge: Treball de personatge des de la iniciativa individual per al grup “col·lectiu”. Mostra en públic: Cal mostrar el treball i gaudir del moment teatral amb el públic.\nSentir la diversitat 1 amb Monia Presta\nEn aquest seminari es farà una experiència teòric-pràctica de teatre amb col·lectius que tenen dificultats de la qualitat de vida de manera que es pugui empatizar amb ells. Es farà una descripció de quins són els trastorns alimentaris, quines són les causes i objectius per treballar amb aquest col·lectiu. A més, s’explicaran que són els trastorns d’ansietat i com es pot obtenir una millora amb mètodes de relaxació (training autogen de Shultz). El teatre pot ser una eina molt poderosa per produir canvis amb una òptica d’integració cos-ment.\nPotenciant la capacitat de joc amb Mar Monegal\nEl teatre en les diferents etapes del desenvolupament (nens, adolescents i adults). Aprendre jugant. Simbiosi entre contingut i forma. Treballar la mirada sensible, la mirada artística. Interrelació de diferents disciplines artístiques (música, dansa, teatre, plàstica). La dramatúrgia aplicada a les classes.\n* Aquest dia es comença abans per veure una classe d’ interpretació teatral.\nDinàmiques bàsiques i funcionament dels grups amb Monia Presta\nEn aquest seminari aprendrem dinàmiques bàsiques dels grups. Entendrem com funcionen els grups. Aprofundirem la influència de la comunicació verbal i no verbal en les relacions. Donarem eines i habilitats bàsiques de comunicació eficaç per aprendre a conduir un grup, segons els conceptes de Counseling de no jutjar, no interpretar i ser empàtics amb els participants.\nTreballarem les diferents etapes per les quals passa un grup (pre-contacte, contacte i post-contacte) i la seva gestió per a una bona integració dels components del grup. A més, reflexionarem sobre la funció del grup com a promotora de canvis positius. Els alumnes podran fer una experiència vivencial dirigint una sessió amb el grup de classe supervisada per la professora.\nContacte i comunicació. Fonaments del Shiatsu amb Sybille Karsch\nEl Shiatsu és un massatge. Un aprenentatge que s’estableix a partir de l’experiència i la pràctica física i que arriba fins a la meditativa. Relaxant-nos, alienant-nos, escoltant, fent contacte, utilitzant les mans, el pes del cos, estant present, alerta i afinant contínuament la percepció per sintonitzar-se amb els canvis energètics que produeix el ésser humà com a estructura energètica. Aquest camí es fa amb respecte, desafecció i empatia. Així assolim un equilibri físic, emocional, mental i espiritual.\nSentir la diversitat 2 amb Monia Presta\nExperiència teòrico-pràctica de teatre amb col•lectius afectats per problemàtiques psicofísiques, de manera que es pugui empatitzar a l’hora de treballar-hi. Primer, el dolor crònic: en què consisteix (fibromiàlgia, dolor difús en el cos i cansament) i quins són els objectius a treballar amb els afectats. La intervenció a partir del teatre permet abordar els aspectes sensorials, afectius i cognitius de les persones que pateixen aquesta afecció, cosa que contribueix a alleugerir el patiment. Igualment, el Labanmovement, l’escriptura i la relaxació poden facilitar l’expressió i ajuda emocional, millorar l’estat anímic i l’autoestima, rebaixar l’ansietat, focalitzar l’atenció en l’ara i aquí i millorar la qualitat de vida dels afectats.\nEn segon lloc, tractarem un problema malauradament en alça a causa de la crisi: la desocupació. Les persones sense feina pateixen manca d’autoestima, energia baixa i escassetat de contactes socials. Es farà una classe vivencial on realitzarem improvisacions relacionades amb el tema i també afrontarem la problemàtica a partir de l’anomenat teatre social, amb l’objectiu que les persones aprenguin a ser proactives i superin les situacions de malestar.\nIMPORTÀNCIA DEL GRUP\nCossos i ments igual de diferents en moviment 1 amb Mar Medina\nLa T.A. com a base comuna per a l’abordatge del treball corporal des de la pluralitat.\nDes de on construir propostes de pràctiques físiques per a tots el cossos:\nTensoestructura i globalitat: La preeminència del líquid. Fluïdesa i sistema facial en la integració psicofísica. Fer que allò que és fàcil sostingui el que no ho és tant.\nPlaer versus esforç: el gaudi com a via d’aproximació al treball corporal.\nProcediments de Dart per promoure l’exploració motriu.\nUna altra manera de mirar amb Rosa Vela\nEspai formatiu d’interacció entre tots els assistents amb l’objectiu següent: Arribar a unes conclusions pràctiques aplicables i útils respecte a l’acompanyament emocional i desplegament personal dels nens, nenes i adolescents. a partir de l’anàlisi de les qüestions plantejades.\n1. Com hem de mirar als nostres nens, nenes i adolescents per esvair falses creences?\n2. Quines estratègies i amb què comptem els mestres, orientadors, terapeutes, etc. per a fer aquesta tasca?\n3. Què vol dir ser Referent i per què és tan imprescindible aquesta figura en la relació d’aprenentatge?\n4. Liderem amb autoritat o autoritarisme?\n5. Escoltem? Ens comuniquem?\nFENT-SE AMIC DE LA PART POSITIVA\nFitzmaurice Voicework ©. El teatre i la vida amb Rosa Galindo\nDesestructurar i restructurar. Suports i obertura. Confiança. Obrint canals. La teva veritat.\nBioenergètica i lectura corporal. Eines per al docent 1 amb Toni Cardona.\nL’estructura i el llenguatge del cos ens mostra les tensions i els bloqueigs energètics que s’han estructurat per sobreviure a les dificultats de la vida. Ajudar al desbloqueig de les cuirasses caracterials mitjançant l’Anàlisi Bioenergètica permet la connexió amb la vitalitat i el plaer de sentir-se viu.\nCREATIVITAT I NATURA I\nEspai de reflexió i tancament: Art i natura amb Rosa Galindo\nTrobada residencial a la seu de la Fundació Miranda (Alt Berguedà) , menjar ecològic i de proximitat, allotjament en sala compartida.\nMOVIMENT I CLOWN / Dissabte, 20 d'octubre del 2018\nEl cos eina de vida amb Teresa Garcia Valenzuela\nEl nostre cos, la nostra presència, esdevé una eina esencial per llegir la nostra pràctica i evolucionar-la. Experimentem la capacitat que tots i totes tenim per escoltar la informació que ve del cos i de l’ambient i fer ús conscient d’aquesta informació. També vivenciarem com el cos pot modelar-se segons la percepció o punt de vista i com cos i ambient es relacionen i modelen mútuament.\nEl cos: eina educativa i de vida. La possibilitat d’experimentar el cos com a font d’informació i d’orientació de la pràctica educativa.\nLes diferents dimensions que ens constitueixen com espai físic, energètic, emocional i mental.\nEscoltar és un procés que canvia i tonifica la percepció.\nEl cos ens parla a través del moviment i la quietud, del to corporal i de la coordinació.\nEl suport fonamental de la terra i de la respiració.\nEls processos de l’atenció: atenció activa i receptiva, atenció focalitzada, atenció múltiple i expandida.\nVivències en el cos de confiança i pertinença, de límits i de projecció energètica.\nContacte amb tacte.\nEl potencial regenerador i creatiu de l’escolta.\nQui no riu mai no es una persona seriosa amb Monia Presta\nEn aquest seminari prendrem contacte amb el nostre clown interior i farem un viatge d’autoconeixement de les nostres possibilitats expressives còmiques. Contactar amb la nostra part còmica és una manera de connectar amb el nostre nen interior, o sigui la part espontània, simple i positiva de l’ésser humà. Aprendrem a descobrir els diferents mecanismes i temps còmics, a crear gags i a descobrir el nostre clown interior. Fent una experiència vivencial podrem aplicar els coneixements apresos en la pràctica pedagògica.\nA més a més, com que la rialla i el pensament positiu per ell mateix són terapèutics, treballarem totes les parts del cos alliberant tensions, relaxant-nos, estimulant la producció de les beta-endorfines que regulen l’ humor i augmentant les defenses immunològiques.\nNEUROEDUCACIÓ / Dissabte, 10 de novembre del 2018\nUna visió pedagògica-pràctica des de la neurociència amb Jesús Guillén. Matí i tarda\nL’objectiu del seminari és introduir els conceptes i mètodes característics de la neuroeducació perquè els professors de teatre puguin conèixer millor els principis bàsics del aprenentatge segons els últims avanços en el coneixement del cervell. Els temes bàsics que treballarem són els següents:\nPlasticitat del cervell. Importància de la mentalitat de creixement.\nNo podem separar la part emocional de la cognitiva.\nAtenció. Cóm optimitzar-la.\nMemòria i aprenentatge. Diferents tipus de memòria que condicionen l’aprenentatge.\nExercici, son i alimentació per una millor salut cerebral.\nMecanisme bàsic d’aprenentatge.\nFormes de millorar-la.\nCooperació. Necessitat de treballar de forma cooperativa.\nCada apartat es treballarà de forma vivencial, compartint evidències empíriques, anàlisi i experiències personals.\nTEATRE AMB ADOLESCENTS I DANSATERÀPIA / Dissabte, 15 de desembre del 2018\nTinc 16 anys i què puc dir i què vols que digui amb Esperanza González\nActualment, un percentatge alt de joves, a les nostres societats, es caracteritza per estar en situació d’exclusió social i amb els que es presenta com difícil o impossible la comunicació. En aquest context, s’ha buscat en el teatre una eina especialment adequada i, en moltes ocasions, especialment efectiva per fer reversible la situació d’exclusió.\nPerò, convé tenir en consideració els elements que caracteritzen el fer treball amb els joves en situació d’exclusió o en risc de ser-ho:\n1- El tipus de pràctica teatral: En la pràctica teatral actual, relacionada amb els joves, convé distingir entre:\nPeces teatrals adaptades a les formes i gustos actuals dels joves (per exemple, Mozart a ritme i ball de rap)\nPeces teatrals clàssiques o contemporànies en les quals siguin els joves els principals actors, tècnics, etc. (per exemple, les obres fetes a les escoles o instituts). Dins d’aquest grup es pot incloure la pràctica teatral portada a terme en grups d’adolescents en situació d’exclusió social (per exemple, nois immigrants en situació d’acollida per les institucions públiques)\nPeces de teatre creades a partir de la improvisació, partint d’un tema proposat prèviament o no i que es desenvolupi seguint les dinàmiques pròpies del grup concret de joves\nPeces de teatre creades en grups caracteritzats per la diversitat i en els quals els joves són un subgrup més entre d’altres.\nFer teatre des de cada una d’aquestes situacions comporta unes dinàmiques diferents: el paper del director, dels actors, dels tècnics, com es fan es assajos, la didàctica de les tècniques teatrals i, fins i tot, el sentit del teatre i la seva pràctica.\n2- La psicologia dels joves i els grups de referència: Tot i això, amb els adolescents, cal tenir un coneixement profund de la seva psicologia i un tarannà especial, basat en l’escolta del sentit subjacent del que caracteritza al jove i al grup de referència.\nEn el curs sobre teatre amb adolescents en situació d’exclusió social es tindran en consideració aquests aspectes i ens centrarem en la pràctica sobre el procés teatral, el tipus d’exercicis i la creació de motivació en els grups de joves adolescents amb necessitats especials.\nEl fluix de la vida i la llibertat d’expressió amb Monia Presta\nRudolf Laban (1879-1958) a partir de l’observació dels nens es va adonar de la rigidesa i limitació del moviment dels adults. A través d’un treball de joc i d’exploració corporal reconquistarem moviments oblidats i descobrirem el nostre estil de moviment, les nostres capacitats expressives i potencial creatiu recuperant el nen interior. La dansa-teràpia afavoreix la comunicació verbal i no-verbal, la expressió de la creativitat i la capacitat de resoldre els propis conflictes inscrits al cos.\nEn aquest sentit la dansa-teràpia és un instrument de coneixement de si mateix i de desenvolupament personal. Fent una experiència vivencial podrem aplicar els coneixements apresos en la pràctica pedagògica.\nEl seminari es desglossarà en dos parts:\nMètode Laban per afavorir el procés creatiu i la comunicació no verbal a través d’exercicis de moviment i de consciència corporal.\nTècniques de counseling i recolzament psicològic permetran l’elaboració de les emocions i dels sentiments en un procés d’ autoconeixement, recolzat a través de l’escolta activa de la professora i del grup.\nBIOENERGÈTICA I LECTURA CORPORAL / Dissabte, 12 de gener del 2019\nBioenergètica i lectura corporal. Eines pel docent 2 amb Toni Cardona. Matí i tarda\nLa estructura i el llenguatge del cos ens mostren les tensions i els bloquejos energètics que s’han estructurat per sobreviure a les dificultats de la vida. Ajudar el desbloqueig de les cuirasses caracterials a través de l’Anàlisi Bioenergètica afavoreix la connexió amb la vitalitat i el plaer de sentir-se viu.\nDRAMATÚRGIA / Dissabte, 9 de febrer del 2019\nConceptes dramatúrgics en acció amb Àlex Mañas. Matí i tarda\nLa intenció del taller és aproximar-nos als conceptes universals de la dramatúrgia des d’un punt de vista pràctic. Es realitzaran diferents exercicis pràctics d’ improvisació per reconèixer els elements bàsics de la construcció de ficció: situació d’equilibri, conflicte, acció, clímax, personatges, objectius, obstacles… I després s’analitzaran des d’un punt de vista més teòric. El punt de partida és la idea que el teatre és un acte de comunicació i per tant cercarem la manera perquè tots els elements dramatúrgics puguin estar al servei del missatge.\nComunicar (Del llatí, comunico – compartir, connectar, fer comú, contagiar).\nCREATIVITAT I NATURA II / Dissabte 9 i diumenge 10 de març del 2019\nTrobada residencial a la seu de la Fundació Miranda (Alt Berguedà), pràctiques de docència, menjar ecològic i de proximitat, allotjament en sala compartida.\nActor, cantant i formador en diverses disciplines. Graduat per l’escola Eòlia (2000-2004) i diplomat pel Col·legi del Teatre (1999-2001) de Barcelona. Mòdul de postgrau en “Teatre i Educació”, “Direcció i dinàmiques de Grup” amb Georges Laferrière (2014, Institut del Teatre). iplomat en Arquitectura Tècnica (1996, UPC.) Actor de teatre (Impromptu Teatre, Malrayo Impro), teatre musical (Dagoll Dagom), Cinema (Ventura Pons), Televisió (Antena 3, TV3), Publicitat. Des de 2009 com a formador regular en interpretació, comèdia musical, improvisació teatral i música, teatre per a ballarins… a Eòlia, Escola Luthier, Aula de Teatre de Mataró, Vocal Factory, Complot Escènic, Factoria Dimo de Barcelona. Des de 2011 formador de Teatre sense Límits , teatre per a persones amb problemàtiques específiques a l’Eòlia.\nL’experiència de llargs anys de treball personal i també com Analista Bioenergètic amb nens, adolescents i adults en teràpia individual i grupal em permet una certa perspectiva per afirmar que l’Anàlisi Bioenergètica és un enfocament que obre la comprensió de l’ésser, el camí al plaer de sentir-viu i arrelat al món; ens connecta amb la vitalitat i l’esperança en la capacitat de conduir la pròpia vida amb creativitat i amor”.\nDoctora en Filosofia i Ciències de l’Educació i llicenciada en Pedagogia per la Universitat de Barcelona. “Em dedico a tot allò que tingui a veure amb la humanització, en seguir creient en el gènere humà, o en fer més humana la nostra vida, per tant: l’educació social, la resiliència, la neurodidàctica i l’e-learning.\nActriu i cantant. Ha treballat amb els directors més prestigiosos del panorama teatral català desenvolupant la seva carrera com a intèrpret de teatre musical. Cofundadora i codirectora d’Eòlia Escola Superior d’Art Dramàtic i de la Fundació Projecte Miranda. Professora associada de Fitzmaurice Voicework ©. Interessa i apassionada per la connexió veu-cos-emoció, la connexió amb la natura, la comunicació humana i entre espècies.\nEl seu camí s’orienta a l’art de la presència. Està titulada en dansa contemporània per l’Institut del Teatre amb reconeixement d’equivalència al grau superior. Diplomada en Educació Social per la Universitat de Barcelona i en Direcció d’activitats de lleure per la Fundació Pere Tarrés. Ha treballat professionalment com coreògrafa, actriu, ballarina i assistent de moviment a obres de teatre i d’art visual des de l’any 1996. Destaca en la seva formació els seminaris amb Jader Tolja, investigador de la relació cos, cultura i identitat. S’embarca en projectes interdisciplinaris artístics o educatius per tal de donar veu a la dimensió corporal i enriquir la seva recerca.\nLlicenciada en Psicologia a la UB. Té un master en Atenció Prematura i és creadora i directora del centre Bres Infància, centrat en la psicologia de la infància, maternitat-paternitat i diversitat familiar. És psicòloga i formadora de formadors de l’entitat TRANSformas, que desenvolupa activitat teatral en grups caracteritzats per la diversitat i l’atenció a l’exclusió social. És també col·laboradora i investigadora dels programes Erasmus+ centrats en el paper del teatre i els espais de creació teatral en el desenvolupament personal i comunitari, així com la seva connexió amb les relaciones de poder a la vida quotidiana.\nLlicenciat en Ciències Físiques per la UB. Docent en Secundària durant 15 anys i, en l’actualitat, docent del postgrau de Neuroeducació de la UB i del màster de Neurodidàctica de la URJC. Autor del Blog sobre neuroeducació “Escuela con cerebro”. Actualment col·labora amb el grup d’investigació coordinat per Anna Forés en projectes relacionats amb la neuroeducació. El 2015 van escriure el llibre “Neuromitos en educación: el aprendizaje desde la neurociencia”. A nivell personal participa en diferents plataformes educatives com Niuco, INED21. Universo UP o Revista Eurodigital en les que analitza el nou paradigma educatiu.\nLlicenciada en ciències de l’Educació per la Universitat de Münster (Alemanya.) Diplomada en Shiatsu per l’Institut Europeu de Shiatsu (Europäische Shiatsu Institut). Postgrau de Shiatsu multidimensional segons Pauline Sasaki. Està formada pel Centre of News Directions d’Anglaterra en Teràpia de Diapasons. I en Taitxi i Txikung per la Sillpoint Foundation, Colorado (EUA). Té consulta pròpia a Barcelona des de 1997. Formació en Light-Grids amb Damien Wynne. És membre de Apse (Asociación de Profesionales de Shiatsu en España). Des de 1982, ensenya Taitxi i Txikung. Treballa conjuntament amb Gerard Arlandes des de fa més de trenta anys. I des de 2011 codirigeix el Centre Gerard Arlandes.\nAutor i director de teatre. Llicenciat en Dret per la UB, i ha realitzat el postgrau de direcció d’actors de la URL. Ha sigut professor de comunicació al Col·legi d’Advocats de Barcelona i des de 2006 ho es de metges i professionals relacionats amb la bioquímica per a la Fundació Dr. Esteve. Ha impartit classes de Guió Cinematogràfic a la Facultat de Publicitat i Relacions Públiques de la UPF, i ha treballat en seminaris de redacció i presentació d’articles científics a la Facultat de Ciències de la Salut de la UPF.\nEs forma com a ballarina a diferents ciutats europees, principalment a Barcelona amb A. Morin, L. Hernández i A. Corchero, i a Nova York al Movement Research amb L. Nelson, S. Paxton i J. Nelson i amb la SITI Company d’Anne Bogart. El seu interès per l’estudi del cos en moviment la porta a graduar-se l’any 2007 com a professora de Tècnica Alexander. Col.labora amb diferents companyes com Iliacan, Théâtre de l’Archipiel, Compagnie Taffanel, Headlong Dance Theater i La Fortaleza. Imparteix classes de dansa, moviment i tècnica Alexander.\nDocent, autora i directora de teatre. Diplomada en infermeria per la UB. Es forma com actriu a Eòlia on cursa també estudis de dramatúrgia i direcció. És coordinadora del Planter d’Eòlia i professora d’interpretació i escriptura creativa per nens, adolescents i adults.\nPsicóloga clínica y actriz. Especializada en terapia individual y grupal, Teatreteràpia y Counseling. Profesora en diferentes másteres de Psicología de la Universitat de Girona (UdG). Autora del libro “Apláudete a ti mismo” (ed. Luciérnaga – Grupo Planeta). Da cursos en el Colegio de Psicólogos de Cataluña y en otros centros del Ayuntamiento de Barcelona. Colaboradora del programa de psicología de Catalunya Ràdio “El oficio de vivir”.\nMestra i professora de ciències experimentals. Creadora i Ex directora de l’institut. Formadora de formadors en Competències Bàsiques per la UB. Coordinadora en investigació i Recerca en alumnes d’Altes Capacitats. Intervenció educativa. Escola Inclusiva de l’ICE de la UB. Master Coaching Integral per ASESCO i ICF.\nVols rebre més informació sobre la Formació?\nSeminaris en Pedagogia teatral\nEls docents ens expliquen la Formació en Pedagogia Teatral:


Protea Hotel Entebbe Entebbe Uganda - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n36-40 Sebugwawo Drive, Entebbe Road, Bugonga, Entebbe, Uganda - Veure al mapa\nDeluxe, Guest room, 1 Queen or 2 Twin/Single Bed(s), Balcony, Breakfast For Two\nTé alguna pregunta per a Protea Hotel Entebbe?\nMés informació sobre Protea Hotel Entebbe\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Entebbe, no busqui més enllà de Protea Hotel Entebbe Resort. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nMarriott és ben reconeguda per la seva qualitat de serveis i el seu personal amable, i Protea Hotel Entebbe Resort compleix amb aquesta expectativa. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, aire condicionat, servei de despertador, escriptori, telèfon per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com centre esportiu. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Entebbe, el Protea Hotel Entebbe Resort és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


JAUME BETRIU PREPARAT PER LA SEGONA PROVA DEL MUNDIAL D’ENDURO – Pirineus TV\nJAUME BETRIU PREPARAT PER LA SEGONA PROVA DEL MUNDIAL D’ENDURO\nEl pilot nargoní, Jaume Betriu, ha iniciat el Campionat Mundial d’Enduro a Portugal amb una segona posició en la seva categoria, E3, i una cinquena a la general. Betriu que competeix al mundial amb l’equip olianès WP Éric Augè ha demostrat al manillar de la KTM que s’ha recuperat de les molèsties que el van perjudicar en les primeres proves del nacional.\nEl primer dia de carrera, segons explica Betriu, es va caracteritzar per trams molt ràpids, passos molt difícils i un terreny complicat que es veia malmès amb el pas dels competidors. El nargoní va tenir bones sensacions amb l’espatlla i el canell que li van permetre pujar el llistó la segona jornada i lluitar en unes especials complicades per la pluja de la nit abans.\nEl nargoní va finalitzar a només un minut de diferència amb el guanyador, l’australià Wil Ruprecht. Defineix la primera prova del mundial com una jornada rodona i positiva pel que fa a les sensacions amb la moto.\nLa pròxima cita del pilot ja és aquest cap de setmana, amb una segona prova del Mundial d’Enduro que tindrà lloc a Itàlia. Aquesta nova cita s’espera que sigui semblant a la de Portugal, amb especials molt exigències i enllaços tècnics, tot i que en un terreny molt diferent.


Marc Parrot tanca el diàleg amb el cinema de Chomón\nLa Filmoteca acull diumenge l'espectacle 'Ombres de plata'\nMarc Parrot s'acomiada demà de l'espectacle Ombres de plata basat en el disc Començar pel final i inspirat per Segundo de Chomón. Música en directe i cinema es donaran la mà a la Filmoteca de Catalunya.\nXAVIER CERVANTES BARCELONA 26/01/2013 00:00\n260x366 Marc Parrot tanca el diàleg amb el cinema de Chomón / JORDI CANTENYS Marc Parrot tanca el diàleg amb el cinema de Chomón / JORDI CANTENYS\nMarc Parrot ha passat més d'un any voltant amb l'espectacle Ombres de plata , una peculiar conjunció de música i cinema. O, com diu el músic barceloní, "un joc" en què intervenen les cançons del disc Començar pel final (Música Global, 2011) i les pel·lícules de Segundo de Chomón (Terol, 1871 - París, 1929), un d'aquells pioners del cinema que van contribuir a convertir el setè art en generador de somnis. La relació entre Parrot i Chomón arriba al final demà precisament a la sala Segundo de Chomón de la Filmoteca de Catalunya. Allà, a partir de les set de la tarda, el públic podrà veure una selecció de petits films del cineasta aragonès amb la música en directe del trio de Marc Parrot.\n"És un format molt pràctic -explica Parrot-. Una banda sencera tenia massa pes en aquest equilibri entre la imatge i la música. Simplificant l'impacte de la presència dels músics, els espectadors poden estar més pendents de la pantalla, que al cap i a la fi és on jo vull que sigui el focus de l'espectacle". La singularitat d' Ombres de plata , allò que el distingeix d'altres projectes en què s'interpreta música en directe mentre es veu una projecció, és que la música i les imatges es complementen. El programa de la Filmoteca adverteix que no és ni Parrot musicant Chomón, ni Chomón il·lustrant Parrot. De fet, tots dos van per lliure i alhora dialoguen. "No sóc un músic de bandes sonores", diu Parrot. La intenció és que hi hagi una "convivència, que una cosa es completi amb l'altra i que cadascú en tregui una experiència diferent".\nOmbres de plata és la conseqüència lògica d'un procés que va començar amb el disc Començar pel final . "Després d'una època d'estar fent coses per a televisió, necessitava un temps per pensar en alguna cosa diferent. Vaig començar a articular tot un discurs que suposés anar més enllà de posar en un mateix disc una col·lecció de cançons que més o menys compartissin alguna cosa", diu Parrot. I, mentre feia aquesta recerca, va tenir una trobada amb el crític de cinema Rafa Besoli, que el va introduir en el món fascinant de Segundo de Chomón. "Em vaig il·luminar", reconeix. Aleshores va començar el joc treballant en cançons que poden funcionar de manera autònoma però que alhora tenen relació amb els films de Chomón. "És un joc en què l'espectador pot fer seu el resultat d'una associació que al final acaba sent una mica com un cabaret perquè és un format molt fronterer amb un punt teatral", explica.\nCamí d'una altra etapa\nL'actuació a la Filmoteca serà un final, tot i que Parrot considera que una etapa no es tanca mai del tot. "La comences a superar, però no la tanques. Has de mantenir la porta oberta per saber d'on véns i cap on vas. Deixo de pensar que hem de moure Ombres de plata , però si demà em truca algú, jo estaria encantat de tornar-lo a fer", diu Parrot. Ara, després d'enllestir la producció del nou disc de La Pegatina, prepara una altra feina de la qual no dóna gaires detalls, tret que li fa "molta il·lusió".


L’Edat del Gel (12) – Segona Avaluació | - Tipografía La Moderna\nL’Edat del Gel (12) – Segona Avaluació\nA mi no em busca. D’això, estigues-ne segur. La meua cotització es troba a la baixa des que lla es va assabentar que jo acompanyava Rosita Amores a les Festes Majors en compte dels Sex Pistols.\nJordi Botella - 23/06/2014\nHavia nevat al Salviar. La nit anterior, de tornada a casa després de les vacances de Nadal, Marc Simó descobrí que s’havia desbaratat l’escalfador d’aigua.\nAquell primer dia de classe es dutxà amb aigua freda. En creuar el Pont de l’Enginyer Aracil, els plomissons emblanquinaven les capçades dels pins fins gairebé el Cementeri i el Poliesportiu.\nEls radiadors, després de dues setmanes d’inactivitat, no abastaven per contrarestar el fred. Sobretot, en els passadissos que comunicaven les aules de l’institut. Només als espais més reduïts hom havia aconseguit de pujar-hi la temperatura.\nA mitjan matí, aprofitant una hora lliure, Marc Simó va anar al Departament. En obrir la porta ensumà una olor que no era l’habitual. Una mena de pudor de margarides podrides que ell va atribuir al perfum de qualsevol de les seues companyes, la Sucarrats o Teresa Soler. Però elles no hi entraven mai. Jeroni Monzó, com a molt, podia deixar el seu tuf avinagrat d’axil.les quan, aprofitant les hores lliures, tensionava els seus músculs abdominals amb un nombre infinit de flexions tot competint amb ell mateix.\n“Era una mania, una prevenció, això de no venir al Departament. Teníem por”, li havia dit Teresa Soler a començaments de curs. “Et parle dels temps de Berta Gomis”.\nAlgú havia remenat els seus papers de la taula. Sota el primer plec d’exàmens apareixia el full grapejat amb l’ordre del dia de l’últim clautre del curs anterior. Un d’ells ja li era habitual: la rodona pintada de roig. L’altre –un triangle verd- l’havia clissat en la visita a la casa de Berta Giomis. Al seu costat hi havia un nom i un telèfon.\n-Ajuntament. Oficina deRehabilitació Integral- féu una veu pastosa a l’altre costat de la línia.\n-D’un professor de l’institut “ Francesc Perera”.\nQuan la moneda va regolar pel badall, la porta principal de l’institut es va obrir d’una ràfega d’aire fred. L’auricular del telèfon li gelava l’orella.\n-Què vol de mi?- la veu de l’altre li semblà esquerpa.- Jo no tinc fills que siguen alumnes seus. I no crec que necessiten cap Rehabilitació Integral a no ser que vulguen vendre’m el solar de l’institut. De què vol parlar-me?\n-Tractant-se d’una dona només acudiré en presència del meu advocat –Àlex Llonch pronunciava les consonants com si estiguera mastegant una llapissera.\n-Hem de parlar de Berta Gomis.\n-Primer van començar clavant-se amb la seua roba- les cordes vocals de Rosa Maria Sucarrats tremolaven a punt de trencar-se.- Ella vestia de negre. Fins i tot les botes que semblaven de soldat també eren negres. “Panerola”, li van traure de malnom els alumnes.\n– Jo crec que no va donar mai una classe com cal –Teresa Soler s’ajustà les polseres eivissenques. En seure els seus faldons estampats cobriren el terra.\n-Què és una classe com cal?\n-Exàmens. Manar deures per a casa. No tolerar que cap alumne et balle al bell mig de la classe.\n-O no admetre que un company de claustre et faça una traveta davant l’Asociació de Pares i Mares.\n-No ho deus dir per mi¡ -Teresa Soler obrí la mà i els ossos dels seus artells artrítics s’entortolligaren com els nusos d’una vinya. Amb el palmell repassà els seus cabells arranats i després regirà el penjoll de l’arracada.- Quan els pares la denunciaren, la Inspecció ja n’estava assabentada, de tots els seus desgavells.\nLa reunió del Departament per a planificar el segon trimestre del curs havia derivat en un seguit de retrets. Jeroni Monzó intentà posar-hi pau. Abans d’intervenir s’arrromangà la camisa de llenyater com si es disposara a entrecavar soques d’olivera. Marc Simó mirà amb incredulitat aquells gestos acalorats que contrastaven amb la baixa temperatura que regnava a l’exterior. Algunes canonades havien rebentat a causa del gel.\n-Jo sempre he pensat que ser professor és una mena d’apostolat. I més ser un professor d’una assignatura com la nostra. No em negareu que s’ha de tenir una actitud confessional –Jeroni Monzó seia en l’extrem de la cadira i remarcava les seues paraules deixant el colze dret sobre la taula. –I Berta no estava per la causa. Així, ella no sols es va enfrontar als alumnes i als pares. No dissimulava el seu menyspreu. I el que es pitjor: es va posar en contra la gent del gremi.\n-La vàreu excomunicar com si fóra una apòstata de la “causa!- Rosa Maria Sucarrats.\n-Ella s’ho va buscar.\n-¿A qui se li acut dir en classe que Jaume I i el repoblament de colons catalans era com l’exèrcit israelià d’avui i la seua guerra amb la població palestina? –s’indignà Jeroni Monzó fins que el colze que pressionava sobre la taula se li va posar roig.\n-Estava acorralada. Només faltava que li furtaren la seua filla.\n-Havia perdut el trellat. ¿Com creus tu que podria fer-se càrrec d’aquella xiqueta si no era capaç de cuidar-se ella sola? Qualsevol dia podia cometre un despropòsit.\n-Algú havia de pagar tot el mal- féu la Sucarrats.\nDarrere la gasolinera s’obria el barranc on havien crescut les primeres fàbriques de la Revolució Industrial. Ara restaven abandonades i a mercè de pintors furtius que n’aprofitaven les parets desllustrades per esgrafiar dibuixos pornogràfics.\nLa dona s’ajocà en el forat on antigament es dipositava la borra. Va esperar que es fera fosc per, tot aprofitant les ombres, accedir a El Salt. El camí recorria la pujada per una travessa de terra que donava al parc que s’espenjollava darrere l’institut “Francesc Perera”. D’allí la dona decidí que baixaria pels carrers de Corea fins arribar al Pont de l‘Enginyer Aracil. Després, mamprendria la vora del riu Barxell i remuntaria fins a desviar-se a l’alçada del pont de Serelles, cap a les cases d’El Salt.\nAquells primers dies de gener es feia fosc molt prompte. El trajecte de la fàbrica abandonada a la seua antiga casa a penes l’obligava a travessar zones habitades o massa il.luminades. No corria cap risc, tret del pas per les primeres cases de Corea i de la cruïlla de la carretera de València amb el pont de l’Enginyer Aracil. Els polígons industrials que havien crescut a la riba esquerra del riu Barxell li permetien amagar-se si observava la proximitat d’algun vehicle.\nQuan la dona arribà a El Salt no sentí la més lleu recança. Pujà una feixa d’oliveres rere una altra fins que va tenir davant seu aquell racó ombrívol on havia nascut la colónia de l’antiga fàbrica de paper. Dos fanals lleganyoso il.lumimaven els extrems de l’únic carrer on s’arrengleraven els domicilis de les famílies dels obrers ja jubilats. Abans, en passar la corba, s’obria el camí de la finca de l’escriptor Albert Vil.lagrassa. Una lleu claror arribava de les finestres que donaven al jardí dels neanderthals.\nLa dona va donar un colp sec a la porta. Tonín i Gus s’estremiren. El termini a què els obligava l’Ajuntament per abandonar la casa s’havia complert aquell mateix dia.\n-Si m’ajudeu, jo us ajudaré.\nAquesta era la segona volta que veien aquella estranya dona. Un any abans, quan esperaven l’arribada els arqueòlegs, se l’havien trobada arrossegant de la mà una xiqueta que caminava amb dificultats.\n-La policia està tothora per ací dalt.\nElla no s’immutà. El seu esguard ocupava un angle d’observació que anava més enllà del rostre del seu inyerlocutor. No era producte de la disposició estràbica dels ulls. Els dos joves tenien la sensació que els fitava alhora. I, a més, examinava cada racó del llindar de la finca d’Albert Vil.lagrassa.\n-També ha pujat gent de l’institut a la seua casa.\nLa dona començà a gratar-se el palmell de la mà insistentment tot imitant, recordà Gus, uns moviments mecànics de la seua filla.\n-Un devia ser mestre –va dir.- No deixà un moment de fer explicacions amunt i avall.\n-I l’altre era un jove amb aspecte de maricó de platja –afegí Tonín.\nAmb la destral de la Fender Stratocaster més d’un coll hauria tallat jo en qualsevol dels poblets on vaig perdre mitja vida entonant pasdobles. Jo i la navalla gitana de la meua Fender Stratocaster.\nJo tocava pasdobles amb una Fender Stratocaster. Amb el mateix orgull amb què Eric Clapton i George Harrison discuteixen amistosament en “While my guitar sently weeps” al Festival per a Bangla Desh de l’any 71 del segle passat.\nJo tocava amb dignitat un fa sostingut en honor de “Paquito el Xocolatero” a la festa de Cap d’Any de l’Hotel Capoll de Benidorm. Amb orgull davant parelles de la Tercera Edat escandinava. O davant quatre jovençols que em sol.licitaven l’últim èxit del 40 Principals mentre a mi no em movia ni Déu del fa sostingut de “Paquito el Xocolatero”. Perquè sóc un guitarrista i no un balòstia. I tinc la faisó de destral i no pose els ulls en blanc dels teclistes. Ni sóc un sac de boxa com els baixistes. Ni entre a l’escenari amb l’exhibicionisme gimnasta dels bateries. Sóc un guitarrista. I un guitarrista acotxa el cap i navega pel mar d’electricitat turbulent de les seues idees, tan espés, però, com una gota de mercuri sobre el cristall.\nVerge Fender, ora pro nobis. Mare dels cervells assagetats, misero nobis. Fender Amatisima, no tens la geometria de la Gibson Les Paul Gold Top, ni la dolçor d’una caixa acústica, ni el cul estret d’una adolescent borratxa. Lester Portfus, àlies Les Paul, va convidar a la festa del rock’n roll aquesta xicona de malucs oscil.lants, la seua Gold Top. També hi era l’esquerpa Fender de cos angulós. “El fantasma de l’electricitat bramava en els ossos del seu rostre”, tan perfilats com els de Berta Gomis.\nAmb Àlex Llonch l’interlocutor mai no sabia si la seua descurança procedia d’una adolescència perllongada o d’un abandó definitiu. Marc Simó el veié entrar per la porta de l’Escenari i, sense conéixer-lo, esbrinà de seguida que era el mateix tipus desmenjat amb qui havia parlat per telèfon aquell matí.\nPel gest amb què s’adreçà al Llarg, un cambrer que feia honor al seu malnom, Àlex llonch era un habitual d’aquell bar on l’havia citat Marc Simó perquè es trobava prop de casa seua.\n-Què vol Berta de mi ara?\n-Ha escapat de la presó.\n-No pense fer-li cap rebuda amb una pancarta.\nMarc Simó li mostrà els dibuixos de la rodona roja i el triangle verd sota del qual apareixia el nom d’Àlex Llonch.\n-Per a mi la Història de l’Art acaba amb la mort de Jimmy Hendrix l’any 70. Del segle passat. Jo sóc un ex -guitarrista de rock que es guanya les garrofes comprant pisos als gitanos a càrrec municipal.\n-Quan Berta calà foc a l’inspector d’Educació, entre els seus papers apareixia la bola roja. En tornar de les vacances de Nadal, tot coincidint amb la fugida seua de la presó, algú havia embotit el dibuix del triangle verd amb el teu nom entre un grapat de papers on abans no hi era.\n-No déus ser, per casualitat, un psicòleg infantil, o un pedagog, veritat, amb vel.leïtats literàries?\n-A mi l’única pedagogia que m’interessa és la de la punta de la fava –Marc Simó escaltà. En deixar la tassa de te sobre la taula per poc no tomba el gin-tònic de l’altre.\n-Ara ja comencem a aclarir-nos. Però no tinc per costum fiar-me de qui no beu alcohol. El fet que susbtituïxques a l’institut una antiga nòvia meua no et dona massa avantatges.\n-No sabia que haguera estat nòvia teua.\nA Àlex Llonch se li enfosquí l’esguard. De bades intentà atenuar-ho tot sol.lictant un altre gin-tònic.\n-Què vol de mi ara? Cada volta que Berta se’m creua al mig del camí, n’isc ben escaldat. I ja són moltes voltes.\n-Crec que Berta Gomis és a la ciutat.\nÀlex Llonch no s’immutà. Sobre el respatller de l’Escenari l’abric negre s’espenjollava fins tocar la serradura amb què el Llarg combatia l’avaria del desaigüe.\n-A mi no em busca. D’això, estigues-ne segur. La meua cotització es troba a la baixa des que lla es va assabentar que jo acompanyava Rosita Amores a les Festes Majors en compte dels Sex Pistols.


El nombre de morts causats pels sismes i el tsunami a Indonèsia augmenta a 832 - Diari de Girona\nEl Suprem inhabilita Torra per unanimitat\nEl nombre de morts causats pels sismes i el tsunami a Indonèsia augmenta a 832\nEls serveis de rescat busquen supervivents entre les runes dels edificis mentre les autoritats adverteixen que la xifra de víctimes mortals podria ser de diversos milers · Alerten que centenars de milers de nens s'han vist afectats per la tragèdia\neuropa press / ddg 30.09.2018 | 23:59\nDiverses persones busquen familiars entre les víctimes. reuters\nDiverses persones busquen familiars entre les víctimes.\nAlmenys 832 persones han mort pels terratrèmols i el posterior tsunami que van afectar divendres zones costaneres de l'illa indonèsia de Célebes, segons un nou balanç confirmat per l'agència nacional de gestió de desastres (BNPB). Els serveis d'emergència van admetre que l'àrea afectada és més gran del que es creia inicialment, de manera que preveu que el balanç de víctimes segueixi augmentant a mesura que passen les hores. Dissabte, el vicepresident indonesi, Jusuf Kalla, va advertir que el nombre de morts podria ser de diversos milers.\nEl portaveu de la BPNB, Sutopo Purwo Nugroho, va elevar a 832 el balanç provisional de morts, mentre es continua buscant més víctimes entre les runes dels edificis destruïts, bé pels tremolors o per la força amb què el mar va entrar a terra ferma. Només a l'hotel Roa Roa de Palu s'estima que fins a 60 persones han quedat sepultades.\nLes autoritats van explicar que desenes de persones van quedar atrapades entre les runes de dos hotels i un centre comercial a la ciutat de Palu, que va ser colpejada per onades de fins a sis metres. La recerca i el rescat de víctimes s'està centrant ara a l'hotel Roa Roa, un edifici de vuit plantes que es va ensorrar per complet. L'hotel va ser arrasat fins als fonaments i s'estima que pugui haver-hi entre 50 i 60 persones sepultades, a les quals no serà fàcil accedir-hi. «Competim contra el temps. Si hi ha supervivents, han de d'estar molt febles. Hem escoltat gent que demanava ajuda», va explicar Mohammad Syaugi, cap dels serveis d'emergència.\nEl president, Joko Widodo, es va desplaçar fins a la zona afectada com a gest de suport a les víctimes i als serveis d'emergència. «Sé que hi ha molts problemes que hem de resoldre a curt termini, incloses les comunicacions», va explicar Widodo, que va demanar paciència a la ciutadania.\nPer la seva banda, el ministre d'Interior, Tjahjo Kumolo, va instar a ajudar la població perquè aconsegueixi menjar i aigua i va prometre compensar els negocis que es puguin veure afectats, després que en aquests dos dies s'hagin donat casos de saquejos. Uns 16.000 desplaçats necessiten aigua potable. El Govern indonesi destinarà uns 32.300.000 euros com a resposta davant la tragèdia a petició de la BNPB.\nUn primer terratrèmol, de magnitud 6 a l'escala de Richter, va sacsejar la zona divendres amb un epicentre proper a la localitat de Donggala. Un segon sisme de magnitud 7,4 va colpejar l'àrea de Palu i va desencadenar el tsunami, que va durar més de mitja hora i va moure onades de fins a sis metres d'alcària.\nSave the Children calcula que centenars de milers de nens s'han vist afectats per un desastre que ha deixat com a «gran poblema» la falta d'accés a certes àrees. El director de programes de l'ONG a Djakarta, Tom Howells, va advertir que, pel poc que se sap, la magnitud de la crisi és «immensa», amb edificis grans ensorrats i àrees costaneres «totalment arrasades».\n«Les organitzacions humanitàries i les autoritats locals estem lluitant per arribar a diverses comunitats al voltant de Dongala, on esperem danys importants i encara més víctimes. Temem que això sigui així per a moltes de les ciutats afectades», va afegir Howells.\nSave the Children va recordar que, en un escenari d'aquestes característiques, és «absolutament decisiu» prestar una «cura extra» als nens en els propers dies, setmanes i mesos, entre altres raons perquè nombrosos menors hauran quedat separats de les seves famílies en ple caos.\nSense víctimes espanyoles\nEl Ministeri d'Afers Exteriors, Unió Europea i Cooperació no té constància que hi hagi cap espanyol entre les víctimes mortals ja identificades pels terratrèmols i el posterior tsunami. El Govern espanyol, però, va activar l'habitual protocol per a aquests casos. L'Ambaixada s'ha posat a disposició de les autoritats locals indonèsies i el Consolat a Djakarta està en contacte directe amb la colònia espanyola per atendre les seves preguntes.\nEl Govern espanyol va expressar el seu «profund dol» per l'elevat nombre de víctimes mortals, deixant clara la seva «proximitat amb els familiars de les víctimes, desitjant una ràpida recuperació dels ferits i traslladant al poble i autoritats d'Indonèsia tota la seva solidaritat en aquests difícils moments». Paral·lelament, el papa Francesc va expressar la seva «proximitat» amb les poblacions de l'illa de Cèlebes després dels terratrèmols.\nIndonèsia prepara una nova capital des de zero.\nAlerta de tsunami a Indonèsia després d'un terratrèmol de magnitud 7,4 davant de les illes Moluques.\nEl Montessori Palau de Girona rep educadors de la Xina, Indonèsia i Vietnam.\n31 de gener o 7 de febrer, les dates més probables d´unes possibles eleccions\nL´ANC, Òmnium i els CDR convoquen protestes per aquesta tarda contra la inhabilitació de Torra\nCouto: «Treballaré per evolucionar com a jugador i ajudar el Girona a pujar»\nEN DIRECTE | Totes les reaccions a la inhabilitció\nERC creu que la inhabilitació de Torra és un «atac» a la democràcia\nLa Moncloa respon a la inhabilitació de Torra i diu que respecta les decisions judicials\nLa inhabilitació de Torra aboca Catalunya a un govern en funcions en plena pandèmia\nEl Tribunal Suprem inhabilita Torra per unanimitat\nNou servei d´assistència ciutadana a Salt per fer tramitacions electròniques\nLa campanya forestal a Catalunya acaba amb 149 incendis i menys de 100 hectàrees cremades


Amu Daria: Osh Bazaar\nMenys el sostre, tota la sala era de marbre blanc: el terra, les columnes de l'entrada, les escales que portaven al pis superior o al terrat, les parets, i les estàtues que es trobaven al fons de la sala, enfront de l'entrada. Unes imatges clàssiques d'un home i d'una dona que ens rebien directament en entrar al recinte; ell, vestit d'obrer i ella, de camperola, tots dos amb una posició de força i lleugeresa, aixecant el seu cos i la seva mirada cap al cel.\nLa mà esquerra de l'home duia un martell, la mà dreta de la dona duia una falç i totes dues mans es trobaven endavant i per sobre dels seus caps en direcció a un cel infinit i a un nou futur. Una imatge plena de plasticitat i de bellesa. Els seus llavis restaven muts com si sabessim que cap dels passavolants tenia esma per escoltar la seva història, la història del Kirguizistan i de la Unió Soviètica.\nEm trobava en el mercat de la carn. De nou, vaig perdre la meva mirada en el marbre lluent, amb aquell toc farinós eixamplat per la llum dels fanals, i que reflectia tots els matisos del vermell. Hi havia els vermells foscos, els escarlates, els marrons vermellosos i les tonalitats del carmesí, fins i tot, hi havia un vermell emboirat. Mai no hagués pensat que podien donar-se en un únic espai tantes tonalitats de vermell.\nObservava amb curiositat la gent que creuava, una munió de persones recorrien els carrerons que s'havien creat al voltant de les parades, i l'olor a carn omplia tot el palau. Sí, aquell recinte semblava un palau reconvertit en un escorxador, però sabia que no era així, senzillament era un més dels edificis d'arquitectura soviètica creats per a ús públic: un mercat amb una construcció sorprenent per la meva mirada occidental. Un exemple del realisme socialista.\nDurant la resta del matí, vaig visitar altres edificis com aquell. A fora, la sensació era diferent, la llum del dia, la barreja d'olors, el meravellós caos dels mercats de fruites i verdures on innombrables parades mostraven apassionadament els seus productes: melons, síndries, préssecs, pomes i peres, fruites seques, llavors de carbassa, arrossos, pastes... Vaig comprar fruita en alguna d'aquestes parades i mentre la tastava passejava seduït pels vius colors i eixamplava la respiració amb la suau i freda brisa de les muntanyes nevades.\nQuin contrast en un mateix mercat ! Ordre i caos, llum i foscor, present i passat. A Bishkek, la capital del Kirguizistan, existeixen molts mercats, i el que més em va impressionar, fou aquest: Osh Bazaar.\nPublicado por Eduard en 26.11.07\nEtiquetas: Asia Central, Colors, Gastronomia, Kirguizistan, Mercats, Monuments i museus, Ruta de la Seda, Unió Soviètica\nayyyy!!! como echo de menos el Osh Bazar!!! por dios!!!\ny también Dordoi!!\n28 de setembre de 2009 a les 16:51\nEl llibre imprès més antic del món: El Sutra del D...\nEl búfal i el iac\nTaklamakan, el desconegut...\nL'home que va poder regnar...


Un esperit per reprendre – Revista del Centre de Lectura\nMontserrat Corretger ens indica els objectius i els monogràfics dels números de la Revista del Centre de Lectura que ella va dirigir del 2001 al 2003, amb els quals s’obria una nova etapa per a la publicació que pretenia donar-li força embranzida.\nRevista del Centre de Lectura, objectius, monogràfics, nova etapa\nMontserrat Corretger tells us the objectives and monographs of the issues of the Revista del Centre de Lectura that she directed from 2001 to 2003, with which a new stage was opened for the publication that sought to give it a new boost.\nRevista del Centre de Lectura objectives, monographs, new stage\nMontserrat Corretger nos indica los objetivos y los monográficos de los números de la Revista del Centre de Lectura que ella dirigió de 2001 a 2003, con los que se abría una nueva etapa para la publicación que pretendía darle un nuevo impulso.\nRevista del Centre de Lectura, objetivos, monográficos, nueva etapa\nRevista del Centre de Lectura, 2003, 1r i 2n trimestre, núm. 6 i 7\nEls vuit números publicats corresponents a la nova etapa de la revista en el període 2001-2003 van ser confegits amb un criteri nou respecte dels números anteriors de la publicació. Recordo, d’antuvi, que fou un encàrrec del president del Centre d’aleshores, l’historiador Pere Anguera.\nTinguérem com a referent l’etapa de puixança de la Revista entre els anys vint i trenta. La seva òptica a l’hora de vincular aspectes locals-comarcals, nacionals i internacionals suggerí de recuperar, doncs, aquell esperit de renovació i de projecció. Fou la pedra de toc que orientà la nova època de la publicació.\nSota aquest criteri em vaig plantejar un model d’edició que tingués com a constant la inserció d’un tema monogràfic d’interès en cada número, a més de consolidar les seccions convencionals a l’ús: editorial, informació seccional, noticiari divers i apartat de comentari de novetats bibliogràfiques.\nEl primer número fou dedicat a Gaudí, el segon monogràfic, al noucentisme i la seva articulació territorial, el tercer lliurament fou adreçat a les biblioteques, el quart, a la globalització i els Països Catalans –a fi d’associar modernitat, historicitat i projecte polític– i el cinquè va tenir el circ com a centre d’interès. El vuitè i darrer número del cicle tractà la relació entre cultura i societat, amb la inclusió de matèries que li atorgaven atractiu temàtic.\nAmb tot, si hagués de destacar dos números –el sisè i el setè– de la nova etapa, no sempre ben ponderada ni entesa per un sector de socis de l’entitat, serien els dedicats a Joan Fuster, de qui aleshores es complia el desè aniversari del traspàs. Fou, potser, el número que demanà més esforços per cohesionar una nòmina solvent d’estudiosos –alguns dels quals ara desapareguts. Aconseguir les col·laboracions va significar un esforç notable per bé que, finalment, la gran majoria dels convocats acabà signant un original. De fet, aquest número doble fou la iniciativa més destacada d’aquesta època de la revista, una publicació ateneística que, gairebé en solitari, dedicava per primera vegada dos monogràfics a l’assagista valencià.\nCom a directora servo bon record d’aquella experiència i, molt especialment, de les persones que s’hi van comprometre: els joves estudiants que integraven el consell de redacció, el secretari de la revista, Pere Campi, que tenia la comesa, no gens fàcil, de cercar un pressupost raonat per a cada número i la professionalitat de Josu, el dissenyador d’Encaix, i de l’impressor Artur Rabassa, que materialitzaven cada número. També, els uixers del Centre –recordo amb emoció la disponibilitat permanent del Ferran– i el jove planter de la Secretaria de l’entitat quan es tractava de dur a terme la tramesa d’exemplars als col·laboradors i entitats i de concretar-ne el suport logístic. Tot un agradable enrenou, vet-ho ací.\nD’anècdotes i aprenentatges, un bon grapat, i fins i tot algun disgust, com aquella multa d’aparcament en l’ocasió de traginar un número acabat de sortir d’impremta.\nEn fi, una etapa que, sota el vistiplau entusiasta de la Presidència del Centre, que volia la meva continuïtat com a directora de la publicació, fou una bona experiència. Recordaré sempre aquells dies atrafegats i creatius on tots els que hi participàvem vam deixar a la revista l’esforç i la il·lusió.


ARRENCA LA 4A. EDICIó DEL CICLE 'OFF LICEU'\nEl Gran Teatre del Liceu presenta la quarta edició del cicle de concerts Off Liceu – Diàlegs musicals després de l’èxit aconseguit en els tres primers anys, quan es va aconseguir superar el 85% d’ocupació amb diversos sold outs. Amb aquesta nova edició ja seran 40 els compositors que hauran presentat i compartit les seves creacions amb el públic. Durant 3 nits, el Foyer tornarà a rebre 10 nous compositors i diferents formacions musicals, audiovisuals i poètiques per oferir una programació que amplia l’oferta musical del Liceu creant interès per als nous formats, les noves obres i els seus compositors. Tres vespres que donaran una visió de la realitat musical actual de la mà dels compositors Laura García Olalla, Joan Arnau Pàmies, Andreu Gallén (6 de març), Lula Romero, Raquel García-Tomás, Paco Viciana (20 de març), José Río-Pareja, Daniel Muñoz-Osorio, Xavier Bonfill i Marc Timón (29 de maig).\nOff Liceu – Diàlegs musicals consolida així una iniciativa que fa un pas més enllà del format de concert tradicional , potenciant el seu caràcter operístic, i facilita l’acostament entre els autors, els intèrprets i el públic, obrint un diàleg entre aquestes tres parts i potenciant la presència de la música d’avui.


Ambaixadora dels EUA al Vaticà: «La societat avança quan hi ha llibertat religiosa» - Arquebisbat de Barcelona\nAmbaixadora dels EUA al Vaticà: «La societat avança quan hi ha llibertat religiosa»\nCallista Gingrich assegura que la llibertat religiosa global és un "imperatiu moral i de seguretat nacional"\n22 juliol, 2020 -\nCallista Gingrich, ambaixadora dels Estats Units a la Santa Seu\nAquesta setmana, el reportatge de Rome Reports ens explica la posició dels Estats Units respecte la llibertat religiosa al món. Per EUA, la llibertat religiosa global és un “imperatiu moral i de seguretat nacional” i per això es compromet a “respectar i promoure aquesta llibertat”, asseguren.\nSegons explica el mitjà italià, aquest dret és part de l’ordre executiva sobre l’ “avenç de la llibertat religiosa internacional” que Donald Trump va signar el 2 de juny després de visitar un santuari dedicat a Joan Pau II.\nDecret per a la defensa religiosa\nL’ambaixadora dels EUA davant la Santa Seu, Callista Gingrich, va explicar fjffj assegurant que “aquesta directiva afectarà a les nostres relacions diplomàtiques amb governs que tenen un historial feble en matèria de llibertat religiosa”. “La defensa de la llibertat religiosa a l’estranger ajudarà a assegurar la protecció dels americans a casa nostra. Quan els països protegeixen i promouen la llibertat religiosa, són més segurs i més pròspers”.\nSegons el decret el país previndrà i respondrà a atacs a la llibertat religiosa, demanarà comptes als autors d’aquests actes i millorarà la seguretat de llocs de culte a tot el món.\n“Aquest decret executiu empra una gamma d’eines executives per assegurar que totes les comunitats religioses puguin practicar el seu culte sense por, explica Callista Gingrich. “Augmenta l’ajuda dels EUA per llibertat religiosa, demana restriccions en visats i sancions quan sigui apropiat. Aquestes eines ajudaran als governs a identificar i abordar la persecució i la violència religiosa”, afegeix.\nPromoure la llibertat al culte\nEls organismes públics d’EUA amb personal a l’estranger han d’enviar a la fi d’agost el seu pla d’acció sobre llibertat religiosa. Com empleats federals, rebran formació sobre aquest àmbit cada tres anys. A més a més, EUA destinarà cada any 50 milions de dòlars a programes que promoguin la llibertat de culte, sense importar l’afiliació religiosa.\nL’ambaixadora Callista Gingrich diu que és un àmbit molt important. Per això, el personal diplomàtic dels EUA es formarà per ajudar a que progressi la causa de la llibertat religiosa arreu del món.


Concert d’Anita Zengueza a Gràcia, el divendres nit | Amoncomunicacio's Blog\nConcert d’Anita Zengueza a Gràcia, el divendres nit\nDivendres, 15 de Juliol, podeu gaudir d’un concert especial d’Anita Zengueza a un lloc molt maco del barri de Gracia, el NunArt: No us ho podeu perdre!\nZengueza i el seu grup actuaran dintre del NunOff Festival en un lugar precioso en Gracia. És la segona vegada que actua a Barcelona amb la banda al Vomplert, desprès de l’exito obtingut fa uns mesos al Jamboree. Les cancons del nou disc són de moltissíma qualitat i ritme musica, i fan aixar-se desl seus seiens al public entusiamat. En aquesta web podeu reservar les entrades.NunArt és un espai de convivència artìstica i el festival és multidisciplinari. A las 21h haura com aperitiu un bonic espectacel de ball i despres tocarà la banda. Es pot assitir acompanyants del més petit, però cldrà arrivar aviat per trobar lloc.\nEl concert comencarà e les 21h\nLugar: NunArt (Carrer del Sol 8, 08012 Barcelona)\nEntradas: 8€ con reserva, 10€ en la puerta\nFacebook Event: https://www.facebook.com/events/1561628464144151/\nMira l’anterior reportatge publicat en aquest Blog.\n« La “Caravana cap a Grecia” sortirà de Barcelona\nOn son les dones als mitjans de Comunicació?. Acte dimarts 12 de juliol »


EL RESTAURANT – NaMadrona\nPetit restaurant d’ambient tranquil i molt acollidor, situat en un dels carrerons estrets del casc antic de la Vila Termal de Caldes de Montbui.\nEn aquesta antiga casa restaurada per situar-hi Na Madrona, us oferim tres petits menjadors on hi podreu gustar la cuina d’en Vincenzo, d’origen Sicilià.\nSerà un plaer rebre’t a Na Madrona!\nNa Madrona és una casa de poble amb una historia de més de 300 anys. Situada en un carreró molt estret i amagat del casc antic de Caldes de Montbui, molt a prop de la “torre de defensa” d’un dels portals d’entrada al recinte emmurallat que envoltava la vila al S.XI-XII i també de tota la zona termal de la Plaça de la Font del Lleó.\nTot i que la varem descobrir l’any 1997, quan ja feia 10 anys que no hi vivia ningú i en un estat molt precari, vam veure clar que el lloc era el tipus d’indret amagat que veníem buscant. I la varem restaurar tota mantenint en tot moment les seves formes originals.\nTambé aleshores, ens va agradar molt descobrir en la mateixa escriptura del registre, que aquesta casa al llarg de diferents generacions havia anat passant de pare a fill. Un d’aquests hereus de la casa va morir sense descendents directes i el mateix jutge de Caldes va passar la casa a la seva germana.\nAquesta senyora es deia Madrona Anglí i Cerdà i el seu nom escrit a ploma de tinta en aquella antiga escriptura ens va regalar el nom per al nostre restaurant. Quan entreu, al costat del vell piano de l’entrada hi trobareu el seu retrat!\nEl xef Vincenzo\nL’octubre de 1997, després de molts anys treballant a diferents restaurants de Florència (ciutat on comença la meva carrera professional com a cuiner l’any 1985) i també en molts altres restaurants de Barcelona i comarques (ciutat on em trasllado a viure per motius personals), decideixo que vull obrir el meu propi restaurant juntament amb la meva dona, la Marta. Em sento professionalment preparat per mostrar al públic el tipus de cuina amb la que vull treballar.\nLa rica gastronomia de la meva terra d’origen, Sicília, sempre s’ha palpat en tots els llocs on he passat temporades treballant i arriba l’hora de fer-ho a Na Madrona, a Caldes de Montbui, localitat que escollim per l’encant del seu Casc Antic i per l’atractiu de les seves aigües termals.\nQuan trobem la casa que ens agrada i després d’uns mesos d’obres per restaurar-la tota de dalt a baix, el 20 de març de 1999 obrim les portes de Na Madrona i des d’aleshores ha estat una gran plaer rebre-us a tots a casa nostra.\nNo tenim cap dubte que el responsable de fer-nos el logotip per al restaurant ha de ser el nostre gran amic i artista de llarga trajectòria, Isao Llorens Ishikawa (www.isao.es) I quan ens presenta el logotip de “la tauleta”, no dubtem gens en que es tracta del “logotip”.\nÉs del tot imprescindible explicar-vos que amb aquesta tauleta hem viscut repetides vegades l’escena de trobar-nos clients (joves, nens i no tant joves) contant el total de les potes, com esbrinant si per casualitat l’artista n’hagués pogut oblidar una 😉


Atletic Sant Just F.C. - RESULTATS CAP SETMANA 13-14/06/15\nLa festa no va poder ser rodona, perquè el nostre Amateur no va ser capaç de mantenir la seva avantatge sobre el Martinenc i vam perdre 1-3, esfumant-se l’anhelat ascens a 2na Catalana.\nEncara i així vam poder gaudir d’una gran festa final en la qual, tot el club va demostrar un cop més la seva maduresa esportiva i el respecte per uns valors que els nostres grans transmeten als nostres petits. Vam saber perdre, vam felicitar el rival i ens vam quedar el camp amb l’esportivitat que el rival es mereixia. Vam veure allò que ens hauria agradat fer a nosaltres i no vam participar de la celebració, evidentment, però ho vam respectar. No vam guanyar, però continuem demostrant molt més que futbol.\nL’esport és així de dur, si cerques una meta difícil i estàs molt de temps a prop d’aconseguir-ho, corres el risc de relliscar al darrer moment. Quan puges a dalt d’un cim, l’última part és la mes difícil i has d’ascendir amb molta més cura, estàs més cansat, el terreny és més escarpat i n’hi ha més perills. Si passeges per mitja muntanya el risc és escàs, no n’hi ha premi, no n’hi ha pebre.\nL’Atlètic aposta fort per la competitivitat i quan l’aposta és forta, la caiguda també pot ser-ho, però és la nostra filosofia i som i serem fidels a ella. Amateur, Juvenil, Benjamí i Aleví han estat vorejant el cim durant tota la temporada i al final ens hem quedat amb la mel als llavis. No obstant, aquestes relliscades ens fan ser més forts i ens aixecarem amb més força, perquè és la nostra convicció i perquè hi ha uns nens darrere i uns pares que ens ho demanen cada dia sense dir-ho. Ho tornarem a intentar, els nostres equips seguiran sent competitius i buscarem de nou la sort, aquest puntet que determina la victòria entre dos grans rivals.\nEstem orgullosos del nostre gran club i els seus integrants.\nLa Donosti Cup 2015 espera.\nResultats Molins Cup\nSemifinals Molins Cup: Cadet Donosti-Cornellà,1-1. Eliminats a penals\nQuarts de final Molins Cup: Infantil Donosti-Parets 0-0. Eliminats a penals.\n2n Classificat Torneig Escola LLor: Cadet C


Per què no aconsegueixes els teus propòsits? • Inspira'm\nEns apropem a cap d’any i molts de nosaltres aprofitem per a passar revista a l’any que s’acaba i plantejar-nos algunes noves fites per l’any vinent. És temps de reflexió, valoració i visió de futur.\nT’has plantejat mai per què és tan difícil aconseguir allò que et proposes? De vegades ens adonem que any rere any ens plantegem les mateixes fites, per a descartar-les algunes setmanes o dies després. A continuació t’explico alguns trucs que espero que t’ajudin a tenir més èxits aconseguint complir les teves fites més difícils.\nEl que ens hem de plantejar primer és: què volem aconseguir? De vegades costa una mica formular les fites d’una manera adequada i motivadora. Sovint ajuda començar per una visió genèrica. Si en aquest moment no se t’acudeix res, pensa en els diferents àmbits de la teva vida: la salut, les finances, la parella, la família i tú mateix. De què acostumes a queixar-te? Et trobes massa gras o massa prim? No tens mai diners per anar de vacances? No tens mai temps per passar en parella? Parles massa poc amb la teva germana? No tens mai temps de llegir o t’agradaria aprendre francès d’una vegada?\nFormula el propòsit correctament\nUn objectiu S.M.A.R.T.\nValora, aprèn i torna a comencar\nSi el teu propòsit no està ben formulat, potser és més aviat un desig i no un propòsit. Podríem dir que un objectiu ben formulat ja està mig aconseguit. No és una exageració i de fet moltes vegades fracassem en aconseguir els nostres objectius, perquè no estan formulats correctament.\nEls anglesos i els alemanys utilitzen l’acrònim SMART per a recordar tots els elements que ha de contenir un objectiu ben formulat:\nSpecific (específic) L’objectiu ha de ser descriptiu i suficientment específic per a deixar ben clar de què es tracta. Aquest és potser el punt principal i el nostre èxit dependrà de com formulem el nostre objectiu. Exemple: No és el mateix dir: “vull perdre pes” que “vull perdre 5 quilos de pes fent una dieta més saludable”. Mentre que el primer exemple és massa genèric i no deixa clar ben bé que hem de fer el segon és més concret i estructurat.\nMeasurable (mesurable) Que sigui mesurable és molt important per la motivació i la valoració posterior, hem aconseguit el què ens proposàvem? Exemple: “vull perdre 5 quilos de pes fent una dieta més saludable en 3 mesos”. En aquest cas podem mesurar els quilos que hem perdut i en quant de temps ho hem fet.\nSi no hem complert l’objectiu, podem reflectir-hi i reformular-lo, si era massa ambiciós o no hem utilitzat el mètode adequat. Aquest mètode de correcció i reformulació ens apropa més al compliment de la fita.\nAttainable (realista) Un objectiu ha de ser realista, en el sentit que hem d’estar convençuts que podrem assolir-lo. Si ens proposem una fita per la qual no tenim les qualitats necessàries o els diners o el temps que cal, ens frustrarem i no només no assolirem aquest objectiu sinó que perdrem motivació per assolir-ne d’altres. Exemple: “vull comprar-me un iot nou i luxós l’any vinent” Si partim d’una situació en què potser no tenim feina actualment i els diners escassegen, potser seria millor començar amb una fita per a trobar feina estable.\nRelevant (rellevant) L’objectiu plantejat ha de ser també rellevant per a tu mateix. Una cosa que realment vulguis aconseguir i et motivi. Si no tinc cap afinitat pels idiomes ni cap necessitat d’aprendre’n, posar-me l’objectiu d’aprendre francès potser no tindrà gaire sentit.\nTimely (puntual o determinada en el temps) El nostre objectiu ha de tenir una data de caducitat. Si només diem que volem aprendre francès, tindrem la sensació que no avancem gaire, en canvi si diem “vull tenir un nivell A2 en francès en 6 mesos” el termini de 6 mesos ens servirà com a motivació mentre avança el temps i també després dels 6 mesos per a revisar si hem complert l’objectiu o no.\nUn cop has definit els teus propòsits has de planejar com aconseguir-los. Si els objectius estan ben redactats, et serà més fàcil dissenyar aquest pla. Descriu quins requisits són necessaris per a assolir la fita i comprova si els compleixes. Si no, reformula l’objectiu, de manera que puguis assolir la fita o el requisit necessari per a assolir aquesta fita en un futur definit.\nPensa quin serà el primer pas i quines són les principals fases i fites dins el teu propòsit. Desenvolupa estratègies de motivació i possibles plans B en cas que hi hagi imprevistos.\nDetalla o trenca el teu propòsit en fites més petites i curtes, per anys, mesos, setmanes i dies. Per exemple un objectiu com “estudiar la carrera de medicina” es pot dividir en fites més petites com fer el treball de fi de curs, aprovar el semestre, aprovar l’assignatura de XY, fer la matrícula, etc. Preguntat què pots fer cada mes/setmana/dia/moment per apropar-te més al teu objectiu.\nNo planegis massa just de temps i recursos. Afegeix toleràncies i pauses. Pensa que no tot surt bé a la primera i que tots necessitem pauses i desconnectar.\nDeixa de planejar i comença a posar fil a l’agulla. Oblida’t del multitasking i concentrat en una cosa a la vegada. Els resultats seran molt millors. Recorda-te’n de premiar-te cada cop que assoleixis una fita important o intermèdia. Mantenir la motivació alta és molt important.\nDescansa quan ho necessitis i aprofita els moments d’energia extra per a avançar tant com puguis. Normalment quan agafis un ritme, veuràs que assolir fites et dóna energia extra per a continuar treballant per a assolir propòsits més grans.\nQue t’hagis proposat assolir un objectiu no vol dir que ho aconsegueixis, si més no, la primera vegada. Per això és important repassar els passos que has seguit, reflexionar i aprendre que ha sortit diferent d’allò que esperaves. Reformular el teu objectiu, eliminar-lo o canviar-lo per un altre són algunes de les possibles opcions per a continuar millorant, sense desanimar-te.\nNo t’oblidis de mantenir ben visibles els objectius que sí que has assolit. També aquí pots reflexionar, què ha anat bé i quins passos han estat encertats per a aconseguir el propòsit. De les errades s’aprèn però també dels encerts.


Andrea Dovizioso s'imposa a Montmeló\nEl pilot italià ha avançat a vuit voltes del final a Dani Pedrosa, que finalment ha hagut de conformar-se amb la tercera posició i Marc Márquez amb la segona\ndiumenge, 11 de juny 2017 - 14:45h\nMarc Márquez, al podi de Montmeló | Redacció - Fotografia: @marcmarquez93\nAndrea Dovizioso és el guanyador del Gran Premi de Montmeló celebrat aquest diumenge al Circuit de Catalunya. El pilot italià, que sortia setè, ha realitzat una gran cursa que li ha permès lluitar amb les Honda de Marc Márquez i Dani Pedrosa, a qui ha avançat a vuit voltes per al final i ja no l'han pogut atrapar, quedant Márquez segon i Pedrosa tercer. El pilot de Castellar, que sortia des de la 'pole position', arrencava bé però poc després cedia el lideratge a Jorge Lorenzo, que després d'un inici fulgurant ha anat perdent gas i no ha tingut opcions ni de pujar al podi.\nTampoc ha tingut el seu dia Maverick Viñales, que amb prou feines ha pogut lluitar per entrar entre els deu primers, tot i que seguirà una setmana més com a líder del Mundial però ara amb només set punts d'avantatge respecte Dovizioso, la gran sensació d'aquest any i que promet donar guerra tant a les Yamaha com a les Honda. Pel que fa a un altre pilot català, Aleix Espargaró, ha hagut d'abandonar per culpa del seu motor.


Cuidamaldia 08 català by Hospital Sant Joan de Déu Barcelona - issuu\n•\tCasos tractats •\tEns ho explica... •\tI esperem a... Entre tots Notícies cuidam Contactar Cuidam es un programa solidari medicoquirúrgic de l’Hospital Sant Joan de Déu que neix amb el compromís d’ajudar als nens i nenes sense recursos que no poden tenir accés al tractament que necessiten. Programa cuidam Hospital Sant Joan de Deú. Pg. Sant Joan de Deú, 2 08950 Esplugues de Llobregat. Tel 93 600 97 77 Fax 93 600 97 78 cuidam@hsjdbcn.org www.cuidam.org www.hsjdbcn.org\nBenvinguts a la nostra revista digital cuidamaldia! L’últim trimestre de 2012 va ser molt intens pel programa. A més de tractar vuit nous casos al nostre hospital, varem realitzar una Missió a Perú, en la qual 19 petits pacients de patologies cardíaques foren intervinguts. El número total de casos tractats l’últim any ha estat 38. La xifra més alta de la nostra història. Tant de bo no es quedi només en una fita aïllada i pugui ser novament assolida en un futur.\nLa dolça tendresa del més petit. Amb\nun any de vida i una cardiopatia congènita, en Gerardo Cardona ja pot explicar a la seva curta edat, que ha fet un viatge des de El Salvador fins a Barcelona, per ser intervingut del cor. Cuidat amb molt d’amor pels seus atents pares, el petit va tornar al seu país completament recuperat. (Gerardo Cardona.1 any. El Salvador).\nLa fortalesa de la Magdalena. Com a continuació del tractament\nde l’artrogriposi que pateix, iniciat al 2011, Magdalena va tornar des de Bolívia, per ser, novament, intervinguda. La seva estada aquí va ser molt breu i a tots ens va emocionar veure com, amb l’ajuda de la pròtesi, la Magdalena per fi caminava dreta. (Magdalena Copa. 12 anys. Bolívia).\n“¡Recuerdos a su esposo!”.\nAixí de simpàtiques eren algunes de les frases que deia en Dieguito quan parlava amb la nostra companya, l’Angela. Semblava un “petit vellet” de tant sols 6 anys. Sempre alegre, sempre somrient. Al 2008 ja havia vingut per ser intervingut d’una cardiopatia congènita, però la evolució de la patologia, recomanava que havia de tornar a passar pel quiròfan. Ara ja està de tornada a Perú, amb el seu problema resolt, tot i que continuarem atents a la seva evolució. (Diego Manuel Sánchez. 6 anys. Perú).\nEl somni d’estar al costat d’en Messi. Només cal veure com es dibuixava la felicitat en\nel rostre de l’Elias quan mirava una i altre vegada la fotografia que li havien fet al costat d’en Messi. El seu somriure era tan lluminós que deixava enrere la intervenció cardíaca. El canvi de color de la seva pell (ara ja no era blavós, sinó rosat), la resistència física, les seves ganes de fer coses, el seu optimisme..... tot va ser diferent des del moment en que el seu cor es va curar.(Elías Contreras. 10 anys. El Salvador).\nUna ràpida aprenent. Amb la curiositat pròpia d’una adolescent de 18 anys, la Meg va viatjar des de Mali entusiasmada amb la idea de tractar la seva escoliosi. Tot i que la seva llengua materna és el bambara, ens va sorprendre la rapidesa amb la que va aprendre a comunicar-se en castellà. Meg va tornar al seu país amb la il·lusió de tornar algun dia. (Meg Boulet. 18 anys. Mali).\nLes dos “ninetes” de 2012: Ivanna, de Perú, i Nicole, de República Dominicana. han estat, sense cap\ndubte, les nostres “ninetes” de l’any passat. Ivanna va venir per ser intervinguda d’una atròfia vesical i a més operar-li el monyó d’una de les cames que tenia amputada i a la qual se li va adaptar una pròtesi. El cas de la Nicole es un dels que més freqüentment tractem: estenosi esofàgica per ingesta de càustic. Però a més a més, també va ser intervinguda d’una afecció pulmonar descoberta al nostre hospital. Totes dues nenes formaven una parella ben còmica, eren dolces i de mirades encuriosides. Nicole es va fer molt i molt popular entre el personal de l’hospital, no només per la seva particular manera d’expressar-se, sinó també perquè es passejava sempre pujada al porta-suero Tots reien quan la veien passar!!! (Valentina Ivanna Villena. 1 any. Perú i Olenny Nicole Mendoza. 4 anys. República Dominicana).\nUns ulls de mirada profunda. Va volar des de l’Equador, amb 17 anys i amb moltes ganes de que a Barcelona es pogués tractar la seva cardiopatia de naixement. Andrea Gualli fora visitada per l’equip de cardiologia del nostre hospital, el qual va determinar que, en el seu cas, la intervenció quirúrgica no era recomanable. Per aquest motiu va tornar al seu país amb una medicació prescrita que li servirà, juntament amb recomanacions com ara viure a nivell del mar, per millorar la seva qualitat de vida. (Andrea Gualli. 17 anys. Equador). L’experiència ens l’explica... Membres dels nostres equips de cardiologia i de cirurgia cardíaca van realitzar la 2a Missió solidària del programa cuidam. El país escollit va ser de nou Perú, ja que en el Hospital del Nen de Lima, existeix una UCI amb les condicions necessàries per poder realitzar les complicades cirurgies que requereixen el petits pacients peruans. Hi ha molts nens amb malalties cardíaques en el país andí i, si les famílies no tenen recursos, les seves malalties cardíaques tenen difícil solució. Per tot això, l’arribada de l’equip medicoquirúrgic de Sant Joan de Déu, va ser rebuda amb molta alegria pels professionals de l’hospital de Lima. El resultat de deu dies d’intens treball es va reflectir en 9 nens tractats mitjançant cateterisme intervencionista i 10 petits cors tractats quirúrgicament.\nDra. Aida Felipe Villalobos. Servei de Cu-\nres Intensives Pediàtriques.\nQuan el Dr. Cambra em va proposar l’oportunitat de participar a la missió solidària que el Programa Cuidam del nostre centre anava a realitzar a l’Hospital del Niño de Lima (Perú), el primer sentiment que vaig tenir fou d’il·lusió. Il·lusió per participar en una experiència solidària que ja feia temps que volia fer. Després vaig sentir responsabilitat. Responsabilitat de poder complir les expectatives que havien posat en mi les persones que m’havien seleccionat per aquest projecte. Durant el viatge vaig poder experimentar el companyerisme. Juan, Marta, Angela, José Mª, Esther, Xavier i Fredy van passar a formar part d’una petita família en la qual ens ajudàvem durant els dies que va durar la expedició. Un vaixell en el que viatjàvem tots en la mateixa direcció amb un objectiu comú: millorar la qualitat de vida dels petits pacients que es van tractar durant el programa. A l’Hospital del Nio vaig sentir sorpresa i, sobretot, molt de respecte. L’Hospital del Nen és un centre de beneficència on van nens de famílies sense recursos de tot el país per ser tractats de diverses malalties. Alguns havien fet 24 hores de trajecte amb autobús per poder ser operats. Altres esperaven des de feia mesos una oportunitat. Els recursos eren pocs, però la qualitat mèdica i sobretot humana, excepcional. No obstant això, el que més em va emocionar van ser les mirades i les paraules de gratitud d’aquests nens i les seves famílies: Salem, Juan, Gerardo, Thalía, Brayelin, Ítalo, Magno, Eloy, Luis, María, Isabela, Nora i la nostra estimada Lupita.\nAngela Barragán. grama cuidam.\nResponsable assistencial del Pro-\nLa meva visió d’aquesta missió al Perú ve des de la part de suport als professionals que es van desplaçar allà per intervenir als nens. La tasca dels metges és encomiable, entraven a quiròfan sobre les 8 hores del matí i estaven gairebé ininterrompudament fins aproximadament les 19 o les 20 hores, depenent de la complexitat del cas. Vaig tenir la gran sort que els cirurgians em van permetre estar al quiròfan durant alguna operació i vaig poder comprovar el valor que té la seva feina: mantenir l’atenció al 200 per cent durant diverses hores, no queixar-se mai de res, cap detall es “s’escapa”, tot sempre sota control. Aquesta ha estat la meva millor experiència, veure el funcionament des de dins, veient l’afecte amb què tracten als nens des que els anestesien,\nfins que un cop finalitzada la intervenció el nen o nena es trasllada a UCI, on les cures són encara més meticulosos encara, fins que el pacient pot ser donat d’alta a planta d’hospitalització i després a casa amb els seus pares. Professionals que van posar el seu temps i el seu esforç al servei d’uns pacients que no tenien bones expectatives de vida. I ara tenen tot un camí per davant. Estic contenta d’haver estat testimoni d’aquest petit “miracle”.\nràcies a tots per fer-ho possible!\nEn la propera edició us presentarem a… 2013 ha començat acomiadant a les 2 últimes petites de l’any anterior, i preparant els petits Sierra Leone que estan a punt d’arribar procedents des de l’Hospital Saint John of God amb el qual estem agermanats. Aviat us els presentarem!.\nEntre tots Des del seu inici el 2004, cuidam és un programa que viu i creix gràcies a la col.laboració de tots. Cada ajuda és important i necessària i, per això, volem mostrar el nostre profund agraïment. Una vegada més volem esmentar la il·lusió i el suport dels nostres socis: La Fundació Probitas, DKV Seguros, l’Obra Social dels Germans de Sant Joan de Déu i el propi hospital. Com sabeu per a nosaltres totes les aportacions són molt importants, perquè gràcies a tots els que ens ajudeu es fa possible aquest petit miracle que suposa intentar recuperar la salut i la felicitat de molts nens i nenes. Per això donem les gràcies als patrocinadors: Esteve, CAN, Vila Reis Sl i Random House Mondadori, als col·laboradors: Fundació Uría & Menéndez, Agefred, Reial Club de Polo Barcelona, Associació de Col·laboradors d’Andbanc, Territoris solidaris BBVA, 24 hores Ford, i MC Mutual i tots aquells particulars que ens donen suport amb les seves donacions i iniciatives solidàries.\nràcies a tots per estar amb nosaltres!\nNotícies cuidam Cuidam al mercat solidari de l’ICAB El 14 de febrer no només és el dia dels enamorats, sinó que també és el dia del patró dels advocats: Sant Raimón de Penyafort. Amb motiu d’aquesta data tan assenyalada, l’Il·lustre Col·legi d’Advocats de Barcelona (ICAB) va organitzar, per primera vegada, un mercat solidari dins de les seves instal·lacions. Gràcies a aquesta iniciativa vam tenir la possibilitat d’explicar en què consisteix el nostre programa, així com recaptar fons amb la venda de merchandising de l’hospital. Compartim un bonic espai, dins del singular palau en el qual es troba aquesta institució, al costat de la Fundació Ànima, UNICEF, Associació Projecte Nana, Fundació Vicente Ferrer, Fundació Estel Tàpia, Aldeas Infantiles SOS, Care Highway International i Intermon Oxfam. Moltes gràcies a l’ICAB per donar-nos l’oportunitat de participar-hi!\nLes nostres grans causes\n2013 Si vols contactar amb nosaltres Programa cuidam Hospital Sant Joan de Déu. Passeig Sant Joan de Déu, 2 08950 Esplugues (Barcelona) Telèfon: 93 600 97 77 / Fax: 93 600 97 78 e-mail: cuidam@hsjdbcn.org www.cuidam.org Si voleu fer un donatiu: 2100-3887-01-0200030813\nCuidamaldia 08 català