El referèndum de la nova Constitució pretén legitimar Díaz-Canel\n4 min. L’havana 23/02/2019 23:30\n651x366 Preparatius en un dels col·legis de l’Havana on se celebrarà avui la votació del referèndum de reforma constitucional a Cuba. / REUTERS Preparatius en un dels col·legis de l’Havana on se celebrarà avui la votació del referèndum de reforma constitucional a Cuba. / REUTERS\nEls cubans voten aquest diumenge en un referèndum sobre la nova Constitució. Una Constitució que no recull en el text final el tema que ha generat més rebombori durant l’últim any de discussions i debats públics. Es tracta de l’antic article 68, que definia el matrimoni com la unió entre dues persones i que avalava la legalització del matrimoni homosexual. Després de mesos d’intensa -i inèdita- discussió política, es va decidir fer marxa enrere per no polemitzar amb les Esglésies evangèliques i alguns sectors militars contraris a la norma.\nEl president Miguel Díaz-Canel tenia por que el tema trenqués la tradicional unanimitat en les votacions celebrades a l’illa i embrutés el procés de renovació de la carta magna, que té com a objectiu principal legitimar-lo en el poder. Finalment es va decidir excloure la definició de matrimoni del text constitucional i regular-ho en el Codi de Família d’aquí un parell d’anys.\nLa comunitat LGTBI va rebre la notícia amb resignació i sense gaire molèstia perquè, entre altres motius, la seva part més polititzada està integrada en organitzacions del règim on no es tolera una crítica contundent contra la línia oficial. La directora del Centre Nacional per a l’Educació Sexual, Mariela Castro, filla de Raúl Castro, n’és la cara més visible i treia ferro a la modificació celebrant que el canvi mantenia “l’essència” de l’article 68 perquè la Constitució del 1976 establia que el matrimoni era la unió entre un home i una dona.\nLa part no oficialista de la comunitat LGBTI no dona per bones les explicacions de Castro però resta importància al tema. Hi ha la percepció que s’ha avançat molt els últims 20 anys i que no es tracta d’un tema que prioritari, ja que a la Cuba comunista el matrimoni no és una figura que faciliti gaires més tràmits legals que el document de parella de fet.\nUna ‘drag queen’ tolerada\nLa Blanquita és la drag queen més coneguda de l’Havana i es nega a anar a votar. Cada dimecres actua al popular local LGTBI Las Vegas, on ofereix el seu espectacle de “transformisme”, en què fa playback de cançons cantades per dones i el públic se li acosta per donar-li bitllets i llançar-li monedes que ella recull amb un imant. Aquest tipus d’actuacions han proliferat els últims anys a la capital cubana i formen part d’una oferta d’oci invisible però tolerada per les autoritats.\nPer a la Blanquita l’eliminació de l’article 68 no és res comparat amb el que ha viscut al llarg de la seva vida com a homosexual. “Hem millorat molt i jo sempre he passat de la política”, explica. Considera que és molt més important que s’aclareixin els canvis relacionats amb les actuacions dels artistes independents i la possibilitat de regular la seva contractació en locals públics que fins ara eren remunerats de manera irregular. Las Vegas és un local que sembla sortit dels cabarets del segle passat, on els artistes pugen a les golfes per cobrar, en metàl·lic, per les seves actuacions diàries. En una petita habitació folrada amb cartells on apareixen artistes i funcions els espera fumant una senyora rossa tenyida amb una capsa de puros on guarda els bitllets que reparteix mentre felicita o critica els artistes.\nAquests canvis que reclama la Blanquita estan relativament recollits en la nova Constitució, que reconeix la propietat privada i les activitats econòmiques dels anomenats cuentapropistas. Les emergents classes mitjanes que regenten aquest sector del país han rebut amb satisfacció aquesta nova carta magna, que representa un nou pas cap a l’obertura econòmica del règim, però no pas la política.\nLes autoritats cubanes han posat en marxa aquests dies una campanya per mobilitzar la població instant-la a votar sí i considerant els que puguin votar no “enemics de la pàtria”, tot i voler aparentar una normalitat democràtica. L’atomitzada oposició cubana no ha estat capaç de fer arribar el seu rebuig a una població que majoritàriament votarà sí més per inèrcia que no pas per convenciment. Una població molt preocupada pel que passa a Veneçuela i que tem que una caiguda de Maduro la pugui perjudicar.


INSTAL·LACIONS DE DISTRIBUCIÓ - Marcombo, S.A. (ediciones técnicas)\nInicio / Libros Técnicos y Científicos / Electrónica / Telecomunicaciones / INSTAL·LACIONS DE DISTRIBUCIÓ\nMª ASUNCION LEON BLASCO\nEl llibre lnstal’lacions de distilbucó constitueix una eina valuosa (fruit de millorar, actualitzar normativament i renovar els continguts) per abordar l’estudi i cálcul de les xarxes de distribució en BT des de centres de transformació i les instal’lacions d’enllag corresponents.\n1. El sistema eléctric de poténcia: en qué es dóna una visió general de la generació, el transport i la distribució de I’energia eléctrica.\n2. Centres de transformació: unitat dedicada a aquest element tan important en la distribució eléctrica.\nS’aborden els diversos tipus existents, els components, el manteniment i la posada en servei.\n3. Xarxes aéries de distribució en baixa tensió: tipus, components, muntatge, manteniment i celcul de seccions de conductors.\n4. Xarxes subterránies de distribució en baixa tensió: análeg al capítol anterior, peró per a aquest tipus d’instal’lació.\n5. Connexió a la xarxa de distribució d’una instal’lació receptora: on s’analitzen els procediments de previsió de cárregues i s’estudien les generalitats sobre connexions de servei eléctriques.\n6. Configuració de les instal’lacions eléctriques d’enllag: unitat destinada a I’estudi de cada un dels seus elements: les caixes generals de protecció, les caixes de protecció i mesura, la lÍnia general de protecció, la centralització de comptadors, les derivacions individuals i la connexió de terra.\n7. Documentació técnica de les instal’lacions: on s’aborden els aspectes de legalització d’instal’lacions eléctriques i la normativa d’aplicació.\nEl text actual sorgeix a partir de I’experiéncia professional dels autors en l’ensenyament dels continguts en formació professional de grau mitjá i grau superior, i també és una eina útil per a I’autoaprenentatge i el reciclatge de professionals i d’estudiants d’enginyeries. El llibre destaca per:\nUn text enriquit amb una gran quantitat de fotografies i imatges que il’lustren els continguts i en faciliten la comprensro.\nPresa de decisions i procediments de cálcul exposats de manera estructurada i detallada i avalats per nombrosos exemples resolts que són molt útils per al treball individual, a més d’una guia per al docent.\nGran quantitat d’exercicis variats, repartits al llarg dels capítols, que succeeixen I’exposició d’una matéria, la reforcen i permeten que l’alumnat tingui una actitud més activa en el procés d’aprenentatge.\nAl final de cada unitat hi ha exercicis d’autoavaluació, juntament amb activitats d’aprofundiment sustentats en diverses metodologies.\nEl sistema elèctric de potència …………..1\n1.1. Introducció ………….. 2\n1.2. El subsistema de producció ………….. 3\n1.3. El subsistema de transport ………….. 4\n1.4. El subsistema de distribució ………….. 7\n1.5. Representació esquemàtica ………….. 9\n1.6. Connexió a la xarxa de distribució ………….. 9\n1.6.1. Xarxa en baixa tensió ………….. 10\n1.6.2. Xarxa d’alta tensió ………….. 10\n1.7. La telegestió del sistema elèctric ………….. 14\nCentres de transformació ………………….19\n2.1. Qué son els centres de transformació? …………..20\n2.1.1. Concepte de centre de transformació ………….. 20\n2.1.2. Classificació dels CT ………….. 21\n2.2. Elements bàsics d’un CT ………….. 25\n2.2.1. El transformador de potència ………….. 25\n2.2.2. Aparellatge de protecció en un CT ………….. 30\n2.2.3. Quadres modulars de BT …………..35\n2.2.4. Transformadors de mesura ………….. 35\n2.3. Sistemes de cel.les en els CT …………..39\n2.3.1. Concepte de cel.la ………….. 39\n2.3.2. Aparellatge en AT per a cel.les ………….. 40\n2.4. Esquemes unifilars de CT ………….. 41\n2.4.1. CT de companyia ………….. 41\n2.4.2. CT d’abonat ………….. 42\n2.5. Posada a terra d’un CT ………….. 45\n2.5.1. Tipus de posada a terra …………..45\n2.6. Tipus de cables utilitzats en CT …………..49\n2.6.1. Cables unipolars d’AT ………….. 50\n2.6.2. Conductors i cables per a terres ………….. 51\n2.7. Seguretat en un CT ………….. 51\n2.7.1. Equips de protecció individual (EPI) ………….. 51\n2.7.2. Regles d’or ………….. 52\n2.8. Operacions de muntatge d’un CT …………..53\n2.9. Posada en servei i manteniment d’un CT ………….. 56\n2.9.1. Recepció d’un nou CT ………….. 56\n2.9.2. Posada en servei d’un nou CT ………….. 58\n2.9.3. Identificació de riscos d’operació ………….. 60\n2.9.4. Manteniment d’un CT ………….. 60\nXarxes aèries de distribució en baixa tensió …………………………………65\n3.1. Introducció ………….. 66\n3.2. Xarxa posada ………….. 69\n3.2.1. Traçat i components ………….. 69\n3.2.2. El muntatge ………….. 73\n3.3. Xarxa tibada …………..77\n3.3.1. Components i esquemes …………..77\n3.3.2. El muntatge …………..82\n3.4. Riscos i mesures preventives …………..84\n3.5. Manteniment i localització d’avaries en xarxes aèries ………….. 85\n3.5.1. Manteniment de línies ………….. 85\n3.5.2. Localització d’avaries ………….. 86\n3.6. Càlcul de secció dels conductors ………….. 86\n3.6.1. Per intensitat admissible ………….. 87\n3.6.2. Per caiguda de tensió …………..92\n3.6.3. Per pèrdua de potència …………..97\n3.6.4. Per intensitat de curtcircuit ………….. 99\nXarxes subterrànies de distribució en baixa tensió ……………………………….105\n4.1. Introducció ………….. 106\n4.2. Formes d’instal.lació i materials …………..106\n4.2.1. Sistemes d’instal.lació ………….. 106\n4.2.2. Tipus de cables, tubs i terminals………….. 108\n4.3. Execució de línies subterrànies de BT …………..110\n4.3.1. Condicions generals ………….. 110\n4.3.2. Execució d’una xarxa subterrània\nenterrada de BT ………….. 112\n4.3.3. Execució d’una xarxa subterrània de BT a l’aire …………..118\n4.3.4. Execució d’empalmaments rectes i en derivació …………..120\n4.4. Riscos, posada en servei i localització d’avaries …………..122\n4.4.1. Riscos i mesures preventives ………….. 122\n4.4.2. Posada en servei………….. 123\n4.4.3. Localització d’avaries …………..124\n4.5. Càlcul de secció dels conductors …………..126\n4.5.1. Per intensitat màxima admissible ………….. 126\n4.5.2. Per caiguda de tensió …………..131\n4.5.3. Per pèrdua de potència …………..133\n4.5.4. Per intensitat de curtcircuit …………..134\n4.6. Sistemes de connexió del neutre i de les masses en xarxes de distribució de BT …………..135\n4.6.1. Esquema IT ………….. 136\n4.6.2. Esquema TT …………..137\n4.6.3. Esquema TN …………..137\n4.6.4. Aplicació dels 3 tipus d’esquemes ………….. 138\nConnexió a la xarxa de distribució d’una instal.lació receptora …………….143\n5.1. Introducció …………..144\n5.2. Previsió de càrregues per a subministraments en BT …………..144\n5.2.1. Consideracions sobre la previsió de càrregues ………….. 144\n5.2.2. Càrrega corresponent a un edifici destinat principalment a habitatges…………..145\n5.2.3. Càrrega corresponent a un edifici destinat a concentració d’indústries ………….. 153\n5.2.4. Subministraments monofàsics ………….. 153\n5.3. Connexions de servei. Tipus i instal.lació………….. 154\n5.3.1. Tipus de connexions de servei …………..155\n5.3.2. Instal.lació de connexions de servei …………..158\n5.3.3. Càlcul de connexions de servei ………….. 159\nConfiguració de les instal.lacions elèctriques d’enllaç ………………………..167\n6.1. Definició ………….. 168\n6.2. Esquemes generals de les instal.lacions d’enllaç …………..168\n6.2.1. Esquema per a un sol usuari ………….. 168\n6.2.2. Esquemes per a més d’un usuari ………….. 169\n6.3. Caixes generals de protecció (CGP) …………..171\n6.3.1. Emplaçament ………….. 172\n6.3.2. Instal.lació ………….. 173\n6.3.3. Tipus de CGP ………….. 175\n6.3.4. Elecció de la CGP ………….. 180\n6.3.5. Elecció dels fusibles per a la CGP………….. 183\n6.4. Caixes de protecció\ni mesura (CPM) ………….. 189\n6.4.1. Instal.lació i característiques ………….. 189\n6.4.2. Models ………….. 190\n6.4.3. Elecció de la CPM ………….. 191\n6.5. Bases tripolars verticals ………….. 191\n6.5.1. Definició i característiques …………..191\n6.5.2. Selecció ………….. 192\n6.6. Línia general d’alimentació …………..192\n6.6.1. Definició i característiques …………..192\n6.6.2. Traçat i instal.lació ………….. 193\n6.6.3. Tipus de cable utilitzats en les LGA …………..193\n6.6.4. Càlcul de la LGA ………….. 194\n6.7. Centralització de comptadors ………….. 199\n6.7.1. Definició i característiques …………..199\n6.7.2. Comptadors d’energia elèctrica ………….. 200\n6.7.3. Elements d’una centralització de comptadors …………..202\n6.7.4. Determinació de la configuració\nd’una centralització de comptadors …………..205\n6.7.5. Cablejat de la centralització de comptadors ………….. 207\n6.8. Derivacions individuales ………….. 209\n6.8.1. Definició i característiques ………….. 209\n6.8.2. Traçat i instal.lació ………….. 210\n6.8.3. Tipus de cables utilitzats en les DI …………..213\n6.8.4. Càlcul de les DI ………….. 215\n6.9. Dispositius generals de comandament i protecció ………….. 223\n6.9.1. Definició i característiques ………….. 223\n6.9.2. L’interruptor de control de potència (ICP) ………….. 225\n6.9.3. L’interruptor general automàtic (IGA) …………..226\n6.9.4. L’interruptor diferencial general ………….. 227\n6.9.5. El limitador de sobretensió ………….. 227\n6.10. Instal.lacions de posada a terra …………..228\n6.10.1. Definició i finalitat …………..228\n6.10.2. Elements del sistema de posada a terra …………..229\n6.10.3. Execució del sistema de posada a terra ………….. 231\n6.10.4. Càlcul i disseny de la posada a terra d’un edifici ………….. 232\n6.11. Muntatge d’instal.lacions d’enllaç …………..238\n6.11.1. Operacions de muntatge ………….. 238\n6.11.2. Identificació de riscos i mesures preventives ………….. 240\n6.12. Manteniment d’instal.lacions d’enllaç …………..241\n6.12.1. Recepció de la instal.lació ………….. 241\n6.12.2. Posada en servei de la instal.lació ………….. 241\n6.12.3. Operacions de manteniment ………….. 242\n6.12.4. Avaries tipus de les instal.lacions\nDocumentació tècnica de les instal.lacions …………………………249\n7.1. Procediment per a una instal.lació elèctrica …………..250\n7.2. Documentació tècnica …………..250\n7.2.1. El projecte tècnic …………..251\n7.2.2. La memòria tècnica de disseny …………..254\n7.3. Execució i tramitació d’instal.lacions elèctriques …………..256\n7.3.1. L’execució de la instal.lació ………….. 256\n7.3.2. Tramitació de la documentació …………..259\n7.4. Posada en servei i verificacions …………..259\n7.5. Inspeccions …………..264\n7.5.1. Qui realitza les inspeccions? …………..264\n7.5.2. Procediment i resultat de les inspeccions………….. 265\n7.6. Reglamentació bàsica …………..269\nLibros para formación, Ciclos Formativos, Electricidad y Electrónica, Libros Técnicos y Científicos, Electrónica, Telecomunicaciones, Instalaciones, Electricidad\ncentros, CF, ciclos formativos, circuitos, codigos, componentes, comunicaciones, cuadros electricos, domotica, electricas, electricidad, electricidad, electricidad, electronica, electrónica, electrotecnia, formación, fotovoltaica, ies, instalacion, instalaciones, instaladores, instaladores, instituto, instladores, interior, interior, manuales, maquinas electricas, marcombo formacion, montaje, radio, REBT, reglamentos, reglamentos, técnico, telecomunicaciones, televisión, texto


Arxius diaris: 30 d'octubre de 2021\nUna complicada segona meitat sentencia a Cadí La Seu davant el cuer\nL’equip urgellenc perd el seu primer partit lluny de la Seu d’Urgell. Un partit de més a menys pels interessos d’un Cadí La Seu que es veia superat en la segona meitat per un molt crescut Embutidos Pajariel Bembibre. Primera par...\nGala Mestres i Cadí La Seu separen els seus camins\nGala Mestres ja no és jugadora de Cadí La Seu. La jugadora de Vilanova i la Geltrú ha sol·licitat la rescissió del seu contracte en cerca de noves oportunitats professionals. AE Sedis Bàsquet ha decidit acceptar aquesta rescissió de contracte de la...\nAE Sedis Bàsquet i Spar Girona han arribat a un acord per la cessió de Júlia Soler al conjunt urgellenc. La banyolina, 181 cm i nascuda el 20 d’agost del 2001, arriba a la Seu d’Urgell i defensarà els colors de Cadí La Seu. Tot i la seva ...\nTaylor Koenen, reforç de luxe pel ...


Castelló abona en 10 dies les transferències de Xarxa Llibres per un valor de 952.160 euros\nEl regidor Antonio Lorenzo subratlla la resposta de l'Ajuntament per a poder fer efectiu el pagament de 9.956 sol•licituds.\nL'Ajuntament de Castelló ha fet efectius en sol 10 dies les transferències de la primera fase del programa Xarxa Llibres. Entre el 5 i el 15 de febrer, s'han pagat totes les transferències del decret aprovat al desembre, excepte les que estan pendents d'esmena d'errors, "que eleven a 952.160 euros les ajudes destinades a les famílies castellonenques per a l'adquisició de llibres de text en les etapes obligatòries de l'educació i la creació de bancs de llibres", ha explicat el regidor de Gestió Pública, Antonio Lorenzo.\nLes primeres a pagar-se van ser les corresponents als centres d'atenció educativa singular, per un import de 49.000 euros. Progressivament s'ha anat ordenant el pagament de les diferents transferències fins a aconseguir les 9.956, de les quals 12 s'han retornat per problemes en el número de compte i es tornaran a abonar quan es dispose dels comptes correctes. Lorenzo s'ha mostrat "satisfet" de la resolució del programa Xarxa Llibres, que "ha sigut un exemple en la gestió i la tramitació malgrat la complexitat que suposava pel volum de sol•licituds a tramitar".\nLorenzo també s'ha referit al cost que ha suposat tot l'operatiu dissenyat per a atendre les sol•licituds del programa Xarxa Llibres. "Totes les tasques associades a la gestió d'aquest programa que beneficia directament a les famílies ha suposat un cost per a l'Ajuntament de Castelló de 24.495 euros, amb prou faenes un 2,5% del volum d'ajudes abonades a la ciutadania".\nQuant a les sol•licituds pendents d'esmena d'errors, a través de l'enllaç web http://www.castello.es/frontal/educacio o des del destacat ‘#Xarxa Llibres. Resultat Sol•licituds’ en la pàgina principal de la web municipal, totes les famílies poden consultar, amb el DNI del sol•licitant i el *NIA de l'alumne, la informació sobre l'estat de la seua sol•licitud. Si està pendent d'esmenar, la web informa sobre la causa per la qual s'ha d'esmenar, com s'ha de realitzar la nova tramitació i el període per a poder fer-ho.\nEn aquest últim cas, s'estableix com a període per a esmenar des del dia de la publicació fins al 16 de març i per a realitzar-ho es dóna l'opció de descarregar una sol•licitud d'esmena i s'indica el lloc on s'ha de presentar la documentació correcta.\nEl nombre total de sol•licituds tramitades va ser de 10.714, de les quals s'han inadmès 120, la qual cosa representa un 1,1% del total. Així mateix, el nombre de sol•licituds que requereixen d'esmena són 527, un 4,9% del total, de les quals 285 són les corresponents a les AMPA que tenien ja bancs de llibres i que deuen ara lliurar un model justificatiu individualitzat de compra col•lectiva-socialització amb el qual es resoldran positivament totes aquestes sol•licituds.


Estarà ambientat en un monestir del segle X\nUn pessebre del segle XXI en un monestir del segle X. Amb aquest leitmotiv com a punt de partida, Món Sant Benet acollirà, aquestes festes, la primera edició del seu Pessebre Vivent. Una proposta ambiciosa que combinarà la representació de les escenes clàssiques per part d'un centenar d'actors amb l'aplicació d'efectes d'última generació com videoprojeccions.\nLa proposta, que ja fa mesos que es treballa, compta a la direcció artística amb l'actriu Tàtels Pérezque, amb el suport de Sara Manzano a la producció, ha assumit el repte de traslladar un clàssic pessebre vivent a l'ambientació típica de l'època medieval. Així, el públic trobarà en la proposta, a banda dels personatges tradicionals típics de qualsevol pessebre, altres protagonistes poc habituals, com per exemple els monjos benedictins. «El pessebre és una proposta nadalenca que parteix de l'objectiu de mostrar el monestir d'una manera diferent al format habitual de les visites», explica Tàtels Pérez que, afirma, que la iniciativa esdevindrà una de les cites importants del calendari d'activitats de Món Sant Benet.\nEl Pessebre, l'únic de tot Catalunya que es realitza dins d'un monestir recrearà les escenes tradicionals pròpies (les rentadores, l'anunciació als pastors, el naixement, l'anunciació, els tres reis,...) però adaptant el vestuari, l'atrezzo i les situacions a l'època medieval, donant al projecte una singularitat especial. De fet, des del plantejament de la proposta es va tenir clar que es volia apostar per una estètica personal i pròpia i, per això, s'ha comptat amb la modista Dolors Baró, experta en vestuari de l'època, que ha realitzat una important tasca de documentació per elaborar un vestuari fet a mida pel pessebre. Juntament amb la cosidora, Anna Grau, han estat una de les peces clau per donar forma a l'activitat.\nUna proposta per despertar els sentits\nUn muntatge escenogràfic específic permetrà la recreació d'ambients eteris, com la presència d'àngels, o situacions quotidianes que combinen projeccions amb el treball dels actors i actrius. El Pessebre Vivent de Món Sant Benet vol ser una experiència sensorial que embolcalla al visitant i el trasllada a una altra època a través de tots els seus sentits. La vista, és clar, però també l'olfacte, a través d'un joc d'olors en diferents punts del recorregut i la oïda amb música coral en directe. El pessebre comptarà amb la participació del cor d'homes Lupulus Emsembla que interpretarà, en directe, cants gregorians.\nEl gust tindrà també el seu paper protagonista amb la presència de la Taverna a l'inici i el final del recorregut a on es podran degustar begudes calentes i, qui tingui gana, fer-hi un mos.\nLa implicació d'institucions i entitats de la comarca\nUn dels aspectes més bonics de la iniciativa és la implicació d'institucions i entitats de la comarca que arrelen el pessebre a la seva gent i al territori. En aquest sentit, el Pessebre ha comptat amb la complicitat d'associacions com el Mijac, la Catequesi o la Parròquia de Sant Fruitós i grups com la coral Lupulus Emsembla. Així mateix, institucions com el Museu de Sant Fruitós i el particular Josep Iglesias del Mas Brucardes, han cedit peces històriques per ajudar en l'ambientació del pessebre. També la Granja Escola Les Pedreres de Sant Fruitós de Bages col·labora aportant alguns animals de granja a la proposta (xais, gallines, oques, conills,...).\nLa primera edició del Pessebre se celebrarà els propers 26, 29, 30 de desembre i 1 de gener i s'han programat 4 sessions diàries per poder assistir-hi: 18.00h, 18.45h, 19.30h i 20.15. Les entrades ja estan a la venda a la web de Món Sant Benet, i també es podran comprar a la taquilla els dies de les sessions. El preu de l'entrada per adult és de 9 euros i de 5 pels infants entre 3 i 12 anys. Es poden consultar descomptes per grups.


Efectes de la inscripció. Departament de Justícia\nQuins avantatges té la inscripció en el Registre?\nUn grup d'interès no inscrit en el Registre pot mantenir contactes amb alts càrrecs, autoritats i empleats públics, membres electes o diputats?\nQuines són les obligacions d'informació davant del Registre?\nLa inscripció en el Registre de grups d'interès de Catalunya dona dret a:\nPresentar-se davant dels càrrecs, autoritats i empleats públics, membres electes o diputats com a grup d'interès inscrit en el Registre.\nFormar part de les llistes de correu per rebre alertes automàtiques sobre tramitacions, actes i consultes públiques respecte de les activitats o les iniciatives públiques relatives a les matèries d'interès del declarant que s'hagin fet constar en les declaracions responsables o en les modificacions posteriors.\nFer constar la seva contribució en les consultes públiques en qualitat de grups d'interès inscrits al Registre.\nExercir els altres drets que l'ordenament els pugui reconèixer pel fet de trobar-se inscrits en el Registre.\nA banda de gaudir d'aquests avantatges, la inscripció en el Registre i el compliment de la normativa reguladora dels grups d'interès els confereix el prestigi social propi de les organitzacions compromeses amb la qualitat dels serveis i amb el funcionament democràtic de les institucions.\nNo. Excepcionalment, però, i només en cas que el grup d'interès pretengui dur a terme activitat d'influència davant d'alts càrrecs o personal directiu de la Generalitat i el seu sector públic, es preveu que ho pugui fer sense prèvia inscripció del grup d'interès, a condició que les persones que el representen formalitzin per escrit, per mitjà del model normalitzat, el compromís a presentar la sol·licitud d'inscripció del grup dins dels 10 dies següents al contacte mantingut, tal com estableix l'Acord de Govern GOV/82/2016, de 21 de juny.\n- Acceptar que la informació proporcionada es faci pública.\n- Actualitzar periòdicament la informació declarada davant del Registre.\n- Garantir que la informació proporcionada és completa, correcta i fidedigna.\n- Complir amb el mínim estàndard ètic establert al codi de conducta comú.\n- Acceptar l'aplicació del règim de control i fiscalització, i les mesures corresponents, en el cas d'incompliment del codi de conducta o del que estableix la Llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern.\nEls grups d'interès han d'informar de les activitats que duen a terme i del seu àmbit d'interès i finançament.\nEls declarants que actuen per compte de tercers també han d'informar sobre els clients, persones o organitzacions per a les quals treballen i de les quantitats econòmiques que reben, si s’escau, i les despeses relacionades amb la seva activitat com a grup d'interès.\nQuan se'n produeixi alguna modificació. Les modificacions de la informació general i bàsica s'han de comunicar al Registre en el termini d'un mes des de la modificació.\nLa informació específica, dins l'any natural en què s'hagi produït la modificació.


Fins el 31 de maig, presentació de propostes de Pressupostos Participatius 2018 | Ajuntament de Barberà del Vallès\nFins el 31 de maig, presentació de propostes de Pressupostos Participatius 2018\n28/04/2017 - 12:15\nLa ciutadania i les entitats barberenques poden apropar-se a l’OAC i lliurar la proposta per participar en aquesta nova edició de Pressupostos Participatius 2018.\nEl termini de presentació s’inicia aquest dimarts dia 2 i finalitzarà el 31 de maig.\nL'Ajuntament de Barberà del Vallès continua endavant amb el procés de Pressupostos Participatius 2018, una iniciativa en la qual la ciutadania pot decidir on destinar part dels recursos públics, que compten amb una dotació de 150 mil euros que es repartiran en projectes que no podran superar els 30 mil euros (IVA inclòs) cadascun.\nD’aquesta manera, entre el 2 i el 31 de maig, el veïnat major de 16 anys adjuntant la signatura de 15 persones que donin suport a la proposta i les entitats podran presentar les seves propostes a les OAC de la ciutat, emplenant una instància especial (disponible a la web municipal i a les OAC) .\nDurant el mes de juny, els serveis tècnics municipals estudiaran la viabilitat econòmica, tècnica i normativa de cadascuna de les propostes presentades i aquells projectes que superin aquesta fase, es donaran a conèixer en un acte públic, on persones i entitats podran defensar-les davant la ciutadania.\nPersones majors de 16 anys empadronades a Barberà del Vallès adjuntant 15 signatures de veïns o veïnes que donin suport a la proposta.\nAssociacions o entitats sense ànim de lucre del municipi que constin al Registre Municipal d’Entitats (queden exclosos els partits polítics).\nTenir visió de ciutat i generar impacte al conjunt del territori municipal.\nDonar resposta a una necessitat de la ciutat i ser d'interès col·lectiu o comunitari.\nFer referència a àmbits i temes de competència municipal.\nSer realitzables tècnicament i el màxim de viables econòmicament, i respectar el marc jurídic i legal existent.\nTenir principi i final, sense que comprometin pressupostos posteriors, a excepció de la despesa corrent per manteniment del projecte.\nExecutables durant l'any 2018.\nDurant aquests dies, s’està duent a terme el repartiment a cada domicili de la ciutat, d’un tríptic informatiu on ve detallat tot el procés, des de la presentació de propostes fins a la votació i la proclamació dels projectes acceptats.\nA més, qui tingui dubtes sobre el tipus de propostes que es poden presentar, terminis, etc, es pot adreçar a la carpa informativa que està visitant els diferents barris de la ciutat per tal d’apropar tota la informació de Pressupostos Participatius a la població. Les properes ubicacions són les següents:\nDimarts 2 de maig - Pl. República - De 17 a 19h\nDijous 4 de maig - Ca n'Amiguet - De 17 a 19h\nDilluns 8 de maig - Parc Europa - De 17 a 19h\nDimecres 10 de maig - Pl. Unitat - De 17 a 19h\nDivendres 12 de maig - Can Serra - De 17 a 19h\nCal recordar que la web municipal compta amb un espai destacat on es recull tota la informació d’aquesta edició de Pressupostos Participatius 2018: www.bdv.cat/PressupostosParticipatius2018.\nAquesta secció s'anirà actualitzant a mesura que vagin avançant les fases del procés participatiu.


DONES AMB COMPROMÍS SOCIAL I PÚBLIC – Compromís per Picanya\nEl passat 4 de Març, a les 20:30h i a la Sala d’Exposicions de Picanya, tingué lloc una xerrada més que el col·lectiu de Compromís per Picanya organitza fa més de 8 anys, dins del concepte global de “altres qüestions, altres debats”. Concretament, amb aquesta ja portem 17.\nPerò abans de començar, totes les persones reunides (unes cinquanta) van alçar-se i van mantindre un minut de silenci per l’assassinat, el dia d’abans, de Berta Cáceres: líder hondurenya, opositora al govern, ferma defensora dels drets humans. També es va mencionar les 11 víctimes per violencia masclista al estat espanyol, des que començà l’any 2016. Finalitzat el minut de silenci, totes donarem un sorollós aplaudiment en reconeixement d’aquesta xacra humana i tot el que resta per fer.\nDesprés d’aquest gest, començà la xerrada, homenatge a la dona d’ahir, d’avui i de sempre. El títol ho deixava clar: “DONES AMB COMPROMÍS SOCIAL I PÚBLIC”.\nEn ella participaren:\n Ester Calderón Gambín, periodista i cap de premsa de CC.OO. al País Valencià, que des d’un anàlisi rigorós social i polític, va reflectir una realitat de doble torn laboral per a moltes dones que, a més de treballar fora, o fan dins la llar. Va demanar més compromís als homes perquè deixen els seus privilegis, assegurant-los que serien més lliures i més feliços.\n Marian Campello Moreno, diputada a les corts per compromís va assegurar que dins el congrés valencià tenen que reelaborar-se i treballar de valent perquè en la quotidianitat no es caiga en un masclisme de fet… Va incidir en l’existència de bones lleis que cal dur endavant sent conscients del dèficit pressupostari que hi ha.\n Beatriz Beseler Soto, neuropediatra, voluntaria de “Metges del Món” ha participat com a cooperant a Haití (terratrèmol de 2010) i com cooperant 6 mesos a Etiòpia. A més, col·labora en la actualitat, donant suport, ajuda i informació a dones que exerceixen la prostitució. D’aquesta realitat va ser molt clara i contundent: més de un 95% de les dones ho fan sense llibertat, son esclaus d’una realitat insuperable per elles mateixes i, moltes d’elles, son el resultat d’unes màfies que trafiquen amb elles. Hem de treballar, va dir, en la demanda, perquè és clau per retornar la seua dignitat.\n Alba Encinas Ruiz, és mestra a un col·lege-cooperativa valencià i actual regidora a Compromís Picanya. Des de la seva vessant de mestra, va analitzar com les xiques i xics en qui treballa necessiten un model masculí en les realitats de l’educació infantil perquè puguen tindre referències masculines positives, diferents del rol masculí-mascle. També va parlar de la malaurada negativa, del govern de l’ajuntament de Picanya, de la moció que presentà el grup de Compromís per Picanya en relació a augmentar la inclusió i el feminisme… Encara que és conscient que al poble de Picanya es fan coses positives al voltant de la promoció de la dona, la regidora opinà amb tristor que era una llàstima no avançar més.\nL’acte va ser seguit amb molt d’interès per totes les persones, que després participaren en el debat aportant opinions, dubtes i crítiques positives de tal manera que l’event va concloure al voltant de les 23h, emplaçats per les dues properes xerrades que tindran lloc a principi de maig (al voltant de la “mort digna”) i al 15 de juny (al voltant de les energies alternatives).\n←Dones amb compromís social i públic\n8 de Març, Día de la dona→


Torró fa efectives les seues amenaces i deixa baix mínims als grups de l’oposició | Socialistes / Socialistas de Gandia. PSPV-PSOE\nTorró fa efectives les seues amenaces i deixa baix mínims als grups de l’oposició\nHomeNotíciesTorró fa efectives les seues amenaces i deixa baix mínims als grups de l’oposició\nArturo Torró ha fet efectives hui les seues amenaces i a partir del proper dilluns, els grups polítics de l’oposició es quedaran baix mínims amb l’acomiadament d’un dels dos membres que tenien fins ara assignats. Amb aquesta mesura, Torró completa la seua lamentable resposta al plenari de la vaga general.\nEls socialistes recorden que la vertadera motivació de Torró per a portar a terme aquests acomiadaments és una venjança política i la voluntat de dificultar la tasca fiscalitzadora dels grups de l’oposició. Una tasca que està donant els seus fruits, donat que a Gandia Torró ja té la pitjor de les valoracions possibles per la seua gestió quan encara no ha passat un any de la seua investidura.\nMalgrat aquesta actitud poc respectuosa amb el joc democràtic, els socialistes asseguren que van a seguir treballant “per destapar tots i cadascun dels negocis foscos que Torró porta a terme en l’Ajuntament”. A més, han insistit en que no faran cas a les amenaces de Torró i faran públic les 50 persones endollades a l’Ajuntament.\nSegons avancen els socialistes, aquestes persones estan treballant a l’Ajuntament, a les empreses públiques i amb altres tipus de contractacions indirectes, i entre elles hi ha persones del PP i altres de les pròpies empreses privades de Torró.


Cutie and The Boxer. La relació de parella com a suport de representació – A*Desk\nNova York. Un home, una dona. Tots dos són artistes. Estan casats. Treballen junts. A [Cutie and The Boxer (2013) Zachary Heinzerling entra a disseccionar els vincles d’afecte i poder que mantenen el pintor Ushio Shinohara i la seva dona Noriko, lligats l’un a l’altre després de dècades de vida i treball en comú.\nDesprés de quaranta anys assentats a Manhattan el matrimoni encara lluita per la visibilitat del seu treball. En auge en els seixanta, Ushio Shinhoara va aconseguir popularitat gràcies a les seves pintures, amb les que revisava la pinzellada expressionista de la generació anterior fusionant-la amb el gest del boxejador. Els guants com pinzells, llenços de grans dimensions allà davant, rebent. Shinohara és ara octogenari. A la cinta es veu com part del seu treball segueix sent la lluita frontal per significar al món de l’art. Noriko, però, va arribar a l’illa sent una jove estudiant d’art. En una visita d’estudi va sucumbir a la força d’Ushio, qui àgil es va penjar d’ella. Vint anys més jove, Noriko va aparcar la seva pròpia pràctica per donar suport a la del seu company i sostenir l’equilibri de la vida familiar i professional. La seva lluita de dècades, en aquest cas, ha estat la de significar en l’àmbit domèstic.\nEn Cutie and The Boxer el públic és testimoni d’un moment clau en la seva vida professional i de parella. Exhaust de lluitar per vendre per museus i col·leccionistes, Ushio se salva de perdre una mostra a la seva galeria gràcies a la valentia de Nuriko, que aquesta vegada aposta per les seves aquarel·les i reclama al galerista el seu dret a aparèixer en sala. Quins són els límits entre l’obra i la vida en comú? Quina part de les action paintings d’Ushio són Noriko? Quina part de les aquarel·les autobiogràfiques de Noriko són Ushio? Què legitima que la feina d’ella ocupi els murs de la galeria que conté les pintures i escultures d’ell?\nLa cinta ha tingut una excel·lent acollida a Sundance i està nominada als Oscar aquest any. Una producció senzilla sobre la vida en comú d’una parella madura serveix a Heinzerling per veure les relacions de parella com camps de batalla. Que pertanyin al món de l’art és potser una estratègia hiperbòlica, en aquest cas. Més enllà de la fidelitat que la pel·lícula pot tenir o no cap a la relació concreta entre Noriko i Ushio, la producció és una manera intel·ligent de rebre’ns en aquestes preguntes sobre els plaers i patiments que ens donen les relacions personals que establim en aquest món de l’art. Què difícil és per a alguns distingir al seu company del seu adversari. Quantes vegades em pregunto com s’ho fan les meves parelles d’amics artistes.


Guies, documents i instruccions tècniques en matèria de prevenció d'incendis publicades o reconegudes per l'Administració.\nPública concurrència. Edificios de gran altura (EGA).\nAgents implicats. Sistema Organitzatiu d'Autorprotecció (SOAP).\nVisita a Ferrocarrils de la Generalitat de Cataluña (FGC).\nLlicenciat en Química. Consultor freelance de seguretat contra incendis especialitzat en reacció al foc. Postgrau de perit d'assegurances, incendis i riscos diversos per la Universitat de Barcelona (UB). Diplomat curs europeu superior de seguretat contra incendis (Cepreven y CFPA). Durant 10 anys la seva carrera professional es va desenvolupar en un laboratori d'assaigs de reacció al foc, sent destacable la posició de Director Tècnic. A nivell nacional, és el president del subcomitè de la normalització dels assaigs de reacció al foc de materials. A nivell europeu, assisteix com a delegat espanyol a les reunions internacionals dels CEN/TC 127 "fire safety in buildings" i com a expert nacional en els grups de treball europeus inclosos en aquest comitè europeu.\nEnginyer Tècnic Industrial, especialitat en Electrònica Industrial per la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC). Director de projectes i activitats en OTP Global Engineering, empresa especialitzada en el disseny, la direcció tècnica i la legalització tècnica i administrativa d'activitats de negoci i instal.lacions industrials.\nArquitecte i Arquitecte Tècnic. Tècnic Superior en Prevenció de Riscos Laborals. Diplomat Cepreven i CFPA Europa. Tècnic del Servei de Prevenció, Extinció d'Incendis i Salvament de l'Ajuntament de Barcelona amb funcions operatives. Professor de cursos de l'Institut de Seguretat Pública de Catalunya (ISPC), col·legis professionals i altres associacions especialitzades. Ha participat en nombroses conferències, grups de treball i en la redacció de normatives en l'àmbit de prevenció d'incendis amb 12 anys d'experiència en el Servei de Prevenció d'incendis de Bombers de la Generalitat de Catalunya.\nEnginyer Superior en Informàtica i Enginyer Tècnic en Informàtica de Sistemes per la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), Cambridge Diploma in Information Technology (UCLES). Ha estat director d'Innovació, Societat del Coneixement i Arquitectures TIC de l'Ajuntament de Barcelona. Actualment és director del programa 5G a la Barcelona Mobile World Capital. Degà de l'Il·lustre Col·legi d'Enginyeria Informàtica de Catalunya (COEINF). President de l'Associació de Professionals TIC de Catalunya.\nEspecialista en modelització d'incendis, evacuacions i resistència al foc de les estructures


Curs preparatori per obtenir el títol oficial de Grau Superior en Assessoria d'imatge personal a Barcelona per Rambla Instituto - educaweb.cat\nCurs preparatori per obtenir el títol oficial de Grau Superior en Assessoria d'imatge personal\nMòdul 1 Assessoria de bellesa.\nMòdul 2 Tècniques d'embelliment personal.\nMòdul 3 Estilisme en el vestir.\nMòdul 4 Protocol i usos socials.\nMòdul 5 Imatge personal i comunicació.\nMòdul 6 Administració, gestió i comercialització en la petita empresa.\nAssessorar sobre aspectes relatius a embelliment personal i supervisar l'execució tècnica dels canvis proposats, sobre l'estil i la línia d'indumentària i complements que s'han d'adoptar, en les actuacions de protocol i en els usos i habilitats socials, sobre els aspectes relacionats amb la imatge que ha d'oferir en la seva compareixença davant públics i audiències i en l'adequació de la imatge del seu entorn a la seva imatge personal.\nRealitzar l'administració, gestió i comercialització en una petita empresa.\nHaver superat la prova d'accés als cicles formatius de grau superior (es requereix tenir almenys 19 anys en l'any que es realitza la prova o 18 per a qui posseeixen el títol de Tècnic).\nCurs preparatori per obtenir el títol oficial de Grau Superior en Assessoria d'imatge personal encara no ha rebut opinions\nCurs de Personal Shopper i Dependent de Comerç\nCurs preparatori per obtenir títol FP de Grau Superior en Estètica i Benestar\nPersonal Shopper i Dependent de Comerç\nCurs de Cicle Formatiu de Grau Superior en Assessoria d'Imatge personal


Converteix Bolívia Bolivians (BOB) i Terracoins (TRC) : Canvi de divises Calculadora de conversió\nBolivià (BOB) i Terracoin (TRC) Canvi de divises Calculadora de conversió\nAquest Bolivià i Terracoin convertidor està al dia amb tipus de canvi de 11 desembre 2018.\nIntrodueixi l'import que voleu convertir a la casella a l'esquerra de Bolivià. Utilitzeu les monedes "swap" per fer Terracoin la moneda per defecte. Fer clic a Terracoins o Bolívia Bolivians per convertir entre aquesta moneda i totes les altres monedes.\nEl Bolivià és la moneda en la Bolívia (BO, BOL). The Terracoin és la moneda en la cap dels països. El símbol per BOB pot ser escrit Bs. El símbol per TRC pot ser escrit TRC. El Bolivià es divideix en 100 centavos. La taxa de canvi de el Bolivià es va actualitzar per última vegada el 11 desembre 2018 de Yahoo Finance. La taxa de canvi de the Terracoin es va actualitzar per última vegada el 11 desembre 2018 de coinmarketcap.com. La BOB factor de conversió té 3 dígits significatius. La TRC factor de conversió té 12 dígits significatius.


El capgròs que homenatja Jordi Cuixart, a la Festa Major de les Borges | Notícies | SomGarrigues\nDivendres, 30 de d’agost de 2019 - Les Borges Blanques\nEl capgròs que homenatja Jordi Cuixart, a la Festa Major de les Borges\nD'altra banda, el CDR local ha rebatejat simbòlicament els carrers per on passarà la Trobada de Gegants, Grallers i Correfocs.\nEl capgròs que homenatja el president d’Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, serà un dels que participaran aquest dissabte a la Trobada de Gegants, Grallers i Correfocs de la Festa Major de les Borges Blanques. La figura, construïda per l’artesà Jordi Grau, del taller El Drac Petit de Terrassa, és propietat d’Òmnium Cultural, que la va encarregar per fer present d’una manera simbòlica el president de l’entitat, que està empresonat des de l’octubre del 2017, a diverses festes i esdeveniments.\nLa setmana passada, per exemple, va ser a la Festa Major de Fulleda, poble estretament vinculat amb Cuixart, ja que la seva companya, Txell Bonet, n’es descendent. La figura també ha acompanyat el bus d'Òmnium que ha recorregut la costa catalana sota el lema “Ho tornarem a fer” per denunciar “la regressió democràtica que es viu a l'estat espanyol i refermar el compromís de l'entitat en la defensa i exercici dels drets fonamentals”, explica Òmnium.\nEl capgròs es va presentar al festival “Cultura contra la repressió”, celebrat a Santa Perpètua de la Mogoda, població natal de Cuixart i que ja porta dues edicions. La figura porta un mocador groc solidari, amb puntets blancs, pensat per a les colles castelleres i amb el lema “Llibertat presos polítics”, la recaptació del qual es destina a les activitats d’Òmnium.\n“Decoració” del CDR\nPer la seva banda, el Comitè de Defensa de la República (CDR) de les Borges ha rebatejat simbòlicament alguns carrers de la població, especialment els del centre, amb noms com “Presos polítics i exiliats”, “Independència” o “Joves d’Altsasu”. Igualment, s’han penjat una gran foto del rei Felip VI i del jutge Marchena de cap per avall al passeig del Terrall amb els lemes Llibertat i Absolució. També ha col·locat una pancarta a la zona de penyes que demana “una Festa Major inclusiva, feminista i sostenible”. En els últims dies, amb motiu de la proximitat de la Festa Major, el CDR ha estat repartint llaços grocs i material referent a la solidaritat amb els represaliats.\nIntervinguts a les Borges dos gossos de raça que vivien en males condicions\nInstal·laran un punt de recàrrega de vehicles elèctrics al Terrall de les Borges


Més de 85.000 persones han donat sang a Catalunya els primers cinc mesos de 2018 - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nMés de 85.000 persones han donat sang...\n14-06-2018 15.02\tAvui, 14 de juny, se celebra el Dia Mundial del Donant de Sang\nMés de 85.000 persones han donat sang a Catalunya els primers cinc mesos de 2018\nLa consellera Vergés ha recordat la solidaritat dels donants durant els atemptats de Barcelona i de Cambrils i ha reivindicat el Banc de Sang i Teixits com una estructura d’estat\nCatalunya, amb 250.000 donacions de sang anuals, és autosuficient per a transfusions i s’hi pot donar sang a 16 hospitals i a més de 4.000 punts de col·lecta mòbil\nLa consellera de Salut, Alba Vergés, ha clausurat aquest matí a Reus l’acte simbòlic d’homenatge a les persones donants de sang i als col·laboradors més actius de Catalunya, per la seva tasca a favor de la donació de sang. Entre gener i maig de 2018, més de 85.000 donants han fet a Catalunya unes 105.200 donacions de sang i 6.700 donacions de plasma, xifres que es mantenen estables amb les de l’any passat.\nAmb aproximadament 250.000 donacions de sang anuals, Catalunya és autosuficient en sang per fer transfusions: es respon a les necessitats dels hospitals i Banc de Sang sempre té una reserva de 7-9 dies per atendre qualsevol eventualitat al país. En aquest sentit, la consellera ha destacat que “un dels reptes de Catalunya és ser autosuficient amb el plasma el 2022”.\nEn el decurs de l’acte, la consellera Vergés ha volgut donar les gràcies “a les 200.000 persones que doneu sang cada any, perquè vosaltres sou qui mostreu la fortalesa del nostre país i de la nostra societat”. I ha posat èmfasi en el fet hi ha un 20% més de dones que fan donació de sang que d’homes.\nVergés també ha dedicat unes paraules per recordar “la solidaritat dels donants durant els atemptats de Barcelona i Cambrils” i ha reivindicat el Banc de Sang i Teixits com una estructura d’estat per a Catalunya.\nPer la seva banda, l’alcalde de Reus, Carles Pellicer, també ha participat en l’acte de reconeixement, juntament amb Enric Argelagués, director del Banc de Sang i Teixits –entitat que organitzava l’acte; Ramon Grau, vicepresident de Creu Roja; i Marc Ibars, president de la Federació Catalana de Donants.\nA Catalunya es pot donar sang a 16 hospitals i a més de 4.000 punts de col·lecta mòbil. Cada dia, hi ha 1.000 donacions de sang a Catalunya, de les 310.000 donacions que hi ha al món, de les quals 6.000 són a tot l’Estat espanyol.\nL’any 2017 es van fer prop de 250.000 donacions de sang a Catalunya\nGràcies a 191.657 donants, l’any passat tots els hospitals i clíniques de Catalunya van tenir sang suficient per atendre les necessitats dels malalts i persones accidentades. En total es van fer 248.027 donacions de sang, un 2% més que l’any 2016.\nPer sexes, el nombre de donacions de dones (95.991) i homes (95.666) va ser pràcticament igual l’any passat; i per edats, la franja amb més donants es va situar entre els 36 i 55 anys, amb quasi 100.000 persones que van fer almenys una donació de sang.\nCal recordar que, per ser donant de sang, s’han de complir les següents condicions bàsiques: tenir entre 18 i 70 anys, pesar 50 quilos o més i trobar-se bé de salut.\nSobre el Banc de Sang i de Teixits\nFormat per un equip de més de 650 professionals repartits per tot Catalunya, el Banc de Sang i Teixits (BST) és l'entitat que depèn del Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya, que té com a missió garantir l'abastament i el bon ús de sang i teixits a Catalunya, essent el centre de referència en immunologia diagnòstica i de desenvolupament de teràpies avançades.\nA Catalunya existeix un únic banc, que centralitza les donacions de tots els hospitals, així com les de les campanyes itinerants de tot el territori. A més de les reserves de sang i de teixits, el BST gestiona també un banc de cordó umbilical i un de llet materna.\nCreat al 1995, a més de la seu central a Barcelona, el BST compta amb una dotzena de seus territorials a tot Catalunya ubicades en els principals hospitals del Sistema sanitari integral d'utilització pública de Catalunya (SISCAT).\nActe d'homenatge al donant de sang, amb la consellera Alba Vergés, a Reus.\nLa consellera de Saut, Alba Vergés, fa lliurament d'un guardó de reconeixement a un donant de sang, avui a Reus\nSalut Delegació a Girona Comunicació del Govern


Cerca totes les ofertes d'hotels a La Hoz Entrada:\nCasa Rural la Joya...Habitacions per nit per només Més zones a Iznajar\nLa Hoz és en dels molts llocs de Iznajar que els viatgers gaudeixen de visitar. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. La Hoz està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Trobar una bona oferta és fàcil amb Agoda.com, oferint hotels barats a La Hoz o qualsevol altra àrea a Iznajar. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Inserti les seves dates de viatge a la nostra pestanya de recerca i busqui els millors preus en allotjaments a Iznajar.\nHotels destacats a La Hoz, Iznajar\nÀrea La Hoz\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Iznajar, Casa Rural la Joya és...\nHotels a La Hoz: Casa Rural la Joya


IB3 | NO VENIM AMB MANUAL: Deures, sí o no?\nDissabte 02 a les 09.00\tNO VENIM AMB MANUALDeures, sí o no?\nAquest dissabte, a No venim amb manual, l’espai per a famílies amb infants d’IB3 Ràdio, tendrem un debat amb pares, docents i estudiants sobre si són necessaris els deures, un tema que es planteja sovint actualment.\nA la secció de ‘l’Especialista’, d’altra banda, la psicopedagoga Magdalena Bauçà de Mirabò parlarà amb un grup d’adolescents sobre com canvia la relació amb els pares durant aquesta etapa.\nEl programa també celebrarà el Dia Internacional del Llibre Infantil i Juvenil amb un conte i amb l’entrevista dels nins a Carolina Guaita, bibliotecària encarregada de la sala infantil i juvenil de la biblioteca Can Sales.\nEls oients també podran escoltar seccions com l’espai ‘En Família’ o la tertúlia ‘Paraula de Nin’, en la que els més joves expressen les seves opinions, a més de cançons de totes les èpoques.\nNo venim amb manual, dirigit i presentat per Regina Cortés, s’emet dissabte matí, a partir de les 9.00 h a IB3 Ràdio, i combina els espais infantils amb els dirigits als adults com pediatria, pedagogia i criança. També dona veu a diferents col·lectius destinats a la infància i convida a participar activament a les famílies.


ENTRENAMENT AMB BOSU | Xavigallego\nENTRENAMENT AMB BOSU\nDes de fa temps és ja és força generalitzat l’ús del BOSU dins d’un programa general de fitness. Es realmet útil o es més una imposició comercial ?\nDESCRIPCIÓ I FONAMENTS\nEl BOSU és una mitja esfera inflada de plàstic amb una base rígida. El seu nom és una anacronisme de l’anglès que vol dir “both sides up” o “both side utilized”. Osigui, podem utilitzar l’esfera amb la base rígida en contacte amb el terra o girar l’aparell i deixar que la part corba convexa estigui a terra i presentar la base plana rígida en la part superior.\nAquestes dues posicions ens oferiran diferents possibilitats de relacionar-nos per a treballar diferents aspectes del fitness, primordialment l’equilibri.\n1. És un material que afegeix varietat i motivació a l’entrenament.\n2. Desenvolupa l’equilibri amb l’activació de molts músculs alhora, en especial músculs del CORE (faixa abdominal i musculatura espinal)\n3. Crea noves connexions neuronals per representar una novetat en la diferent forma de comunicació entre músculs i cervell.\n4. És una eina important en la recuperació i l’entrenament de l’articulació del turmell i el genoll.\n5. Al tenir una superfície tova, redueix l’impacte articular de certs moviments que podem fer.\n6. Pot ajudar a millorar l’eficiència d’accions esportives concretes i en la prevenció de lesions.\n1. EL seu ús incrementa el risc a lesionar-se al tractar-se d’un element inestable. (caigudes o esquinços per moviments bruscs al perdre l’equilibri)\n2. Activa més quantitat de músculs alhora però el nivell de càrrega muscular d’un múscul en concret sempre serà més important en una situació d’estabilitat perquè podrem afegir més pes o número de repeticions.\n3. No s’ha demostrat que l’entrenament de l’equilibri amb superfícies inestables (BOSU i pilotes suïsses o fitballs doni millors resultats que l’entrenament a terra sense aquests materials.\nEXERCICIS AMB EL BOSU\nUtilitzant el BOSU, doncs, podem fer els mateixos exercicis que fem a terra incrementant el treball del CORE i de l’equilibri. La manera de relacionar-nos amb l’aparell pels dos costats i segons quina sigui la superfície de contacte del nostre cos, ens donarà moltes possibilitats i variació de tasques:\nEn principi el seu ús més conegut és per treballar el membre inferior. Inicialment, el BOSU va ser utilitzat, sobretot, per a recuperar la funcionalitat del turmells després d’esquinços o fractures. D’aquesta manera aguantar l’equilibri amb un peu o dos peus sobre qualsevol de les dues superfície son exercicis clàssic amb moltes variants i progressions possibles.\nUn altre exercici interessant és realitzar l’esquat o sentada, l’exercici de cames per excel·lència. Fer-lo sobre el BOSU sobre qualsevol de les seves superfícies o inclús sobre de dos aparells superposats afegeix una càrrega especial de treball.\nTreball de la faixa abdominal o de la musculatura dorsal depenent si recolzem esquena i el pit o panxa sobre el BOSU.\nUn exercicis clàssics son el “crunch abdominal” o l’extensió d’esquena (“Superman”)\nNormalment recolzem les mans o els avantbraços sobre la superfície del BOSU però també podem recolzar els peus i mantenir les mans o braços a terra.\nEs poden realitzar flexions. També podem utilitzar un BOSU per a mans i l’altre per a peus amb qualsevol de les dues superfícies de contacte incrementant la situació d’inestabilitat.\nL’ús del bosu és molt interessant com a una eina més de l’entrenament, motivadora, que ens aporta treball d’equilibri amb un accent en la musculatura del core de forma divertida tot estimulant noves connexions neuronals . No és poc.\nNo cal treballar exageradament sobre superfícies inestables com BOSU o fitballs per la senzilla raó que en la vida diària estem majoritàriament en situacions diferents, tocant de peus a terra. Però la utilització del BOSU i altres elements inestables ens aporten un extra de treball d’equilibri que ens poden ajudar en algunes situacions de la nostra vida i també en pràctica esportiva en cas de l’esqui, per exemple.\nCaldrà anar en compte al fer els exercicis i seguir unes progressions correctes doncs el risc de lesió i caigudes sempre s’incrementa.\nEn definitiva és tracta d’una eina molt important per a afegir qualitat, varietat i diversió al nostre entrenament.


2. A tota Espanya, i amb dades de la mitja del mes d’octubre hi ha un total de 1.701.875 afiliats (53,24 % homes i 46,76 % dones), dels quals 642.380 són de països UE (342.906 homes i 299.474 dones), i 1.059.495 són de països no UE (563.207 homes i 496.287 dones). És a dir, s’ha produït un descens anual del 4,68 %. Cal recordar que la mitja d’afiliats del mes d’octubre de 2011 era de 1.785.362. Es a dir, en els darrers dotze mesos s’ha produït un disminució de 83.487 persones. Cal destacar la disminució de l’afiliació en el regim general, que ha perdut 26.109 (ja s’han incorporat els treballadors dels regim agrari i de la llar familiar, i la disminució es produeix utilitzant els mateixos criteris estadístics). Pel que fa al regim de treballadors autònoms, cal fer esment del descens 66 afiliats, i en sèrie interanual hem passat dels 210.143 del mes d’octubre de 2011 als actuals 217.125. En el regim especial del personal al servei de la llar familiar, que s’ha extingit el 30 de juny, encara resten 664 persones.\nEn les dades estatals del mes de febrer no apareixia la distribució percentual per règims, que havia estat substituïda per la variació mensual en percentatge, però en les dades del mes de marc ja tornà a aparèixer aquesta distribució. Aquesta distribució el mes d’octubre és la següent: el 86,89 % pertanyen al general (amb la inclusió dels treballadors agraris i de la llar familiar), el 12,76 % al d’autònoms, el 0,28% al del mar, el 0,04 % al règim de la llar familiar, i el 0,03% al del carbó.\nPer règims, cal destacar la important presència dels treballadors romanesos i marroquins en el general, seguint els criteris estadístics anteriors (150.184 i 99.850, respectivament), del xinesos i romanesos en el d’autònoms (39.110 i 24.137), i dels romanesos i marroquins en l’agrari, seguint encara els criteris estadístics anteriors (71.175 i 68.696). En les dades del personal al servei de la llar familiar que apareix ja en el regim general, la presència boliviana es majoritària (40.662), seguida de la romanesa (28.943) i paraguaiana (17.610).\nPer comunitats autònomes, i sempre amb dades de la mitja del mes de setembre, Catalunya és la primera en nombre total d’afiliats (374.261, 21,99 %), seguida de Madrid (360.985, 21,21 %), Andalusia (206.841, 12,15 %) i la Comunitat Valenciana (175.519, 10,31 %). A Catalunya el descens en sèrie interanual ha estat de 21.242 persones, un 5,37 %. Fa un any, Catalunya era també la primera en nombre total d’afiliats (395.502, 22,15 %), seguida de Madrid (378.957, 21,23 %), Andalusia (209.965, 11,76 %) i la Comunitat Valenciana (189.136, 10,59 %).\nEn el règim general de la Seguretat Social (i posant en relleu que les incorporacions del regim agrari i del personal al servei de la llar familiar suposen el 15,47 i 14,80 % del total de l’afiliació, respectivament) destaca el nombre d’afiliats en el sector de l’hostaleria, que ocupa a 247.814 persones (16,76 %), de les quals 166.085 són de països no UE, i que ocupa la primera posició. Li segueix el sector del comerç i reparació de vehicles a motor i bicicletes, que ocupa a 183.103 treballadors, un 12,38 %, dels quals 121.312 són de països no UE, i en tercer lloc es troben les activitats administratives i serveis auxiliars, que agrupen a 113.702 treballadors, un 7,69 % del total, dels quals 75.444 són de països no UE; la industria manufacturera ocupa el quart lloc, amb 96.645 afiliats, 6,54 %, dels quals 56.372 són de països no UE; el sector de la construcció es situa en el cinquè lloc i ocupa a 89.200 persones, un 6,03 %, dels quals 51.767 són de països no UE. En el règim especial de treballadors autònoms, destaca la presència del sector del comerç i reparació de vehicles de motor i bicicletes (65.731, 30,27 %), del sector de l’hostaleria (43.937, 20,24 %), i del sector de la construcció (27.471, 12,65 % del total i amb una participació majoritària dels ciutadans de la UE, 19.711). El mes d’octubre de 2011 les dades eren les següents: destacava el nombre d’afiliats en el sector de l’hostaleria, que ocupava la primera posició amb 263.993 persones (23,12 %), de les quals 179.504 són de països no UE. Li seguia el sector del comerç i reparació de vehicles a motor i bicicletes, que ocupava a 195.025 treballadors, un 17,08 %, dels quals 130.880 eren de països no UE, i en tercer lloc es trobaven les activitats administratives i serveis auxiliars, que agrupen a 127.856 treballadors, un 11,20 % del total, dels quals 87.843 eren de països no UE; el sector de la construcció es situava en el quart lloc i ocupava a 125.439 persones, un 10,99 %, dels quals 75.266 eren de països no UE. En el règim especial de treballadors autònoms, destacava la presència del sector del comerç i reparació de vehicles de motor i bicicletes (61.052, 29,05 %), del sector de l’hostaleria (42.295, 20,13 %), i del sector de la construcció (30.269, 14,40 % del total i amb una participació majoritària dels ciutadans de la UE, 21.711).\nPer països de procedència, a tot l’Estat, els treballadors romanesos ocupen la primera posició (274.678), i els marroquins es situen en la segona posició amb 196.852 treballadors. Els equatorians es troben en la tercera posició (112.016), seguits, dels xinesos amb 87.459, dels colombians amb 83.477, dels bolivians amb 83.030, dels italians amb 61.075, dels peruans amb 55.802, dels búlgars amb 54.957, i dels treballadors del Regne Unit amb 54.186. Les dades del mes d’octubrede 2011 eren les següents: els treballadors romanesos ocupaven la primera posició (287.225), i els marroquins es situaven en la segona posició amb 206.860 treballadors. Els equatorians es trobaven en la tercera posició (135.126), seguits dels colombians amb 97.718, dels xinesos amb 86.653, dels bolivians amb 82.843, dels peruans amb 63.763, dels italians amb 62.958, dels búlgars amb 54.789, i del treballadors del Regne Unit amb 53.767.\n3. La mitja del mes d’octubre d’afiliats estrangers a Catalunya és de 374.261, dels quals 107.067 són de països UE i 267.193 de països no UE.\nPer règims, el 87,48 % dels afiliats estan inclosos en el general (amb la inclusió dels treballadors agraris i dels de la llar familiar), el 12,27 % en el d’autònoms, el 0,21 % en el del mar, i el 0,47 % en el de la llar familiar.\nSegons els criteris estadístics anteriors, per règims cal destacar la important presència de treballadors marroquins, romanesos i equatorians en el general (33.708, 24.500 i 16.842, respectivament), dels xinesos, italians i romanesos en el d’autònoms (9.404, 3.603 i 3.447), i dels marroquins i romanesos en l’agrari (4.923 i 3.238). En les dades del personal al servei de la llar familiar que apareix ja en el regim general, la presència boliviana es majoritària (10.871), seguida de l’equatoriana (3.134), i de la marroquina (2.779).\nEn el règim general de Seguretat Social (i posant en relleu que les incorporacions del regim agrari i del personal al servei de la llar familiar suposen el 4,85 i 12,59 % del total de l’afiliació, respectivament), el primer lloc correspon a l’hostaleria, amb 56.635 (17,22 %), dels quals 43.937 són de països no UE, i el segon és el comerç i reparació de vehicles de motor i bicicletes, amb 50.300 afiliats (15,36 %), dels quals 36.089 són de països no UE; el tercer lloc és per a les activitats administratives i serveis auxiliars, amb 32.970 afiliats (10,07 %), dels quals 24.752 son de països no UE, i el quart per a la indústria manufacturera, amb 31.497 (9,62 %), dels quals 21.291 són de països no UE; en cinquè lloc trobem als afiliats en el sector de la construcció, amb 19.255 (per tercera vegada el percentatge es situa per sota del 6 %, el 5,88 %), dels quals 14.834 són de països no UE. En el règim especial de treballadors autònoms destaca la importància dels sectors del comerç i reparació de vehicles a motor i bicicletes (12.390, 26,98 % del total), de l’hostaleria (10.011, 21,80 %) i de la construcció (4.323, 9,41 %). Les dades del mes d’octubre de 2011 eren les següents: el primer lloc corresponia a l’hostaleria, amb 59.427 (20,12 %), dels quals 46.560 eren de països no UE, i el segon lloc corresponia al comerç i reparació de vehicles de motor i bicicletes, amb 52.957 afiliats (17,93 %), dels quals 38.312 eren de països no UE; el tercer lloc era per a les activitats administratives i serveis auxiliars, amb 36.816 afiliats (12,47 %), dels quals 28.019 eren de països no UE, i el quart era per a la indústria manufacturera, amb 34.927 (11,83 %), dels quals 24.041 eren de països no UE; en cinquè lloc trobàvem als afiliats en el sector de la construcció, amb 27.375 (per tercera vegada el percentatge es situava per sota del 10 %, el 9,27 %), dels quals 21.450 eren de països no UE. En el règim especial de treballadors autònoms destacava la importància dels sectors del comerç i reparació de vehicles a motor i bicicletes (11.639, 26,57 % del total), de l’hostaleria (9.181, 20,96 %) i de la construcció (4.746, 10,83 %).\nA Catalunya, els treballadors marroquins són els primers (44.657), seguits dels romanesos (33.324), i els xinesos ocupen la tercera posició (22.988). A continuació trobem els bolivians (22.771), els equatorians (21.078), els italians (19.313), els colombians (15.681), els peruans (14.055), els pakistanesos (12.899), i els francesos (12.847). Les dades del mes d’octubre de2011 eren les següents: els treballadors marroquins eren els primers (49.730), seguits dels romanesos (35.418), i els equatorians ocupaven la tercera posició (25.707). A continuació trobàvem els xinesos (23.193), els bolivians (22.909), els italians (20.234), els colombians (17.809), els peruans (15.673), els francesos (13.127), i els pakistanesos (10.892).


Una crisi que ja és història o bé, que ja és històrica? – Economía en deportivas\nSi alguna cosa és gairebé impossible d’aconseguir, almenys amb els mitjans dels quals disposem avui en dia, és predir fidelment l’evolució futura de les relacions humanes, entre elles, l’Economia. L’Economia és una ciència que pot estudiar fets passats i definir les polítiques a dur a terme per evitar els mateixos fets en un futur, però el futur sempre és incert perquè els fets futurs sempre estaran controlats per variables diferents que les que van regir els fets del passat.\nEn poques paraules, encara que dos fets en dos moments diferents puguin ser semblants, pot ser que el comportament econòmic derivat de cada fet en concret sigui molt diferent; això serà així perquè l’entorn de cadascun d’ells no té per què ser el mateix i, a més, hi ha multitud de variables que poden influir i que, segurament, no les encertarem mai a preveure. Per això, podem intentar evitar que es repeteixin fets semblants, però mai podrem tenir la seguretat d’aconseguir-ho.\nRecordo que una de les majors crítiques que va rebre el Govern anterior va ser precisament no cridar les coses pel seu nom. En els inicis d’aquesta crisi econòmica, era fàcil sentir parlar de conceptes com a «desacceleració econòmica» o «brots verds»; amb aquests eufemismes s’evitava pronunciar la paraula «crisi» i, d’altra banda, s’intentava mantenir la moral i les expectatives sobre situació real de l’Economia en gran part de la població. Les expectatives són un component molt important en Economia, si aquestes són bones, l’Economia podrà marxar millor, si la societat s’inunda de pessimisme, les coses només podran anar a pitjor.\nSi bé és cert que és molt difícil, per no dir impossible, predir amb absoluta certesa l’evolució futura dels esdeveniments, desgraciadament i com tots sabem de sobres, en aquests moments inicials de la crisi actual ni estàvem vivint cap «desacceleració» ni van existir mai tals brots verds, sinó que el que estàvem vivint eren els principis d’una crisi econòmica d’una profunditat fins llavors difícil d’imaginar.\nEl Govern Central actual del PP està treballant molt de debò aquest assumpte de les expectatives, encara que al meu entendre una cosa és mantenir la moral de la població i una altra molt diferent, plantejar escenaris poc realistes mitjançant afirmacions categòriques i contundents. En aquest sentit, sentir parlar recentment i en públic a l’actual President del Govern Central que «la crisi econòmica ja és història» em fa pensar, perquè aquesta afirmació, feta amb la millor de les intencions en el que a les expectatives econòmiques es refereix, en aquests moments pot ser contraproduent; una part de la població simplement no la creurà, l’altra la criticarà i una altra pot ser que fins i tot actuï de manera contrària a l’esperada, és a dir, amb pessimisme.\nI és que una cosa és mantenir les expectatives econòmiques altes, i una altra molt diferent, abusar d’això. L’afirmació d’ahir, al meu entendre, és desafortunada, i només fa falta enumerar alguns fets actuals:\n-L’índex d’atur està millorant, cert, però encara està molt per sobre del 20%.\n-Els principals clients de les nostres exportacions, aquests són, França i Alemanya mostren símptomes de feblesa i fins pot ser que tornin a entrar en recessió.\n-Els tipus d’interès de la Zona Euro estan en un nivell de gairebé zero, alguna cosa que històricament només va succeir una vegada al Japó. A aquesta situació, en la facultat li dèiem «la trampa de la liquiditat» i és perillosa perquè desincentiva la inversió i pot causar deflació (baixada de preus), coses que, efectivament, estan succeint.\n-Els preus porten diversos mesos baixant, és a dir, que hi ha indicis de deflació, a això cal sumar la gran baixada de preu dels carburants, a causa del desacord entre els principals productors de l’OPEP, doncs sembla que l’Aràbia Saudita intenta que Iran o Veneçuela perdin part del gran poder que tenen per la seva gran producció de cru.\n-En aquest país s’estan vivint tensions territorials històriques, poques vegades viscudes als països desenvolupats, afrontades de manera molt discutible i mitjançant l’abús de la via judicial i la desinformació de gran part de la població, i ja se sap allò de «tal faràs, tal trobaràs».\n-Finalment, encara que en podria dir uns quants més, el descrèdit de la classe política pels escàndols que se succeeixen i el cansament de la població; això fa que propostes polítiques noves tinguin probabilitats reals d’un ràpid èxit mai abans vist, probabilitats que s’incrementen dia a dia per la desinformació mediàtica, el posicionament descarat d’alguns mitjans de comunicació i pel gran «contrapoder» que les xarxes socials representen avui dia.\nEn conclusió, senyor presidente del Gobierno, al meu entendre penso que es va equivocar en el qualificatiu usat; aquesta crisi no és història, sinó que aquesta crisi és històrica.\nArticle publicat a «Reus digital» i consultable aquí.\n21 diciembre 2014 21 diciembre 2014 jomuleArticles d'opinió, Articles sobre economia i finances, Publicats a "Reus Digital"brots verds, crisi històrica, deflació, desacceleració, economia en bambes, expectatives econòmiques, trampa de la liquiditat\n3 comentarios sobre “Una crisi que ja és història o bé, que ja és històrica?”\n21 diciembre 2014 a las 12:33 PM\t Responder\nMolt bona entrada, m’agradat molt, ets un crack!\n21 diciembre 2014 a las 12:47 PM\t Responder\nMoltes gràcies! Una abraçada i Bon Nadal!\n21 diciembre 2014 a las 12:51 PM\nEntrada anterior Conjuntura i estructura.\nEntrada siguiente BON NADAL! ¡FELIZ NAVIDAD!


LA FONT DE GRECCIO: M'ho emporto a la tomba\nFa bastants anys una dona em va sorprendre quan li vaig preguntar si podia confiar-li una cosa (que d'altra banda no era res de l'altre món). Em va respondre que s'ho emportaria a la tomba. Em vaig quedar parat perquè l'ocasió no s'ho valia, però també per l'honestedat que em transmetia. I al llarg dels anys, altres vegades jo he dit el mateix a algunes persones quan m'ha semblat que les ajudaria a estar tranquil·les.\nM'he trobat amb persones que han vingut a Montserrat a abocar tot el que portaven dins, a vegades traumes de feia molts anys o experiències que no explicaven a ningú del seu entorn malgrat ser gent tan estimada (o justament per això). Els darrers temps m'ha passat sovint amb visitants de l'estranger. Ells saben que deixen el seu "secret" a Montserrat, i que algú el custodia. Alguns han tornat altres vegades, però en algunes ocasions són persones que no he vist mai més. N'estic segur que aquell moment va ser important per elles, perquè van poder "vomitar" (perdoneu l'expressió) quelcom que els feia mal.\nÉs molt bonic quan la gent ve una vegada i tornen. Amb alguns fem camí de manera periòdica. Però també és bonic quan una persona ve, i no torna. Expressa aquesta llibertat de cada persona. I ens recorda la nostra missió: ser-hi per donar aigua a qui sigui. Si tornen, meravellós. Si no, potser és que no els cal o que ja vam fer el que podíem en aquell moment. Però us puc assegurar que algunes històries, tot i emportar-me-les a la tomba, no les oblidaré mentre visqui. Perquè no et pot ser indiferent allò que viuen els altres, especialment quan pateixen. I de tant en tant penso: què se'n deu haver fet d'aquella dona? I d'aquell noi? I d'aquell senyor de tan lluny? D'alguna manera, continuen presents a Montserrat. I tant!\nFa dies parlàvem del mot "discernir". Etimològicament té un mot germà: la discreció. Ve de la mateixa arrel indoeuropea, i requereix la necessitat de poder distingir allò que es pot dir i allò que no. També demana un discerniment. Jo li dono importància, i veig que la gent la valora molt quan se'ls garanteix.\nXavier Cateura i Valls 18 de desembre de 2018, a les 19:34\nQue bonic això de "donar aigua a qui sigui", a qui ho necessiti, a qui te set d'ésser escoltat, d'escoltar, de consol, de fer silenci amb algú i dir-ho tot sense necessitat de massa explicacions, o potser només en mirar-se als ulls i tenir la sensació de ser comprés..., d'estar junt algú que et reb sense condicions.\nGràcies per unes lletres que, com sempre, arriben a dins.\nMercè 18 de desembre de 2018, a les 20:45\nSobre la confiança i la discreció del que els altres tenen a bé dir-nos, sobre tot si són coneguts o estimats, podríem dir que també en quedem afectats , participem de la seva angoixa, de la seva por, del seu dolor i perquè no, de la seva joia quan el cas s'ho val; a vegades serà admiració el que ens provoquen, però sempre, sempre, val la pena posar-ho en mans del Senyor una i altra vegada en la pregària.\nLliri de pastor 19 de desembre de 2018, a les 22:26\nSí Xavier, jo en tinc creença que sols en mirar-s'he fondament als ulls, mantenint un silenci i un bàtec del cor net i sincer, naturalment que és pot escoltar, i donar consol, donant-los aquesta aigua que en necessiten per a guarir allò que en la ruta de la seva vida han passat. I és preciós poder estar com tu en diu, junt a algú que et rep sense condicions, jo en recordo el meu avi Ton, i el vaig rebre i estimar sense cap mena de condició, i encara l'estimo, no sols a ell, sinó a tots/es els meus traspassats, i en ells hi entren tothom.\nM. Teresa 23 de desembre de 2018, a les 12:37\nLa teva reflexió, Sergi, em porta a pensar quants diàlegs, fets i vivències esdevenen misteris mai no descoberts entre famílies o entre amics propers i, tal com tu dius, poden ser compartits amb persones desconegudes. Que tot sigui consol, amor i pregària. Que la pau Nadalenca ens hi acompanyi!\nSergi d'Assís 25 de desembre de 2018, a les 9:37\nMoltes gràcies Xavier, Mercè, Ramona i M. Teresa pels vostres comentaris!\nBenet 28 de desembre de 2018, a les 8:34\nSí, és fantàstic tenir la confiança amb algú per poder parlar del que portem al cor i saber alhora que no sortirà d’allà. I és molt bonic que Montserrat sigui un lloc on la gent pugui apropar-se i buscar aquesta aigua. Gràcies, Sergi :)\nSergi d'Assís 28 de desembre de 2018, a les 13:17


EL BITLLET | «Dins d'una bombolla», per Laia Solanellas\nDins d'una bombolla\ndiumenge, 12 d’abril 2020 - 00:01h\nI ja fa un mes. Quatre setmanes tancats, pel nostre bé, pel bé de tots. Tot i tenir la 'sort' de poder sortir i ser espectadora en primera línia de carrers desèrtics i mars de guants de plàstic a terra, ara mateix ja no sóc capaç de recordar quan va ser l'últim cop que vam tenir el setmanal dinar de diumenge familiar, vaig abraçar el meu gos, vaig riure amb els companys a la redacció o vam anar a fer una cervesa en una terrasseta.\nTot són coses banals, fins i tot rutinàries, però que ara s'han convertit en un somni llunyà. La primera setmana va ser en certa manera fins i tot divertida: ens vam trucar, vam riure, vam fer bromes, era tot com una tragicomèdia. La segona setmana ja no vam riure tant, vam començar a acceptar el confinament i la realitat. A la tercera setmana els riures i les trucades van anar a la baixa i tot començava a fer-se costa amunt i a la quarta ja res feia gràcia, i la fredor i la tristesa ens envaïen silenciosament. Encara ens queda un llarg camí, molt més llarg del que ens imaginem, i més que ho podria ser si ara ens relaxem i donem la partida per guanyada...\nPerò la realitat és que ara estem dins d'una bombolla. Protegits per les quatre parets de casa, al nostre 'micromón', intentant adaptar-nos per passar aquests moments singulars de la millor forma possible. I com tota bombolla, acabarà explotant i val més que ens agafi, com a mínim, conscienciats. De moment ja hem fet un pas important com és assumir que no tot anirà bé. Que no està anant bé.\nAra cal que ens mentalitzem pel post-coronavirus i, sobretot, que ens preparem. És com un enverinat compte enrere. No abaixem la guàrdia perquè dia rere dia estan desfilant per davant dels nostres nassos petits indicis d'unes pèrdues de llibertats que poden ser estratosfèriques en un futur si, com a ciutadans, no estem atents i sabem reaccionar i aturar a temps. No és cap secret que en aquest país —món— a cada bugada hi acabem perdent un llençol, així que farem bé de no abaixar la guàrdia. El que entenen 'ells' per batalla, encara no ha ni començat.


Jaume Garcia i Mayo Lorda: ‘Deu anys de T21’ | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nJaume Garcia i Mayo Lorda: ‘Deu anys de T21’\nJaume Garcia i Mayo Lorda, editors de T21\nTarragona21 (T21) fa deu anys de vida. Arrenquem la celebració de l’aniversari amb un canvi d’imatge, buscant un model més rigorós. És el moment de recordar a tots i a totes els que han passat per la nostra Redacció, un ampli ventall de joves i grans veterans que han deixat empremta a casa nostra. Impossible citar-los a tots. Vagi aquest recordatori per a ells.\nNo hagués estat possible aquest projecte sense els nostres lectors i anunciants, aquells i aquelles que han cregut en el Tarragona21. Anunciants com l’Ajuntament de Tarragona i tots els ajuntaments del Tarragonès i Baix Camp, no menys importants per ser més petits. Agrair també el suport rebut de les institucions com el Port de Tarragona, la Diputació de Tarragona, la URV, el Consell Comarcal del Tarragonès, Aparcaments Municipals de Tarragona, AEQT, EMSERFUMT, EMATSA, Fundació Auditori Josep Carreras, l’Agència de Residus de Catalunya, Consorci d’Aigües de Tarragona i el nostre estimat Nàstic. Agrair els esforços d’empreses de la nostra regió, com Repsol, BASF, Dow, Messer, Asesa, Afepasa, Covestro, Carburos Metálicos, FCC, Club Tennis Tarragona o SOREA / AGBAR. Tampoc els podem citar a tots. Un record a les grans i petites empreses del nostre teixit empresarial de la regió.\nUn projecte que va néixer amb una línia editorial concreta i que ha canviat substancialment, fent-se més plural i obert. Per això ha estat capdal la tasca dels editors, nosaltres mateixos, la Mayo Lorda i el Jaume Garcia. De la mateixa manera, ens hem obert als municipis del Tarragonès i del Baix Camp. Ja no som només el diari digital de Tarragona ciutat. Escoltem aquells pobles que són bandejats informativament. En la línia del rigor que busquem, des de fa dos anys, l’audiència de T21 està auditada per l’empresa OJD, que és el referent professional i independent més fiable que medeix les audiències dels mitjans de comunicació més importants del país.\nSant Agustí va introduir al món del pensament tardomperial el concepte del lliure albir (‘libre albedrío’) per donar resposta a l’enigma irresoluble que suposava l’existència del mal en un món creat per Déu. Si l’Altíssim és totpoderós i tot bondant, com pot existir el mal? Agustí respongué: per la llibertat que té l’home en prendre les seves decisions.\nQuan el juliol de 2009 un grup de periodistes llençàvem el Tarragona21, abraçàvem un entorn nou cridat a revolucionar les comunicacions i el concepte mateix d’informació. Encara no es parlava de la fi del poder -Moisés Naím-, Facebook acabava de néixer com a fenomen global i no existien ni Instagram ni WhatsApp. Era evident, però, que la premsa de paper estava tocada de mort. Els experts preveien la seva defunció i cridaven a reformular el model comunicatiu a partir de fenòmens multimèdia.\nLa llibertat, el lliure albir d’Agustí, ens ha portat, deu anys després, a ser cogovernats per les ‘fake news’, a veure com la manipulació informativa a distància determina victòries electorals capdals -Donald Trump, referèndum del Brèxit- i amplifica el poder i l’eficàcia de les mentides, un fenomen que abans de la revolució digital no existia sinó a les dictadures o a l’Amèrica del Macarthisme. Sorprenentment, la llibertat gairebé absoluta que el món digital proposava de la mà d’un concepte proper a l’anarquisme vessat pels gurús de les xarxes socials ens ha convertit en éssers permanentment vigilats.\nLenin estari encantat de radiografiar aquest nou paradigma digital. La fase superior del capitalisme seria per a ell el que l’intel·lectual israelià Yuval Noah Harari denuncia com a nou control social: algunes de les ments més brillants del món porten anys investigant com piratejar el cervell humà perquè punxem en anuncis o enllaços. «Hitler no podia construir un missatge a mida per a cada una de les debilitats de cada cervell. Ara sí és possible», afirma. Tant és així que «les persones més fàcils de manipular seran les que creuen en el lliure albir. Tenir fe en ell, ara, és perillós».\nFoucault ens va alertar de la institucionalització de la repressió vers els heterodoxos. La presó, el manicomi, l’escola i fins i tot la medicina com a subjectes de control social gràcies al seu prestigi. Ara el control és subtil, sense cadenes físiques ni fàrmacs. La informació està arribant a uns nivells d’intoxicació propis d’altres èpoques. El mitjà és el missatge, deia McLuhan. Ara, el click és el missatge. I el massatge.\nDeu anys han donat per a molt, sí. No sabem com serà el nostre castigat món la propera dècada, però potser ho podem intituir. Per exemple, intuïm que el click no esdevindrà el massatge; intuïm que a T21 seguirem apostant per una informació rigorosa, contrastada, allunyada del sensacionalisme fàcil. Ens comprometem a no convertir-nos en El Caso digital mentre siguem sent nosaltres els que guiem aquesta nau, mentre poguem gaudir del lliure albir que els gurús de les xarxes ens han promès. No en els hem cregut, però farem veure que sí.\nAntonio Martinez\tel 21/01/2019 a las 12:26 pm\nMi felicitacion por este cumpleaños y como se dice en estas ocasiones, vaya mi deseo de que cumplais muchos mas.\nTarragona21\tel 21/01/2019 a las 3:34 pm\nMuchas gracias Antonio,que así sea!\nJosé Antonio Martín López\tel 21/01/2019 a las 1:34 pm\nSeguro que cumplireis varias décadas más. Como está de moda la frase: «Día a día, partido a partido»….\nTarragona21\tel 21/01/2019 a las 3:33 pm\nGracias José Antonio! un fuerte abrazo\nMoises Peñalver\tel 21/01/2019 a las 11:36 pm


Xavi Pascual talla la ratxa del Barça (84-75) | L’Esportiu | ATENES | Bàsquet Eurolliga | L'Esportiu de Catalunya\nATENES - 11 gener 2018 21.57 h\nXavi Pascual talla la ratxa del Barça (84-75)\nEurolliga. El Panathinaikòs dona la volta a un partit dominat pel Barça durant 25 minuts i els grecs posen fi a cinc victòries seguides blaugranes\nOriola lluita amb Vougioukas pel rebot EFE.\nL’Esportiu - ATENES\nEl Barça Lassa ha vist tallada la seva ratxa de cinc victòries consecutives a la difícil i invicte (9 victòries en 9 partits) pista del Panathinaikòs (84-75). Els de Xavi Pascual l’ha superat després que els grecs agafessin el ritme del matx al minut 25. Amb 37-40 els blaugrana han rebut un 9-0 que ha estat l’inici del final dels de Sito Alonso (46-40). Les posicions de play-off continuen encara lluny.\nAl primer quart els blaugrana han trobat a Tomic en el joc interior que no ha trobat rival anotant vuit dels primes 13 punts del Barça Lassa amb un 4/4 infal·lible. Un triple de Navarro havia situat la màxima diferència del matx (10-16). Però el PAO, en un obrir i tancar d’ulls, ha empatat amb un 6-0 amb Calathes com a líder(16-16). La frec a frec s’ha mantingut fins l’entrada d’Heurtel (19-19). El francès ha anotat cinc triples seguits (19-24) davant un Panathinaikòs ofegat en defensa. A més, en atac el perímetre dels de Sito Alonso rutllava a la perfecció amb cinc triples de quatre homes diferents (21-27 després d’un altre cistella des de 6,75 metres de Koponen). Els blaugrana s’han mantingut dominant fins el 27-34. Ha estat llavors quan les pèrdues, la major intensitat defensiva grega i la precipitació del Barça ha provocat un parcial de 9-0 deixant el Barça sense anotar els últims 4:22 minuts abans del descans (36-34) on els de Sito Alonso portaven 1/8 en tirs lliures i 9 pèrdues per 0 recuperades.\nLa sortida del vestidor semblava clau i el Barça ha sortit centrat (37-40). Però els grecs han posat dues marxes més i han fet un parcial de 9-0 que ha canviat totalment la tendència del matx (46-40). Les diferències eren petites però és que el marcador era baix. Una cistella de Lojeski després de pèrdua d’Heutel situava la màxima pel PAO (54-46).\nEn aquesta fase Heurtel ha mantingut viu el Barça amb accions individuals però diferents errors defensius blaugrana amb l’explosió de Calathes ha obert forat al marcador després d’un triple de Gabriel (65-56) i el Barça ja ha anat a remolc fins al final.


May the Force be with you: Clash of the Titans\nA mi aquest tipus de pel·lícules em fan mandra. Ni 2D, ni 3D. I amb el que vostè diu hui, ja ha quedat descartada per sempre més...\n30 d’abril de 2010, a les 22:06\n"massa infantil, massa digital", anem a pams:\n1) Els nens (i adults acompanyants) també tenen dret a veure cine.\n2) Els efectes digitals poden fer molts espectacular una bona història.\nJo tampoc he vist la pel·li, i no crec que hi vagi.\n30 d’abril de 2010, a les 22:20\nDoncs no hi aniré pas. Per cert, diuen que Iron-Man 2 està bé. Com ho veu?\n1 de maig de 2010, a les 12:09\nRemitjó, aquesta ja la pot descartar que no és res més que una teenage movie americana, però amb un bon director podria haver quedat alguna cosa decent.\nJosep, per descomptat; jo sóc de la opinió que no hi ha pel·lícules dolentes, sinó que cadascuna té el seu públic. I aquesta m'hagués agradat si tingués 15 anys menys.\nAlbert, Ironman 2 té molt bona pinta. Hi anirem dilluns a última hora, si vol venir ja sap què ha de fer.\n2 de maig de 2010, a les 16:50\nExcepte "Terminator: Salvation" (i mira que en línies generals és fluixa), res del que fa Worthington se salva. Per què dimonis serà? Bé, suposo, però, que t'entretindries posant-te tonto amb la Gemma Aterton, m'equivoco?\nEn aquestes alçades ja hauràs vist el "Cabeza de Lata". Jo frisso per veure-la. Darrerament vaig tant collat que ja no puc ni trepitjar una sala. Fins i tot podria matar. "Mataaaaaaaaaaaaaaaaaaaaaal...!!!!"\n3 de maig de 2010, a les 23:47\nSenyor Merdevalista, sembla ser en Worthington és un rei Mides, però que tot el que toca és converteix en merda. La Aterton quina és, la Io o l'altra? Bé, me la sua, les dues estaven per sucar-hi melindro.\nAra em poso amb la review de Iron Man 2...\n4 de maig de 2010, a les 0:45


Noctas: Crida a la sedició.\nCrida a la sedició.\nForcadell va fer ahir una crida simbòlica a la sedició. I no la va fer com a presidenta d’una associació independentista en una manifestació de carrer. La va fer en qualitat de presidenta del parlament de Catalunya i en plena seu parlamentària. Proposar la sedició és un delicte i si bé Forcadell va ser cautelosa perquè la proposta de sedició no fos suficientment expressa com per considerar-se clarament un il·lícit penal, és evident que amb la crida d’ahir es legitima el camí a la sedició: obre camí perquè els independentistes considerin del tot raonable alçar-se públicament i per la força amb la finalitat d’ impedir l’aplicació de les lleis espanyoles.\nJustament en aquest sentit cal entendre la crida de Forcadell. Aquesta crida que només du a la sedició, a fer ús de la força, per descomptat, i en última instancia, a enviar els mossos a les institucions de l’estat a Catalunya per tal d’imposar la nova legislació de l’estat català. Les consignes de Juntspelsí i la Cup van justament en aquesta direcció. I podem pensar que tendeixen a exagerar, i que són conscients que tendeixen a exagerar, podem pensar que sobretot pretenen consignes i eslògans, grandiloqüència simbòlica per tenir el personal content. Però a còpia de fer consignes, a còpia de dir que hem de crear una república catalana, a còpia d’exagerar, van convertint el símbol en la realitat que el símbol pretén caracteritzar.\nEs pot dir que les institucions corren el risc d'acabar forçosament empresonades en les seves pròpies consignes per tal com de forma irremeiable pot arribar el moment que l’exageració conscient acabi transformant-se en l'únic discurs raonable. La consigna arriba a ser fins a tal punt natural i obvia per la gent, que al final s’ha d'acomplir. Allò que en un principi podia ser una exageració per atemorir l’enemic, es converteix (per la mateixa força caracteritzadora del símbol) en realitat oficial. Els mitjans de comunicació i les institucions acaben transformant l’exageració en el discurs de la raó, i al final el discurs de la raó reemplaça l'exageració; el que en un principi podia ser exageració passa a ser el discurs de la raó, de manera que el raonable és ara justament acomplir amb la consigna que era exagerada, i en justa concordança, el discurs institucional i naturalment irrebatible, acaba sent enviar els mossos a intervenir les institucions de l’estat a Catalunya.\nMolt de compte, doncs, perquè els mateixos independentistes que avui creuen exagerar podrien ser els que el dia de demà veissin del tot natural alçar-se per la força contra l'estat espanyol.


Condicionament d’aigües Mèxic – RD - Grupo Corsa\nCondicionament d’aigües Mèxic – RD\nFiltració, condicionament químic i osmosi inversa.\nTractar l’aigua provinent de pou per a la producció de la indústria alimentària.\nAltres projectes de condicionament\nTwin de descalcificació de 2.500 L. per columna\nTecnologia: Intercanvi iònic\nObjectiu: Elaboració de productes farmacèutics.\nClient: Indústria farmacèutica\nCabal: 100 m3/hora\n2 dúplex de DESCALCIFICACIÓ\nTecnologia: Descalcificació amb resina catiònica\nObjectiu: Descalcificar les aigües per a bugaderia central de diversos complexos turístics.\nClient: Administració de Cuba\nObjectiu: Eliminar l’arsènic present a les aigües per a processament\nClient: Indústria cosmetològica d’espirulina\nCabal: 40 m3/hora


La República - Articles\nEl llibre recomanat Els nostres clàssics\nA la feina ingent de Club Editor de retornar-nos Joan Sales, Víctor Català i Mercè Rodoreda, la dels promotors de l’Any Pedrolo, la que va fer Pagès Editors fa uns anys amb Màrius Torres, s’uneix...\nLa Setmana del Llibre en Català, que fins al 16 de setembre presenta la 36a edició a l’avinguda de la Catedral de Barcelona, s’ha convertit en el principal aparador de la indústria editorial en català. Un sector que avança amb optimisme malgrat alguns fronts oberts\n7 setembre 2018\n“Ens falta un gran èxit, com el que van tenir els nòrdics amb Larsson”\nPRESIDENT DE LA COMISSIÓ ORGANITZADORA DE LA SETMANA DEL LLIBRE EN CATALÀ\nLa Setmana del Llibre en Català no és una segona part de la diada de Sant Jordi. Ho creu fermament Joan Sala, el president d’aquesta cita que remou, i molt, el sector editorial en el darrer trimestre...\nEl nostre carrer\nL’espai públic, com la llibertat d’expressió, estan en crisi. Ho va dir fa pocs dies Jordi Duran, director de Fira Tàrrega, la gran cita de les arts escèniques de carrer, que viurà una nova edició...\nLes noies del cable\nEl 7 de setembre Netflix estrena la tercera temporada de Las chicas del cable, la primera sèrie original d’aquesta cadena produïda a l’Estat espanyol i que ha estat molt ben acollida pel públic...\nLITERATURA SENSE COHESIÓ?\nEscriuen en la mateixa llengua. Però, arriben als mateixos públics? Els seus llibres es trobaran arreu dels Països Catalans? Parlem amb diversos escriptors sobre la cohesió de la literatura catalana.\nMoral i poder\nUn filòsof escocès actual –simptomàtic, sensibilitat per les identitats nacionals– explica que el comportament moral de les societats és en relació a la cultura i costums dels que hi viuen. Una...\nEl llibre recomanat per... Un paisatge per a l’avantguarda\nEl paisatge singular de les Terres de l’Ebre no necessita de gaires embolcalls per fer-lo més llaminer. Però si volen viure una autèntica experiència per als sentits baixin cap al sud entre el 30...\nELS MÉS VENUTS No-ficció\nOperació UrnesLaia Vicens iXavi Tedó Estima’m quan menys ho mereixi...Jaume Funes Dies que duraran anysJordi Borràs FariñaNacho Carretero Abans ningú deia t’estimoFills i filles dels presos polítics...\nPàgina 23 de 27


Societat Catalana de Geografia : miscel·lània : Miquel Santaló i Parvorell : biografia al carrer\nEn aquesta publicació podeu llegir una extensa biografia de Santaló,la qual permet de conèixer el polític, el ciutadà, el professor, el pare... quan era al seu país i a l’exili mexicà. En una segona part s’ofereixen textos de Santaló, alguns d’inèdits, agrupats temàticament. Són cartes a la família, als amics, als col·legues polítics, etc.; articles a la premsa i a revistes de caire pedagògic i polític; informes polítics, i altres.\nEl doctor Salomó Marquès és professor emèrit al departament de Pedagogia de la Universitat de Girona. Ha investigat sobre l’escola republicana i franquista a Catalunya i, de manera especial, ha estudiat els temes de la depuració i l’exili del magisteri.\nSalomó Marquès: Miquel Santaló i Parvorell. Professor i polític republicà. Lleida: Pagès, 2015 (La Maleta de l'Exili, 1); 160 p. ISBN: 978-84-9975-635-6.\nTextos i imatge recollits en el web de Pagès editors, lloc en el qual també podeu fullejar les primeres pàgines del llibre .


Ous i truites | TARONJA I LLIMONER\nM’agrada molt cuinar i amb companyia de la Diana molt més!!! Avui hem tingut sessió de cuina tradicional a casa. L’objectiu era fer conserves de tomàquet (que més endavant publicaré), gaspatxo, llimonada, samfaina i un pastís de poma!! Ja veieu que quan ens hi posem sóm unes màquines!!! Quan estàvem recollint la Diana ha vist un tros de pa d’ahir i se li ha ocurregut utilitzar-ho per fer una recepta que la seva mare li feia quan era petita, molt senzilla i molt molt econòmica. 100% de cuina d’aprofitament!!!\nEls Repápalos són típics del nord d’Andalusia d’on és la família de la Diana i és un típic plat que feien els pastors a l’hivern…Però amb un gotet de gaspatxo és converteix en un acompanyament ideal per aquest plat d’estiu.\nAtenció no apte per gent que estigui a règim…però un dia és un dia!!!\n– Pa del dia anterior remullat (un tros)\nBatem els dos ous i afegim el pa remullat i escorregut, reservem. Per altre banda fem una picada d’all i julivert al morter, ho incorporem a l’ou i el pa que teníem reservat i es xafa amb una forquilla fins que el pa s’hagi esmicolat. Salpebrem i afegim a poc a poc pa ratllat fins que quedi una massa suficientment espessa per poder-la fregir. Sobretot el secret es que la masa no quedi molt espessa.\nAmb l’ajuda de dos culleres fem formes de croquetes i fregim en oli ben calent.\nPosem a escorrir sobra un paper un paper absorbent i ja és poden menjar!! Amb un gotet fresc de Gaspatxo acompanya genial!!\nComentaris : 48 Comments »\nEtiquetes: julivert, ous, pa


Jutges per la Democràcia assenyala el TS com a ''exemple'' de les portes giratòries La República\nJutges per la Democràcia assenyala el TS com a ”exemple” de les portes giratòries\nRedacció| L'associació 'Jutges per la Democràcia' ha assenyalat al Tribunal Suprem com a un organisme corrupte. Segons diuen, els recents nomenaments de Fernando Román (Sala Contenciosa Administrativa) i Vicente Magro Servet (Sala Penal, des d'on podria jutjar el cas dels líders independentistes) “no s'ajusten als principis de mèrit i capacitat sostinguts pel precedent exercici professional de cada un dels candidats, sinó per motius o interessos aliens a la funció jurisdiccional que els ve encomanada”. “Són clars exemples de portes giratòries”, han dit els professionals del dret sobre Román i Magro.\n“Sembla que el perfil que es busca per cobrir les vacants a la Sala Segona de l'Alt Tribunal és el de candidats de perfil conservador. Això augmenta les sospites d'interferència en processos judicials presents o futurs dels que coneix o coneixerà el Tribunal Suprem “, diuen els magistrats. També recorden la mala percepció de la justícia espanyola que té la ciutadania i assenyalen que “és conseqüència directa de les interferències i pressions del Govern i les seves polítiques “.\nEls jutges acusen també el CGPJ d'impedir “que la ciutadania pugui comprovar si aquests nomenaments responen als principis de mèrit i capacitat” per no fer públics els seus currículums.