как да бъда мъж | изкуството на мъжествеността"\nВинаги човек е пътна карта към мъжеството през 21 век\nЗабележка: Това, което ще намерите по-долу, е не толкова дълга публикация в блога, а кратка електронна книга; подхождайте като такъв. При над 20 000 думи вероятно ще отнеме час или два, за да се прочете и със сигурност дори повече време за обработка. Това е заключението и кулминацията на тази дълга поредица за мъжеството и тази кратка книга наистина определя концепцията (ите), за която обмисляме и работим, откакто стартирахме AoM през 2008 г.\nГлава 1: Мъжкостта е избор. Изберете трудния начин.\nГлава 2: Програма за обучение и упражнения за резерва за мъжественост\nГлава 3: Значението на нашите социални връзки\nГлава 4: Добродетел - върховите камъни на мъжеството\nПрез последните няколко месеца започнахме доста епична поредица за природата на мъжеството - неговия произход, исторически императиви и положението в съвременния свят. Ето един поглед къде сме били:\nЧаст I - Защита\nЧаст II - Продължаване\nЧаст III - Осигурете\nЧаст IV - 3 P на мъжеството в преглед\nЧаст V - Какво е ядрото на мъжествеността\nЧаст VI - Откъде идва мъжеството?\nЗащо сме толкова конфликтни относно мъжеството в модерната епоха?\nНа този етап стигнахме до най-важния въпрос от всички: къде отиваме оттук?\nВ последния ми пост, Описах три популярни позиции по това кой път трябва да поемат съвременните мъже, всички от които вярвам, че в крайна сметка са задънени улици.\nДнес ще изложа своя собствена предложена пътна карта за това как да живеем като мъж през 21 век.\nПредлагам това ръководство с най-голямо смирение. Няма такова нещо като „експерт“ по мъжественост и аз не заявявам абсолютни претенции за авторитетния характер на това, което ще намерите по-долу. Мъжеството е голяма, изненадващо дълбока тема и възгледите ми вероятно ще бъдат усъвършенствани, докато придобивам допълнителни знания и разбиране през следващите години.\nВ същото време не е изваден от задната ми страна. Това, което ще намерите по-долу, представлява моето усърдно и добросъвестно усилие да дестилирам наученото през шест години на изучаване и четене за мъжествеността и общуване с хиляди мъже по света, както и от моята лична вяра, философия и опит. Наистина вярвам, че принципите и стъпките по-долу могат да направляват човека в създаването на възможно най-добрия живот за себе си.\nГлава 1: Мъжкостта е избор. Изберете The Hard Way\nНе сте имали контрол върху това да се родите мъжки пол. Но превръщайки се в човече - като живееш древния кодекс на мъжеството - е избор. Винаги е било така.\nВ примитивните времена решението да следвате пътя на мъжете по същество е било взето за вас. Оцеляването на племената и клановете зависи от това всичко мъже, които се стремят да постигнат „Голямото невъзможно“, за да се превърнат в „истински мъж“, като изпълнят императивите за защита, размножаване и предоставяне. Младите момчета не получиха мнение дали са участвали или не в насилствените и тежки ритуали на своето племе и се очаквало всички мъже да ловуват и да се бият. Човек можеше хипотетично да се откаже от подобни начинания, но последицата от това беше голям срам. В сурова среда човек не може да оцелее сам и затова не може да си позволи да стане изгнаник. Освен загрижеността за физическата безопасност, самоличността на мъжа беше толкова обвързана с племето му, че загубата на статута му осакатяваше емоционално - удар по гордостта му да бъде избягван на всяка цена. По този начин нашите първобитни предци бяха силно мотивирани да се опитат да извлекат собствената си тежест и да отговорят на честните стандарти на своята общност.\nТъй като опасността отстъпи от периметъра, и животът започна да бъде по-малко суров и опасен, необходимостта всеки човек да дава всичко от себе си стана по-малко остра, а свободата на действие на мъжете при избора да живеят според мъжкия кодекс се увеличи.\nМоже би си мислите, че решението дали да се стремите към традиционните стандарти за мъжество е от скорошен произход. Но това е нещо, с което хората са се борили още от началото на цивилизационните лъчи. Тъй като животът ставаше по-удобен, мъжете бяха изправени пред въпроса колко от старите, първични начини да се придържат и колко да отстъпват на нововъзникващите удобства и лукс на уреденото общество.\nЕдни от първите, които се борят с това как да живеят като мъже в по-опитомен пейзаж, са древните гръцки и римски философи, които размишляват и обсъждат какво представлява добрият живот. Стоиците твърдяха, че това може да се намери в борбата с нововъзникващата тенденция в тяхното общество към мекота и упадък и умишлено култивиране на нечия грубост и добродетел.\nМного от великите философи-стоици се оказаха изключително богати и могъщи хора - Сенека беше възпитател и съветник на император Нерон, а Марк Аврелий беше самият император. Те можеха да си помогнат с всички индулгенции, които културата им предлага. И все пак въпреки изкушението да бъдат заобиколени от богатство и лукс, тези мъже нарочно избраха да поемат по различен път от своите връстници. Те избраха по трудния начин на психическа и физическа издръжливост.\nСтоиците посвещават голяма част от времето и енергията си за развиване на способността да останат спокойни и събрани пред несгодите, както и да възпитават безразличие към болката, страха, сребролюбието и социалното одобрение. Те умишлено търсеха предизвикателствата, които техните връстници избягваха. Студените вани, усилените упражнения, носенето на обикновени и понякога груби дрехи, яденето на прости ястия и дори умишленото търсене на подигравки бяха всички методи, които философите-стоици практикуваха и насърчаваха другите мъже да приемат. Те вярваха, че това е най-пълноценният начин на живот - единственият начин за растеж и напредък.\nБързо напред към днес. Количеството и наличността на лукс се увеличи многократно. Но въпреки изминаването на 2000 години, съвременните мъже по същество са изправени пред същото решение като техните древни братя: колко трябва да се отдадете на лекотата и комфорта около вас и колко трябва да се държите настрана и да поддържате своята независимост, психика острота и физическа издръжливост? Трябва ли да поемете по пътя на най-малкото съпротивление или по трудния начин?\nС изключение на катастрофалния обществен срив или поредната световна война, едва ли има нещо в настоящия ни цивилизационен сезон, което да го направи принуждавам мъжете да живеят древния и универсален кодекс за мъжество. Ако искате да живеете по начина, по който стоят хората, точно както стоиците ще направят, умишлено да изберете да преодолеете приливите на нашата култура, да упражнявате своята агенция и да решите да живеете сами.\nБез някаква външна сила, която да ги принуждава да живеят според кода, повечето съвременни мъже ще последват пътя на най-малкото съпротивление и дори няма да се опитат. Естествено, това създава и продължава да създава социални проблеми по отношение на мъжете, за които правителствата и учените извиват ръце.\nНо няколко мъже ще чуят старите обаждания и ще решат да отговорят. Правейки това в нашия комфортен и луксозен свят изисква воля и вътрешна дисциплина. Това ще изисква от вас да бъдете инициативни. Вместо да изразходвате енергията си, за да се оплаквате, че днешната култура не цени или насърчава мъжествеността, ще трябва да я насочите към плуване срещу прилива, изграждане в Ницшеан Супермен, създаване на семейно племе и обграждане с близки хора.\nВъпреки че задачата не е лесна, бих твърдял, че тъй като човек, който живее според кода, сега го прави по собствена воля и съгласие, а не защото е принуден от външна сила, този път никога не е бил по-удовлетворяващ и изпълващ.\nПрисъединете се към резервата за мъжественост\nКак да разрешим културния дисонанс, който имаме, що се отнася до мъжеството? Разбира се, всъщност нямаме нужда всичко двадесет и едноул век мъже да бъдем добри в това да бъдем мъже в сегашната ни безопасна и луксозна среда. Но какво се случва, когато нещата станат груби и мъжествените мъже отново са необходими? Ще имаме ли мъже, които да имат това, което е необходимо, за да защитят и да свършат тежката и мръсна работа, необходима за поддържане на нещата? Можем ли да живеем според кода на мъжествеността в действителност да подобрим живота си и да осигурим по-дълбоко чувство на удовлетворение и удовлетворение, отколкото би било възможно иначе?\nПо време на моето проучване и писане на тази поредица имаше недвусмислен паралел, който непрекъснато се появяваше в главата ми как да разреша и обясня този конфликт, който имаме в съвременното общество, що се отнася до мъжеството: военните резерви.\nМного военни по света имат резервен състав. Това е организация от военен персонал, който не е щатен войник, но е преминал основно обучение и се е ангажирал да развива и поддържа своите военни умения, така че те да са готови да се разположат, ако страната им се нуждае от тях.\nПредложеното от мен решение на конфликта на съвременното мъжество е нещо като този модел на услуга. Ще го наречем резерват за мъжественост. Въпреки че спазването на традиционния кодекс на мъжеството не е спешно в сегашната ни среда, някой ден може да бъде и ще ни трябват мъже, подготвени за този момент. Дори нашето общество да не бъде засегнато от някаква криза или катастрофа, обучението ни в резервата за мъжественост пак ще си струва. Всички ние ще се сблъскаме с тежки времена в собствения си живот, които изискват силата и силата, които развива традиционният кодекс на мъжеството. Нещо повече, спазването на кода ще позволи на мъжете да надраскат сърбежа на своята първична мъжественост и да постигнат евдемония - древногръцкият идеал за превъзходен живот и пълен разцвет.\nТова, което следва, е рамка, която излага общите принципи и специфичен курс на обучение съгласно набор в резерва за мъжественост. Той се стреми да омъжи традицията за реалностите на съвременността, за да създаде път, който едновременно достига назад и движи хората напред. Той е положителен и проактивен. Присъединяването е доброволно и може да се направи от всеки мъж при всякакви обстоятелства и по всяко време. Не изисква културата около вас да се променя или жените да се променят. Това зависи само от вас и вашето желание да живеете винаги мъжествен - винаги мъжествен.\nПроучване на случай на мъжествения резерв №1: Теодор Рузвелт\nТеодор Рузвелт е роден в богато семейство в Ню Йорк. Рузвелтовите се радваха на удобства и удобства в своите 19 годинити век кафяв камък, който повечето американци ще видят едва няколко десетилетия по-късно. Когато Гражданската война разкъса Америка, бащата на Теди имаше повече от достатъчно пари, за да плати за заместител и по този начин да избегне призоваване в армията на Съюза.\nАко трябваше да прецените траекторията на живота на TR въз основа на първите десет години от него, вероятно бихте предположили, че той ще се окаже умен и способен, но физически слаб професор по естествена история в някакъв университет на Ivy League. Рузвелт лесно би могъл да се настани в космополитен живот.\nНо след строг разговор от баща му, младият Теди избра различен път за себе си.\nТой избра по-трудния начин. Това, което той нарича „напрегнат живот“.\nПо времето на Теди, стандартите на мъжката чест до голяма степен се въртяха около добродетели като почтеност и индустрия - да си добър човек. И Рузвелт запази този код на T. Но той не искаше просто да бъде добър човек, той искаше да бъде добър в това да си мъжсъщо.\nТова беше цел, която той активно преследваше.\nЮношеството му преминава в упражнения и изграждане на някога крехкото си тяло. Занимава се с бокс в колежа и става състезателен боец. По време на зимните почивки в училище той се качваше в Мейн и ловуваше с известния водач и дърводобив Бил Сюел. След смъртта на съпругата и майка му същата нощ, вместо да се потъва в скръб и отчаяние, Рузвелт се насочи към бедните земи на Дакота, за да се заеме с добитъка. Въпреки че е четириок „пич“ от запад, Рузвелт бързо спечели уважението на грубите и твърди каубои, като показа, че може да тегли собствената си тежест и не се страхуваше да скочи в битката: сам изчисти конюшните без оплакване; той залови отряд от крадци на коне, след като ги опаси за 3 дни при минусово време; той нокаутира оръжието с 3 динамитни удара.\nКато се стреми да живее по трудния начин през по-младите си години, Рузвелт се въоръжава с огъня и борбата, необходими му за успех в политическите, социалните и интелектуалните предизвикателства на по-късния си живот. Дори като президент на САЩ на средна възраст, Рузвелт не се отказа от отдадеността си да се тества и да живее напрегнатия живот; той участва в мачовете по джудо и бокс в Белия дом и прекъсва графика си с лов, слаби спадове в Потомак и бързи преходи. Той оставаше винаги готов за каквито и да било приключения и подвизи.\nИ какви подвизи бяха те. Рузвелт е служил като полицейски комисар, губернатор, помощник-секретар на флота и президент (най-младият някога заемал длъжността). Когато избухна война с Испания в Куба, Рузвелт събра собствено доброволческо подразделение и поведе ги в заряд нагоре по хълма Сан Хуан. Той беше отдаден съпруг и баща на шест деца. Прочете десетки хиляди книги и написа 35 свои. След като дните му като президент приключиха, той тръгна на експедиция, за да изследва неизследвана част от река Амазонка и едва не умря в процеса.\nПрез целия си живот Рузвелт имаше избор да отхвърли мъжкия код, но никога не го направи. Той се опитваше винаги да се предизвиква „на арената“ и винаги да „носи собствената си глутница“.\nНякои исторически коментатори крепят обсебването на Рузвелт от напрегнатия живот до симптом на „мъжката тревожност“, която много 19ти век градски мъже, изправени пред Америка. Беше ерата на машините и парата и мястото на мъжа в обществото беше поставено под въпрос: Каква е ползата от мъжката сила, когато новите машини могат да вършат работата на двадесет мъже? При затворена граница, каква полза от старите пионерски качества на здравина и увереност в себе си?\nРузвелт и други мъже от своето време игнорираха извиването на ръцете и умишлено избраха да живеят според кодекса на хората, въпреки че това не се изискваше от тях.\nМисля, че затова аз и толкова много съвременни мъже се възхищаваме на Теди Рузвелт. Той показа, че е възможно да живеем в съвременния ни свят на лукс и комфорт, но не и да смекчаваме от това. Той ни показа, че можете активно да изберете да бъдете добър човек, дори когато обкръжението или културата ви не са благоприятни за упражняване на вашата вродена мъжественост.\nНакратко, TR ни показа, че е възможно да живеем в цивилизация, но не бъде на то.\nЗащо да се запишете в резервата за мъжественост?\nМного от вас четат това и вероятно питат „Защо?“\nЗащо да се мъчите да ръководите живота си чрез идея за мъжественост, която се е формирала по друго време и вече не е подходяща за нашия модерен, плюшен, техно-индустриален свят?\nЗащо да живеете като мъж, когато не е задължително да бъдете почетени за това? Когато неспазването на това решение няма да донесе срам? Кога не се изисква за достъп до жени?\nНякои казват, че само издънката ще се опита да бъде най-добрата, когато това не се изисква от него, когато можете да напреднете, като просто се справите. Опитът да бъдеш мъж в наши дни просто ще те накара да се възползваш от система, която вече не оценява усилията.\nНе можех да не се съглася повече.\nДокато живеенето на човешкия кодекс някога можеше отчасти, дори предимно, да се отнася до това, което получавате от другите в замяна, днес това е нещо, което трябва да направите само за себе си.\nАко търсите потупвания по гърба, върнете се сега.\nИзпълнението на кода ще бъде от голяма полза за вашето семейство, вашата общност и вашата нация (дори ако те не го разпознават). Това ще доведе до приятелства с други велики мъже и със сигурност ще ви направи по-привлекателни за жените.\nНо това е и просто най-добрият начин да живеете собствения си живот, независимо дали някой друг го забелязва или не. Как така? Представям няколко причини за вашето съображение:\nВие сте били отгледани за това\nПоради разпространението на полигамията в ранната човешка история, се смята, че едва 30% от мъжете някога са се възпроизвеждали.\nКой съставлява този късметлия трети?\nОнези, които получиха партньор и възможността да имат деца, бяха мъжете, които се опитваха да се докажат, които се осмеляваха да поемат рискове, които се осмеляваха и изследват, които имаха интелигентност, сила и смелост да постигнат успех. Мъжете, които не са взели хазарта или които не са имали мъжество да успеят, когато са го направили, са починали без деца.\nТова означава, че всички ние произхождаме от най-силните, най-бързите, най-умните и най-смелите мъже от миналото: алфа мъжете в историята. Доста опияняващо, нали? Не е трудно да се заключи, че кръвта на величието тече през вените ни.\nКакво да правим с това богато, мощно наследство?\nНякои мъже го пропиляват в посредствен живот на порнография, видео игри и корпоративен дронизъм. Техен огнена тумоси лежи пренебрегван и неизползван; все едно, че фин кон, отглеждан за състезания, се използва за разходки с пони на детски партита. Привързан към стълб, той се плъзга в безкрайни кръгове, мускулите му атрофират, очите му са сведени.\nАко не упражните своя първичен потенциал, това води до чувство на безпокойство и неразположение.\nЧрез активиране на превключвателите на вашето вкоренено мъжко окабеляване и програмиране - дори по малки начини - цялото ви същество идва онлайн. Поддържайте пламъците на вашите тумове да изгарят, използвайте енергията и я карайте силно по върха на върховите постижения.\nТи си мъж. Това е, което ви накараха да направите. Прегърнете го.\nМъжете, истински мъже, които умеят да бъдат мъже, вече не са необходими в нашия съвременен свят ... докато не станат.\nКой знае кога светът ще се нуждае от мъже, оформени и оформени от древния идеал за мъжество? Разбира се, животът в по-голямата си част е удобен и приятен сега и наистина нямаме нужда всеки човек да бъде истински мъж, но е скромен и недалновиден да вярва, че винаги ще остане такъв. Може би съдбоносците и феновете на зомби апокалипсиса ще бъдат прави и някои природни или човешки сътресения ще разтърсят обществото толкова силно, че ние прибягваме до хобесово природно състояние с мародерски банди, скитащи се по сивия пейзаж точно като в Пътят. Не знам за вас, но искам да знам, че бих могъл да го хакна в такава ситуация. Искам да мога да погледна жена си и децата си в очите и да кажа: „Ще те защитя и ще се грижа за теб“, и то сериозно. Бих искал също да се обградя с други добри мъже, които също бяха добри в това да бъдат мъже - братя, с които бих могъл, както казва Кормак Маккарти, да „нося огъня“, докато тръгваме да преизграждаме света заедно.\nНо не е ли глупаво да прекараш живота си в подготовка за непредвидена ситуация, която може би никога няма да се случи?\nБи било, ако този начин на живот не беше едновременно най-пълноценният.\nДори ако обществото никога не се разнищи или взриви, човекът, който прекарва цял живот, култивирайки чертите, присъщи на кода, ще има увереността, находчивостта и умствената си сила да бъде готов за всичко, което идва. Ако животът му никога не се пресича с голяма криза, той ще има капацитета да се справи с по-малките извънредни ситуации в ежедневния си живот - от неочаквана смърт в семейството до торнадо, разрушаващо къщата му.\nТой също така ще изпита удовлетворението да поддържа тялото си в пиково състояние и да усвоява видовете умения, които ще му позволят да се справи с всяка ситуация. Няма нужда да го прекалявате с анализ: познаването на оцеляването и тактическите умения е просто готино и малко неща се чувстват толкова добре, колкото да сте в форма и да сте силни.\n„Полевото оборудване е най-отличното хоби за забавление по време на сезона на затваряне. Не знам нищо друго, което така да възстановява плаващия оптимизъм на младостта, като основен ремонт на комплекта и планиране на пътувания за следващата ваканция. Самият Соломон познаваше сърцето на човека не по-добре от онзи фин стар спортист, който ми каза „Не е човекът, който лови много риба и отстрелва много дивеч, който се забавлява: момчето се готви да го направи. ’” –Хорас Кепхарт, Къмпинг и Woodcraft, 1918\nИ накрая, голямо удовлетворение може да се намери само в подготовката за нещо - предвиждането и подготовката за него. Колко от нас са открили, че очакването на Коледа или ваканция е по-приятно от самия повод! Изучаването на нови умения, практикуването за различни сценарии, изпробването на различно оборудване е доста приятно. Такава подготовка също така поддържа тялото ви силно и ума ви остър.\nПроучване на случай на мъжествения резерв №2: Дуайт Д. Айзенхауер\nКогато Дуайт Д. Айзенхауер се присъедини към армията, той имаше голямо желание да служи на страната си и да води мъже в битка. Но след като завършва Уест Пойнт през 1915 г., той получава задачи, които се въртят около обучение на войски и обучение на армейския футболен отбор.\nКогато започна Първата световна война, Айк видя възможността му да види най-накрая екшън и беше нетърпелив да влезе директно в полето. Той кандидатства няколко пъти за чужбина, но молбите му бяха отказани. Вместо това неговото умение за организация беше използвано при подготовката на полковете да отидат „там“.\nАйк изпадна в обща мрачност. Но макар да чувстваше, че талантът му се пропилява, той продължава да допринася с каквото може, с каквото може, за военните усилия.\nПрез 1918 г. отдадеността на Айзенхауер изглежда се отплаща. Той получи възможността да командва войски в Европа и той започна да се подготвя за всяка спешност ... с изключение на една: предаването на германците.\nАйзенхауер беше смаян. „Бях луд, разочарован и негодувах от факта, че войната ме отмина“, спомня си той. Казаха, че това е „войната, която ще сложи край на всички войни“ и Айк чувстваше, че е „пропуснал лодката“ и никога няма да получи шанса да изпробва своята сила в битка. Той обмислял да напусне военните и да влезе в цивилния живот, но решил да остане вътре. Защото, докато не бил влязъл в полето, военната му кариера не била лишена от утехи, тъй като го довела в контакт „с мъже, способни, честни, и чувство за висока отдаденост на страната си. '\nИ така Айзенхауер продължи да работи в армията, давайки всичко от себе си и служейки с чест на каквото и да било назначение. Дори когато са назначени работни места в административното бюро, той действа добре от своя страна. Въпреки че работата му не го изискваше и въпреки че смяташе, че вероятно никога няма да има нужда от него, той продължи да изучава военна тактика и стратегия, тъй като това го държеше физически и психически остър и той просто му се радваше.\nИ тогава 30 години - 30 години! - след като кариерата му в армията беше започнала, Айзенхауер имаше срещата си със съдбата.\nПрез 1942 г. Айк се оказва генерал-майор и командва Европейският театър на операциите през Втората световна война. Той ще продължи да води най-голямата амфибийна инвазия в историята на света. Защото Айзенхауер винаги се е стремял да дава всичко от себе си и останете винаги готови за да служи в криза, той беше готов да се справи с предизвикателството и се представи чудесно.\nПодобно на Айзенхауер, много съвременни мъже се чувстват „мрачни“, че никога няма да имат шанса да изпитат смелостта си, за да докажат, че наистина са мъже. Но вместо да се отказваме, трябва да бъдем като Айк, като останем винаги готови да отговорим на призива на: „Дайте ни мъже!'\nПътят към Евдемония\nОсвен да се подготвите за онова непредвидено време, когато мъжете, които са добри в това да бъдат мъже, отново са необходими, има само нещо ободряващо, вълнуващо и - смея ли да кажа? - романтично за живота според традиционния кодекс на мъжеството. Стремежът да живея според кода на човека и поемането по трудния начин просто прави живота по-удовлетворяващ - поне за мен.\nПътуването по трудния начин включва забавено удовлетворение и печелене наградите на един човек, което ги прави по-сладки, след като се присъединим. И саможертвата и дисциплината представляват единствения път към създаване на стойност в света и оставяйки наследство - единственият път към истинското щастие.\nДревногръцката история на „Изборът на Херкулес“ осветява добре тези дълбоки истини. Според древногръцкия историк Ксенофонт, Сократ е цитирал тази приказка, докато е давал иск срещу леност и в полза на по-трудния начин. Историята остава популярна през осемнадесети век; Джон Адамс го използва, за да насочва живота си и дори пожела да направи илюстрация на приказката за дизайна на Великия печат на новата нация.\nВ историята младият Херкулес е много объркан относно „какъв начин на живот трябва да следва“. Той излиза в пустинята, за да размишлява върху въпроса и там се приближава от две богини, едната символизира Удоволствието, а другата Добродетел. Всеки се стреми да убеди младия мъж защо трябва да избере да следва техните съответни пътища.\nБогинята на удоволствието отива първа и обещава на Херкулес, че ще намери щастие в безгрижен живот на лукс и лекота - такъв, в който може да задоволи всичките си желания, когато пожелае.\nТогава богинята на Добродетелта пристъпва напред и се аргументира:\n„Херкулес, предлагам ти се, защото знам, че произхождаш от боговете, и давам доказателства за това слизане от твоята любов към добродетелта и приложение към изследванията, подходящи за твоята възраст. Това ме кара да се надявам, че ще спечелите, както за себе си, така и за мен, безсмъртна репутация. Но преди да ви поканя в моето общество и приятелство, ще бъда открит и искрен с вас и трябва да определя това като установена истина, че няма нищо наистина ценно, което да може да бъде закупено без болка и труд. Боговете са определили цена за всяко истинско и благородно удоволствие. Ако бихте спечелили благоволението на Божеството, трябва да изпитвате болка да му се покланяте: ако приятелството на добрите хора, трябва да се учите, за да ги задължите: ако ще бъдете почитани от страната си, трябва да се погрижите да му служите . Накратко, ако бихте били известни във война или мир, трябва да станете господар на всички квалификации, които могат да ви направят така. Това са единствените условия, при които мога да предложа щастие. '\nТук богинята на удоволствието нахлу в дискурса си: „Виждате ли - каза тя, - Херкулес, по собствено признание, пътят към нейните удоволствия е дълъг и труден; като има предвид, че това, което предлагам, е кратко и лесно. '\n„Уви!“ - каза другата дама, чийто облик грееше от страст, съставен от презрение и съжаление, „какви са удоволствията, които предлагате? Да ядете, преди да сте гладни, да пиете преди да сте жадни, да спите, преди да сте уморени; за да удовлетворите апетитите си, преди да бъдат повишени. Никога не сте чували най-вкусната музика, която е похвала на самия себе си; нито видях най-красивия обект, който е дело на собствените му ръце. Вашите речници отминават младостта си в мечта за грешни удоволствия, докато те трупат мъка, мъки и разкаяния за старост. '\n„Що се отнася до мен, аз съм приятел на боговете и на добрите хора, приятен спътник на занаятчията, домашен пазител на бащите на семействата, покровител и закрилник на слугите, сътрудник във всички истински и щедри приятелства. Банкетите на моите вотари никога не са скъпи, но винаги вкусни; защото никой не яде и не пие при тях, които не са поканени от глад и жажда. Дреметата им са здрави, а събужданията им весели. Моите млади мъже имат удоволствието да чуят как ги хвалят онези, които са на години; и тези, които са след години, да бъдат почитани от тези, които са млади. С една дума, моите последователи са облагодетелствани от боговете, обичани от своите познати, почитани от страната си и след края на труда си, почитани от потомството. '\nХеркулес, разбира се, избира пътя на добродетелта - по трудния път - пътя към истински удоволствие, истинско щастие и безсмъртие.\nВажно е също така да запомните, че кодексът на мъжеството не се отнася само до това, което жертваме и отнемаме от живота си в преследване на върхови постижения. Също така става въпрос за добавяне добрите неща - творческа работа, силни, близки взаимоотношения, владеене на знания и умения. Всичко, което съвременните изследователи са ни казали, е ключът към удовлетворяващия, щастлив живот.\nНакратко, животът на човешкия кодекс ни тласка да бъдем най-добрите, да ги използваме всичко нашите възможности и така да постигнем евдемония - пълен разцвет.\nВсеобхватните принципи на резервата за мъжественост\nТака че сте решили да се запишете в резервата за мъжественост. Честито! Избирайки по-трудния начин, сте решили да се поставите сред елита на мъжете.\nДокато преследвате този ход на живота, ще трябва да се стремите да включите специфични елементи от кода на мъжеството в живота си. Докато го правите, трябва да ръководите действията и решенията си чрез набор от всеобхватни принципи. Нека тук да обсъдим последното и да посветим следващата глава на излагането на първата.\nНамерете баланс сред трите P\nДокато мислите за създаването на собствена пътна карта за мъжество през 21-ваул век, имайте предвид трите P на мъжествеността: Защита, Размножаване и Осигуряване. Не забравяйте, че всеки от стълбовете е важен и всеки взаимодейства и се свързва с другия. Може да е изкушаващо да се съсредоточите върху стълба на мъжеството, който ви привлича най-много или е просто най-лесен за постигане, но го правите на свой собствен риск. Както отбелязахме в цялата поредица, когато един или два от P's of Manhood са отслабени или не съществуват, по-голям стрес се поставя върху останалите стълбове, което ги кара да се извиват и изкривяват.\nЗа да се превърне в онова, което древните наричали „завършен човек“, се нуждае от развитие всеки стълб до пълния ви капацитет и в баланс помежду си. Изграждането на трите стълба на вашата мъжественост пробужда всички измерения на първичната мъжественост, гарантира, че всичките ви човешки потенциали се упражняват и води до живот на евдемония.\nПренебрегвайте не протекторния стълб\nДокато се стремите да балансирате 3-те P в живота си, трябва да положите специални усилия да не пренебрегвате стълба Protector.\nГоляма част от тази пътна карта се отнася еднакво добре и за жени, които се стремят да живеят добре, и със сигурност има жени, които са привлечени да пътуват по трудния начин. Има доста припокривания, особено в стълбовете „Осигуряване и размножаване“, които мъжете и жените трябва да преследват.\nТака, както спорихме по-рано, императивът на 3-те P, който е най-отчетливо мъжки и представлява сърцевината на мъжеството, е ролята на защитник. Именно този императив призовава повечето мъжки уникални биологични и психологически качества. Мъжете (обикновено) са по-силни от жените, по-разходни и имат склонност към поемане на риск, проучване и доминиране. Начинът, по който мислим, е насочен към систематизиране и разработване на стратегии, което е от жизненоважно значение за успеха при жестоки схватки и дори желанието на мъжа за мъжка дружба и статус може да бъде проследено до еволюиралата ни роля на воини.\nПо тази причина ролята на Защитник наистина действа като крайъгълен камък на сградата на мъжеството. Извиването и изкривяването на стълбовете, споменати по-горе, е най-подходящо да се случи, когато е отслабено или липсва в живота на хората.\nВиждаме това днес в САЩ. Само с 0,5% от гражданите, които служат в армията, изпълнението на ролята на Защитник е по-скоро абстракция, отколкото реалност за повечето мъже. Прекалено голяма част от тежестта на мъжеството се прехвърли към стълба за размножаване и сексът се превърна в основен източник на мъжка идентичност за много млади мъже. Вместо да играем роля в здравословен, добре закръглен живот, ние имаме общество от млади мъже, които отделят цялото си време и енергия, за да станат майстори-пикапи или които цял ден се взират с мъртви очи в онлайн порно.\nНашите мъдри предци са предвидили тази неизбежност и са се стремили да укрепят протекторния стълб, за да укрепят мъжеството и обществото като цяло. Докато четох произведенията на най-големите умове на историята за това какво означава да си мъж, винаги се набляга на запазването на атрибутите на воина. Тези държавници и философи разбраха, че бойните качества пренасят и правят възможни другите роли на мъжеството (не можете да се размножавате или да осигурявате, ако сте мъртви), а също така предотвратяват културния упадък; приемането на твърдите, тактически добродетели не само подготвя мъжете да служат по време на война, но противодейства на ескакулиращото привличане на лукс и комфорт в периоди на мир.\nНапример Сократ и Аристотел твърдят, че едно силно тяло е създало силен ум и че смелостта на бойното поле или в борческия ринг се превръща в смелост на интелектуалната и моралната арена. Философите от епохата на Ренесанса и Просвещението като Монтен, Русо и Отците-основатели призовават мъжете да се пазят от женствения лукс, като участват в енергични физически упражнения, живеят спартански и са добре запознати с бойните умения.\nВсичко това е да се каже, че за да се живее истински според човешкия кодекс в съвременния ни свят, е необходимо да се наблегне на ролята на Защитник или воин.\nЩе призная, че това заключение изненада дори мен. Никога не съм приравнявал мъжеството с физическа сила и бойна смелост, но след години четене, писане и обмисляне на темата за мъжеството, ми е трудно да отрека важността на протекторния стълб в силна и пълна представа за мъжествеността . Искрено вярвам, че това измерение на мъжествеността е това, което най-остро липсва на съвременните мъже в живота им. Поне знам, че липсва на моя и от моя собствен опит, фокусирането върху развитието на чертите на ролята на протектор ме направи по-добър и по-способен в другите ми роли като мъж. Това също ми дава обновена енергия, както и интелектуална, философска и духовна сила. Огънят и борбата на протекторния стълб се пренася в преследванията и битките на душата.\nАктивирането на енергията на стълба Protector не е лесно в нашия спокоен свят (освен ако разбира се не сте войник, пожарникар и т.н.). Но е изпълнимо: както ще видите в конкретните ми стъпки за живеене по човешкия кодекс, повечето от тях наблягат на атрибути, свързани с начина на воина.\nНаблегнете на конкретното върху абстрактното\n„Сродството на човека с боговете приключи. Нашият прометейски момент беше само миг и в останките от неговите последици започва да се появява далеч по-смирен свят, далеч по-малко велик и самоуверен. Цивилизацията или ще унищожи себе си, и нас с нея, или ще промени сегашния си начин на функциониране. И културата ... разбира се ще продължи, но по същия начин ще се промени. Царството на идеите и символите ще трябва да се живее по-близо до костите. ' - Теренс Дес Прес\nДруго нещо, което трябва да имате предвид, докато планирате собствената си пътна карта за мъжественост през 21-ваул век: повечето аспекти на традиционния кодекс на хората са се превърнали в абстракции в нашия съвременен свят - особено що се отнася до ролята на Защитник.\nВ основата на древния кодекс на мъжеството е ловът и борбата. Това бяха / са най-отчетливо мъжките императиви и основните канали, по които мъжете се състезаваха за господство и се опитваха да докажат своята мощ и статут. Но те също така, разбира се, вече не са дейности, в които повечето мъже участват редовно.\nВместо това мъжете прекарват времето си, занимавайки се с абстракции от тези традиционно мъжки занимания. В първия слой, излязъл от сърцевината, мъжете „се бият“ за господство на арена на спорта, политиката и бизнеса. Такива състезания, въпреки че не изискват нивото на огън и битка на истинска битка, все още могат да бъдат доста изпълващи. Също така могат и практически хобита, които предизвикват умовете и телата ни и водят до стремеж към майсторство.\n„Епохата на машините, разбира се, вече е осигурила неизмеримо богатство за отдих и какво се случва? Обикновеният човек, който има време в ръцете си, се оказва зрител, наблюдател на някой друг, просто защото това е най-лесното нещо. Той става жертва на зрителски възгледи - описание на одеяло, за да обхване всички видове пасивни забавления, влизане в най-удобното занимание, просто за да избяга от скуката. Вместо да изразява, той е готов да се отпусне и да преследва свободното си време като горчица - външни, временни и в крайна сметка „прах в устата“.\nДадена свобода, много мъже си лягат да спят - физически и психически, органично и кортикално. Без да имат желание за творчески изкуства, те се насочват към предварително усвоени забавления, приготвени в малки опаковки по долар за. Това буквално ни хвърли в гладиаторската сцена на Рим, в която броят на участниците става по-малък, а размерът на трибуните - по-голям. Спектаторитът е станал почти синоним на американизъм и краят все още не е. Етапите ще станат по-малки и редовете седалки ще се монтират по-високо.”- Джей Б. Наш, Спектаторит, 1938\nТова удовлетворение намалява, когато човек се отдалечава от сърцевината на мъжеството и започва да се занимава абстракции на абстракции. Вместо играе спорт, мъжете ще гледам други мъже спортуват по телевизията или спортуват във видео игра. Вместо да се отправят към собствените си приключения, те разглеждат приключенията на другите в своята емисия в Instagram.\nАбстракциите на мъжеството не се случват само в ролята на Защитник. Можете да го видите в ролята на Procreator, когато вместо да правят истински секс с истински, живи жени, мъжете гледат как други мъже правят секс с жени на компютъра си. От гледна точка на ролята на доставчик, някои мъже безкрайно четат за стартиране на успешен бизнес, но никога не натискат спусъка и всъщност започват свой собствен.\nНакратко, съвременните мъже твърде често стават жертва на чумата на зрителите.\nТова не означава, че не трябва да прекарвате никакво време в абстракции от мъжественост. Абстракции от лов и бой имат винаги са били част от живота на мъжете - дори когато са прекарвали времето си в действителност в лов и бой! Дори примитивните племена имаха спортни и добродушни сбивания и седяха около огъня и слушаха как разказвачите разказват историите за мъжките дела, извършени от техните предци.\nСпортът и хобитата и творческата работа са много приятни занимания, които допринасят за това да станете добре закръглени мъже. И размишляването, изучаването и дори наблюдението на други мъже да правят мъжествени неща могат да дадат на живота ни необходими насоки, насоки и вдъхновение. Всичко е свързано с баланса и прекарването на повече от нашето време в разгара на арената и по-малко от нашето време в студа и сивото на трибуните.\nАко наистина искате да изпитате древния кодекс на мъжеството в най-конкретното му, първично ядро, ловете, бийте се и се размножавайте. Ако не можете да направите това, правете дейности, които са в непосредствена близост. Вместо да прекарате цял ден в събота, гледайки как други мъже играят баскетбол, съберете група момчета на пикап. Вместо да гледате UFC, присъединете се към ММА фитнес зала. Вместо да мастурбирате до порно, правете секс със съпругата си. Разбрахте идеята.\nПросто завъртете превключвателя\nТвърде често мъжествеността се представя като изцяло или нищо: или трябва да се откажем изцяло да живеем според мъжкия кодекс, или да се върнем към примитивните времена, когато „мъжете са били мъже“. За тези в последния лагер истинското мъжко изпълнение не е възможно, освен ако не живеем точно в сърцевината на нещата - лов и борба за живота си. Всичко останало е само празна игра на претендиране, която в крайна сметка не може да задоволи.\nЗа повечето мъже нито едно предложение не е желателно (или практично) и по този начин те се оказват заседнали между това, което изглежда като камък и твърдото място: те не могат да получат пълен достъп до старите начини, нито да възприемат напълно новите начини и затова решават да го направят съвсем нищо. В крайна сметка те се носят и усещат дълбоко чувство на неразположение, което е трудно да се разклати.\nКатегорично отхвърлям това предложение за всичко или нищо. Не е нужно да ставате чувствителен човек на опашка или неандерталец.\nТо е възможно да се оженят най-доброто от традицията с най-доброто от съвременността.\nКакто спорихме в нашата поредица за 5-те превключватели на мъжествеността, не е необходимо да изоставяте всички удобства и прогрес на съвременната епоха и да се връщате към пълно природно състояние, за да изпитате пълно мъжко и човешко изпълнение. Вместо това, помислете за вашите първични мъжки характеристики като превключватели на захранването, които са и двете На или изключен.\nВъпреки че често мислим, че хвърлянето на тези превключватели изисква трудни, напълно „автентични“ задачи, те всъщност могат да бъдат активирани с изненадващо малки и прости средства. Това, че не можете да живеете точно като вашите мъжествени предци, не означава, че не можете да живеете нещо.\nВземете частите на мъжествеността, които са били неразделна част от мъжеството от хилядолетия и се опитайте да имате някакво подобие от тях в живота ви. Не до степента, в която те са се проявявали в примитивни времена, но въпреки това присъстват. Така че не можете да живеете в пещера - ходете редовно на къмпинг. Така че не повдигате тежки камъни ежедневно - вдигайте тежести. Така че не пускате мастодон с братята си - често излизайте с група от приятели от всички мъже. Ще се изненадате как „основните“ промени в начина ви на живот ще повишат вашата мъжественост и чувство за удовлетвореност.\nАко сте запознати с движението за палео или здравето на предците, този подход към мъжеството е много подобен. Противно на общоприетото схващане, палео привържениците не се застъпват за живот просто като пещерни хора. По-скоро те твърдят, че за да изградим най-силното и здраво тяло, трябва да се храним на диета и да участваме в дейности, подобни на нашите предци, защото за това са еволюирали нашите гени. Така че, вместо да ядат модерна „балансирана“ диета, практикуващите палео ядат по-малко преработени въглехидрати и по-големи количества протеини и мазнини - диета, подобна на нашите племенни предшественици. Това не означава, че палеофолкът избива собствения си бизон с копие; повечето просто купуват говеждо месо в местните магазини за органични храни. Палеоистите гледат в миналото за дух, не е писмо от закона. Трябва да постъпим по същия начин с мъжествеността.\nТака че не се забърквайте с идеята, че за да спазвате кода на мъжете, трябва да излезете в дивата природа и да изградите своя собствена кабина - все пак със сигурност можете. Използвайте традиционния код за мъжество като рамка, модифицирайте го, за да се впише в съвременния ни пейзаж, и просто превключете превключвателя.\nКогато мъжете правят ужасни неща в нашето съвременно общество - разрушават икономиката, осуетяват политически компромис, извършват насилствени престъпления - тяхната мъжественост е виновна.\nИ все пак, когато мъжете правят велики неща - правят технологични и научни пробиви, скок от космоса, убивайте терористи - тяхната мъжественост се счита за без значение за постижението.\nВсъщност и двете са страни на същата монета: мъжествеността е просто сурова енергия. Енергията не може да бъде създадена, нито унищожена и може да се използва както за добро, така и за зло.\nОбществата по света в продължение на хиляди години разбираха тази истина и разумно изграждаха обекти, за да упражняват и насочват мъжката енергия към колективното благо.\nДнес такива вградени търговски обекти до голяма степен са изчезнали от пейзажа. Състезанието, почивката и физическото възпитание са лишени от училищата; военната служба не е задължителна; не е необходима работа, изискваща сила, както в работната сила, така и у дома; битката за чест, извън фитнес зала или ринг, ще ви отведе в съда.\nКакто при всички аспекти на традиционния кодекс на мъжеството, ако искате да упражнявате вродената си мъжка енергия, ще трябва целенасочено и активно да намерите начини да го направите сами.\nПо-долу очертавам елементите, които трябва да бъдат част от програмата за обучение на всеки новобранец в резервата за мъжественост. Всеки от тях е от съществено значение за превключване на превключвателите на вашата вродена мъжка енергия. Досега говорихме по-общо - сега искам да стана по-конкретен. За всеки елемент съм предложил някои конкретни начини да го включите в живота си. Но как точно ще започнете да активирате елементите, наистина зависи от вас. Най-важното е да прочетете това и да направите нещо - да предприемам действие върху него.\nЗабележка: Това, което предлагам тук, е рамка. Пишейки тази глава, бързо открих, че да се даде на всеки елемент цялостна обработка ще превърне тази кратка книга в огромна. Така че описах основите на всеки елемент сравнително кратко. За някои сме писали по-рано, а за други ще се върнем и ще разширяваме през следващите години. Така че за всеки елемент съм посочил други наши статии по темата за тези, които се интересуват да научат повече. Тези заглавия, които все още не включват хипервръзка, са запазени места за статии, които са планирани за в бъдеще. След публикуването им тази публикация ще бъде актуализирана с връзката.\n1. Увеличете тестостерона си\nТестостеронът е горивото, което ще ви задвижва по пътя към мъжеството. Това прави мъжете силни, дръзки и агресивни. Ако искате да извлечете максимума от предложенията по-долу, ще се справите добре, като долиете резервоара си за тестостерон, преди да започнете.\nПрочетете нашата подробна серия тестостерон и следвайте предложенията, посочени в публикацията за това как естествено да увеличите T.\nКак удвоих естествено нивата на тестостерон и вие също можете\n2. Изградете своята физическа сила\nЛесно е да отхвърлите изграждането на сила като грубо - нещо, което „братя“ са загрижени, но не и „истински мъже“.\nЗнам, че когато за първи път започнах Изкуството на мъжествеността, не влагах твърде много запаси във физическата сила като важен компонент на мъжеството. Силата на характера, разбира се, но физическата сила беше по-скоро второстепенно занимание. Може би защото аз стартирах AoM отчасти, за да се измъкна от прекалената фетишизация на изтръгването, която беше (и е) популяризирана от списанията на други мъже. Може би, защото по това време не бях във форма. (Както споменах в тази поредица, ние често изграждаме нашето определение за мъжественост в съответствие с това, което описва най-добре себе си и със сигурност не съм имунизиран срещу това изкушение!)\nИ все пак с годините, докато изучавам повече мъжествеността и започвам да изграждам собственото си тяло, отношението ми към важността на физическата сила се промени. Дойдох да го видя като определяща характеристика на мъжеството.\nФизическата сила представлява една от малкото и най-съществени разлики между мъжете и жените. Ако ролята на протектор представлява сърцевината на мъжествеността, тогава физическата сила формира самото си ядро. Това е основният фактор за това дали човек може да се държи в битката - дали може да се отдръпне, когато бъде натиснат. По този начин е от основно значение за това как хората висцерално преценяват мъжествеността на мъжа. Можете да го наречете глупаво или глупаво или архаично, но всичко се връща към начина, по който оценяваме мъжете - биха ли могли да поддържат периметъра в криза? Въпреки че сега живеем в комфортно време на мир, това не е променило факта, че мъжете и жените (дори и най-прогресивните от тях) намират мъже, които изглеждат физически силни и са по-уважавани, авторитетни и привлекателни от мъжете, които не са 'T. По този начин, ако искате да се чувствате повече като мъж (и да се отнасят с вас като такъв), стремете се да изградите тялото си.\nРазбира се, силата не е много необходима в днешния свят, където мъжете седят зад бюрата по цял ден. Но да си силен никога не е недостатък. Дори в нашата безопасна среда, силата все още е полезна. Искам да знам, че съм достатъчно силен за да спася собствения си живот или животът на другите; Искам силата да вдигам тежки торби с цимент или мулч, когато работя около къщата си; Искам да бъда достатъчно силен, за да сложа нападател на земята.\nКакто ще твърдя по-долу, силата на характера и добродетелта са жизненоважни за мъжеството. Но готови ли сте битка за вашите принципи? По същия начин, можете ли наистина да кажете, че сте „добър семеен мъж“, ако лесно можете да бъдете превъзходени от лош човек, който се опитва да се докопа до жена ви и децата ви? Силата и добродетелта не са взаимно изключващи се занимания; силата е това, което осигурява нашата добродетел върху нас.\nОтвъд идеята за изграждане на сила сама по себе си и заради нейните практически предимства, мисля, че трябва да се предвиди случай за това, за да се укрепят умствените, моралните и духовните аспекти на вашия живот. Както понякога създаваме фалшива дихотомия между добродетелта и силата, така и ние твърде често представяме мозъка и духа като взаимно изключващи се. Много велики мъже в историята, включително философи и мъже, които са си изкарвали прехраната с ума си, отхвърляли това фалшиво разделение и подчертавали важността на изграждането на телесна сила и умствена сила. Физическата сила повишава умствената решителност на човека, а умствената сила увеличава физическата сила. Добре би било да следваме целта на древните за постигане Здрав дух в здраво тяло: здрав дух в здраво тяло.\nИ накрая, освен практическите и духовни ползи, които се получават от физически силните, той просто се чувства страхотно, знаейки, че можете да вдигнете голяма тежест на земята. Първият път, когато вдигнах тяга от 450 кг и видях бара, който се огъва в огледалото, се почувствах като звяр. Издадох първичен вик на постижения и носех това чувство със себе си през останалата част от седмицата.\nНе всеки мъж има физиологичен грим, за да стане огромен и разкъсан. Но всеки мъж може да стане силене, отколкото е сега. Каквито и да са вашите други интереси, независимо от вашето телосложение, ако искате да се почувствате най-мъжествените, запознайте се с ютията.\nЗапочнете програма за силова тренировка. Програмата, която отдавна препоръчвам за начинаещи и използвах себе си, е StrongLifts 5X5. Съвсем наскоро имам голям успех с постигането на печалби с помощта на Програма за критична скамейка.\nЦеленасочено включете повече физическа активност в ежедневния си живот - използвайте барабанна косачка вместо на газ, нарязвайте собствено дървои т.н.\n5-те превключватели на мъжествеността: физичност\nКак да установим рутинна тренировка\n3. Развийте физическата си издръжливост\n„Меките земи са склонни да раждат меки мъже.“ - Цар Кир Велики\nАко вече сте силни, следващият въпрос е, здрав ли сте?\nВъпреки че често смесваме тези атрибути, те са две различни неща.\nХалед Алън определя жилавостта като „способността да се представя добре, независимо от обстоятелствата“. Той е в състояние да се справи с премеждията, без да разрушава и преодолява препятствията, вместо да се върне назад. Става въпрос за притежаване на неукротима воля, да бъдеш човек, който е в състояние да удари и да се върне за още - скрапер, който е „игра“, без значение коефициентите. Ако искате да пътувате по трудния начин, трябва да сте трудни!\nСъс сигурност се възхищаваме на твърдостта при жените (както и примитивните култури по света). Но от мъжете се очаква по-голяма степен на психическа и физическа издръжливост. Дори и да не се иска повече от тях.\nЖивеем в общество, където на практика никога не се налага да прекарате нито една минута от живота си неудобно. Денят ни минава, преминавайки от климатизирана къща, до климатизирана кола, до климатизиран офис и обратно. Обилната, калорично плътна храна никога не е на повече от няколко метра. Можем да изкараме цяла седмица, без парче от нашата обута и облечена кожа да докосне парче мръсотия или да изтърка растение. По този начин възможностите за развиване на вашата твърдост са нещо, което ще трябва да създадете умишлено за себе си. (Виждате ли обща тема тук?)\nИздръжливостта е умение, което може да бъде усъвършенствано като всяко друго и може да бъде разделено на два аспекта: физически и психически. Двамата са преплетени и се хранят помежду си, но нека се справим всеки по ред, започвайки с физическа издръжливост.\nАлън твърди, че „да си физически жилав е много различно от това да си силен, бърз или мощен. Физическата издръжливост включва способността да се злоупотребява и да продължи да функционира, да се възстанови бързо, да се адаптира към труден терен и контекст и да понася неблагоприятни условия, без да се маркира. '\nСтрахотно е да можете да вдигнете 3 пъти теглото си, но можете ли да вдигнете гигантска, неравна скала? Чудесно е да можете да правите набирания на бар, но бихте ли могли да се издърпате на клон на дърво? Можете да бягате на бягаща пътека, няма проблем. Как бихте направили бягане нагоре по скалист, обсипан с корени хълм? Всеки може да си вземе горещ душ - можете ли да завъртите копчето до студено, без да крещите като малко момиче? Колко далеч бихте могли да раница за един ден, преди да плаче чичо?\nРаботете за развиване на вашата физическа издръжливост, като увеличавате силата си в най-различни среди и повишавате толерантността си към болка и дискомфорт.\nИзлезте от фитнеса и упражнявайте се навън в различни среди.\nУвеличете температурния си толеранс, като тренирате през горещ ден или се осмелявате да излезете студен, оскъдно облечен (винаги използвайте мъдрост, за да разберете вашите граници - искате да се бутате, а не да се наранявате).\nВземете студени душове.\nУвеличете мобилността си и гъвкавост.\nУдебелете кожата на краката си бягане бос.\nУпражнявайте се със свити носни канали.\nРазвийте своята издръжливост и способност за „разтриване“ на големи разстояния.\nНаправете предизвикателство на GoRuck.\nМоже да сте силни, но здрави ли сте?\nКак стресът може да бъде добър за вас\n4. Развийте своята психическа / емоционална твърдост\nМентално коравите мъже са в състояние да останат спокойни, хладни и събрани, когато нещата в живота им - големи и малки - се объркат. Те не губят самообладание или не се разпадат, когато са изправени пред стрес. Вместо това те са в състояние да поддържат перспектива за проблема и да се концентрират върху това как да го разрешат (или просто да го игнорират поради незначителното досаждане, което е). Те следват мъдрия път на стоиците.\nТози аспект на кодекса за мъжество отдавна е цел на феминисти и културни критици, които твърдят, че потискането на отвореното изразяване на чувства затруднява емоционалния живот на мъжете и води до психологически и социални проблеми.\nМисля, че това предложение идва от добронамерено място, но в крайна сметка е погрешно. Това, което тези социални критици и говорещи глави не успяват да разберат, е, че проблемът не е в „мъжеството“, а в непълната, напълно обеднела съвременна идея за мъжество. Единственото нещо, което младите мъже днес знаят за заповедта „Бъди мъж!“ е, че той представлява някакъв мъглив стандарт на мачизма на коравите момчета. Не сме ги учили на богатите нюанси, които са били част от кода в продължение на хиляди години. Нашите мъжествени древни престъпници разбираха, че е напълно възможно да бъдем стоици и култивирайте богат емоционален живот; двете не се изключват взаимно. Дори викторианските мъже, известни със своята защита на „скованата горна устна“, не се притеснявали да плачат по тъжна поезия, да пишат силно сантиментални писма до приятели и любовници и показвайки на своите мъжки приятели ниво на физическа привързаност, което би ни накарало съвременните да се чувстват неудобно. Истинският мъжествен стоицизъм не е да потиска изцяло чувствата си; по-скоро е въпрос да се знае кога да се включи здравината и кога да се изключи. Не живеете като камък всеки ден, а просто живеете достъп към тази твърда, стабилна енергия, ако имате нужда от нея.\nПо този начин решението на предполагаемите емоционални проблеми на мъжете не е да се хвърли кода на мъжеството, а да се удвои върху него! Да го научиш в неговата пълнота.\nСилно чувствителният човек е нещо, което хората харесват абстрактно, но се отдръпват, когато са срещнати в плътта. Хората, независимо дали могат да го признаят или не, искат да знаят, че могат да зависят от мъжете, когато нещата станат трудни; дори в нашата „просветена“ култура, те все още се свиват отвътре към човек, който се разпада на парчета пред разочарованието или премеждията. В разгара на фамилната криза жените искат бащите и съпрузите им да са силни и да могат да предприемат действия. Въпреки че днес не се сблъскваме с много физически опасности, когато те се случат, почти неизменно е оставено на мъжете да се справят.\nДокато социалните коментатори твърдят, че дълбоко в себе си мъжете викат, ами плачете, аз просто не съм открил, че мнозинството мъже горещо желаят свободата да унищожат чувствата си от падането на шапка. Напротив, мисля, че повечето мъже много обичат да се чувстват малко емоционално корави - това им дава чувство за гордост и увереност - удовлетворение, равно на, ако не и по-добро от това, че могат да разкъсат без срам по време на епизод на Анатомията на Грей.\nРазвиването на умствена и емоционална твърдост предлага и други лични награди. Големите цели и добрите неща в живота изискват упорита работа, жертви и воля. Психичната издръжливост ни помага да се справим с малките неуспехи и ежедневни досади, които иначе биха могли да влязат под кожата ни и да нарушат нашето щастие и напредък.\nПсихическата и емоционална издръжливост могат да бъдат увеличени чрез предприемане на стъпките към физическа издръжливост, описани по-горе. Целенасочено създаването на малки дискомфорти, неудобства и тестове на воля за себе си също ще го засили. Всичко, което изгражда вашите способности за дисциплина и забавено удовлетворение, е благодат за издръжливостта. Също така научете и практикувайте начини да намалите физиологичната си реакция на стрес и заплахи.\nПостете поне веднъж месечно в продължение на 24 часа.\nОпитайте да пишете с вашата недоминираща ръка.\nЗатворете и оставете книга, когато става много вълнуващо и искате да продължите.\nНаучете как да управлявате ежедневния си стрес.\nЗапознайте се с цветовия код на воина и се научете как да управлявате стреса от по-сериозни заплахи.\nЗнаете как да използвате тактическо дишане за да се успокоиш.\nИзползвайте приложения за биологична обратна връзка, за да повишите устойчивостта си и да поемете контрола върху физиологичната си реакция на стрес.\nПравете упражнения за укрепване на волята си.\nПравете упражнения, за да увеличите вниманието си.\nПрочетете дълга книга или статия докрай, без да спирате да сърфирате наоколо за други неща.\nСпазвайте строга диета 6 дни в седмицата. Направете 7ти ден свободен ден, в който ядете каквото ви харесва.\nЗнайте целта и плана си в живота - както се изрази Ницше, „Ако знаете защо, можете да живеете по какъвто и да е начин.“\nРазберете начина, по който мозъкът и тялото ви лъжат за това колко много натиск ви е останало, когато мислите, че не можете да продължите физически или емоционално - говорете със себе си за това, когато се изкушите да се откажете.\nИзграждане на вашата серия за устойчивост\nБъдете съединител, не се задавяйте: Как да процъфтявате в ситуации с високо налягане\nСилата и удоволствието от забавеното удовлетворение\nДисциплина: Средствата за край\nСила на волята: Силата на величието\nЦарството на самоконтрола\nВеличеството на спокойствието\nПоредица за стоицизма\nИсторията на скованата горна устна\n5. Научете се да се биете\n„В този свят силата от определен вид - съчетана разбира се с интелигентност и неуморно развити умения - определя мъжествеността. Точно както боксьорът е тялото му, мъжествеността на мъжа е използването на тялото му. Но това е и неговият триумф над използването на тялото му от друг. Противникът винаги е мъж, Противникът е съперник за собствената му мъжественост, най-пълно и с бойна реализация ...Мъжете, които се борят с мъжете, за да определят стойността (т.е. мъжествеността), изключват жените толкова напълно, колкото женското преживяване при раждането изключва мъжете. ' -Джойс Карол Оутс\nБорбата и насилието са в основата на мъжествеността. Изследователите теоретизират, че почти всяка част от уникалната мъжка физиология - от нашите рамене до нашата височина, на нашия лица и ръце - еволюира изрично за целите на битката между хората. И все пак малко мъжки склонности са били толкова злепоставени.\n„Не искаме хората да бъдат наранени“, казваме ние. „Мъжкото насилие потиска другите.“ „Насилието е само за слабите.“\nТочно както мъжествеността като цяло, се смята, че проблемът е самото насилие, а не как се използва насилието.\nКогато мислим за мъжкото насилие, ние мислим за изнасилване и домашно насилие. Ние не мислим за цялото насилие, извършено от наше име, за да можем да живеем в нашето безопасно, комфортно съществуване, където никога не трябва да виждаме двама мъже да се борят за живота си. Аутсорсингът и дистанцирането от насилието доведоха до наивната вяра, че е възможно и желателно да се опитаме да възпроизведем тази черта изобщо от мъжете.\nВместо да преподаваме на млади мъже: „Имате удивителна сила и енергия вътре в себе си - сила, която движеше викингите и спартанците, минутите и географските индекси“, ние ги учим: „Имате нещо нередно с вас, тъмно, лошо шофиране, което наранява хората. Отречи го. Задуши го. Извикайте, че не сте като другите мъже и изобщо го отхвърлете! '\nНикой не харесва насилието, докато не седне в самолет, отвлечен от терористи, а мъжете измислят план да го вземат обратно и да ги убият. Никой не харесва насилието, докато някой не нахлуе в къщата им и мъжът стане, за да се изправи срещу натрапника. Никой не харесва насилието, докато не е заложена свободата му и се нуждаят от мъже, които да щурмуват плажовете на Нормандия и да прокарват нож през бъбреците на врага.\nКато общество имаме тази умишлено самозаблудена надежда, че можем изцяло да потиснем насилствените тенденции на мъжете, тъй като в сегашното ни общество не ни трябват мъже, които могат физически да се бият; и ако някога го направим, просто ще кръстосаме пръсти, за да могат веднага да го включат отново.\nДалеч по-добре би било, ако признаем вродената енергия на насилието при мъжете и едновременно почитаме неговия потенциал и предупреждаваме срещу злоупотребата му - насърчавайки принципното му самоусъвършенстване и поучавайки, че то трябва да бъде насочено към добри, морални цели - за защита на по-слабите, поддържане нашите принципи и пазим начина си на живот.\nВъпреки че често се смята, че насърчаването на мъжете да участват в структурирано, контролирано насилие ще доведе до по-насилствен свят, изследването показва друго. Например, когато полицейските служители се обучават в бойно изкуство, употребата им на огнестрелни оръжия и други оръжия намалява. Както твърди философът Гордън Марино, мъжете, „които не се чувстват лесно застрашени, обикновено са по-малко заплашителни“.\nСпоред моя опит тези, които имат действителен опит с насилието - дори просто в контролираните граници на боксов ринг - най-вероятно ще кажат, че трябва да се използва само когато е абсолютно необходимо. Те отблизо разбират неромантизираното реалност на насилие. Те са смирени от това. Мъжете са преживели насилието само чрез стилизирани видео игри и филми, които са склонни да го разгърнат по деструктивен, нарцистичен начин.\nНе е нужно да чакате обществото да види мъдростта в това (не бих затаил дъх). Отделният мъж има достатъчно основания да култивира своя боен дух сам.\nОсвен необходимостта си да може да защити другите, физическата борба може да ви помогне да издържите психическите и емоционалните удари, които всеки човек ще изпита в живота си.\n„Колко можете да знаете за себе си, ако никога не сте се карали?“ пита Тайлър Дърдън, главният герой в Боен клуб. Когато влезете във физическа битка и вземете първия удар в носа и се озовете на постелката, в този момент научавате дали сте човекът, който се изправя, след като е бил съборен. Чрез даване и получаване на физически ритници и удари вие научавате, че болката е временна и физическите рани зарастват. Това знание укрепва самочувствието ви и извън ринга, дарявайки ви с психическа и емоционална устойчивост, както и с морална сила.\nНие, съвременните, трудно приемаме тази идея и съчетаваме бойните и моралните добродетели. Обичаме да държим двамата в отделни умствени отделения или да се държим така, сякаш са фундаментално различни. Древните не са го виждали по този начин - те са разбирали, че моралната смелост и физическата смелост са от една и съща същност и че изпробването на нечия физическа смелост на бойното поле или на спортната арена всъщност ще засили тяхната морална смелост по-бързо от сто “ рискови “интелектуални или философски решения. Показателно е, че Аристотел сравнява развитието на философския ум с боксьора, развиващ физиката си и че стоиците често наричат войници и борци идеали, които да следват.\nХристиянски църкви в началото на 20-тети век разбира и тази връзка между физическа и морална смелост. Това беше друг път в нашата история, когато ролята на мъжете и мъжествеността беше поставяна под въпрос. Много църкви създадоха свои собствени спортни зали и първенства по бокс, с основание усещайки, че изграждането на мъжествеността на младите мъже на ринга ще им помогне да бъдат все по-добри мъже - способни да живеят вярата си по-мускулесто.\nНамирам също за интересно, че много от нашите най-велики писатели и умове също са били бойци и са приписвали на успеха си изучаването на бойни умения. Известният лицей на Аристотел включваше и школа по борба; учениците се бориха не само с идеи, но и помежду си. Ърнест Хемингуей боксира религиозно, както и Джак Лондон. Много съвременни философи, като Марион, също са ученици на сладката наука.\nНа живо военен изток - да живееш означава да се бориш.\nГотови ли сте да живеете?\nНаучете се да се биете. Бокс и ММА фитнес зали изобилстват в повечето градове, както и в повечето случаи джиу-джицу и карате доджо. Регистрирайте се, влезте на арената и се научете дай (и предприеме) удар.\nНаучете Krav Maga.\nНаучете как да хвърляте динамит с прав удар.\nУчаствайте в аматьорски боксови мачове.\nСтартирайте свой собствен Боен клуб.\nКак борбата развива добродетелта\nРазвиване на игривост\nРазвиване на Духа на воина\nНа какво може да ви научи бойната стратегия за напредването в живота\n6. Отидете на лов\nДейвид Д. Гилмор, автор на Мъжеството в създаването, нарича ловът на мъжкия „функция за осигуряване par excellence“, защото призовава всички елементи на кода на човека - майсторство, умения, поемане на риск и дори сексуалност.\nЛовът и борбата са това, за което мъжете са особено еволюирали, но толкова малко мъже ловуват днес. Следователно имаме общество, изпълнено с мъже (и жени!), Които нямат нито връзка с храната, която ядат, нито някакви конкретни познания за кръга на живота.\nГоворил съм с няколко мои приятели, които никога не са ловували, докато не са достигнали трийсетте години, и съм ги питал за техния опит. Как се чувстваха по време на лов? Какво беше, когато най-накрая убихте нещо? Всички те казаха, че докато по-голямата част от лова се състоеше от просто дълги участъци от седене сред природата (полза сама по себе си!), Когато най-накрая застреляха нещо и се натъкнаха на плячката си, нещо щракна в тях. Те не се чувстваха зле, нито изпитваха някакво възторг от убийството. Просто се чувствах странно естествено.\nОтидете на лов. Не само за игра. Облечете се и яжте каквото убиете.\nНаучете как да обличате катерица.\nНаучете как да обличате заек.\nНаучете как да направите малък концерт за лов на дивеч.\nКак да започнем с лов\nБуквар за лов с кучета\n7. Търсете независимост, самостоятелност и автономия\nНезависимостта и независимостта винаги са били ключови части от древния, универсален кодекс на мъжеството.\nЗависимостта е робство. Човек е в състояние да се изправи на крака и да направи своя избор. Той е капитан на кораба на живота си и капитан на агенцията си.\nНезависимостта приема различни форми.\nПърво има икономическа независимост. Макар да има аргумент, че в нашия съвременен свят отнема много повече време на един млад човек да се измъкне сам в наши дни, за младия мъж с откъснатост и решителност все още е много в сферата на възможностите.\nАко сте на тийнейджърска възраст и на 20 години, направете всичко възможно, за да се подготвите да станете самостоятелни възможно най-скоро. Научете основни житейски умения, които ще ви позволят да разчитате все по-малко на родителите си или на другите. Научете как да се грижите за колата и облеклото си. Научете как да готвите и почиствате след себе си. Научете как да направите бюджет и да спестите пари.\nИзбягвайте дълга колкото можете и го елиминирайте възможно най-бързо, когато го придобиете. Не се затрупвайте с потребителски стоки, които осигуряват малка или никаква стойност и в крайна сметка затрудняват вашата мобилност и възможности в живота. Докато печелите повече пари, избягвайте инфлацията в начина на живот. Практикувайте пестеливост. Живейте живот на простота.\nВторо, стремете се към независимост от системите и правителствата. Очевидно всички ние разчитаме на държавни и институционални пътища, комунални услуги и потребителски стоки. Не казвам, че трябва да излезете на живо от мрежата на съединение. По-скоро си поставете за цел да придобиете уменията и знанията, от които се нуждаете, за да процъфтявате, дори ако тези системи и удобства се повредят. Съвременното общество позволява на мъжете да бъдат невнимателни и неумели; природата е по-малко прощаваща. Не бъдете като скакалеца в баснята на Езоп, който танцува и мърмори по време на щедрото лято, само за да моли за помощ трудолюбивите, мислещи напред мравки, когато настъпи зимата. Вземете курсове за оцеляване, засадете градина, научете се как да ловувате, да съхранявате храна и вода, да запалвате огън без кибрит и т.н.\nТрето, търсете автономия в работата си. Това не означава непременно, че трябва да станете предприемач (макар че това е чудесен начин да станете автономни). Дори да работите редовно 9-5, потърсете работни места, които ви позволяват по-голям контрол върху работата ви. Ще намерите повече удовлетворение и щастие, докато го правите.\nИ накрая, стремете се също да бъдете психически и емоционално автономни. Избягвайте всякакви пристрастявания, както и прикачени файлове, които не отговарят на този етикет, но въпреки това намаляват вашата агенция. Имате ли нужда от наркотици или алкохол, за да се чувствате добре или да си прекарате добре? Можете ли да отидете 10 минути, час, ден, без да проверявате телефона си? Можеш ли да минеш седмица, месец, година без порнография? Живеете ли за одобрението на жените? Често ли „Трябва“ върху себе си? Четете ли коментарите в публикация в блог, за да разберете как трябва да се чувствате по въпроса? Грижите ли се неудобно много за това колко харесвания получава вашата снимка в Instagram? Формирайте собствени мнения, взимайте собствени решения, бъдете свой човек.\nВажно е да се отбележи, че ставането напълно самостоятелността не е нито възможна, нито желана. Това е баланс - никой човек не е остров. Както ще обсъдим по-късно, мъжеството никога не е било самотно занимание. Мисленето, че можете или да оцелеете, или да процъфтявате сами, е пълна бичка. Става въпрос за търсене на независимост и автономия, където можете, а не за бункериране сами.\nМахни се от дълга.\nНаучете основни житейски умения.\nЗапочнете собствен бизнес или страничен шум.\nИзнесете се от дома на родителите си.\nПопитайте работодателя си за повече автономия в работата си.\nНаправете Седмица на лишаване от вход, и поддържайте откъсването си от устройства, като вземате седмично Техническа събота.\nСъздайте чанта за грешки.\nСъздайте спешно снабдяване с храна / вода / основни неща.\nНаучете умения за оцеляване и оказване на първа помощ.\nКак да станете самостоятелни\nДа си свой човек\nОтидете малки или се приберете вкъщи: В похвала на минимализма\nОтвъд устойчивостта на „Сиси“: Става антифрагилен\nАвтономният човек в свят с друга режисура\nСпечелете войната срещу дълга: 80 начина да бъдете пестеливи и да спестите пари\n8. Станете способни и компетентни\nПо време на културите и времето мъжеството винаги е било за придобиване на културна компетентност, така че да можете да бъдете ефективно. Да бъдеш мъж означава да си квалифициран във възможно най-много задачи, които са важни за напредъка в определено общество. Културната компетентност е свързана с придобиване на a широчина на знания и умения, така че човек да може да бъде сръчен и ловък във всяка ситуация, в която може да се окаже. Французите имат фраза, която капсулира тази идея: знаеш как (произнася се „sahv-wah fair“). Джеймс Бонд олицетворява savoir faire. Теди Рузвелт имаше пика, както и много от нашите дядовци (знам, че моите го направиха). Човек със savoir faire може да поправи течащ кран, да се облече рязко за черна вратовръзка, да разговаря с шофьори на камиони и дипломати и да обездвижи въоръжен нападател. Става въпрос за това да си вид ренесансов човек: гладък, умен, удобен и съобразителен.\nНаличието на savoir faire помага на мъжа да изпълни ролята си на доставчик и разпространител, защото го прави по-привлекателен не само за бизнеса, но и за жените. Освен това да станеш способен и компетентен е важна част от постигането на целта за независимост и независимост. Освен това, знаейки, че можете уверено да влезете във всяка ситуация и да знаете как да действате, как да притежавате стаята и как да решите всеки възникващ проблем, просто се чувствате страхотно.\nЗа човек, живеещ в модерна, западна, капиталистическа демокрация, да притежава културна компетентност означава предимно да се фокусира върху „по-меките“ умения, които ще му позволят да превъзхожда в нашата съвременна икономика и сексуален пазар. Мъжът трябва да знае как да се облича добре, как да води ангажиращ разговор за широк кръг от теми, как да бъде харизматичен, как да управлява информация, как да държи публична реч, как да убеждава другите и т.н. Така че работете върху развитието на тези умения, доколкото можете. Въпреки че не се призовават толкова много, помага да се придобият и някои „по-трудни“ умения - как да се използват инструменти, да се връзват възли, да се стреля с пистолет, да се сменя гума и т.н. Никога не се знае кога ще дойде такова ноу-хау удобен.\nРазработването на savoir faire определено е един от любимите ми аспекти на мъжеството (както знаете, голяма част от AoM е посветена на това!). Прекарването на време в учене за всякакви нови умения е просто забавление, възнаграждаване и овластяване.\nСтъпки за действие (това е само извадка от някои от любимите ни - за повече вижте доста целия архив и станете абонат!):\nНаучете как да се ръкувате.\nНаучете как да бъдете по-харизматични.\nНаучете как да напишете имейл, който действително ще получи отговор.\nУчи основите на етикета.\nНаучете как да командвате стая.\nНаучете как да правите малки разговори.\nНаучете втори език.\nНаучете как да завързвате възли.\n9. Печелете майсторство\nДокато имате широчина на знанието е важно, да имаш дълбочина в няколко умения също е важно. Не бъдете „тире“ или дилетант. Това са хора, които прелитат от едно умение или дисциплина в следващото, без никога да станат експерти по някое от тях. Те са валетата на всички сделки, но капитанът на нито една. За да бъдем наистина ефективни, трябва да бъдем г-н Ц.\n„Т-образни“ мъже имат широчина на знанията, но също така имат дълбоки познания в определена област. Те са вале за всички сделки и майстор на един (или двама!).\nАко сте прекарали по-голямата част от живота си за възрастни, прескачайки от един интерес към друг, без да се потопите напълно в нещо, поемете ангажимента днес, за да фокусирате времето и енергията си за придобиване на майсторство. Това е невероятно възнаграждаващо само по себе си, но също така ще ви направи по-полезни, по-интересни и по-успешни във вашето призвание.\nСтъпка на действие:\nБих предложил да изберете две области, в които да придобиете майсторство: 1) умение, което е важно за професионалния ви живот и 2) тактическо умение, което е близо до същността на мъжествеността на битките и лова - стрелба, бойно изкуство и т.н.\nПървият ключ към майсторството: Намирането на задачата на живота ви\nМайсторство: Фаза на чирак\nЧуйте моя подкаст с Робърт Грийн, автор на Майсторство\n10. Поемайте рискове и развивайте смелост\nДревногръцката дума за мъжественост е andreia; латинската дума за мъжественост е мощност. И в двата случая мъжествеността = смелост. Гърците и римляните не са единствените култури, които приравняват смелостта към мъжествеността. Както разкрива Гилмор в своя междукултурен анализ на мъжествеността, смелостта е била засега не на мъжеството във всяко време и място през цялата човешка история.\nЗа да съществува смелостта, трябва да има риск. И така да развиваме нашите andreia трябва да ухажваме малко опасност в живота си.\nКакто изследвахме в тази поредица, мъжеството винаги се е смятало за спечелени статус - постижение. И както може да бъде спечелено, така и може да бъде загубено. По този начин мъжествеността, която не рискува да бъде обезсилена, изобщо не е мъжественост.\nЗа нашите първобитни предци възможностите да упражняват мъжката си смелост чрез риск бяха изобилни. Опасността ги заобикаляше от всички страни под формата на вражески племена или диви животни. Не трябваше да търсите неприятности, неприятностите ви намериха.\nПротивопоставете го на нашия съвременен свят, в който безопасността и комфортът са в изобилие, но рискът и опасността са изискани. Ако съвременният човек иска да изпита висцерален риск за живота или смъртта, той трябва нарочно да го потърси, като се регистрира за военна битка или участва в екстремни спортове. Но дори по-приглушените форми на риск, които преди се очакваше да приемат мъжете, са намалели. Например, вместо да канят жена лично или по телефона, днес мъжете използват технология за притъпяване и дори елиминиране на риска от отхвърляне. Има по-малко ужилване, когато жената игнорира вашето текстово съобщение, отколкото когато ви каже „не“ в лицето.\nВъпреки че всички ние трябва да намерим начини - големи и малки - да уловим малко опасност в живота си, това не означава, че поемането на риск трябва да бъде глупаво или дори прекомерно. Част от проблема в днешната култура е, че ние предлагаме и насърчаваме толкова малко позитивни, просоциални обекти за поемане на риск от мъже - особено за млади мъже. Следователно имаме млади мъже, които правят ненужно тъпи неща, които не осигуряват реални ползи за мъжа или за обществото. За да направим поемането на риск възнаграждаващо, трябва, както казва психологът Никълъс Хобс, „изберете неприятности за себе си в посока на това, което би искал да стане. ' Вместо да залепите фойерверки в дупето си и да ги запалите, започнете бизнес, присъединете се към търговските морски пехотинци, вземете участие в аматьорски мач по бокс или попитайте онази хубава жена, на която сте ви гледали толкова дълго.\nОсвен това, разберете, че размерът на риска, който поемате, вероятно ще намалее, когато навлизате в различни етапи от живота си, благодарение на естествено намаляващите нива на тестостерон, както и просто, че трябва да загубите повече, отколкото да спечелите. Гилмор отбелязва в Мъжеството в създаването че в повечето култури поемането на риск се насърчава при младите мъже като начин да спечелят трудностите да се справят със зрелите задачи на по-късния живот. След като един човек се утвърди и има семейство, прекомерното поемане на риск тогава се възприема като момчешко и мъжествено, тъй като в този момент от живота на мъжа работата му е била да поддържа това, което е имал, и да спечели повече.\nВсичко това е да се каже, че би било добре да търсим аристотеловите средства, когато става въпрос за поемане на рискове.\nИма много форми на смелост, но физическата смелост е най-висшата му форма, тъй като изисква преодоляване на най-силния ни биологичен стремеж: самосъхранение. Както беше обсъдено по-горе, смелостта, която човек спечели на ринга или на бойното поле, ще се разпростре и върху неговите морални и интелектуални занимания. Но не съм сигурен, че обратното е вярно. Тоест, докато поемането на малки рискове в морални, социални и интелектуални области ще развие способността ви да поемате по-големи рискове в тези области, не съм сигурен, че отказът от напитка, за да отстоявате убежденията си за алкохола, ще доведе до по-голяма смелост да бягате навън под огън. Така че, докато търсите рискове, които да поемете в живота си, не забравяйте да не пренебрегвате някои, които включват физическа смелост.\nПомолете една жена лице в лице.\nИзберете алтернативен път за посещение на колеж.\nНаучете се да карате мотоциклет.\nОтстоявайте своите убеждения дори и пред подигравките.\nУчаствайте в спортове, които включват физическа опасност (борба, скално катерене, сърф, сноуборд и др.).\nИзнесе публична реч.\nУчаствайте в мъжественото изкуство на пазарлък.\nНаправете това, което ви плаши, и победете какъвто и да е страх, който имате.\nКардиналната добродетел на храбростта\nПоредица за природата на храбростта\n11. Състезание за прегръдка\n„С каква искреност преследват съперничеството си! Колко ожесточени са техните състезания! Какво възторг изпитват, когато печелят, и какъв срам, когато ги бият! Как не харесват упреците! Как жадуват за похвала! Какви трудове няма да предприемат, за да застанат на първо място сред своите връстници! “ -Цицерон, за младите мъже в Рим\nВсеки от стълбовете на мъжеството включва публична конкуренция между мъжете, за да бъде най-добрият. Мъжете винаги са се състезавали за статут, за да видят кой може да бъде най-добрият закрилник, създател и доставчик. Това е начинът, по който мъжете придобиха самочувствие и показаха стойността си пред общността, групата на честта и възможните партньори.\nДнес обаче много социални критици се оплакват от мъжкото състезателно желание и твърдят, че мъжете и цялото общество биха били по-добре, ако спрем с „пикантските състезания“ и приемем по-женски дух на сътрудничество.\nКапак, казвам! Свинско миене!\nПърво, противно на общоприетото схващане, мъжете си сътрудничат. Всъщност, както твърди психологът Рой Баумистер в своята книга, която трябва да прочетете, Има ли нещо добро за мъжете, мъжете често са по-сръчни от жените в създаването на големи мрежи от слаби връзки, които са предназначени да изпълнят целта за сътрудничество (скорошно проучване потвърди тази теория). Ловните партии, военните, спортните отбори, правителствата и корпорациите са примери за съвместни начинания, в които мъжете превъзхождат. Когато критиците твърдят, че мъжете са по-кооперативни като жените, те обикновено означават, че искат мъжете да имат по-диадичен и консенсусен тип сътрудничество, потопено в силните връзки, които жените превъзхождат в коването. И двата подхода имат своите плюсове и минуси, но да се каже, че мъжете не знаят как да си сътрудничат е просто погрешно.\nВторо, конкуренцията често е начинът, по който мъжете се свързват и по този начин е от първостепенно значение за мъжкото социално изпълнение. Преди 40 години антропологът Лайонел Тигър измисли фразата „мъжка връзка“. Когато много хора чуят тази фраза, те измислят образи на мъже, седнали в кръг в средата на гората, биещи се на барабани или братя, изповядващи своята надутост със заядливо „Обичам те, човече!“\nНо Тигър описваше нещо друго. За него мъжките връзки са неразривно свързани с агресия и съревнование. Той твърди, че мъжете обикновено създават тесни връзки „по отношение или на съществуващ обект на агресия, или на измислен“. Мъжете се сближават, когато имат друга група, срещу която да се състезават или някоя трудна цел за постигане. Дори когато няма враг - реален или метафоричен - мъжете ще излязат с трудна задача да отстояват волята си и да се справят заедно.\nЗа примери за тази динамика помислете за интимната връзка, която се образува между войниците, особено тези, които виждат битката заедно. Често срещан рефрен сред войниците е, че макар да са отишли на война, за да се бият за страната си, те са останали да се бият за своите братя. Можете да видите как конкуренцията затвърждава мъжката връзка и със спортните отбори.\nТам, където мъжкият стремеж за господство е, мъжкото свързване също ще бъде. Така че, ако се притеснявате от липсата на близки мъжки приятели, които имат много съвременни мъже, трябва да насърчаваме повече (положителна) конкуренция, а не по-малко.\nТрето, конкуренцията поражда върхови постижения - както в нас самите, така и в културата като цяло. Склонността на мъжете към търсене на статут (и поемане на риск) е това, което доведе до откриването на нови земи и изобретяването на световните технологии; това е двигателят на обществения прогрес. Разбира се, трябва да се състезаваме срещу себе си и винаги да се стремим да бъдем по-добри от мъжете, каквито бяхме вчера. Но състезанието срещу нас само ще ни отведе дотук. Лесно е да се самоуспокоите, когато просто се опитвате да победите мъжа в огледалото, защото егото и състоянието не са изложени на риск. Нуждаем се от триенето, което идва с противоположните сили, за да ни държи остри. Когато има риск от обществено поражение или победа, ние се изтласкваме от зоната си на комфорт. Други състезатели могат да разкрият недостатъци и слабости в себе си, които не сме знаели, че имаме. Състезанието ни държи гладни и смирени.\nИ накрая, конкуренцията е рискована и както знаем, мъжествеността без риск просто не е мъжественост.\nЗатова влезте на арената и си покажете мъж, като се състезавате. Може да загубите, но вие ще бъдете по-добри в стремежа си и вероятно ще спечелите някои близки пъпки за зареждане. Ще имате и уверението, че „вашето място никога няма да бъде с онези студени и плахи души, които нито знаят победа, нито поражение“.\nВ древния кодекс на човека няма безчестие в стремежа и пропадането; по-скоро, както отбелязва Гилмор, „най-лошият грях“ на мъжеството „не е честен провал, а страхливо оттегляне“.\nЗа да се възползвате от най-мощната мъжка енергия, опитайте се да се състезавате като част от изцяло мъжки екип. Тази възможност може да бъде трудно да се намери в наши дни, особено след като излезете от колежа. Състезаването в нещата само по себе си няма да надраска този първичен сърбеж, който да победиш като част от банда, но все пак е достойно преследване.\nИграйте отборен спорт.\nСъберете се за пикап игри с приятелите си.\nСтремете се да бъдете на върха в академичния ви клас.\nСъстезавайте се в академична купа, научен панаир или обсъждащо общество.\nАко сте собственик на бизнес, потърсете начини да постигнете предимство пред съперниците си.\nЗапишете се за бягане / състезание с препятствия.\nНаправете CrossFit. Въпреки че аз лично не мисля, че CrossFit е най-добрият начин за изграждане на сила, той има добър състезателен дух. CF също е coed, но забелязах, че всички класове естествено и неофициално се формират.\nСъстезание: Горивото за величие\n12. Завършете ритуал за преминаване\nВ много култури по света, когато младите мъже навършиха пълнолетие, те преминаха през ритуал за преминаване в мъжество. Този ритуал често включва младежите, които са отделени от селото и техните майки, биват инструктирани за „тайните” на мъжеството от старейшините на племето и завършване на трудни и болезнени предизвикателства, които демонстрират на общността, че са овладели мъжките черти на умения, смелост и твърдост. Когато посветеният беше върнат обратно в селото, той беше признат за пълноценен човек и му бяха дадени нови привилегии и отговорности, свързани с този статус.\nКато възрастни младите мъже ще трябва да възприемат напрегнати и опасни императиви и тези ритуали за преминаване гарантират, че са подготвени за тези задачи, като в същото време им дават увереност в себе си и статута си на мъже.\nДокато днешните млади мъже вече не трябва да се подготвят за живот на лов и бой (макар че, тъй като прекарахме цялата тази статия в дискусии, те би трябвало!), Има още една причина тези видове ритуали да са важни.\nНякои психолози смятат, че за младите мъже е по-трудно да приемат зряла възраст. Всички ние започваме в утробата на нашите майки и всички ние чувстваме регресивно връщане към това първично единство през целия си живот - желание да се върнем към времето, когато всички наши нужди са били обгрижвани и нищо не е било изисквано от нас. Това привличане може да е по-силно за момчетата, тъй като момичетата имат модел за възрастни жени в майките си, но момчетата трябва да се откъснат по-рязко, за да намерят своя собствена мъжка идентичност. Помагането на младите мъже да придобият чувство за себе си и да се избегне засядането в състояние на арестувано развитие несъмнено беше една от целите на древните ритуали за преминаване.\nСъс сигурност в тази идея има мъдрост. Много съвременни млади мъже, които не се подлагат на ритуал за преминаване в мъжественост, често се борят с това, че все още се чувстват като момче, попаднало в мъжко тяло. Те искат да се чувстват като мъже, но не го правят и предполагат, че ще започнат да се държат като такъв, когато започнат да се чувстват като такива. Но това чувство никога не настъпва и чувството, че сте в неизвестност продължава.\nСамото мислене за пътя ви към нов статус не е много ефективно: „Добре, сега съм мъж.“ Конкретният ритуал осигурява външна проява на вътрешна промяна и по този начин помага да се направи преходът към зряла възраст по-осезаем и психологически резонансен.\nРитуалите за преминаване в мъжественост все още могат да бъдат намерени в някои религиозни традиции, както и във военните и организации като бойскаутите. Но те са малко и много далеч.\nОбходните ритуали, които създавате за себе си, не са толкова ефективни, защото им липсва фазата на „повторно включване“ на процеса - където общността разпознава новия ви статус и се отнася по различен начин заради вас. Това разпознаване създава обратна връзка, в която действате по различен начин, защото вече сте мъж и хората очакват повече от вас заради това, което ви мотивира да продължите да живеете по кода. Но ритуалът 'направи си сам' определено е по-добър от нищо и определено може да ви помогне да се пренесете в по-зряло мислене.\nЕдиничната стъпка тук е да участвате в ритуал за преминаване. Формите, които този обред може да приеме, са многобройни:\nНаправете пътуване с кану в пустинята.\nРаница за пътешествие на дълги разстояния (като Апалача) от край до край.\nСтанете разузнавач на орел.\nПрисъединете се към военните.\nСервирайте в Америкорпс.\nСлужи в Корпуса на мира.\nСлужете на мисия за вашата църква.\nПреподавайте английски в чужда държава в продължение на една година.\nПрисъединете се към братска организация, която предлага обреден ритуал като масоните или рицарите на Колумб.\nСилата на ритуала: Ракетният ускорител на личните промени, трансформацията и прогреса\nИсторията и природата на обредите\nКак да създадете свой собствен обред\n13. Отидете на Adventures\nЗащо мъжете и момчетата са особено привлечени от приключенски истории? Еволюцията вероятно играе роля.\nМъжкият мозък е свързан за приключения. Според Мъжкият мозък, когато се мотаехме в утробите на майките си, телата ни бяха наводнени с куп различни хормони. Две от тези вещества - по-специално анти-мюлеровите хормони и тестостеронът - подготвят веригите на малкия ни мъжки мозък на плода за функции като експлораторско поведение и пространствени умения - умения, които са важни при навлизане в неизследвана територия.\nТестостеронът може да продължи да стимулира мъжките стремежи за изследване дори в зряла възраст. Проучванията показват, че когато мъжките животни се инжектират с високи нива на тестостерон, те разширяват разстоянието си на изследване. Приматолозите отбелязват, че бандите от шимпанзета от мъжки пол, които се отдалечават най-далеч от домашната си база, обикновено имат по-високи нива на тестостерон, отколкото бандите, които остават по-близо до дома. Изследователите предполагат, че тестостеронът има подобен ефект върху мъжете - колкото повече тестостерон имате, толкова по-вероятно е да бъдете привлечени да изследвате нови неща.\nЕволюционните биолози теоретизират, че причината мъжете в повечето видове, включително хората, да се развият, за да изследват и ориентират, е да помагат в патрулирането и защитата на своя териториален периметър, както и да разширяват своята територия, за да получат достъп до нови ресурси. Нещо повече, тъй като мъжките са сексуално разходни, видовете могат да си позволят да загубят няколко мъже при опасни пътувания до неизвестното.\nДесетки хиляди години след като нашите предци ловци-събирачи са напуснали равнините на Африка, стремежът към изследване все още съществува в ДНК на хората. Това бяха мъжете, които картографираха земното кълбо по време на Златната ера на откритията, достигнаха полюсите на Земята по време на Героичната ера на арктическите изследвания и кацнаха на Луната. Във всички тези случаи имаха икономически, политически, културни и научни ползи от проучването, но съм сигурен, че повечето мъже са отишли просто за приключението.\nАнглийският изследовател сър Уилфред Тесигер призна, че затова е изследвал:\n„За мен проучването беше лично начинание. Не отидох в Арабската пустиня, за да събирам растения, нито да направя карта; такива неща бяха случайни. В сърцето си знаех, че да пиша или дори да говоря за пътуванията си, това е опорочаване на постижението. Отидох там, за да намеря мир в трудностите на пустинните пътувания и компанията на пустинните народи ... Не е важна целта, а пътят до там, и колкото по-труден е пътят, толкова по-полезното пътуване е. '\nОсвен вродената ни склонност към изследване, приключението призовава и много от основните атрибути на мъжествеността като риск, конкуренция, находчивост, майсторство и господство. Adventure предлага полигон за мъже.\nБиографът на Джак Лондон Ърл Лейбър ми каза, че едно от нещата, което е направило Лондон толкова мъжествен пример за мъжество, е неговият „дух на романтика и приключения“. Приключението не само осигури безкраен фураж в Лондон за писането му, но по-важното беше, че изпълни душата му с песъчинки и страст; осигуряваше както изход, така и гориво за огнените му тумове.\nВ нашия съвременен свят приключението е много по-трудно, отколкото някога. Голяма част от света е проучен и великите дестинации за приключения са извлечени от тяхната романтика и опасност чрез туризъм. Да посетите ацтекските пирамиди в Мексико вече е като пътуване до света на Дисни.\nПриключението все още е възможно за мъжа, който го иска. Просто е необходимо повече работа, за да се намери.\nОтидете на едно голямо приключение (особено когато сте млад) и се опитайте да го направите с приятел или приятели, за да възпроизведете тази първична мъжка банда.\nПланирайте редовни приключения през годината. Те не трябва да са големи. Просто отидете някъде ново и изследвайте без зададен дневен ред.\nНаправете ваканциите си по-скоро приключение. Не бъдете турист; бъди a фланеър.\nПътуване в цялата страна.\nНаправете тласък на пътуването през уикенда в дивата природа.\nСтигнете някъде с автостоп.\nНаучете се да се гмуркате.\nВземете пещерно дело.\nСтанете градски изследовател.\nПрочетете приключенски истории. Разбира се, абстракция, но такава, която може да ви вдъхнови да получите конкрет. Теди Рузвелт приписва приключенските истории от детството си за желанието си да изследва, а Джак Лондон каза, че книгите на Робърт Луис Стивънсън служат като вдъхновение за многобройните му приключения.\nВсеки човек има нужда от приключения\nПоредица за живота на Джак Лондон\nДжак Лондон за живота, който живее\nКак да живеем истинския дух на романтика и приключения\n14. Прекарвайте време сред природата и излезте в дивата природа\nКогато попитах Earle Labor на това, което Джак Лондон ни учи за това да бъдем мъж, един от отговорите му беше: „Излезте сред природата, но не каквато и да е природа, див природата. '\nКакто казва авторът Джон Елдридж, мъжете са „диви по душа“. И няма по-добър начин за преоткриване на тази дива природа - и за приключение - от изригването в непримирена природа. Първичната енергия, която минава през дълбоките гори и планини, ще събуди първичната енергия във вас.\nЖивотът на живота на повечето съвременни мъже е строго планиран и рутинен. Събудете се, вземете душ, пътуване до работното място, работа, дом, сън. Всеки ден шофирате по един и същ маршрут, седите в една и съща кабина и спите в едно легло. Вие се подчинявате на всякакви правила, очаквания и ограничения. Закован и заровен в хартия, вие трябва да действате учтиво, да спазвате законите за движение и да се въздържате от смачкване, който удължава фирмената среща с безкрайни глупави въпроси. Духът ви е постоянно подгънат. И всичко, което докосвате, живеете и използвате, е модифицирано в оригиналната си форма: шлайфано, формовано и пакетирано за консумация. Почти всеки звук, който чувате, от двигателя на автомобила до звънещия мобилен телефон, произхожда от изкуствен източник. Достатъчно е да направите всеки мъж с лека форма на лудост.\nПо този начин хората периодично трябва да се откъсват от цивилизацията и да взаимодействат с нещата в естественото им състояние. Докоснете истинска мръсотия, седнете край истински огън, наточете истинско дърво и се вслушайте в чистите звуци на течащи потоци и вятъра в дърветата. Заобиколете се с материя, която не съществува единствено за консумация от човека. Изпитайте неща, които просто са.\nИнтересно е да се отбележи, че древните ритуали за преминаване често са включвали посветения да излезе сам в дивата природа с ограничени ресурси. Много от най-великите мъже в историята поеха мантията на мъжеството, като пътуваха в дивата природа, за да изпробват своята сила. Исус започна службата си, като отиде в пустинята на Юдея, за да пости четиридесет дни; TR прекарва зимите си по време на колежа в дивата природа на Мейн; Джак Лондон отиде при Клондайк и там се озова и започна легендарна писателска кариера.\nВ дивата природа мъжете премахват всичко фалшиво и отново се оказват в основата.\nИзлезте в пустинята. Видът див, който е суров и опасен. Няма поддържани държавни паркове.\nРедовно ходете на къмпинг и раници.\nВземете курсове за оцеляване в пустинята.\nЗанимавайте се със спорт, който ви отвежда сред природата - пътека бягане, планинско колоездене, ски, сърф и др.\nМежду вашите пътувания в дивата природа, просто се опитайте да влизате редовно в природата, дори ако това означава просто да се разхождате в местен парк.\n5-те превключватели на мъжествеността: природа\nКогато животът в града ви изморява: Съвети за планиране на ваканции от 1918 г.\n15. Създавайте повече, консумирайте по-малко\nГилмор отбелязва, че в различните култури критичният праг за зряла мъжественост „представлява точката, в която момчето произвежда повече, отколкото консумира“. Мъжеството включва способността да се укроти природата, да се превърне хаосът в ред, да се вземат суровините на живота и да се превърне в нещо ценно. Изисква „целенасочена конструкция“ - „заповядващо и напористо действие, което добавя нещо ... към магазина на обществото“.\nДецата са потребители на пълен работен ден. Когато са млади, родителите им създават своя опит за тях; единствената им работа е да седят и да му се наслаждават. Те живеят в дома на родителите си, ядат храна на родителите си и използват нещата на родителите си. Свободното им време се използва за забавление. Те консумират ресурсите на родителите си и са пасивни и обгрижвани. Те оказват малко или никакво въздействие върху света и имат малка собственост върху живота си. Те са зависими.\nЗатруднителните мъже, с които се сблъскват днес, са, че нашата търговска култура насърчава буен, пасивен консуматорство вместо мъжествен продуцизъм. Позволява ни да останем винаги като момчета. Дори когато един млад мъж вече не зависи от родителите си, зависимостта му от мъжката му идентичност леко се прехвърля към корпорации, които предоставят продукти и услуги, които трябва да го накарат да се „чувства като мъж“. Ние консумираме мъжественост, вместо да я създаваме.\nТова, което прави консуматорството толкова коварно, е, че то привлича мъжете в зависимост, като играе на желанието им за автономност и предлага негова имитация. Смятаме, че контролираме живота си, когато избираме какъв вид „мъжко“ измиване на тялото купуваме. Но това усещане за автономност е само илюзия. Това е просто изборът на една опция от менюто от избори, предварително избрани от някой друг.\nПотребителството предлага толкова много възможности за избор, че не успяваме да видим, че всички те се намират в предварително определена кутия. Консуматорството е като един гигант Изберете свое собствено приключение Книга. Да, имате свободата да избирате, стига да отговаря на един от фиксираните разкази.\nВърнахме се в детската си спалня и майка ни пита: „Искаш ли да облечеш зелената риза или синята риза?“\nТогава консуматизмът е - ако мога да взема назаем от Емерсън - „в конспирация срещу мъжеството на всеки един от членовете му“. И така, как да преодолеем този заговор?\nНомерът да не попаднете в капана на потребителите е първо, просто да сте наясно с едва доловимото влияние на консуматорството върху зависимостта и изваждането на автономността върху живота ви. Важно е да осъзнаете, че не само материални блага често сме безмислени потребители, но и информация и забавления. Много хора гледат надолу по минималистичните си носове към онези, които трупат „неща“, докато бълват медиите, създадени от други. Ходят на партита, но никога не ги хвърлят; слушайте музика, но никога не я правете; коментират статии в блога, но никога не пишат свои собствени. Техният принос към световните центрове е да им дават палци нагоре или надолу; те седят на своите псевдопотребителски тронове, тъй като в краката им се поставят различни отклонения, за да бъдат уволнени или споделени с приятели.\nТова, разбира се, не е истинско царство, тъй като не ви дава реална сила да влияете на света. Да си създател означава повече от въздържане от потребление, но добавяне на нещо реално ценно за обществото.\nДа станеш творец не означава да се откажеш напълно от консуматорството; Със сигурност ми харесва да купувам книги, музика и дрехи от време на време. Просто смекчете консумацията си със собствените си творчески действия. Инвестирайте време в неща, които ще изградят вашето наследство.\nТака че не избирайте свое собствено приключение, създайте го. Не просто живейте в света, но създавайте светове. В това вие ще бъдете не просто цар, а бог.\nНамерете мъжествено творческо хоби.\nНапишете книга, блог или просто в дневник.\nДомакин на парти.\nНаучете как да приготвяте собствената си храна.\nЗапочнете с нестопанска цел.\nПравете доброволческа работа.\nПравете добри неща за непознати и приятели.\nСъвременна зрялост: Създавайте повече, консумирайте по-малко\n5-те превключватели на мъжествеността: наследство\nВ последната глава обсъдихме елементите на кода на мъжеството и различните стъпки, които можете да предприемете, за да активирате тези елементи в живота си. Всички те са до голяма степен действия, които можете да предприемете сами - неща, които можете да правите като индивидуален мъж. Поради тази причина мисля, че те ще имат особена привлекателност.\nНо преследването на традиционната мъжественост никога не е било самостоятелно начинание - не е било (и не е) уединено преследване на самоактуализация. Докато понякога мислим за мъжественост от гледна точка на архетипния „самотен вълк“, това е категорично модерна концепция. Както изследвахме през тази поредица, мъжествеността е и биологична и културен. Въпреки че можем да правим нещата сами, за да се възползваме и да изпитаме вродената си биологична мъжка енергия, ако искаме да изпитаме пълноценна и пълноценна мъжественост, не можем да оставим настрана нейните социални аспекти. Мъжеството не е мъжество без връзките, които обвързват - без хората, които ни подкрепят и придружават в преследването.\nТова ни води до човека и неговото общество. И каква разделяща, объркваща тема е в съвременния ни свят. Има мъже, които се оплакват, че мъжеството вече не се зачита и е демонизирано в съвременното общество (което понякога е вярно). И има такива, които казват, че феминизмът е виновен за това всичко на мъките на мъките (което рядко е вярно). Има мъже, които биха искали да върнат часовника назад и които отказват да допринесат за системата, докато не се направят големи промени.\nЩо се отнася до мен, аз не подкрепям връщането на жените „на мястото им“ и премахването на равни права и равни възможности за всички. Уча се от историята и съм вдъхновен от нея, но не желая да живея в друга епоха, различна от настоящата.\nВъв всяка система, културна или друга, можете или да установите ясно дефинирани роли и отговорности въз основа на общи правила за това кой какво прави най-добре; или можете да оставите хората да правят каквото си искат, както и да искат, в съответствие с техните уникални, индивидуални интереси и таланти. Първият вариант е ограничаващ, но ефективен: всеки знае каква е работата му и към какво трябва да се стреми. Вторият вариант е разхвърлян, но справедлив - позволява на всеки да реализира своя уникален потенциал. В сурова, опасна среда, където ефективността е въпрос на живот и смърт, по-строгите роли на пола е ефективна и необходима стратегия за оцеляване. В спокойна, комфортна обстановка има много повече място за мърдане, за да бъдат нещата мътни и малко хаотични и е най-разумно да оставите всеки да следва своя собствен курс.\nИма обаче някои промени, които според мен са напълно разумни и биха били положителни както за мъжете, така и за съвременното общество като цяло: правене на училищата по-приятелски настроени към момчетата чрез увеличаване на конкуренцията и физическата активност; ограничаване на широко разпространеното дрогиране на американски момчета с мощни стимуланти за промяна на ума, за да ги „нормализира“; връщането на магазина в училищата и опитите да насочат някои млади мъже към занаятите като алтернатива на 4-годишния колеж; повече наставници за млади мъже; по-голям паритет между половете, когато става въпрос за разделяне на родителските права в семейните съдилища.\nКато цяло също би било хубаво приносът на мъжете към обществото да бъде по-признат и оценен и ако мъжете не бяха толкова омаловажавани. И мисля, че всеки би могъл да живее по-пълноценно, ако позволим на мъжете и жените да реализират пълния си потенциал, какъвто и да е той, независимо от пола, като в същото време е достатъчно удобен, за да признае, че докато мъжете и жените са равни по своята склонност (с изключение на силата) за всяко преследване обикновено се различаваме по нивото на мотивация към конкретни. Наслаждаването и празнуването на тези различия може да бъде доста обогатяващо, по моето толкова скромно мнение.\nИ все пак аз съм напълно добре, ако нито една от тези промени никога не се случи (с изключение на семейните съдилища и наркотици на момчетата - които наистина трябва да бъдат разгледани). Признавам това в нашата огромна, много разнообразна нация, постигайки консенсус по каквото и да било - свързано с пола или по друг начин! - стана почти невъзможно. И въвеждането на специални програми за млади жени и млади мъже на широка основа, като същевременно освобождава място за тези с интереси и нужди, които не отговарят на общото правило, става доста лепкаво, доста бързо.\nМоже би това звучи ужасно апатично. Но реалността е, че създаването на сплотена култура не е устойчиво в гигантска, хетерогенна национална държава. И опитът да се направи това не е нито осъществимо, нито желателно. Въпреки че съм горд американец, вярвам, че хората са, както са били в продължение на хиляди години, племенни по сърце. Да търсим подкрепа и утвърждаване на нашите вярвания и чувство за пълна идентичност от население от 300+ милиона широко разграничени хора е задънена улица. Сърцевината на моята идентичност произтича от моето семейство, моята честна група и моята общност (повече за това по-долу). Това е моят народ, моето племе - и в това племе можем да ценим каквито принципи искаме. Нямам нужда цялото общество да се съгласява с тези принципи и всъщност е истинност, че животът в противоречие с преобладаващите тенденции е още по-удовлетворяващ от това, че вървим със статуквото.\nИ така, чувствам, че най-доброто използване на енергията на мъжа не е да се опитваме да поставим цялата национална (или глобална) култура на една и съща страница, а да допринасяме за възможно най-добрата култура във вашата собствена общност. Не е нужно да чакате разговора на обществото за мъжете да се промени, за да бъдете мъж. И всъщност, ако националната култура въобще има надежда да се промени, тя ще започне в по-малки общности - в семейства, в които бащите и майките учат синовете си да бъдат почтени мъже, а синовете им стават учители и треньори и самите бащи, които след това отгледайте и наставлявайте друго поколение фини млади мъже. Ако искате да промените културата като цяло, мислете малко - отдолу нагоре, а не отгоре надолу.\nКогато връзките се разпадат: Разпад на общността и възходът на „токсичната“ мъжественост\nМъжете не са били карани да бягат в групи от милиони или дори хиляди - те са били предназначени да бягат в малки племена. Когато тези сплотени социални връзки се разправят, мъжествеността се изкривява.\nВсе повече се убеждавам, че основният фактор, допринасящ за това, което много социални коментатори наричат „токсична мъжественост“, е, че експанзивните социални структури на модерността настройват хората за непрекъснато и смазващо „статусно поражение“.\nСмятам да изследвам по-задълбочено психологията и социологията на мъжкия статус в бъдеще, но за нашите цели сега, нека отново подчертая, че поради еволюцията мъжете са силно чувствителни към статуса. Когато мъжете се събират в групи (шимпанзета и хора), скоро се установяват йерархии и кълване. Репродуктивният успех на мъжете в първобитните времена (и дори днес) зависи от постигането на висок статус в тяхната група.\nВъпреки че често се фокусираме върху ползите от постигането на висок статус, често пренебрегваме психологическите наказания при изправяне пред статусни поражения. Няколко проучвания показват значителни разлики между начина, по който мъжете и жените реагират на загуба на статут. Например, едно проучване демонстрира, че докато нивата на кортизол при мъжете (хормонът на стреса) скочат в отговор на загуба на статус, нивата на кортизол при жените остават същите. Представете си психологическите жертви, които биха били нанесени на човек, който се сблъсква с постоянен порой от възприемани статусни поражения всеки ден.\nНо точно това се случва с все повече мъже в съвременния ни свят.\nПроблемът на съвременното мъжество е, че мъжете са принудени да се състезават за статут в група, която е експоненциално по-голяма от тази, за която е развита нашата психика. Вместо да се опитват да бъдат най-добрите сред малко племе или общност от относително хомогенни и равнопоставени мъже, съвременните мъже се състезават за статут срещу хиляди, а понякога и милиони анонимни мъже от различни среди и класи. Днес много млади мъже се състезават за статут в гимназиите с 2000 или 3000 други ученици; когато стигнат до колеж, те се състезават срещу десетки хиляди; когато навлязат в работната сила, те се състезават срещу милиони. И благодарение на средствата за масово осведомяване и интернет, не е достатъчно, за да бъдете в крак със съседната на Джоунс, вие също трябва да сте в крак с Rich Kids of Instagram или някакъв брато пич, който има собствен онлайн фитнес бизнес, който му позволява да бъде „независим от местоположението“ и да обикаля света. Когато средностатистическият човек се сравнява с това, постоянното поражение на статуса е неизбежно.\nНеотдавнашните масови стрелби в градския колеж в Санта Барбара предизвикаха оживена дискусия за така наречените проблеми на мъжествеността. Предложени са няколко причини, поради които се е случило такова отвратително и безчувствено престъпление - от женоненавист до психични заболявания до оръжия. Но ми се струва интересно, че дискусията за мъжете и статус не е възпитаван много. Ако погледнете поредицата от масови стрелби, които Америка е преживяла след Колумбайн, основният фактор сред извършителите е, че те са млади мъже, които се възприемат като несправедливо нисък статус. Дневникът на един от въоръжените мъже на Коламбина беше пълен с ненавиждащи се отвращения за това как той не получи уважението, което смяташе, че заслужава от своите връстници (и жени). Видяхме същото в гневните видео манифести както на масовите стрелци от Вирджиния Тех, така и на Санта Барбара.\nИзправени пред това, което те възприемаха като спечелен конкурс за статут, тези млади мъже вярваха, че само драстичните мерки ще им помогнат да обърнат внимание и признание, за което жадуват.\nИнтересно е да се противопоставят тези анонимни масови стрелби с това как действат мъже в престъпни банди. Когато членовете на бандата убиват, те обикновено убиват един или двама насочени хора, а не произволна група странични наблюдатели. Тъй като извършителят на насилие, свързано с банди, има малка, интимна група, към която принадлежи, неговият статут на мъж е на много по-твърда основа от самотния младеж, който чувства, че е непрестанно омаловажаван. Ганглендният убиец няма нужда да убива десетки случайни хора, за да се почувства като „алфа“.\nПритъпяването на психологическите последици от поражението на мъжкия статус ще изисква многостранна атака, включително промяна на изкривения акцент на нашата търговска култура върху консуматорството и секса като определящи маркери на статуса на мъжете. Но най-важният зъб е укрепването на малките, интимни социални групи, за които сме еволюирали и в които стремежът на мъжа да изпита статута на „Човек“ е по-лесно достъпен.\nТези основни социални кръгове се разделят на: Семейство, Почетна група и Общност. Нека да разгледаме всеки от тези елементи.\nВръзките, които обвързват: 3-те основни кръга на социалността\nДокато току-що изсипах много електронно мастило по начина, по който липсата на социални връзки води някои мъже до разрушителни модели, култивирането на връзките ни с други не трябва да се разглежда в негативна светлина - както в, единствената им функция е да ни предпази от лудост. По-скоро това е невероятно положителен аспект на мъжествеността и всъщност единственото нещо, което психологическите изследвания отново и отново са доказали, че е на връзката в живота на възможно най-пълния и щастлив живот. На този свят няма евдемония без богати връзки.\nНяма мъжественост и при липса на връзки. За тези, които искат да живеят древния код, се стремете да установите следните социални кръгове във вашия живот, доколкото сте способни.\nНаправете семейството цел\nНе бих могъл да повярвам по-силно, че нуклеарното семейство представлява не само основната единица на обществото, но централен ключ в жизнеността на кода на мъжеството.\nТози принцип е в противоречие с еволюционната история на човешката култура. В повечето примитивни племена ядреното семейство не е отделна единица и семейните връзки и връзки се простират на всички кръвни връзки. Когато един мъж се върна от лов, той разпредели дивеча, който беше събрал, между цялото племе, а не само сред собственото си семейство.\nИ все пак мисля, че е най-показателно, че в религиозните традиции на повече от половината от световното население светът започва с мъж и жена - една двойка, която не само е изправена заедно пред трудния свят, но е натоварена да го изгражда рамо до рамо . Не е нужно да вярваме в буквалността на историята за Адам и Ева, за да мислим, че тя съдържа алегорична и пророческа истина - такава, която може би никога не е била толкова уместна, колкото е в днешната ни епоха.\nВ примитивни времена и наистина до 20ти век, хората са били постоянно заобиколени от разширеното си семейство. Съпругът и съпругата не трябваше да се облягат толкова много един на друг - имаше чичовци, лели, братовчеди и баби и дядовци, които да оказват подкрепа. И приятелите за цял живот бяха често срещани - всички вие може да пораснете и да умрете заедно в един и същ малък град.\nДнес поне в Америка разширените семейства обикновено са разпръснати из цялата страна. Родителите ви живеят в Калифорния, вие сте в Тексас, а сестра ви е в Охайо. Добрите приятели влизат в семейната роля ... докато не се отдалечат. Единственият постоянен спътник, на когото можете да разчитате в живота си, е вашият съпруг.\nНякои социални коментатори се притесняват, че това е поставило прекалено много стрес върху един човек. Но честно казано мисля, че връзката може да го издържи - особено сега, когато бракът еволюира до там, където се жениш за най-добрия си приятел, вместо човека, който обществото или семейството ти очакват от теб. Мисля, че всъщност това е предсказано от историята на Адам и Ева. Изключително близките бракове са кулминацията на институцията - най-висшата духовна истина и невероятно мощно нещо. Ти и тя, срещу света, изграждайки света. В рамките на интимността на брака често се появяват вродените мъжки и женски енергии, които преди това пазехме и дори отричахме. Понякога сме изненадани да открием тези чувства и колко много им се радваме.\nНа по-практично ниво семейната двойка наистина се превърна в най-пъргавата единица за приключения и предприемачество. С всички толкова мобилни, най-лесното и най-ефективното нещо, което можете да направите, е да се обедините с човека, когото познавате, че ще се задържи дълго време.\nВсичко това е да се каже, че докато планирате пътната си карта да живеете като мъж в 21-теул век, превърнете брака в цел, която активно преследвате. Сам по себе си бракът не е толкова силно свързан с традиционния кодекс на мъжеството, колкото другите елементи, за които говорихме, но това, до което той води, е: деца.\nРазмножаването е един от трите стълба на древния, универсален кодекс на мъжеството. Но в съвремието със сигурност е най-малко популярният и най-противоречивият!\nНо макар че може, хмм, да ме породи много гняв, отново ще кажа, че семейството е от основно значение за жизнеността на мъжеството.\nНай-първичното биологично желание на мъжете е да се възпроизвеждат и предават гените си. Този стремеж наистина е мотивирал мъжете да се стремят към върхови постижения в другите мъжествени императиви. Мъжете се стремяха да бъдат опитни ловци и безстрашни воини, за да впечатлят своите събратя и следователно да спечелят репутация на превъзходен доставчик и закрилник, който да им осигури повече възможности за партньори, секс и потомство. И след като мъжете бяха осигурили тези съпруги и деца, те бяха мотивирани да ги хранят и да ги пазят в безопасност.\nПо този начин ядреното семейство служи като мощна опора срещу разтварянето на мъжествеността. В голямо, сложно и разнообразно общество, където културата на честта вече не може да функционира, мъжът със съпруга и деца все още има малка група - мъничко племе - за защита и осигуряване. Кодексът на мъжеството, както беше обсъдено по-горе, определено може да бъде преследван сам по себе си, но това, че хората зависят от придържането му към него, е силно мотивиращо. Кодексът на мъжеството еволюира отчасти, за да интегрира мъжете в обществото и да противодейства на тенденцията на мъжете да вървят по своя път; а със семейства, които се рушат, точно това правят някои мъже.\nКато съпруг и баща на две деца мога да потвърдя мотивиращата сила, която семейството може да има върху живота на мъжа. Животът вече не е само за мен. И не бих могъл да бъда по-щастлив от това. Освен че драскаме този първичен сърбеж, за да предадем гените си, раждането на деца е просто невероятно изпълняващо - измерение на човешкото съществуване, което, ако наистина търсите живот с пълен процъфтяване, не бива да се пропуска.\nБъдете част от група на честта\nВъпреки че често чувствам, че всичко, от което се нуждая на света, е моята весела група от McKays, знам, че това не е достатъчно - не, ако искам да запазя кода на мъжеството, да активирам вродената си мъжественост и да живея възможно най-пълноценно.\nАко семейството е основната социална единица на общество, бандата винаги е била основната социална единица на злини. Нашите роднини на шимпанзета се обединиха в изцяло мъжки групи, за да патрулират по периметъра и да нападат територията на конкурентни групи. Антрополозите са открили, че хората от предците са направили нещо подобно, като са образували тясно свързани ловни и бойни групи.\nМъжката банда, това, което обичам да наричам взвод, съставлява почетна група - изключително, сплотено, изцяло мъжко общество на равни. От всеки член се очаква да спазва определен кодекс на поведение: тези, които превъзхождат стандартите, се почитат; тези, които не изпълняват минималните изисквания или проявяват презрение или безразличие към тях, са засрамени и евентуално изключени.\nПочетните групи насърчават както между-, така и вътрешно-съревнователно състезание между мъжете. Взвод ще тества уменията и уменията си в състезания с други взводове, докато мъжете се състезават за статут във взвода, за да видят кой е най-добрият в групата. Двете писти на състезанието се хранят взаимно - в състезание помежду си за статут взводът става по-силен и по-добре подготвен за среща с външен състезател.\nПочетните групи се управляват от уважение - вие уважавате кодекса и уважавате братята си и затова ви е грижа какво мислят те. Въпреки че често мислим за честта да останем верни на собствените си стандарти, това всъщност е почтеност - класическа чест означаваше да имаш репутация достойни за уважение и възхищение както преценяват нечии връстници от мъжки пол.\nИдеята, че трябва да разчитаме на преценките на другите за статута ни на мъже, се сблъсква с лицето на свръхиндивидуалистичната нагласа на модерността. Днес често чувате мъже да казват неща от рода на: „Истинският мъж не го интересува какво мисли някой за него!“ или „Истинският мъж не се нуждае от други мъже, които да му казват какво е мъжествено“, или „Да бъдеш мъж означава каквото искаш“.\nТова, което тези мъже не осъзнават, е, че те изразяват концепция за мъжество, която противоречи напълно на древния кодекс.\nМъжеството винаги е било спечелени. И точно както да си присъдите олимпийски златен медал за състезание, за което никой не е свидетел, не носи никаква стойност, присъждането на статута на човек е безсмислено. За да може мъжеството наистина да означава нещо, другите трябва да го разпознаят във вас.\nНо какво правите, когато не уважавате мнението на мъжете във вашето общество - те не са равни на вас, не споделят вашите стандарти, не са събратя на честта? Древните римляни са се сблъсквали с този проблем, когато империята им е започнала да се руши и е настъпил културен упадък. Решението на стоиците е било да се оттеглят в себе си - да станат непроницаеми за преценките на другите. Въпреки че в този отговор има мъдрост, както дискутирахме в разделите за психическа издръжливост и автономност по-горе, това не е цялостно решение и в него има сериозни недостатъци.\nПърво, да се направиш единствен съдия за себе си е рецепта за нарцисизъм и посредственост. Честта започва като вътрешно убеждение в собствената стойност, но след това трябва да представите това твърдение пред вашите връстници за потвърждение. Други хора служат като огледало на себе си и проверка на вашата гордост - те са там, за да призоват юнци на завишена или фалшива самооценка. Без тази важна проверка мъжете стават като Нарцис - цял ден се взират само в себе си и абсолютно обичат това, което виждат. Почетната група улеснява даването и получаването на отворена и честна обратна връзка, така че можете да прецените къде можете да се подобрите. Да бъдеш отговорен пред други мъже, чието мнение те интересува, и да не искаш да ги разочароваш, те тласка да бъдеш по-добър. А състезанието за статут в мъжка група те мотивира да бъдеш най-добрият. Както отбелязва старата поговорка, желязото изостря желязото.\nВторо, социалното оттегляне може да доведе до изолация, а изолацията осакатява психологически. Ние все още носим този първичен сърбеж, за да се разхождаме в мъжки групи, но поради повишената мобилност и все по-нарастващия свят на куче-яде-куче, пазар на конкуренция, много съвременни мъже преминават през възрастен живот, без да са близки. Изследванията показват, че спадът на близките мъжки приятелства е допринесъл за множество психически и физически заболявания при мъжете и има изследвания, които показват, че мъжете с малко близки приятели умират по-млади и е по-вероятно да съобщават, че са депресирани, отколкото мъжете с няколко близки приятели . Освен това мъжете, които са част от сплотени, изцяло мъжки групи, имат по-голяма устойчивост на болка и стрес. Търсенето на чест заедно създава тези жизненоважни здрави връзки.\nЗатова настоятелно препоръчвам да се опитате да се ожените за вечния кодекс на мъжеството с мъдростта на стоиците. Издраскайте това сърбеж за мъжкото приятелство, като се присъедините (или сформирате) група за почести с мъже, които споделят вашите стандарти. Уважавайте преценката на хората вътре вашия взвод. Но що се отнася до мъжете отвън вашият кръг, който не ви е равен и не споделя вашите стандарти, възпитава изучено безразличие към техните мнения.\nСъвременният човек трябва да живее и с почтеност и чест - вътрешното убеждение и грижата за репутацията сред мъжете трябва да работят заедно. Когато сте извън вашата честна група и никой не гледа, вашата съвест ви държи да живеете стандартите, в които вярвате; когато се върнете с вашия взвод от мъже, те засилват мотивацията ви да спазвате тези стандарти.\nЗа съвременните мъже може да се намери почетна група при присъединяването към спортен отбор, братска организация, колегиален клуб, мъжка група или малка група в църквата. Ако няма мъжка група, която да ви интересува, започнете вашето умишлено братство.\nНие подробно писахме за естеството на честта и как да сформирате свой собствен взвод, така че няма да навлизам в повече подробности. Не забравяйте да разгледате тези публикации за повече четене по тази важна тема.\nСъздайте истинска общност\nДокато мъжете понякога създават банди, които съществуват само за себе си - като престъпни или пиратски банди, мъжете почти винаги сформират групи, които обслужват нуждите на племето си. В примитивните времена мъжете създавали групи за лов и битка, за да нахранят и защитят хората си. Мъжете намериха своята цел и идентичност не само в семействата и почетните си групи, но и в общността като цяло.\nПо този начин елемент, който стои в основата на всеки от 3-те мъжествени качества, е изискването мъжът да бъде „на арената“ - да има присъствие на сцената на общността. Човек не трябваше да търси сигурността да бъде отшелник у дома, където да може да повярва на всичко, което иска за себе си; по-скоро трябваше да се изложи на риск, като публично доказва постиженията си, да показва действията и делата си по видими, конкретни начини, да бъде готов да се търка и да се изпробва срещу своите събратя и да допринесе за укрепването на племето си, като щедро връща на други от щастливите му печалби.\nСтатутът на мъжа като човек в истински общности е на много по-сигурна основа. Въпреки че често го отричаме, всички ние сме социални животни. Докато голяма част от нашата идентичност е създадена вътре, тя също е създадена от начина, по който другите ни възприемат. Когато хората се отнасят с нас като с мъж, ние се чувстваме като мъж. Тъй като всеки човек в малка общност познава човека и дали е придобил статута на човек или не, те знаят дали да се отнасят с него като такъв и какво да очакват от него. Човек не трябва да прави огромни неща, за да бъде забелязан и оценен и е уважаван заради малките неща, които прави, за да допринесе и да запази кода. Когато всички около вас разпознаят мъжествеността във вас, тревожността на състоянието се потушава и доверието нараства силно.\nЗа съжаление в съвременната епоха трудно се намират истински общности. Истинските общности са интимни, като разширения на нечие семейство. Повечето от нас в съвременния свят прекарват времето си в онова, което реформаторът в образованието Джон Тейлър Гато нарича „мрежи“. Според Gatto мрежите са ad hoc социални организации, съставени само от слаби връзки. За разлика от общностите, които изискват цяло човек, мрежите искат само част на човек, който има отношение към ограничената и специализирана цел на тази мрежа. Те са насочени към ефективна организация и управление на голям брой хора. Големите корпорации, университетите и интернет форумите са няколко примера за мрежи.\nНяма нищо лошо в мрежите сами по себе си. Мрежите карат съвременния свят да работи. Проблемът възниква, когато целият ви социален живот се състои само от мрежи. Както спорих в началото на тази глава, голям проблем, пред който са изправени съвременните мъже днес, е, че постигането на статут става все по-трудно и по-трудно. И бих твърдял, че увеличеният живот в мрежата и намаленият живот в интимната общност са голяма вина за това. Постигането и поддържането на статуса - състоянието, което всички мъже вродено желаят - в мрежов живот е просто по-трудно. В нашия свързан свят редовно виждаме само хипер-успешните профили на Марк Зукърбърг, Стив Джобс, Тим Ферис и т.н., вместо средния Джо, който е страхотен семеен мъж и е страхотен в това да бъде мъж. Днес мъжете чувстват, че трябва да правят големи, а понякога и разрушителни неща, за да бъдат забелязани.\nЗнам, че някои биха казали: „Здрави зърна. Трябва да се адаптирате или да умрете, ако искате да се справите в този свят. ' С което бих се съгласил ... до известна степен. Просто бих твърдял, че докато ние се стремим и се борим за успех и статут в забързания забързан мрежов живот, ние трябва да развиваме интимен живот в общността, където малките ежедневни приноси на човек са признати и ценени. Богат живот в общността, съчетан със силно семейство и сплотена честна група, служи като психологическа опора срещу множеството статусни поражения, с които човек неизменно ще се сблъска в своите мрежи.\nЩе призная, че създаването на истинска общност е трудна задача в съвременния ни свят, но със сигурност е възможно. Най-лесният начин е да се преместиш в малък град, в който животът на общността често е естествена част от реда. Но не всеки може да направи това. Така че ще трябва да създадете общност в рамките на вашите мрежи. Това може да бъде църква, квартал, фитнес зала или колегиално общество. Ще продължа по-задълбочено по тази тема в публикация по-късно този месец.\nНо какво ще кажете Аз?\nДокато хората четат заедно и преглеждат различните елементи на кодекса за мъжество, мога да си представя, че някои са сметнали за подходящо да възкликнат: „Аз съм стерилен / гей / инвалид. Означава ли това, че никога няма да бъда мъж, защото не мога да защитя, осигуря или размножавам? Какво относно Аз?! '\nЕ, а ти?\nСериозно обаче: „Ами аз?“ е въпрос, който е противоположен на древния кодекс на мъжеството. Човек, живеещ в племето ловец-събирач, не би си помислил да зададе този въпрос. Вместо това той би си задал този въпрос: „Така че не мога да направя X част от кода. Какви части мога Пазя?\nОсновен принцип на кодекса на мъжеството е бил да издърпате собственото си тегло, в каквото и да е качество. Така че, ако имаше елемент, който не можехте да изпълните перфектно, направихте каквото можете в качеството си и се стремите да бъдете дори по-добри от средното в елементите, с които можете да се справите.\nГей? Бъдете мъжествен войн. Стерилен? Приемам. С физически увреждания? Изостряйте интелекта си. Не мога да изложа пътна карта за всяко възможно изключение. Просто станете по-силни, където можете и създайте повече. Направете каквото можете, за да изтеглите тежестта си сред мъжете и да допринесете за вашата общност. Човек, който реши да няма деца, защото иска да стане свещеник или да посвети живота си, за да намери лекарство за рак, запазва претенцията си за мъжественост. Човек, който не иска да има деца, защото иска да спести парите си за пътувания до Applebee и парасейлинг в Белиз, не го прави.\nКогато не постигнем някои принципи на кода, изкушението е или да кажем: „Ами цялата идея за мъжеството така или иначе е тъпа“, или да преместим критериите за мъжеството, така че определението му да е толкова широко, че да не оставя някой навън. Живеем под това, което аз наричам „тиранията на изключението“, в което не можете да се застъпвате за някакъв стандарт, който не всеки може да изпълни на 100%. Не искаме никой да се чувства зле, затова премахваме напълно стандартите или ги поливаме толкова много, че те стават безсмислени. Но за да има нещо значение, трябва да има граници и параметри. Това не е лошо нещо, ако не гледаме по този начин и правим място за изключенията, които зачитат кода и правят всичко възможно с него. Дори ако всички живеем кодекса несъвършено (и всеки един човек го прави), той предоставя нещо, към което да се стремим, което в крайна сметка прави всеки човек, независимо от личните му обстоятелства, по-добър.\nДосега фокусът на тази книга беше върху това да стане добър в това да бъдеш мъж като живеем според трите универсални мъжествени императива за защита, размножаване и предоставяне. В културите по света изпълнението на тези задачи е това, което разделя мъжете от момчетата.\nНо какво да кажем за философията и религията, добродетелта и характера? Каква роля играят те в сградата на мъжеството, която изграждахме досега?\nПрез годините на AoM ние определихме мъжеството като човек, който живее живот на върхови постижения и добродетел. Това определение противопоставя мъжеството на момчеството, а не на мъжеството и жените. По този начин, това е чудесна дефиниция на зрелост, и за двата пола. Докато мъжете и жените се стремят към едни и същи добродетели, ние често ги изразяваме по различен начин и поемаме по различни пътища към едни и същи върхове. Това е като два музикални инструмента, които свирят на едни и същи ноти, но създават два различни и еднакво прекрасни звука.\nНо какво точно прави мъжката добродетел различна от женската? Защо едни и същи добродетели се изразяват и постигат по различен начин при мъжете и жените?\nБих твърдял, че изживяването на древния кодекс на човека е това, което оформя формата на вашия „инструмент“ (тялото и ума) и по този начин „звука“ (добродетелта), който той издава. Въплъщаването на кода на мъжеството е това, което кара музиката на живота ви да звучи повече като туба и по-малко като флейта.\nДруга метафора за разбиране на ролята, която добродетелта играе в мъжеството, е тази на гръцкия храм. Ако трите P са стълбовете за сградата на храма на мъжеството, тогава добродетелта е коронното докосване до тази сграда. Добродетелта добавя красота, изящество и усъвършенстване в живота ни точно както метопите направиха към древногръцките храмове. Добродетелта е това, което приема суровата мъжка енергия, която сме активирали, живеейки според кода на мъжеството, и я насочва и насочва към достойни цели.\nТова не означава, че трябва да се стремите към добродетел само след като сте издигнали стълбовете на мъжеството. Сигурен съм, че древните занаятчии не са чакали да издълбаят релефите в метопите, които ще бъдат поставени на върха на стълбовете на храма, докато не бъдат издигнати стълбовете. Добродетелта е нещо, което трябва да култивираме по всяко време, дори докато се превръщаме в мъже.\nПълният човек: добър в това да бъдеш мъж + да бъдеш добър човек\nБез стимул да живеят според мъжествения кодекс в съвременното общество, много мъже се хвърлят само да търсят добродетел. Те се стремят да бъдат добри хора, които случайно са мъже, но не са добри но. Което е добре. За мен това е по-добре от преследването на някаква изкривена версия на стълбовете на мъжеството, като да основаваш самоличността си като мъж на броя на жените, с които спиш, или на сумата, която печелиш. Макар феминизмът и полът да е лесна изкупителна жертва в днешно време за проблемите на обществото, мисля, че лъвският дял от нашите културни неволи може да се проследи до факта, че изобщо не наблягаме на обикновената стара добродетел, за двата пола. Обществото би било сто пъти по-добро, ако всички хора - и мъже, и жени - се стремят да бъдат хора с истински характер.\nНо стремежът да станеш добър човек, макар и напълно да игнорираш стремежа да станеш добър човек, създава няколко проблема. Първо, както обсъдихме по-горе, развиването на вашата физическа сила и способност за борба улеснява постигането на висши и по-духовни добродетели. Като пренебрегвате да бъдете добър в това да бъдете мъж, за да бъдете добър човек, вие по ирония на съдбата възпрепятствате стремежа си към добродетел. За да постигнем истинска евдемония, трябва да се стремим да упражняваме вродените си характеристики, като същевременно разширяваме висшия си дух.\nВторо, претенцията на човек за добродетел е слаба, ако той няма мъжествената сила и сила, за да я подкрепи, когато бъде предизвикан. Плащът на добродетелта виси много неловко на човек без огън и бой; тя се увисва и провисва, когато е драпирана върху конструкция, която няма сила и твърдост. Всички познаваме любезни мъже, които са болно слаби или с наднормено тегло, които изглеждат така, сякаш биха избухнали в сълзи, ако някой побойник им счупи тоягата и би се навил да се качи на стълбище. Тези мъжести мъже се изповядват като добри момчета, съвършени господа, но ние не ги уважаваме като мъже и дори не като господа. Както казва героят на Джон Уейн във филма МакКлинток, „Трябва да си мъж, преди да станеш джентълмен.“ Ние неизменно се смеем и се свиваме на мъжете, които получават това уравнение назад.\nТеодор Рузвелт проповядва това послание на младите мъже през целия си живот. TR перфектно олицетворява Пълния човек - този, който едновременно е добър да бъде мъж и добър човек. Бащата на Рузвелт беше неговият пример в това, мъж, който „наистина съчета силата и смелостта, волята и енергията на най-силния мъж с нежността, чистотата и чистотата на жената“. Той научи TR, че „винаги трябва да бъда свестен и мъжествен и че ако бях мъжествен, никой няма да се смее на моето достойнство.“\nВ обръщение към завършващ клас момчета TR описва идеала за мъжественост - сила, съчетана с добродетел, твърдост, свързана с нежност:\n„Когато говоря за американското момче, това, което казвам, важи за възрастните почти толкова, колкото и за момчетата ... Искам да ви видя игра, момчета; Искам да те видя смел и мъжествен; и аз също искам да те видя нежна и нежна. С други думи, трябва да си поставите за цел да бъдете подходящи момчета у дома, така че семейството ви да изпитва истинско съжаление, вместо чувство на облекчение, когато стоите далеч; и в същото време трябва да сте в състояние да се държите във външния свят. Не можете да го направите, ако нямате мъжественост, смелост в себе си. Не е полезно да имате нито едно от тези две групи качества, ако липсва другото. Не ме интересува колко си хубаво малко момче, колко си приятен вкъщи, ако, когато си навън, се страхуваш от други малки момчета, за да не бъдат груби с теб; защото ако е така, няма да бъдете много щастливо момче, нито да израствате много полезен мъж. Когато едно момче порасне, искам той да бъде от такъв тип, че когато някой го оскърби, той ще почувства добро, здраво желание да покаже на неправомерните, че не може да бъде онеправдан безнаказано. Харесва ми мъжът, който е гражданин, да се чувства, когато някой прави грешка на общността, когато има изложба на корупция или предателство на доверие, или демагогия, насилие или бруталност, а не че е шокиран и ужасен и би искал да се прибере у дома; но искам да го накарам да почувства решимостта да остави грешника, да накара човека, който върши грешка, да осъзнае, че почтеният човек е не само превъзхождащ го в благоприличие, но и по силен. '\nАко искате да станете завършен човек, търсете както добродетел, така и мъжество.\n„Колкото по-възрастен ставам, толкова повече ми се струва, че всичко се крие в мъжествеността. Това е моето ново евангелие. ' –Вивекананда\nИма ли причини да живеем според мъжествения кодекс във време, в което той не винаги се оценява и не е остро необходим?\nВъзможно ли е да живеем като мъж, без да взривяваме цивилизацията или да живеем в пещера?\nПри излагането на тази пътна карта за мъжество през 21ул век, аз се опитах да отговоря положително на тези въпроси. Предложих положителен, проактивен подход за обяснение и разрешаване на конфликтите на съвременното мъжество под формата на резерват за мъжественост. Аз твърдя, че не само е възможно да активирате вродената си мъжка енергия в нашата техно-индустриална епоха, но това е най-желаният начин на живот, който да следвате. Поемайки по трудния начин и се подготвяйки за всяка възможна непредвидимост, и двамата надрасквате първичния мъжки сърбеж вътре и постигате евдемония - живот на върхови постижения и пълен разцвет.\nМоже би все още имате съмнения относно присъединяването към резервата за мъжественост. Това е естествено. Решението как да живеете живота си е голямо решение, което ще обмислите и преразгледате през годините.\nВ културите по света мъжеството често се смята за вид „вяра“. Аналогията е подходяща. Точно както при религията, „култът към мъжеството“ има принципи и стандарти на поведение, които се възприемат, и обещава награди и привилегии на тези, които ги спазват. Човек не може вижте мъжката енергия вътре и докато някои така или иначе ще я призоват, други ще отрекат нейното съществуване. Някои ще празнуват кодекса, а други ще хулят срещу него.\nТочно както при оценката на твърденията на всяка вяра, вие можете и трябва да съберете колкото се може повече доказателства в подкрепа на нейната истина. Но в определен момент просто трябва да направите скок.\nТова не означава да се хвърлите в него цяла свиня. Направете експеримент; започнете да живеете кода на мъжеството по малки начини. Дори ако смятате, че това просто не е „вие“, опитайте все пак. Често това, за което се чувстваме сигурни, е истинското ни „аз“, което е смес от начина, по който сме отгледани, поп културата и излагането на хиляди реклами, телевизия и филми. Може да се изненадате колко удовлетворяващо всъщност е правенето на тези непознати неща.\nСлед като засадите това експериментално семе в себе си, проверете как се справя. Какъв плод дава? Донесе ли ви удовлетворение? Повиши ли самоувереността ви и чувството за цел и насока? Ако е така (и се чувствам уверен, че ще продължи), продължете по пътя си, за да станете Пълният човек.\nНадявам се, че ще успея да броя мъжете, които четат това, като мои братя в резервата за мъжественост. И се надявам да се подкрепяме, докато пътуваме по трудния път и се стремим да живеем винаги мъжествен.\nКогато първоначално стартирах поредицата 3 P’s of Manhood още през февруари (!), Мислех, че това просто ще бъде една публикация. „3 P’s of Manhood? Това звучи чудесно! Ще напиша бърз малък диди за това! ' (Вмъкнете тук тъжен смях.) Малко знаех, че съм скочил в дълбока заешка дупка. Тази поредица съвсем вероятно е най-облагащото нещо, което съм писал някога, и определено не бих могъл да го направя сам.\nПърво, искам да благодаря на съпругата ми и жена на Кейт Маккей за цялата й помощ през тази поредица. Изпратих й няколко чернови, които бяха истински калпави и тя винаги успяваше да ги полира в хубави лъскави бижута. (И не, скъпи мои теоретици на конспирацията, тя никога не се опитваше да смекчи или феминизира моята реторика; напротив, непрекъснато ме насърчаваше да използвам по-откровен и по-малко помирителен тон през цялото време.) Нейната помощ в изследователския отдел беше, както винаги, първокласен и тя добави някои сериозно проницателни прозрения към начинанието. Доста съм привилегирован да бъда част от редиците на мъжествените писатели като Хемингуей, Стайнбек и Лондон, които с радост се обърнаха към съпругите си да редактират и подобрят своите произведения.\nБих искал също да благодаря на Джеръми Андерберг за редактирането на тези огромни публикации в допълнение към редовната работа, която той извършва на сайта. И често на кратък обрат!\nБлагодарение на Тед Слампяк и Дерек Харт за техните убийствени произведения на изкуството и графики за тази последна публикация. Определено добавих малко довършителни решения към тях.\nСъщо така благодаря на Дейвид Гилмор за писането книгата които вдъхновиха цялата тази поредица, както и Джак Донован за писането книгата върху сърцевината на мъжествеността, която оспори моите идеи за мъжество.\nИ накрая, искам да благодаря на всички читатели, които всъщност отделиха време да прочетат поредицата докрай и предоставиха насърчение и добри думи на признателност по пътя. Това беше един труден орех и вашето насърчение наистина ни поддържаше.\nима ли нещо добро за мъжете\nработни места в олимпийски център за обучение в Колорадо Спрингс