SINDSLIDENDE OG ARBEJDSMARKEDET - PDF\nSINDSLIDENDE OG ARBEJDSMARKEDET\nDownload "SINDSLIDENDE OG ARBEJDSMARKEDET"\n1 SINDSLIDENDE OG ARBEJDSMARKEDET Eller historien om hvordan Lars, Karin, Ulrik og rigtig mange andre sindslidende mennesker i Danmark har mødt medgang og modgang i kampen for et værdigt liv, der også indeholder det at gå på arbejde...\n2 STATIONER DU IL MØDE UNDEREJS... Skridt for skridt Er der flere lune boller?... 6 Samarbejde med succes... 9 Et job til alle Sindslidende hjælper andre i skånejob Begge parter får noget ud af det Akademiker søger arbejde Jeg vil bruge det Aldrig mere fisker! Kunsten at måtte arbejde På cykel Sygemeldt hver onsdag Beholdt jobbet Tid, tålmodighed og opfølgning Fik sit eget job igen Sagen i egen hånd At arbejde med sig selv Sporskifte Den rette hylde Jobforskning i praksis Grobund for utopister Job uden løn Det er lidt ligesom at have vundet i lotteriet Støtte til studierne Søges: Job med struktur Det handler om respekt Fra apoteker til tandtekniker hurtige SINDSLIDENDE OG ARBEJDSMARKEDET Udgivet af: Socialt Udviklingscenter SUS Nørre Farimagsgade København K Tlf.: med støtte fra Socialministeriet Redaktion: Mai-Britt Kruse Bonde, Socialt Udviklingscenter SUS. Bernhard Jensen, Socialt Udviklingscenter SUS, Tekster: Karen Pedersen, freelancejournalist Hanne Baltzer, freelancejournalist (s. 12 og 21) Akvareller og subtekst: Kunstmaleren Ole Halskov var med på en bustur, hvor 18 jobkonsulenter var ude for at afdække rigets tilstand. Konsulenterne snakker og maleren tegner og maler det, der ikke bliver sagt. Med små subtekster, følger maleren magasinets akvareller på vej. Om billedernes tilblivelse skriver han: En sjæls rejse mellem sindslidelser og sindssærheder i dagene, fra den 14. maj til 18. maj, Teorierne lyser af håb om den gode udvikling. meget sker i aha-oplevelser present moments og forandringsøjeblikke, som stærkere end teorierne fører mod det gode og det dårlige. Tak for turen. Subtekst til forside akvarallen: En fhv. minister fortæller om sine tilbagevendende depressioner. Layout: Image Consult Tryk: PR Offset ISBN: Med tydelig kildeangivelse må der frit citeres fra magasinet Magasinet kan downloades fra\n3 SÅ ER DET PÅ GADEN MAGASINET OM SINDSLIDENDE OG ARBEJDSMARKEDET Sammen med nogle jobkonsulenter skrev en kollega og jeg en publikation, Man må sno sig, sagde Ålen om fi re jobkonsulenters arbejde med at fi nde jobs til sindslidende mennesker. Dette samarbejde førte til, at vi tog initiativ til at samle en gruppe med 18 jobkonsulenter, og sammen tog vi på en busrejse i Danmark og Sverige for at afdække rigets tilstand i forhold til sindslidende og arbejdsmarkedet Gruppen er blevet til et netværk, der fra tid til anden mødes for at udveksle fi duser og for at blive bedre til at kombinere viden om sindslidelser med viden om arbejdsmarkedet og lovgivning. Til dig Nu har netværket været inspirationskilde til dette magasin. Glem ikke, at sindslidende mennesker er som folk er fl est med de samme håb og drømme nogle er sindslidende, vi er alle sinds særlige. God læselyst. Bernhard Jensen, seniorkonsulent i Socialt Udviklingscenter SUS.\n4 Synliggørelse et nærværende øjeblik SKRIDT FOR SKRIDT Lars Park Johansen fandt selv sit job som salgsmedarbejder i DSB-kiosken i Fredericia. Det har betydet, at han stille og roligt er kommet i gang igen. DSB-kiosken på Fredericia Banegård. Klokken er halv fem om eftermiddagen, og Lars Park Johansen langer Haribo slikposer, cigaretter og kulørte blade over disken i en lind strøm. Alt sammen med en professionel attitude og et stort smil. Lars er ellers ikke ligefrem den fødte sælger. Jeg er udlært som automatikmekaniker, men efter uddannelsen begyndte jeg at ændre mig. Jeg blev mere og mere indelukket, begyndte at sove længe om morgenen, havde ingen job og ingen fremtidstanker. Jeg havde egentlig planlagt, at jeg ville ud at rejse, men det blev heller ikke til noget, fortæller Lars, der i dag er 28 år. Til sidst blev min mor bekymret for mig. Hun fi k mig til at gå til lægen, og han henviste mig til psykiatrisk afdeling i Augustenborg. Lars blev indlagt i tre måneder, det viste sig, at han var psykotisk. Han fi k medicin, og fi k det også bedre, men da han blev udskrevet, gik det hurtigt ned ad bakke igen, så det endte med, at han blev indlagt på ny, denne gang i en længere periode. Efter fem måneder var jeg kommet lidt ned på jorden igen, og jeg snakkede med lægen om, hvad der nu skulle ske. Han anbefalede mig at fl ytte i bofællesskab for at fi nde ud af, hvad det ville sige at leve med en psykisk sygdom og fi nde et ståsted. Så jeg fl yttede fra Skanderborg til Bakkehuset i Fredericia, og havde kontakt med en psykiater en gang om måneden. Jeg fi k nogle gode kammerater i Bakkehuset og fi k meget ud af at snakke med andre om psykiske lidelser. Og jeg lærte byen at kende. Men efter at have siddet stille et års tid, måtte der godt ske noget andet. Jeg havde hørt om, at der var noget, der hed skånejob, fortæller Lars, der fi k bevilget førtidspension efter den sidste indlæggelse. Salgsmedarbejder på prøve ia værestedet Ekspressen kom Lars i kontakt med en jobkonsulent fra kommunen. Hun anbefalede ham selv at begynde at søge arbejde. Jeg skrev en masse ansøgninger til forskellige steder. Som udgangspunkt var jeg meget åben.\n5 5 Rummelighed i DSB Det DSB-projekt, som Lars Park Johansen henviser til i artiklen er DSB s overordnede sociale politik. Hidtil har vi defineret vores rummelighed på to måder, i forhold til mennesker med handicap og i forhold til mennesker med anden etnisk baggrund. Men vi arbejder netop nu med at slå de to områder sammen til en politik, der handler om en rummelig arbejdsplads, med de kvalifikationer, der hører til, siger HR-chef Malene Bresson fra DSB s Helse & Miljø-afdeling. De fleste af de medarbejdere, DSB har ansat i job på særlige vilkår, har fysiske handicap. Og politikken sætter da heller ikke specielt fokus på mennesker med psykiske vanskeligheder, fortæller Malene Bresson Jeg fortalte, at jeg havde været indlagt, men at jeg var kommet så langt, at jeg gerne ville i arbejde igen. Lars fik mange afslag, men så skete der noget. Jeg havde også skrevet til DSB, fordi jeg tænkte, at jeg måske kunne komme til at arbejde på deres værksted, jeg kender jo til elektronik og computere. De havde ikke noget arbejde på værkstedet, men jeg kom til en samtale med en socialrådgiver, og hun fortalte, at de havde gang i et projekt, der blandt andet skulle give handicappede og folk med psykiske problemer muligheder for at komme i job. Og på den måde fik jeg tilbudt jobbet som salgsmedarbejder i kiosken. Og hvorfor ikke, tænkte Lars. Der var tre måneders prøvetid, og det gik fint. Jeg havde det godt med det. Den første dag snakkede jeg med vores butiksleder, hun viste mig rundt, og jeg blev instrueret i kasseapparatet, det var ikke svært, nærmest som en lommeregner! Efter de tre måneder blev Lars fastansat i skånejob time om ugen. Han arbejder skiftevis morgen og eftermiddag. Det viste sig jo, at jeg kunne meget mere, end jeg troede. Jeg følte en glæde ved at komme til at arbejde, jeg er begyndt at udvikle mig igen, med drive og motorer! I løbet af den første tid kom vi alle sammen på købmandskursus. Her lærte vi blandt andet noget om salgsmetoder og om, hvordan man kommunikerer med kunderne. Jeg synes, det er rigtig sjovt at arbejde her. Jo mere man lærer, jo mere interessant er det at skulle kommunikere med folk. Jeg er meget optaget af kommunikation. Også kontakten til kollegerne har Lars det fint med. Jeg har mødt stor åbenhed fra starten, og der er ingen problemer. Folk synes vist nærmest, det er lidt spændende, og de tør godt spørge, hvad jeg fejler, og om jeg tager medicin osv. At Lars er ansat på skånehensyn betyder blandt andet, at han ikke må blive udsat for stress. En ting, som jeg har svært ved, er, hvis en kunde uforudset bliver aggressiv. Det sker tit, at man diskuterer med kunderne: Hvorfor har I ikke det eller det blad?, men hvis de bliver decideret aggressive, kan jeg godt blive forskrækket. Det hænger sammen I dag har Lars har det meget bedre. Men jeg er stadig på medicin. Det kan godt være, at selve sygdommen er væk, men den ligger under overfladen og kan komme igen. Derfor går jeg heller ikke i byen og ter mig tosset, jeg er meget bevidst om, hvad jeg spiser, og går op i mit udseende. Sundhed betyder meget for mig, og jeg kunne godt tænke mig at komme i gang med at dyrke sport igen, fortæller Lars, der er tidligere tredobbelt dansk mester i karate. Nogenlunde samtidig med at Lars fik job, flyttede han i egen lejlighed. Han har en fast støtte- og kontaktperson, der kommer hver 14. dag, og en aftale med en døgninstitution i nærheden om, at han kan komme derhen og sove, hvis det skulle blive nødvendigt. Et sikkerhedsnet. Jeg er stille og roligt kommet i gang igen. Jeg har ikke nogle fremtidsplaner som sådan. Men jeg kunne godt tænke mig at blive i kiosken i flere år, jeg savner ikke mit gamle erhverv. Før var jeg computerprogrammør, nu er jeg sælger. Det havde jeg aldrig troet, men jeg synes, at jeg får rigtig meget ud af det. Mit råd til andre, der gerne vil arbejde, er at være åbne om deres sygdom. At sige: Her er jeg. Jeg kan nogle ting, men jeg har også nogle mangler. At tage det skridt for skridt. Jeg føler i hvert fald, at mit univers hænger meget godt sammen. i Man kan sige, at vi har fokus på psykiske vanskeligheder på den måde, at en del af vores medarbejdere kommer ud for voldsomme hændelser på arbejde, fx personpåkørsler og andet, som kan betyde, at de får psykiske problemer. Dem prøver vi selvfølgelig først og fremmest på at gøre noget for, at holde fast i, evt. ved at genplacere dem i et andet job. Generelt er DSB en arbejdsplads med mange sikkerhedsklassificerede medarbejdere, dvs. lokomotivpersonale, togpersonale m.fl., der arbejder med sikkerhed og skal passe på passagerne, og som derfor er underlagt en række krav fra Trafikstyrelsen. Det vil nok være svært for mennesker med psykiske vanskeligheder at blive sikkerhedsklassificeret, men så er der andre arbejdsområder, som de kan varetage, det kan fx være på serviceområdet, siger Malene Bresson.\n6 De øver mig i at genopleve forskellene mellem morgen pause fyraften.... ER DER Medarbejderne i kantinen på Esbjerg Statsskole servicerer hver dag 500 sultne gymnasieelever med sund mad og hjemmebag. Selv nyder de også godt af at være en del af et sundt og raskt miljø. Biiiiip. Kasseapparatet giver en uautoriseret lyd fra sig. Tryk på C, siger Lisbeth, og viser Ragheda, hvordan hun skal slå de 6 kroner, der forårsager miseren, ud af kassen igen. Det er tidlig formiddag i kantinen på Statsskolen i Esbjerg. Lige nu er der undervisning og derfor ingen kunder i butikken, så Ragheda og Charlotte benytter chancen for at øve sig i at betjene kasseapparatet. Ragheda og Charlotte er to af de ti ikke helt almindelige kantinemedarbejdere, om man vil. De er nemlig alle tilknyttet ærkstedet i Bramming, et værksted for mennesker med sindslidelse i Ribe Amt. Desuden har de det til fælles, at de gerne vil arbejde, selv om de er på førtidspension.\n7 Det betyder meget at have noget at stå op til om morgenen, at arbejde med noget, man er glad for. 7 FLERE LUNE BOLLER? Men en stor åben kantine med horder af højrøstede gymnasieelever og travlt på bestemte tidspunkter er måske ikke lige det, man umiddelbart forbinder med den optimale arbejdsplads for mennesker, der er psykisk syge? Det kan da godt virke lidt overvældende i starten, men når man har været i køkkenet i et stykke tid, tænker man ikke over det, og vi har vores afgrænsede område bag disken. Og selv om man har det svært med mange mennesker, kan man sagtens stå med ryggen til og hælde dagens ret op. Alle kan gøre et eller andet, fortæller Lisbeth Rask Larsen, der er leder af værkstedets kantine-satellit. Brug for alle hænder En stor tavle på væggen viser dagens arbejdsopgaver: tilberede dagens ret, lave pålægsfl utes, stryge tøj, stå ved kassen, gøre køleskab rent Når man møder om morgenen, skriver man sig på en opgave. Og der er selvfølgelig en tanke med dem, fortæller Lisbeth Larsen. Man kan skifte mellem forskellige opgaver eller vælge den samme og få den genkendelighed, som nogle har brug for. Har man brug for at snakke lidt på tomandshånd, så har vi et lille strygerum i kælderen, med to strygebrætter og strygejern. i vasker og stryger selv vores arbejdstøj, det er også en god opgave. Af samme grund er Lisbeth Larsen heller ikke ked af, at de lidt trange lokaleforhold ikke giver plads til et lager. Det problem blev løst ved at stille en stor walk-in-container op i gården udenfor, med en fryser og reoler til madvarer. Kommer man på arbejde en dag, hvor man ikke er helt på toppen, er det et fint job at hente varer ind fra lageret, så kommer man også ud og får lidt frisk luft. Så sundt som muligt I køkkenet står dagens salatbar klar på et rullebord. Broccoli, gul peber og soltørrede tomater frister om kap med tomat, agurk, majs og ananas. i prøver at være en sund skole, fortæller Lisbeth Larsen. For nylig har vi skåret ned i sliksortimentet. i har også afskaffet sodavandsautomaten og købt en ny automat, hvor der er plads til frugt og lidt mere sunde ting, så der i hvert fald er en valgmulighed. Og lige nu kører vi sundhedsprojekt med 1. g erne. Den nye sunde linje har dog ikke forvist romkuglerne og poserne med tyrkisk peber fra disken. Og der er stadig hjemmebagt kage om eftermiddagen, men gerne med nogle grønsager i. Er der ikke gymnastik i dag? Lis prikker Lisbeth på skulderen. Jo, selvfølgelig er der det. En, to, tre, den grå skydelåge ud til kantinen bliver trukket ned, ghettoblasteren skruet op på fuld drøn, og rullebordene skubbet til side, så der er plads til en rundkreds i køkkenet. Ja, og vi starter med at strække godt ud Gymnastikken er fast hver formiddag, fortæller Lisbeth Larsen. Det, at gøre noget fysisk, er godt for psyken. Og vi går på stedet. Gå bare rigtig godt til. Ni sæt energiske knæ bevæger sig op og ned til Shubiduas: i tager til Hillerød og køber morgenbrød For det er tryk på, sensation og tryk på Indhold i hverdagen Tryk på er der også i frokostpausen, hvor 500 sultne gymnasieelever og lærere skal bespises. v Fleks eller skåne Kommunen giver tilskud til fleksjob til personer, som ikke kan opnå eller fastholde beskæftigelse på normale vilkår på arbejdsmarkedet, og som ikke modtager førtidspension. Arbejdsgiveren betaler lønnen til den ansatte i fleksjob og får tilskud fra kommunen. Tilskuddet er på halvdelen eller to tredjedele af den overenskomstmæssige løn, afhængig af graden af den nedsatte arbejdsevne. Den nedsatte arbejdsevne kan komme til udtryk ved, at medarbejderen ikke kan arbejde fuldt effektivt på fuld tid, eller ved at han eller hun kan arbejde fuldt effektivt, men på nedsat tid. Tilrettelæggelsen af arbejdet aftales mellem arbejdsgiver og arbejdstager. Skånejob blev fra 1. juli 2003 erstattet af ansættelse med løntilskud. Ansættelse med løntilskud er et tilbud til personer, der får førtidspension, når de ikke er i stand til at fastholde eller opnå beskæftigelse på nedsat tid på normale vilkår på arbejdsmarkedet. ed ansættelse med løntilskud af førtidspensionister fastsættes løn og arbejdsvilkår, herunder arbejdstiden, ved aftale mellem arbejdsgiveren og personen, i samarbejde med de faglige organisationer. Løntilskuddet fra kommunen udgør som hovedregel 20 kr. i timen, i særlige tilfælde 35 kr. Kilde:\n8 Kantinen som satellit Kantinen på Esbjerg Statsskole fungerer som en satellit af ærkstedet i Bramming, et tilbud til mennesker med sindslidelse i Ribe Amt. I kantinen er der to fastansatte og 11 medarbejdere med sindslidelse, som alle er visiteret til ærkstedet i Bramming. Alle medarbejdere er på førtidspension. Arbejdsugen tilrettelægges efter behov, og medarbejderne arbejder typisk to-tre dage om ugen. Arbejdet giver 16,75 kr. i timen oveni pensionen....er DER FLERE LUNE BOLLER? ærkstedet lægger op, til at medarbejderne i kantinen også kan komme i praktik på andre arbejdspladser. De første tre måneder af et praktikforløb er gratis for arbejdsgiveren. Herefter betaler arbejdspladsen 16,75 kr. i timen, ligesom værkstedet. Det hænder, at køen når helt ned i den anden ende af lokalet, og det må da være til at få stress af for den, der står ved kassen? Næh, siger Karin Pedersen. Jeg ser kun den første i køen. Og folk er søde, jeg har aldrig hørt brok fra nogen, selv ikke når dankortterminalen driller, eller hvis jeg kludrer i det. 33-årige Karin er en af de garvede medarbejdere i kantinen. Hun har været her siden Jeg blev diagnosticeret som skizofren i 2000, fortæller hun i en pause ude i kantinen. Nu er jeg kommet så langt, at jeg er stoppet i distriktspsykiatrien. Det tilskriver jeg helt klart stedet her. Siden jeg var 18 er jeg gået fra det ene job til det andet. Alle steder fik jeg at vide, at jeg var for langsom, og at jeg ikke duede selv om jeg var sød og loyal! Men så kom jeg herned. Og her dur du bare!, kommer det med eftertryk fra Lisbeth. Ragheda, som indtil nu har siddet tavs ved bordet, blander sig i diskussionen: Jeg vil godt have lov at sige, at det betyder meget at have noget at stå op til om morgenen, at arbejde med noget, man er glad for. Det giver indhold i hverdagen, og livskvalitet. Ragheda Haddad er 28 år. Hun har tidligere læst til sygeplejerske og ergoterapeut, men måtte stoppe, fordi hun blev syg. Jeg har været stabil nu i to år og fire måneder. Og jeg regner fortsat med at være stabil, nu hvor jeg har noget at stå op til, siger hun. Uhmmm pizza Formiddagspausen er slut. Det er tid til at gøre klar til dagens frokost-rykind. Karin er på plads bag den store kasse. Og duften af nybagte de luxe pizzaer lokker de første sultne gymnasieelever til. Menuen planlægges for en måned ad gangen, og medarbejderne i kantinen laver det meste fra bunden. Faktisk er eleverne lidt forvænte, griner de og efterligner de unge: Har I ikke nogen hjemmebagte boller i dag er de ikke varme? Det bliver 18 kroner, Karin langer et rygende varmt stykke tunpizza over disken. Pizzaerne er sammen med cheeseburgere en af de helt store sællerter, fortæller Karin, mens hun gør klar til at ekspedere den næste kunde. Når ærkstedet i Bramming om nogle måneder overtager driften af kantinen på arde gymnasium, flytter Karin med. Jeg bor fem-seks minutter fra gymnasiet, så det glæder jeg mig til. Jeg glæder mig også til at få nye kolleger, og måske nye arbejdsområder. Og så bliver det jo også en slags lønforhøjelse, når jeg ikke skal bruge penge på transport, siger hun. ærkstedet skal være det længste sted, jeg har været, så jeg regner med at slå min rekord med fire år her i kantinen, når jeg kommer til arde! i Under praktikforløbene fungerer lederen af kantinen, Lisbeth Rask Larsen, som coach. Jeg tror det er meget vigtigt for, at det kan lykkes, at der er en, der kender pågældende, og ved, hvor skoen trykker. Og vigtigt for den arbejdsplads, der får en i praktik, at have nogen at trække på. Ellers kommer det let til at fylde for meget, siger hun. P.t. er kun en enkelt af medarbejderne fra kantinen ude i praktik, men Lisbeth Rask Larsen satser på, at som mange som muligt får den mulighed.\n9 9 Undervejs er der mange, der, med rette, har sagt: Det der med mange deadlines og mange mennesker og kassebetjening og tæt på-kontakt hvad har du egentlig tænkt dig det er jo mennesker med sindslidelser? SAMARBEJDE MED SUCCES Det begyndte med en til fældig bemærkning. I dag har ideen med at lade mennesker med sindslidelser forpagte kantiner bredt sig til flere steder i Ribe Amt og resten af landet. Den ku vi da godt drive for jer! En spontan bemærkning på vej ud af døren for nogle år siden blev begyndelsen på samarbejdet mellem ærkstedet i Bramming og Statsskolen i Esbjerg om at drive skolens kantine. Lederen af værkstedet, Lars Pedersen, var til møde på skolen for at snakke om job til en bruger på værkstedet. Pedel Flemming Larsen viste rundt på skolen og i kælderen, hvor kantinen var ved at blive bygget om. Og så var det bemærkningen faldt, at det ku vi da godt Og så ringede rektor et par uger efter og spurgte, om jeg mente det alvorligt, fortæller Lars Pedersen. Det gjorde han, og så var det ellers bare med at gå i gang. Lidt af en opgave, når man ikke har prøvet at drive kantine før. ærkstedet fl yttede så at sige institutionen ud på skolen og lavede en satellit. To medarbejdere, en køkkenfaglært og en social- og sundhedshjælper, og tre af værkstedets brugere, som boede i Esbjerg, fl yttede med. Der var utroligt mange ting, vi skulle fi nde ud af, og vi vidste da heller ikke helt, hvad vi gik ind til, indrømmer Lars Pedersen i dag. Bare et lille eksempel: I værkstedets kantine solgte vi for 200 kroner om dagen, og da vi gik i gang på statsskolen, købte jeg en penge kasse, der var halvt så stor. Men den første dag omsatte vi for 4500! Manges fortjeneste Det skortede da heller ikke på advarsler fra omgivelserne. Undervejs er der mange, der, med rette, har sagt: Det der med mange deadlines og mange mennesker og kassebetjening og tæt på-kontakt hvad har du egentlig tænkt dig det er jo mennesker med sindslidelser? Hver gang svarede jeg, at det havde jeg tænkte mig, at personalet skulle tage sig af! Men da vi så gik i gang, viste det sig, at alt det, vi ikke troede, brugerne kunne, var det, de var mest vilde med betjeningen for eksempel. Efter 14 dage i kantinen var der så travlt, at der var brug for yderligere bemanding, og værkstedet har siden også overtaget driften af skolens bibliotek og bogdepot, så den samlede medarbejderstab fra værkstedet nu er på medarbejdere. Og de trives. Skolen har gjort et helt fantastisk arbejde for at integrere os, og vi har profi teret af at være i et raskt miljø, fortæller Lars Pedersen. Også rektor Karsten Kjemtrup er glad for samarbejdet. Han understreger, at der er mange, der skal have ros for, at det er lykkedes: Direktøren i social- og sundhedsforvaltningen, der også er leder af undervisnings- og kulturområdet, medarbejderne fra værkstedet selvfølgelig og vores pedel på skolen, der hele vejen har været villig til at tage det lidt ekstra besvær, det kan give indimellem. Men ikke mindst tror jeg, at det er lykkedes, fordi vi har lyst til, at det skal lykkes. i er ikke så berøringsangste, siger Karsten Kjemtrup. Men er der da slet ikke noget bøvl forbundet med det? Det bøvl, der måtte være, bliver samlet op af de ansvarlige i dagligdagen, køkkenlederne og de ansatte på biblioteket tager sig af medarbejdere. De er utrolig dygtige, deres måde at gribe det an på og omgås medarbejderne, som jo altså også er syge mennesker, er helt fænomenal. Inden vi gik i gang, tænkte vi da på, om folkene fra værkstedet, der jo elles ikke kunne klare at være på arbejdsmarkedet, nu også kunne servicere 500 sultne elever og lærere til klokken præcis, men vi har ikke været bange for at prøve, siger Karsten Kjemtrup. Og det er gået rigtig godt. Pris på kvaliteten Så godt, at initiativet i 2000 fi k Ribe Amts kvalitetspris, og ideen efterhånden breder sig både inden for amtet og til andre steder i landet. ærkstedet i Bramming forpagter i dag også kantinen på Grindsted gymnasium og regner med at overtage driften af kantinen på gymnasiet i arde i løbet af nogle måneder. i indretter værkstedet efter, hvad der er behov for, fortæller Lars Pedersen. i har rokeret rundt og skiftet ud mange gange. Jeg tror ikke, at der om ti år fi ndes ret mange traditionelle værksteder mere. i skal ud i verden. Jeg kalder det ø- modellen, hvor vi går ud og tilbyder en service til en virksomhed. Og der er jo masser at tage fat på. Jeg kunne fx godt tænke mig et tættere samarbejde med det private erhvervsliv, så ø-modellen kunne bredes ud. i\n10 Synlig for synlig usynlig en hårfi n grænse. ET JOB TIL ALLE Jobkonsulent Jørn Christensen fra Tønder insisterer på, at der er et job til alle, også til mennesker med sindslidelser. Birgitte er tilknyttet distriktspsykiatrien i Tønder, fordi hun har en depression. En dag kommer hun ind på Jørn Christensens kontor for at få en snak om at komme i arbejde igen. Birgitte har tidligere været ansat i forsvaret og har senest arbejdet på en fabrik, hvor hun gik helt ned med flaget. Birgitte ved ikke rigtigt, hvad hun kunne tænke sig at arbejde med, så sammen med Jørn surfer hun lidt på nettet, og de tjekker den lokale telefonbog. Jørn spørger til Birgittes interesser, og hun kommer frem til, at jobbet gerne må være lagerarbejde af en slags. Jørn Christensen foreslår en stor engrosvirksomhed i byen, som sælger til forretninger over hele landet. Et par dage efter kører han ud og banker på hos virksomheden Jørn Christensen er jobkonsulent i Distriktspsykiatrisk Center i Tønder. Han tror på, at der er et job til alle. Nogle gange kan det bare være svært at fi nde det, som han siger. Hvordan det skal skrues sammen, afhænger af den jobsøgendes situation, om han eller hun er på kontanthjælp, førtidspension, sygedagepenge Det handler om, hvordan vi får bygget noget op igen, et fundament at stå på. Typisk er selvtilliden og selvværdet helt i bund efter en lang sygdomsperiode. Jørn Christensens opgave er at skabe kontakten til arbejdspladsen. Kompetencen til at bevilge en arbejdsprøvning eller oprette et skåne- eller fl eksjob ligger hos kommunen. Når en af distriktspsykiatriens brugere kommer til Jørn for at drøfte mulighederne for at komme i job, tager han altid udgangspunkt i, hvad vedkommende har lyst til. Og jeg synes faktisk aldrig, det er urealistisk. Men der kan være nogle punkter, der er urealistiske, siger han. Her og nu Når jeg har en samtale med én, tager jeg et stykke blankt papir. Forneden skriver jeg vedkommendes navn foroven hans eller hendes mål eller jobønske. Og så taler vi om, hvad der skal til, hvad der skal fyldes indimellem, for at nå målet. På den måde bliver det tydeligt, hvis det fx kræver en uddannelse eller nogle kvalifi kationer, vedkommende ikke umiddelbart har. Jeg er jo ikke erhvervsvejleder, men jeg kan tage telefonen og ringe til en arbejdsplads for at spørge, hvad en bestemt type job kræver. Det handler om at få afklaret nogle ting her og nu, folk må ikke gå fra mit kontor med fl ere spørgsmål, end de kommer med, siger Jørn Christensen.\n11 Praktikperioden er gratis for virksomheden, og de kan når som helst sige fra. 11 Her og nu-princippet betyder, at der ikke er langt fra tanke til handling i Jørns arbejde. Jeg forsøger at rykke hurtigt ud, og jeg tager altid problemerne først. Specielt for mennesker med sindslidelser fylder problemer utrolig meget. Det kan godt ske, at jeg ikke kan løse problemet her og nu, men jeg kan ringe, tage kontakter, skaffe oplysninger osv. Så går der måske nogle dage, inden der er svar, men så er der taget hul på problemet. Skaber tryghed Koster det noget? Hvad kan hun? Og hvad nu hvis det ikke går?, spørger arbejdsgiveren blandt andet, da Jørn møder op på virksomheden og præsenterer ham for ideen om at tage Birgitte i praktik. Jørn fortæller, at praktikperioden er gratis for virksomheden, og at de når som helst kan sige fra, hvis det ikke fungerer. Det er arbejdsgiveren med på, så der bliver lavet en kontrakt på tre måneder. Birgittes nye arbejdsplads er fyldt med papkasser! Papkasser, der skal pakkes ud og fordeles i andre papkasser, som skal sendes ud til butikker over hele landet. I begyndelsen virker det meget overvældende. Som følge af depressionen har Birgitte svært ved at huske og svært ved at koncentrere sig, så når hun pakker, tæller hun alting fire gange og er alligevel i tvivl, om det er rigtigt. Birgitte er helt knust, når hun laver en fejl, også selv om kollegerne forsikrer hende om, at det sker for alle Der er nogle grundlæggende forhold, som er vigtige, for at en arbejdsgiver er villig til at etablere et jobforløb, fortæller Jørn Christensen. Det må ikke koste noget i begyndelsen, der må ikke være for meget bøvl, og de skal kunne stoppe igen, hvis det ikke går. Det lover jeg dem altid, at de kan. For hvis det ikke fungerer, er der ingen af parterne, der får noget ud af det. Det koster ikke virksomheden noget at få en medarbejder i praktik, men selvfølgelig skal de kunne afse tid til oplæring. Og hvis det skal gå godt, skal de være trygge ved at have et sårbart menneske på arbejdspladsen. Det bliver de bl.a. ved, at de kan kontakte mig, hvis der er problemer, eller hvis medarbejderen fx ikke møder op. Så ringer de til mig. Hold ved og følg op Jørn besøger Birgitte på arbejdspladsen flere gange i den første tid, og de drøfter tælleproblemet med arbejdsgiveren. Aftalen bliver, at Birgitte fremover skal have en blok i lommen og skrive ned, når hun tæller varer. Hvis det tal, hun kommer frem til første og anden gang, hun tæller, er det samme, er det o.k. Hvis hun får to forskellige resultater, skal hun tælle en tredje gang. Som en ekstra sikkerhed er der en kollega, der tjekker efter. I takt med at Birgitte bliver tryg ved at være på arbejdspladsen, får hun det bedre og bliver langsomt også bedre til at huske og koncentrere sig, så hun efterhånden kun behøver at tælle en gang. Birgittes kontrakt bliver forlænget tre gange, og til sidst kommer hun i fleksjob i virksomheden. Jeg har ikke den gyldne opskrift på, hvad der skal til for, at det lykkes at skabe vedvarende job til mennesker med sindslidelse, men det er meget vigtigt at være vedholdende og følge op på tingene, understreger Jørn Christensen. Selv har han formidlet mere end hundrede praktikforløb, så tæt opfølgning for alle er der i sagens natur ikke tid til. Det skal jeg have hjælp til. Det er typisk kommunens støtte- og kontaktpersoner eller værestedet, der følger op, og det fungerer udmærket, fortæller Jørn, som dog aldrig afslutter et jobforløb helt. De kan altid ringe til mig, hvis de har brug for det! Ud af de mere end 200 virksomheder, Jørn Christensen har haft kontakt med, kan han umiddelbart kun komme i tanke om tre, der på forhånd har sagt nej til at tage en medarbejder med sindslidelse i praktik. De fleste kan godt forstå, hvad det handler om. Men det er vigtigt, at man melder klart ud, hvem medarbejderen er, og hvad arbejdsgiveren kan forvente. At der fx kan være tale om ustabil arbejdskraft, eller at vedkommende måske er langsommere end andre til jobbet. Det betyder ofte ikke noget, hvis bare arbejdsgiveren ved det på forhånd. Noget af det, der virker bedst, og som arbejdsgiverne kan forholde sig til, er, hvis jeg fortæller en anonym historie om, hvordan det kan gå godt, siger Jørn Christensen. Det kunne for eksempel være historien om Birgitte. i\n12 Samfundssind og alkohol har to ting til fælles : de kan opløfte og give svimmelhed present moment. SINDSLIDENDE HJÆLPER Jobkonsulenterne i Gallohusets jobcenter har den særlige kompetence, at de selv er sindslidende og i skånejob. Projekt Oprettelse af skånejob til psykiatribrugere er kommet godt fra start. Engagementet er ikke til at tage fejl af, selv om der kan gå et godt stykke tid, fra den sindslidende første gang kontakter Gallohusets jobgruppe i Århus, til der er formidlet et skånejob. Opgaven er vanskelig, og der er stigende efterspørgsel og brugere på venteliste. Ideen med projektet er at udvikle en metode, hvor sindslidende inddrages i arbejdsopgaven, så man bruger deres erfaringer og kvalifi kationer. Som bekendt skal alle førtidspensionister tilbydes relevant beskæftigelse, og her er Gallohusets jobkonsulenter med til at fylde nogle huller ud: i er ingen myndighed, men brugerne kan komme ind fra gaden, og så hjælper vi dem med at fi nde et skånejob. I sidste ende skal sagsbehandleren i kommunen klare den formelle godkendelse af jobbet. ores jobkonsulenter har den helt specielle kompetence, at de selv er sindslidende og i skånejob, men de formår at adskille deres eget liv fra jobkundens situation, fortæller Anne Marie, der er overordnet leder i Gallohuset. Det nye i projektet er den vægt, vi lægger på opfølgning. Frafaldsprocenten er typisk stor i den første tid, og derfor regner vi med at videre udvikle en metode, der tager særlige hensyn til den specielle målgruppe. i mener ikke, det er tilstrækkeligt bare at overføre metoder, som bruges over for andre grupper af funktions-\n13 Gallohusets jobgruppe 13 Jobgruppen er en del af en mangesidet virksomhed her er en projektkoordinator og p.t. tre jobkonsulenter. Målet er seks jobkonsulenter med brugerbaggrund. Målet er at få 40 ud i skånejob om året. Sidste år kom 20 i skånejob. Jobkunden er mellem 20 og 67 år, ofte kvinder. Også nydanskere er ANDRE I SKÅNEJOB hæmmede. Men skal det lykkes, kræver det et mere intensivt samarbejde med sagsbehandlerne i kommunen, psykiatriens kontaktpersoner og andre, der arbejder med sindslidende førtidspensionister, vurderer hun. Fokus på det raske Erfaringerne viser, at skånejob giver en øget livsværdi og sundhed i form af færre indlæggelser, meningsfyldt dagligdag og netværk. Samtidig er det vigtigt, at skånejobbet har den rette udfordring, så personen ikke oplever endnu et nederlag. I Gallohusets jobgruppe arbejder en koordinator med psykiatrifaglig baggrund og p.t. tre jobkonsulenter med brugerbaggrund. Jobgruppen udarbejder ikke lange journaler og beskrivelser. Tværtimod sættes der fokus på den raske del af mennesket. Sonja arbejder som jobkonsulent og har været med i Gallohuset siden starten i Det er et vidunderligt sted at være. Lige nu er jeg frivillig i Jobgruppen, men tidligere har jeg været i skånejob. Jeg bruger humoren meget i det, jeg laver. i har et dejligt samarbejde, der bl.a. består i ugentlige møder, hvor vi fx gennemgår jobkunder og snakker om nye tiltag. Bjørn har været med i Jobgruppen i knap to år og er førtidspensionist. Jeg har haft en karriere inden for skånejob, siden jeg var 25 år. Jeg nyder at arbejde her 15 timer om ugen. At være med til at holde hjulene i gang og bidrage på et realistisk niveau. i prøver at finde det rigtige skånejob til den enkelte, og meget tid går med at afdække behov og kvalifikationer. Fra kunde til medarbejder Ambitionerne er store hos jobkonsulenterne, og hver ny jobkunde kræver omtanke og fantasi. Der er tre afklarende forsamtaler med en jobkunde. i finder ud af, hvem vedkommende er, hvad jobkunden kan tænke sig at lave, hvilke kompetencer der er til stede osv., forklarer Bjørn. Det er bevidst, at der er tre samtaler typisk over en måned, for det kan svinge noget, hvordan vedkommende har det. Det er ikke altid, jobkunden har et realistisk syn på arbejdsevne og kvalifikationer. Og der er vores speciale, at vi kan afdække behov og kvalifikationer samtidig med, at vi ved, hvor et skånejob kræver særlige hensyn. i ved, hvad der skal til inden, og vi er klar til at følge med hele vejen også med opfølgninger. Jobkunden skal også lave en egenbeskrivelse, og til sidst laver medarbejderne jobprofilen, som bliver lagt ind i Jobbanken. Næste step er kontakten til arbejdsgivere. Arbejdsgivere en udfordring Jobgruppen bruger en del tid på opsøgende arbejde overfor private og offentlige virksomheder. Hvis en jobkunde fx gerne vil arbejde i en blomsterbutik, går jeg i gang med at undersøge mulighederne for det. Jeg skriver til forretningerne og de potentielle arbejdsgivere, og i brevet har vi også en anbefaling fra Arbejdsmarkedsafdelingen i Århus Kommune som en slags blåstempling på, at det er en seriøs henvendelse, fortæller Sonja. v\n14 Fordelen ved vores ordning er, at vi har den ekstra tid, der er så relevant for den enkelte.... SINDSLIDENDE HJÆLPER ANDRE I SKÅNEJOB Efterfølgende ringer jeg dem op, for det er yderst sjældent, at de kontakter os. Og det kan være vanskeligt at finde en arbejdsgiver. i møder tit kommentarer som vi har nok folk, det har vi ikke brug for her. Og så kan det være svært. Der er ikke forskel på, om det er private eller offentlige arbejdsgivere, men det er vores oplevelse, at mindre virksomheder kan se relevansen af at bidrage til den sociale dimension. Det gælder fx i butikker, hvor de får frigjort nogle ressourcer ved at ansætte et menneske i skånejob. Ofte drejer det sig om at orientere arbejdsgiveren om, hvad et skånejob er og foreslå at komme på besøg. Dialogen flytter meget. Ja, siger Anne Marie. Ofte drejer det sig om at være proaktiv, og vores jobkonsulenter skal være udholdende. Og de skal også være kreative og opfindsomme. Fordelen ved vores ordning er, at vi har den ekstra tid, der er så relevant for den enkelte. Det sker, at vi må sige fra over for en jobkunde, fordi det ikke er realistisk, at vedkommende egner sig til et skånejob. ores jobkonsulenter kan håndtere mennesker med psykiske problemer så professionelt, at de anvender deres egen brugererfaring i mødet med jobkunden uden at blande private problemer ind. Jobsamtalen Inden jobkunden kommer til en samtale med en arbejdsgiver, er der lavet grundige beskrivelser af både stilling og profil af jobkunden. Grundigheden baner vej for, at jobkunden kan matche de forventninger, som arbejdsgiveren måtte have til den pågældende ansøger. Samtidig har jobkonsulenterne en vigtig opgave i at klæde arbejdsgiveren på i forhold til, hvad et skånejob er, og hvilke særlige hensyn han må forvente at skulle tage til den nye medarbejder. Arbejdsgiveren ved også, at han efterfølgende kan ringe jobkonsulenten op, når det bliver dagligdag, og medarbejderens ydeevne måske skifter meget. Bjørn har efterhånden været med til mange jobsamtaler. Inden vi kører af sted, får vi pudset op på de særlige ting, der vedrører jobsamtalen, som påklædning, forventninger, ideer til jobsamtalen osv. ed jobsamtalen er jobkonsulentens rolle at holde sig i baggrunden. Arbejdsgiveren har jobsøgers profil på et stykke papir. Jobkunden sidder med stillingsopslaget, og jobkonsulenten holder overblikket og spørger fx ind til, hvordan arbejdsgiver vil præsentere den nye kollega. Det drejer sig om forventninger. Anne Marie tilføjer: Når en i skånejob er ansat til en tredjedel løn, så kan arbejdsgiveren ikke nødvendigvis forvente mere end en tredjedel indsats, selv om jobkunden ofte kan mere. ores opgave er også at sørge for at undgå misforståelser. i er opmærksomme på, om arbejdsgiveren er indstillet på det mere sociale aspekt i ansættelsen, så det ikke er en arbejdsgiver, der vil udnytte jobkunden. Heldigvis har vi ikke mødt mange af den slags. Opfølgninger skaber stabilitet Sonja er altid spændt på, om vedkommende holder til jobbet. Der er da nogle, der stopper igen, hvor vi så prøver at finde et andet skånejob. Det bedste er at få lov til at hjælpe mennesket frem i tilværelsen. Det er også derfor, vi lægger så meget vægt på opfølgninger. Den første opfølgning er en uge efter, og den første måned er prøvetid for jobkunden, hvor vedkommende arbejder uden løn. Derefter bidrager kommune og arbejdsgiver. Efter en måned sikrer vi, at vedkommende får en ansættelseskontrakt, ligesom jobkunden til enhver tid kan henvende sig undervejs. Når vi har indgået en aftale om skånejob med en arbejdsgiver, sender vi en kopi til kommunens sagsbehandler, der godkender den. i har også et ugentligt tilbud om opfølgning i selvhjælpsgrupper med fx en af jobkonsulenterne som gruppeleder. i\n15 MB Medarbejder med brugerbaggrund Det er klart, at vi skal tjene penge på det, vi laver. 15 Århus Amt efteruddanner tidligere psykiatriske patienter og tilbyder dem job i psykiatrien. Projektet hedder Medarbejder med brugerbaggrund. Ideen stammer fra USA og England, hvor man i flere år har haft denne form for ansættelser. Tanken er, at medarbejdere, der selv har været psykisk syge, bedre kan sætte sig i brugernes sted og dermed kan blive værdifulde medarbejdere i psykiatrien. De kan medvirke til at give psykiatribrugere, håb, fungere som positive rollemodeller og tale med brugerne om deres situation på en anden måde end de almindelige medarbejdere. Uddannelsen til MB-medarbejder tager et halvt år og består både af teori og praktikforløb. Herefter efter kan man søge job inden for psykiatrien. Mens andre beskæftigelsesinitiativer i høj grad beskæftiger sig med deltagernes erhvervsevne eller resterhvervsevne, ser og bruger MBprojektet sygdomsforløbet som en ressource, og vender den til noget konstruktivt. Projektet blev etableret i 2000, og indtil nu er 64 tidligere psykiatribrugere kommet i arbejde. Efter ansættelsen deltager MB erne i et efteruddannelsesforløb på seks uger over et år, der ruster dem til gå fra at være bruger i psykiatrien til at være medarbejder. Projektet løber frem til sommeren 2005, flere andre amter har taget ideen op på baggrund af de gode erfaringer fra Århus. Der er udgivet en evalueringsrapport om projektet: Ansættelse af medarbejdere med brugerbaggrund, Center for Evaluering, Psykiatrien i Århus Amt, Kilde: BEGGE PARTER FÅR NOGET UD AF DET Et behov fra virksomhedens side var begyndelsen på et snart mangeårigt samarbejde mellem Kappa Dansk Kraftemballage i Kolding og det socialpsykiatriske bo- og støttecenter Åhaven. Samarbejdet er til glæde for begge parter. Et kunstfærdigt slot med harlekin-mønstrede tårne og lys i. En kongeblå karrusel med stjernehimmel. De tre vise mænd med hver deres lille skrin. Opfindsomheden er stor, når virksomheden Kappa Dansk Kraftemballage i Kolding sender julegaver ud til deres kunder og forretningsforbindelser. Gaven er altid chokolade, det er ikke nogen overraskelse. Derimod er det altid en overraskelse, hvordan julekassen, som chokoladen er pakket ind, ser ud, fortæller udviklingschef Erik Dyhr Thomsen fra Kappa Dansk Kraftemballage, der som navnet siger fremstiller emballage opbevaringskasser og æsker af alskens art i pap. Julekasserne hører til de mest kreative af slagsen, og kunderne og deres familier er vilde med dem. Med årene er de nærmest blevet et samleobjekt, og det gør selvfølgelig også, at der går ekstra sport i fremstillingen. Julekasserne er håndarbejde. i forsøger at lave det ypperste af pap, og så følger der altid en lille historie med, fortæller Erik Dyhr Thomsen, som selv lægger pen til fortællingerne om slotsnissen Julianus fra Koldinghus. Produktionen af årets julekasser begynder i august håndlavede kasser kræver tid, præcision og dygtighed. Og det har medarbejderne fra det socialpsykiatriske bo- og støttecenter Åhaven, som virksomheden har entreret med om opgaven. En del af beboerne og brugerne på Åhaven er på førtidspension, men skal være i beskæftigelse hver dag. Nogle går i skole, nogle dyrker sport, andre går på arbejde. Ikke specielt hellige Erik Dyhr Thomsen henvendte sig selv til Åhaven tilbage i irksomheden havde tidligere samarbejdet med en institution for mennesker med udviklingshæmning, men de kunne ikke klare opgaven med julekasserne. ores samarbejde med Åhaven handler ikke om, at vi er specielt hverken socialt bevidste eller hellige. Samarbejdet opstod, fordi vi havde et reelt behov, som Åhaven kunne løse for os, siger Erik Dyhr Thomsen. I de første år foregik arbejdet med at fremstille julekasserne på Åhaven, siden blev der indrettet et særligt lokale på virksomheden til produktionen. Her holder Åhavens, i højsæsonen, medarbejdere til. Det viste sig hurtigt, at beboerne fik det bedre, når de gik på arbejde, og nu kan de også fortælle venner og familie, at de er ansat på Dansk Kraftemballage. De kommer om morgenen, er en del af arbejdspladsen, står sammen med alle os andre i køen i kantinen osv., siger Erik Dyhr Thomsen. Rent praktisk fungerer ansættelsen sådan, at Dansk Kraftemballage køber en ydelse af Åhaven. Åhaven melder med andre ord ind med et konkurrencedygtigt tilbud og står som garant for, at opgaven bliver løst til tiden og at det færdige produkt er 100 pct. i orden, som virksomheden stiller krav om. Åhaven skal stille med det antal medarbejdere, der er nødvendigt, og de har deres eget personale med på arbejde. Personalet er hele nøglen. Hvis ikke Åhaven havde deres egne ansatte med, så ville det ikke gå. i har ikke forstand på v\n16 På 702 sider er det dokumenteret at jeg lever HOPLA.... BEGGE PARTER FÅR NOGET UD AF DET psykisk sygdom, vi er gode til at lave papkasser!, understreger Erik Dyhr Thomsen. Der bliver da heller ikke talt meget sygdom på arbejde. For det er netop en arbejdsplads. Åhavens medarbejdere får en fast, mindre timeløn og betaler skat som alle andre. De har bestemte arbejdstider eller -dage, som er aftalt individuelt, og skal melde sige syge, hvis de ikke kan komme på arbejde en dag. Sorte tal på bundlinjen Hvert år midt i december holder Dansk Kraftemballage juleafslutning. Så er der tradition for, at Erik Dyhr Thomsen holder en lille tale for medarbejderne, og efterhånden er det også blevet tradition, at han ved den lejlighed læser op at breve fra kunder, der er begejstrede for julekasserne. Det vækker glæde hos medarbejderne fra Åhaven. De kan se, at det, de fremstiller, bliver fl ot, at julekasserne kan bruges til noget, og at andre bliver glade for dem, siger Erik Dyhr Thomsen. Men når alt det er sagt, så skal der vel også helst være pæne sorte tal på bundlinjen af virksomhedens regnskab, når året er omme? Det er klart, at vi skal tjene penge på det, vi laver. Julekasserne er ikke en decideret en del af vores produktion, men de indgår i vores marketingsbudget, og hvis udgifterne bliver for høje, så må vi droppe dem. Det er der nu umiddelbart ingen planer om. For julen står for atter for døren, og Erik Dyhr Thomsen oplever, året rundt, at samarbejdet er en gevinst for både virksomheden og Åhaven. i får udført en arbejdsopgave, beboerne fra Åhaven kommer ud og arbejder på en arbejdsplads. Begge parter får noget ud af det, og det tror jeg er nødvendigt for, at det skal fungere, siger han. i\n17 17 AKADEMIKER SØGER ARBEJDE MEN HILKET ARBEJDE? Mange af de job på særlige vilkår, der bliver oprettet til mennesker med sindslidelser, er service- eller kontorjob. Ofte kniber det med at finde arbejde til dem, som har en akademisk eller længerevarende uddannelse bag sig. Jens Mogensen er socialpyskiatrisk konsulent i Psykiatrien i Fyns Amt. Til tider en lettere frustreret konsulent. Gang på gang oplever han nemlig, at det er svært at skaffe relevante job til sindslidende borgere, som har en længerevarende uddannelse bag sig. Mange af de tilbud, vi har om beskyttet beskæftigelse, er montage, lettere kontorarbejde eller fabriksarbejde. Og de arbejdspladser, der bliver skabt, er også typisk servicejob, ofte ufaglærte. Det afspejler ikke udviklingen i samfundet i øvrigt, hvor der bliver mere og mere brug for mennesker med uddannelse, siger Jens Mogensen og fortsætter: Der er stort set ingen tilbud, der sigter på sindslidende med en akademisk eller længerevarende uddannelse. Jobkonsulenterne i kommunerne har ikke fokus på det, og de initiativer, der er, er for spredte og tilfældige. Min erfaring er, at de jobsøgende gerne vil arbejde, bare det lugter lidt af det, de er uddannet til, men de fleste er også ret overbeviste om, at det er svært at få arbejde inden for deres fag. Jeg fornemmer, at mange allerede på sygehuset får at vide, at de ikke skal regne med at komme i arbejde. Det er som om, man udelukker det på forhånd. Psykiatrien i Fyns Amt nedsatte for et par år siden en idégruppe, der skulle se nærmere på mulighederne for at skaffe arbejdspladser til akademikere med sindslidelse. i holdt bl.a. en høring, hvor vi inviterede en række sindslidende med længevarende eller afbrudt uddannelse. i havde en idé om, at man måske kunne lave en arbejdsplads, fx på it-området, specielt for akademikere, men det er svært, og måske også den forkerte vej at gå. Folk er jo forskellige og har forskellige uddannelser, siger Jens Mogensen. Siden er gruppens tanker da også gået lidt i sig selv igen. Kun for akademikere? Et af de steder, der har forsøgt at skabe særlige arbejdspladser til akademiske medarbejdere med sindslidelse er Center for Evaluering under Psykiatrien i Århus Amt. I deres BREA-projekt (se boks) har der været ansat seks medarbejdere med sindslidelser, såkaldte brugerevaluatorer, der har medvirket i centrets evalueringsopgaver. Evaluator Hans Knudsen fra Center for Evaluering siger: Det er et generelt problem i universitetsbyerne at skaffe job til sindslidende akademikere. En måde at løse det på er at skabe et særligt tilbud til dem, som vi har gjort. Flere af brugerevaluatorerne er kommet videre i fleks- eller skånejob inden for deres eget fag de har brugt BREA som en slags springbræt. i har også tilknyttet praktikanter, og vi har haft flere, som har siddet hos os og skrevet deres speciale færdigt. Det er min erfaring, at det er et problem for mange. Lige nu har vi ansat en religionshistoriker 15 timer om ugen i vores kvalitets- og udviklingsafdeling. Der er masser af den slags afdelinger rundt om i videns- og udviklingsmiljøer, som sagtens kunne gøre brug af en akademisk medarbejder med en sindslidelse. ores erfaring er, at det er yderst fagligt kvalificeret og meget stabil arbejdskraft. Jeg tror måske bare ikke, at arbejdspladserne tænker i de baner. Man skal aldrig sige aldrig Fountain House i København formidler midlertidige job, såkaldt overgangsarbejde, til deres brugere. v BREA BREA står får brugerevaluatorer. Det er samtidig navnet på et projekt, som Center for Evaluering gennemførte fra 2000 til Projektet havde til formål at kvalificere brugere af psykiatrien til at udføre professionelle evalueringsopgaver set fra brugerperspektiv. Formålet var desuden at udvikle arbejdspladser til mennesker med sindslidelser. Seks brugerevaluatorer gennemgik inden projektet en etårig uddannelse, hvor de fik undervisning og træning i grundlæggende evalueringsmetoder. Brugerevaluatorerne arbejdede efterfølgende som projektmedarbejdere på konkrete evalueringsopgaver i Center for Evaluering. Tre af de seks brugerevaluatorer er siden kommet i andet job inden for deres fagområde én er stadig ansat i Center for Evaluering. Kilde:\n18 Nogle er sindslidende, vi er alle sinds særlige.... AKADEMIKER SØGER ARBEJDE De fl este af de færdiguddannede akademikere, som er blevet ramt af psykisk sygdom, og som søger Fountain House, vælger at blive tilknyttet Bogstøtten som arbejde (se artiklen side 37, red.). Men der er da også mennesker med længerevarende uddannelser, som kommer i overgangsarbejde, fortæller Lone Streyffert, der arbejder i Fountain Houses jobafdeling. De fl este er blevet syge på arbejdet, og for mange føles det som et stort nederlag, at de ikke længere kan klare deres arbejde. Derfor oplever vi også ofte, at brugere med en længerevarende uddannelse selv ønsker at komme til at arbejde med noget andet, men gerne noget, hvor de kan bruge en del af deres udannelse. De brugere, der er på førtidspension, tænker typisk heller ikke så meget i karriere. Når vi formidler et job, ligger der en individuel betragtning bag, og udgangspunktet er hver gang at udnytte folks ressourcer. Eksempelvis havde vi en bruger, som var uddannet laborant, han fi k arbejde på et bibliotek, hvor han havde god brug for sine systematiske evner. En anden bruger er uddannet ingeniør, men arbejder i dag som chefsekretær. Som hun selv siger, så vil hun hellere være sekretær til 11 end ingeniør til 6. Hun ved med sig selv, at hun er for psykisk skrøbelig til at klare det pres, et job som ingeniør vil indebære. Når en bruger kommer ud i overgangsarbejde, handler det i første omgang ofte om de sociale kompetencer, om at blive trænet i at begå sig på en arbejdsplads igen og fungere i et samspil. Selve jobbets indhold er næste skridt. Som sagt, så er det individuelt, hvad den enkelte magter, og man skal aldrig sige aldrig. Fx har vi også haft en bruger, en meget veluddannet it-mand, der i dag har et helt almindeligt job i et stort fi rma, fortæller Lone Streyffert. Fagforeningerne Heller ikke fagforeningerne er ligefrem overrendte af jobsøgende medlemmer med psykiske vanskeligheder. Både hos Dansk Magisterforening, DJØF og IDA, Ingeniørforeningen i Danmark melder man stort set hus forbi. Det er ganske få medlemmer med deciderede sindslidelser, vi kommer i kontakt med, siger Lone Rank, som er projektleder i DJØF s karriereog kompetencecenter. I de tilfælde kan vi rådgive om og hjælpe med at afklare karrieremuligheder, på samme måde som vi gør for andre medlemmer. i har tilknyttet to erhvervspsykologer, bl.a. fordi vi oplever, at fl ere og fl ere går ned med stress på arbejdspladsen. Dem har vi mulighed for at inddrage, men ellers må vi henvise til egen læge eller til behandlingssystemet i øvrigt. I Ingeniørforeningen i Danmark er det Ebbe Hastrup Holm, som tager sig af job på særlige vilkår på det private område. I de snart 25 år, han har arbejdet på feltet, har han også kun været i kontakt med yderst få medlemmer med sindslidelser. De sidste fem år er jeg måske stødt på tre tilfælde. i opretter masser af fleksjob, men det er typisk til medlemmer med andre problemer\n19 19 JEG IL BRUGE DET JEG KAN Civilingeniør Ulrik Andersen har brugt mange kræfter på sin uddannelse og på at holde sin faglige viden ved lige. Den viden insisterer han på at få lov til at bruge i sit arbejde ellers vil han hellere undvære >> end psykiske vanskeligheder, siger Ebbe Hastrup Holm, som har et udbredt samarbejde med kommunerne bl.a. i forbindelse med arbejdsprøvninger. Det er min erfaring, at ordningerne med job på særlige vilkår fungerer godt og kan løse mange problemer, hvis virksomhederne ellers har den forståelse, der skal til, siger han. Det offentlige burde gå foran Og det har de langt hen ad vejen, lyder erfaringerne fra både jobsøgende og -konsulenter. Tilsyneladende er barriererne ofte et andet sted. I systemet selv. Det oplever jobkonsulent Jens Mogensen også: Jeg tror tit, det handler om organisatoriske barrierer. Forskellige paragraffer og forskellige pengekasser, som det er svært at overskue og finde rundt i. Jeg mener også, der er betydelige organisatoriske barrierer inden for psykiatrien, Det er svært at gå ud og forklare en arbejdsgiver, præcis hvor Per har brug for støtte. Det stiller krav til et bredere samarbejde og andre kompetencer, vi skal blive bedre til at tale med folk i et ikke fagligt forum. Jeg mener, at vi skulle begynde inden for egne rækker. Det offentlige kunne gå foran ved at ansætte et antal sindslidende med længerevarende uddannelser i reelle, relevante job. Det er vi slet ikke gode nok til i dag. i Hvis jeg ikke havde et job, hvor jeg kan arbejde med det, jeg er uddannet til, så ville jeg hellere bruge min tid på noget andet end arbejde! Ordene kommer fra Ulrik Andersen, 43 år og maskiningeniør i firmaet ITW Construction Products i Middelfart, en af Europas førende producenter af søm og skruer. For Ulrik er det vigtigt at have et arbejde. Men ikke et hvilket som helst arbejde. Jeg har brugt meget tid på at uddanne mig og holde det ved lige, jeg kan. Det ville være spildt, hvis jeg ikke brugte det. På et tidspunkt fik jeg fx tilbudt et job med at køre pakker, men det gad jeg ikke. Skånejobbet i ITW kom i stand, fordi Ulrik i en periode var udlånt hertil fra sin tidligere arbejdsplads. I oktober sidste år flyttede han ind på sit kontor i ITW s udviklings- og forskningsafdeling. Her arbejder han primært med computerbaseret design. Det går nok over Ulrik Andersen blev psykisk syg, mens hans læste på DTH, Danmarks Tekniske Højskole. Sygdommen kom som et lyn fra en klar himmel, og Ulrik regnede med, at det ville gå over igen. Han gennemførte sin uddannelse og havde herefter to forskellige job som ingeniør, ingen af stederne gik det særlig godt. Så begyndte jeg at undervise på teknikum på deltid, i matematik og fysik. Det var jeg vældig glad for, men desværre blev reglerne lavet om, så jeg ikke kunne få supplerende dagpenge. Og hvad gør man så, hvis man kun er halvt arbejdsdygtig? For Ulrik blev løsningen en førtidspension. Til min store ærgrelse, jeg ville hellere have klaret mig selv, siger han i dag. Efter undervisningsjobbet var Ulrik indlagt på psykiatrisk afdeling i en længere periode. Han havde ikke noget arbejde, så han besluttede sig derefter for at læse matematik og fysik på universitet i et år. Det gav resultat jobmæssigt. ia universitetet fik Ulrik kontakt med sin tidligere arbejdsplads, et ingeniørfirma i Hørsholm, hvor han var ansat i fem år. Ulrik havde ikke lyst til at flytte fra Odense, hvor han bor, så ansættelsen blev organiseret som et skånejob i form af en hjemmearbejdsplads. Ikke meget hjælp at hente De job, jeg har haft, har jeg selv fundet. Jeg har haft kontakt til kommunens jobkonsulenter, men det har ikke ført til noget. Da jeg sidste år gerne ville skifte arbejde, ringede jeg til kommunen og spurgte, om de kunne hjælpe mig med at finde et nyt skånejob, men fik at vide, at det måtte jeg selv klare. Det synes jeg egentlig er strengt, så kunne man lige så godt lade være med at have den slags job. Den hjælp, jeg har fået fra kommunen, består i, at de har ordnet papirarbejdet, siger Ulrik som også har forsøgt at bruge distriktspsykiatrien som sparringspartner i jobsøgningen. Det virker som om, de har flere ressourcer, mere tid. Jeg har prøvet at bruge dem aktivt, men fik ikke noget ud af det, jeg tror ikke, de har kontakt til erhvervslivet. Ikke noget særligt Ulrik føler sig godt modtaget på sin nye arbejdsplads, hvor han arbejder 25 timer om ugen. Jeg er ansat med fleksibel arbejdstid, som betyder at jeg selv kan tilrettelægge min dag, og det er vigtigt for mig, siger han. Det, at han er ansat på særlige vilkår, er ikke noget, man snakker mere end højst nødvendigt om på arbejdspladsen. Det har ikke rigtigt været på dagsordenen. Og egentlig synes jeg også, v\n20 Når arbejdsgivere hører ordet skånejob, tror jeg ofte de tænker på én, der kan tage sig af planterne eller lignende.... JEG IL BRUGE DET JEG KAN det rager dem i begrænset omfang. Jeg ved jo heller ikke alt om, hvordan mine kolleger er ansat, siger Ulrik, som generelt ikke skilter med det særlige, når han søger job. Jeg har en side to til mit cv, der fortæller om min sygdom, hvornår jeg har været indlagt osv. Hvis folk vil vide det, så hiver jeg den frem, men det har ikke været nødvendigt her. ITW tæller i alt 350 medarbejdere spredt på flere afdelinger og bygninger. Ulrik har sit eget kontor i udviklings- og forskningsafdelingen med fire ansatte, hvor han primært arbejder med selvstændige opgaver. Jobbet som ingeniør er ofte ensomt, men det betyder meget at have kolleger. Det at have arbejde giver også social accept, når man er sammen med andre, snakker man jo om, hvad man laver. Jeg tror, der er mange, som gerne vil arbejde, men som det ikke lykkes for, ikke kun på grund af de psykiske problemer, men fordi de har svært ved det sociale, mange bliver isolerede. Jeg har hele vejen igennem haft god støtte i min familie og har altid haft venner og bekendte. Måske er det også derfor, at det er lykkedes for mig. Et kæmpe problem Ulrik mener også selv, at året på universitetet var vigtigt for, at han har job i dag. Jeg valgte at gå på universitetet, fordi jeg ikke havde arbejde, og det, at jeg gjorde noget gav pote. Det var som om, folk ellers havde den opfattelse, at det jeg havde lavet, lå før sygdommen og derfor ikke rigtigt talte. Mens jeg gik på universitetet havde jeg faktisk to job på hånden på et tidspunkt. Selv kalder Ulrik sit skånejob for en rimelig løsning, omstændighederne taget i betragtning. Han er glad for jobbet og for, at det måske er lykkedes at bane vejen for andre ansættelser på særlige vilkår. Når arbejdsgivere hører ordet skånejob, tror jeg ofte de tænker på én, der kan tage sig af planterne eller lignende. Det er i hvert fald ikke min opfattelse, at ITW vidste, at der var noget der hed skånejob, da jeg blev ansat. Generelt tror jeg, at det er et kæmpe problem for sindslidende med længerevarende uddannelser at få job. Når et firma ansætter en veluddannet, forlanger man også noget. Måske forventer de, at man kan tage 40 timers overarbejde, når der er brug for det her tror jeg, der er et dilemma. Når man taler om det rummelige arbejdsmarked, er det også mit indtryk, at virksomhederne gør meget for at fastholde de medarbejdere, der er i systemet i forvejen. Det kan svært, hvis man kommer fra scratch. For Ulrik er det lykkedes meget godt. Jeg håber, jeg kan blive i ITW i flere år. Her er mulighed for, at jeg kan udvikle mig. Foreløbig vil jeg gerne have sat min arbejdstid op, det kan jeg godt klare nu, så jeg har en mundtlig aftale med min arbejdsgiver om, at jeg skal op på 30 timer fra januar. i ALDRIG MERE FISKER! Erik er 35 år og skizofren. Han får højeste førtidspension, men vil meget gerne have et job, ud at tjene nogle ekstra penge. Erik har tidligere arbejdet som fisker og har en drøm om at komme ud at fiske igen. Kommunen ved ikke rigtigt, hvad de skal stille op med Erik, så de ringer til jobkonsulenten i distriktspsykiatrien. Jobkonsulenten kender Erik lidt i forvejen og besøger ham i første omgang hjemme hos ham selv. Erik fortæller, at han kender en fisker, og nogle dage efter kører de sammen ud for at tale med ham. Med sig hjem har de en aftale om, at Erik kan komme med ud at fiske et par uger efter. Da dagen oprinder, er en af de faste besætningsmedlemmer syg, så Erik bliver kastet hovedkulds ud i det og overtager hans plads. Kutteren er på havet en uge, og da Erik kommer hjem igen, er han fuldstændig sikker på, at han aldrig mere skal ud at fiske, det er for hårdt! Jobkonsulenten kommer igen på banen, og sammen finder de frem til, at det kunne være en god ide for Erik at komme på voksenspecialskole to gange om ugen han er nemlig også ordblind. Det kommer i stand, og jobkonsulenten hjælper ham med at købe en billig pc, så han også kan komme i gang med læse- og stavetræning derhjemme. i


Feriebolig, Stirling, GB: Feriehuse m.m. | Vrbo\nStirling – find den bedste feriebolig\nSmukke landlige bondehus med Fleksibel boligareal og fantastisk udsigt\nEt georgisk mesterværk trin fra Stirling\nByhus i Stirling\nLuksus ferielejlighed i historisk Stirling\nDerfor elsker rejsende at besøge historiske Stirling\nOmrådets historiske seværdigheder og monumenter er blot nogle af grundene til at nyde en ferie i Stirling. Denne imødekommende by, der er kendt for sin universitetsstemning, sine safarier og sin amerikanske fodbold, vil bestemt ikke skuffe. Med en feriebolig får du et hjem væk fra hjemmet, og mange ferieboliger har både fuldt udstyret køkken og udendørsgrill, hvis du skulle få lyst til lidt hjemmelavet mad.\nOplevelser og attraktioner i og omkring Stirling\nVil du finde ting at se på ferien? Selvom det kan være fristende at blive i din hyggelige feriebolig hele dagen, så tag et smut ud, og udforsk alt, der gør Stirling til den perfekte feriedestination. Her er nogle af de mest populære seværdigheder, som ligger højst 50 km fra bymidten:\nOplev de naturskønne seværdigheder i Stirling\nUanset om du er på jagt efter eventyr eller bare vil nyde de smukke omgivelser, er Stirling et fantastisk sted at nyde naturen. Dette er nogle få af områdets mest imponerende seværdigheder, som alle ligger mindre en 50 km fra byens centrum:\nBotanisk Have (34,4 km)\nSådan kommer du til og omkring i Stirling\nDen nærmeste lufthavn ligger i Edinburgh (EDI), 40,3 km fra bymidten. Hvis du ikke kan finde en flyafgang, der passer til din rejse, kan du også flyve til Glasgow (GLA-Glasgow Intl.), som ligger 41,9 km væk.\nForetrækker du at tage toget, kan du tage til Stirling Station eller Stirling Bridge Of Allan Station, hvorfra du kan udforske byen.\nHvor skal jeg overnatte nær Stirling, GB?\nVores annoncer i 2020 tilbyder et stort udvalg af 178 ferieboliger nær Stirling. Fra 34 Feriehuse til 82 Sommerhuse – du kan finde unikke ferieboliger til et uforglemmeligt ophold med familie og venner. På Vrbo finder du det bedste sted at overnatte nær Stirling på en længere ferie eller et hyggeligt weekendophold.\nHvilket område er bedst at overnatte i, når jeg rejser til Stirling?\nUanset om du rejser på egen hånd eller med familie og venner, får du her en oversigt over de områder med det største udvalg af ferieboliger til en længere ferie eller et weekendophold i Stirling:\nEast End: 106 ferieboliger\nHvad er de mest populære seværdigheder at overnatte i nærheden af på en rejse til Stirling?\nVrbo Danmark tilbyder en lang række ferieboliger i nærheden af spændende seværdigheder i Stirling. De mest populære seværdigheder, som Vrbo Danmarks feriegæster overnatter i nærheden af, er:\nStirling Bridge Of Allan Station: 402 feriehuse\nStirling Castle: 411 feriehuse\nBannockburn Heritage Centre: 365 feriehuse\nStirling Station: 415 feriehuse\nStirling (XWB-Stirling Station): 414 feriehuse\nDer er også en lang række andre seværdigheder i Stirling, som du kan finde en feriebolig i nærheden af på Vrbo Danmark. Brug søgefeltet for at se udvalget af ledige ferieboliger i nærheden af din foretrukne seværdighed.\nKan jeg leje Feriehuse i Stirling?\nJa, selvfølgelig. Vrbo Danmark tilbyder 34 Feriehuse i Stirling. Blandt andre populære typer af ferieboliger i Stirling finder du:\nKan jeg finde en feriebolig med pool i Stirling?\nJa, du kan vælge din foretrukne feriebolig med pool blandt vores 6 ferieboliger med pool i Stirling. Brug søgefeltet for at se udvalget af ledige ferieboliger.\nUdforsk destinationer i området omkring Stirling


Vi befinder os i selskab med de unge, smukke og rige i en luksus lejlighed i Hongkong. Her bor den nybagte mor Line(Danica Curcic) med sin mand Bjørn(Anders W. Berthelsen) og deres filippinske nanny.\nVi ser Line gøre sig klar til en stor velgørenheds fest. Barnepigen tager sig af babyen Christian. Man har ikke på fornemmelsen at Line går specielt meget op i moderrollen. Bevares, hun er glad for sit barn, men finder det praktisk, at der er nogen der tager sig af alt det sure, som søvnløse nætter, flaske, gylp og bleskift. Som hun står der i sin smukke nedringede blå kjole på vej ud ad døren, ligner Line ikke blot en million, men også Julia Roberts som ung. Da hun forlader festen tidligere end planlagt, kommer hun hjem til Bjørn og barnepigen, der har sex.\nLine tøver ikke et øjeblik. Hun ringer efter en taxa, pakker sin kuffert og tager med kufferten i den ene hånd og Christian på armen til Hongkongs Lufthavn. Destination København.\nDerfra tager hun en taxa til Korinth. Ikke byen i Grækenland, men på Fyn, hvor hun er vokset op. Hendes farfar ejede en stor porcelænsfabrik i byen. Den blev solgt hvilket afstedkom arvestridigheder i familien. Det bliver en rejse til de rødder, hun ellers har ønsket at glemme, hendes bitre kusine, der stadig bærer nag samt en sprudlende mødregruppe, som udviser en helt særlig form for kreativitet, da Bjørn truer med at tage sønnen fra hende.\nMødregruppen er en komedie, der starter klicheagtigt. Men filmen vinder efterhånden, som den skrider frem. De forskellige personer i den umage mødregruppe, er godt bekendtskab. Man får lyst til at deltage i deres møder, hvor hjerterne et varme og tonen bramfri. En af medlemmerne er Mons(Martin Buch), som vi bl.a. kender fra Rytteriet og en stribe af film, her senest Julemandens Datter. Han skaber med sin humor en særlig dynamik i gruppen, som ellers består af kvinder. Anders W. Berthelsen, som Bjørn spiller skurkerollen. Det gør han fint. Der er ingen tvivl, om hvor vores sympati ligger. Ikke hos ham.\nHans ven advokaten er imidlertid for karikeret. En primitiv, usympatisk pengepuger. Danica Curcic er glimrende som forsmåede Line. Hun er bange for at miste sin søn, men der er, trods stiletterne, smykkerne og designertøjet, noget urkvinde over hende. Hun har et meget udtryksfuldt ansigt, som siger mere end ord.\nBag filmen står Charlotte Sacs Bostrup som bl.a. har stået bag Anja og Victor filmene, Kartellet(2014) og Karlas kabale(2007).\nMødregruppen kan ses af både mænd og kvinder, men vil nok især falde i sidstnævntes smag. Så ring til veninden og foreslå en tur i biffen.\nInstruktør: Charlotte Sacs Bostrup\nFotos og trailer: Nordisk Film og ZENTROPA\nAnders W. Berthelsen, Charlotte Sacs Bostrup, Danica Curcic, Martin Buch


Statsforvaltningens brev af 26. juli 2007 til Slagelse Kommune: - PDF Free Download\nDownload "Statsforvaltningens brev af 26. juli 2007 til Slagelse Kommune:"\n1 Statsforvaltningens brev af 26. juli 2007 til Slagelse Kommune: TILSYNET Sagsresume og konklusion NN har anmodet om Statsforvaltningens udtalelse vedr. daværende Korsør kommunes godkendelse af ansættelsen af havnechef i Korsør havn fra 1. januar Ansættelsen har også været omtalt i nyhedsmedierne, idet det er kommunens tidligere borgmester, der har opnået ansættelse i stillingen. STATSFORVALTNINGEN SJÆLLAND DRONNINGENSGADE NYKØBING F JOURNAL NR.: /200 SAGSBEHANDLER: SJSVE DIREKTE TELEFON: Efter at have gennemgået materialet i sagen, herunder referat for mødet i Korsør byråd den 30. november 2006 med tilhørende bilag, og modtaget udtalelse fra Slagelse kommune om den efterfølgende behandling her, finder Statsforvaltningen ikke grundlag for at antage, at der skulle foreligge en tilsidesættelse af den lovgivning og de offentligretlige regler og retsgrundsætninger, hvis iagttagelse det påhviler Statsforvaltningen at påse, at kommunerne overholder. TELEFON: TELEFAX: GIRO: EAN- NR Sagsfremstilling Det fremgår af det modtagne materiale, at bestyrelsen i Korsør havn den 19. oktober 2006 besluttede og godkendte ansættelsesproces for havnechef for Korsør havn. Korsør kommunes daværende borgmester, der var formand for bestyrelsen, havde forinden oplyst, at han kunne være ansøger til stillingen, hvorfor han ikke deltog i behandlingen af punktet. Den 27. oktober 2006 blev stillingen opslået med ansøgningsfrist den 6. november Der indkom 15 ansøgninger til stillingen, hvoraf 4 blev udtaget til samtale, og en sådan samtale blev gennemført med 3 ansøgere, mens den fjerde samtale ikke blev gennemført, da det ikke var muligt at finde et tidspunkt, hvor samtalen kunne finde sted.\n2 Et af havnebestyrelsen nedsat ansættelsesudvalg anbefalede på et møde i havnebestyrelsen den 23. november 2006, hvorledes stillingen skulle besættes, og et flertal i bestyrelsen godkendte denne indstilling, mens et medlem stemte imod. Formanden deltog ikke i behandlingen af punktet. På et møde i Korsør byråd den 30. november 2006 godkendte et flertal på 14 medlemmer havnebestyrelsens indstilling, mens to medlemmer stemte imod. Borgmesteren deltog ikke i sagens behandling. Denne beslutning blev ikke fremsendt til godkendelse i Sammenlægningsudvalget for (den nye) Slagelse kommune, selv om beslutningen i alt væsentligt først havde retsvirkninger fra 1. januar Efterfølgende blev det klart at ansættelsesproceduren måtte antages at lide af egentlige mangler, idet ansættelsen ikke var i overensstemmelse med den overenskomst Korsør havn havde med Foreningen af Havnefogeder i Danmark, ligesom det var uklart, hvilken betydning det havde for havnechefens ansættelse, at Korsør byråds beslutning ikke var godkendt i Sammenlægningsudvalget for Slagelse kommune. I en skrivelse af 13. marts 2007 meddelte Foreningen af Havnefogeder i Danmark imidlertid, at man frafaldt en overenskomstmæssig ret til forhandling i anledning af havnechefens ansættelse og hermed betragtede sagen som afsluttet for foreningens vedkommende. Herudover behandlede Slagelse byråd på et møde den 21. maj 2007 spørgsmålet om kompetence til at godkende stillingen som havnechef i Korsør havn. Et flertal på 24 medlemmer godkendte her borgmesterens og Økonomiudvalgets indstilling om at berigtige ansættelsen af havnechefen i overensstemmelse med Korsør byråds oprindelige beslutning af 30. november 2006, mens 3 medlemmer stemte imod. Havnechefen, der nu er medlem af Slagelse Byråd, deltog ikke i sagens behandling. I forbindelse med at Statsforvaltningen har anmodet Slagelse kommune om en udtalelse vedr. sagen, har kommunen oplyst, at man med beslutningen af 21. maj 2007 mener at have gjort op med de indsigelser og problemstillinger, der har været gjort gældende vedr. havnechefens ansættelse, således at sagen herefter kunne betragtes som afsluttet. SIDE 2\n3 Retsgrundlaget for Statsforvaltningens behandling Ifølge den kommunale styrelseslov 47 fører statsforvaltningen i den region, hvori kommunen er beliggende tilsyn med kommunen. Tilsynet omfatter kommunens overholdelse af gældende love og regler i almindelighed, og af offentligretlige regler og retsgrundsætninger i særdeleshed. Der er i den kommunale styrelseslov dog også angivet nogle specifikke områder, som ikke er omfattet af tilsynet. I henhold til lovens 48, stk. 2, fører Statsforvaltningen således ikke tilsyn med at kommunerne overholder ansættelsesretlige regler, og i henhold til 48, stk. 3, fører Statsforvaltningen heller ikke tilsyn i det omfang særlige klage-eller tilsynsmyndigheder kan tage stilling til den pågældende sag. I henhold til bek. nr. 326 af 28. maj 1999 af Lov om havne fremgår det af 6 bl.a., at en havn kan organiseres som en kommunal selvstyrehavn. I henhold til lovens 9 er en kommunal selvstyrehavn en selvstændig virksomhed, som styres af kommunalbestyrelsen i den kommune, hvor havnen ligger. Efter 9, stk. 2 ledes havnen af en havnebestyrelse, der vælges af kommunalbestyrelsen. Efter 9, stk. 3 skal kommunalbestyrelsen efter havnebestyrelsens indstilling bl.a. godkende ansættelse og afskedigelse af havnechef. Endelig er kommunalbestyrelsen efter 9, stk. 4, ved udøvelsen af sine forannævnte kompetencer pligtig at varetage havnens interesser. I henhold til lov om havne 17, stk. 2-4 er det Trafikministeren, der er klagemyndighed for så vidt angår kommunale selvstyrehavne. I henhold til lov nr. 540 af 24. juni 2005 om revision af den kommunale inddeling fremgår sammenlægningsudvalgets opgaver af Det fremgår således af 20, at Indenrigs-og sundhedsministeren kan fastsætte regler om, at beslutninger om væsentlige økonomiske dispositioner, der med virkning for 2006 eller senere træffes den 1. januar 2006 eller senere af kommunalbestyrelsen i kommuner, der indgår i en sammenlægning, kræver sammenlægningsudvalgets godkendelse. Af lovens 22 fremgår det, at Indenrigs-og sundhedsministeren kan fastsætte regler, hvorefter beslutninger, der med virkning for 2006 eller senere træffes af kommunalbestyrelsen i kommuner, der indgår i en sammenlægning, i forbindelse med eller efter vedtagelsen af budgettet for 2006, om nyansættelse af personale kræver godkendelse af sammenlægningsudvalget. I henhold til bestemmelsens stk. 3 forstås der ved nyansættelse af personale, jf. stk.1, ansættelser, der ikke er genbesættelser af stillinger. SIDE 3\n4 I henhold til lovens 2, stk. 2-4, 20, 21, 23 og 24 har Indenrigs-og sundhedsministeren udstedt bek. nr af 19. december 2005 om regulering af væsentlige økonomiske dispositioner i kommunerne i Efter bekendtgørelsens 7, kræves sammenlægningsudvalgets godkendelse af kontrakter i 2006, som ikke er omfattet af bekendtgørelsens 3, og som indebærer udgiftsmæssige konsekvenser på mere end 0,5 mio. kr., og som indebærer udgiftsmæssige bindinger efter den 1. januar 2007, forud for indgåelsen, jf. dog stk. 2. I henhold til stk. 2 er dispositioner, som er nødvendige til opfyldelse af foranstaltninger, der er påbudt ved lov eller anden bindende retsforskrift undtaget fra stk. 1. Statsforvaltningens afgørelse Statsforvaltningen har ved vurderingen af sagen alene taget stilling til sagens objektive indhold. Den subjektive vurdering af, hvem der blev udvalgt til stillingen som havnechef, og den omstændighed, at det er kommunens tidligere borgmester, omtales afslutningsvis. For så vidt angår de egentlige ansættelsesretlige spørgsmål betydningen af at overenskomsten med Foreningen af Havnefogeder i Danmark ikke var iagttaget, og forhold i øvrigt mellem arbejdsgiver og arbejdstager - er som anført ikke omfattet af Statsforvaltningens tilsynskompetence, jf. den kommunale styrelseslov 48, stk. 2. Herudover falder det også udenfor Statsforvaltningens tilsynskompetence at udtale sig om forhold, der vedrører havnen, jf. den kommunale styrelseslov 48, stk. 3, idet det er Trafikministeren, der er klagemyndighed på dette område, jf. Havneloven 17. Indenrigsministeriet har i en afgørelse af 3. september 1993 udtalt, at dette gælder både materielle og formelle forhold. Statsforvaltningen kan således ikke udtale sig om havnebestyrelsens beslutninger vedr. stillingen som havnechef. For så vidt angår Korsør Byråds godkendelse af havnebestyrelsens beslutning om ansættelse af havnechef lægges det til grund, at der her er tale om en lovbunden opgave for byrådet, jf. lov om havne 9, stk. 3. Byrådets handlemuligheder er i denne forbindelse begrænset til at godkende, herunder undlade at godkende, havnebestyrelsens beslutning. Efter bestemmelsens ordlyd vil byrådet eksempelvis ikke kunne fastsætte bestemte vilkår for sin godkendelse. Ved beslutningen om godkendelse skal byrådet i henhold til lov om havne 9, stk. 4 varetage havnens interesser. Statsforvaltningen finder ikke, at der foreligger oplysninger, der indicerer, at foranstående bestemmelser skulle være tilsidesat. SIDE 4\n5 Det foreligger herudover ikke oplyst, på hvilket grundlag man har undladt at forelægge byrådets beslutning til godkendelse i Sammenlægningsudvalget for Slagelse kommune, herunder om man var af den opfattelse, at dette ikke var påkrævet. Indenrigs-og sundhedsministeren har i henhold til bl.a. 20 i lov om revision af den kommunale inddeling, udstedt bek. Nr af 19. december 2005, hvorefter beslutninger om væsentlige økonomiske dispositioner med virkning for 2006 eller senere skal godkendes i sammenlægningsudvalget. Fastsætter sammenlægningsudvalget ikke selv nogen anden økonomisk grænse, vedrører bestemmelsen beslutninger, der medfører (årlige) udgifter på 0,5 million kr. eller mere, jf. bekendtgørelsens 3, stk. 1. Bestemmelsen vedrører efter stk. 2 også indgåelse af leje- og leasingaftaler og lignende kontrakter som omfatter lejemål og lignende ydelser. Det er Statsforvaltningens opfattelse, at der ikke er grundlag for en antagelse om, at ovennævnte bestemmelser også omfatter ansættelse af personale. Dette støttes på, at nyansættelse af personale er særligt omtalt i lov om revision af den kommunale inddeling 22, hvorefter Indenrigs- og sundhedsministeren kan fastsætte regler om, at nyansættelse af personale kræver godkendelse af sammenlægningsudvalget, hvis dette sker med virkning for 2006 eller senere. Efter bestemmelsens stk. 3 forstås der ved nyansættelse, ansættelser, der ikke er genbesættelser af stillinger. Bemyndigelsen til at fastsætte sådanne regler er ikke udnyttet. Det fremgår af bemærkningerne til Lov om revision af den kommunale inddeling 20 og 22, at hensigten med bestemmelserne er at sikre de nye kommuner fornuftige økonomiske rammer. Det fremgår således af forarbejderne til 20, at den især vedrører anlægsarbejder, og at hensigten er at sikre den nye kommune indflydelse på beslutninger herom for at undgå beslutninger, der i forhold til den nye kommune vil kunne være økonomisk uhensigtsmæssige. Af forarbejderne til 22 fremgår det bl.a., at det forudsættes, at det personale, der med udgangen af 2006 er ansat i de kommuner, der indgår i sammenlægningen, overgår til ansættelse i den nye kommune. For så vidt angår begrebet nyansættelser, omtaler forarbejderne alene, at der hermed forstås alle ansættelser, der ikke består af genbesættelse af ledige stillinger. På grundlag af oplysningerne om, at sagen vedrører en genbesættelse af stillingen som havnechef finder Statsforvaltningen ikke grundlag for at antage, at Korsør byråds beslutning om at godkende havnebestyrelsens ansættelse af havnechef skulle have været forelagt Sammenlægningsudvalget for Slagelse kommune. Det er SIDE 5\n6 udvalget for Slagelse kommune. Det er herved lagt til grund, at udgiften til og ansættelsen af havnechefen fremgår af Korsør havns budget for 2006 og tidligere år, og at stillingen derfor ikke kan betragtes som en nyansættelse i den forstand som Lov om revision af den kommunale inddeling forudsætter, for at de heri indeholdte bestemmelser kan bringes i anvendelse. Da ansættelsen af havnechefen har givet anledning til en del omtale i den lokale presse, og da lovgivningen om kompetencefordelingen på området er kompleks, og det ikke af Korsør byråds beslutning af 30. november 2006 fremgår, på hvilket grundlag, man har undladt at få beslutningen godkendt i Sammenlægningsudvalget, finder Statsforvaltningen ikke grundlag for at udtale sig imod de betragtninger, der ligger bag Slagelse kommunes efterfølgende godkendelse af Korsør byråds beslutning, således at denne formalitet hermed må anses for berigtiget. Statsforvaltningen finder ikke, at der i denne forbindelse er fremkommet oplysninger, der kan give grundlag for en antagelse om, at kommunen i denne forbindelse har forfulgt andre formål end at få klarlagt ansættelsen af havnechef i Korsør havn. Statsforvaltningen er opmærksom på, at den omstændighed, at det er kommunens tidligere borgmester, der ansættes i stillingen som havnechef i Korsør havn, er en omstændighed, som er egnet til at skabe opmærksomhed om ansættelsesproceduren. Som anført ovenfor finder Statsforvaltningen ikke grundlag for at antage, at der for så vidt angår denne procedure skulle være tilsidesat regler, som det påhviler Statsforvaltningen at påse iagttaget. Med venlig hilsen Vibeke Larsen SIDE 6


Klinik er flyttet: Det gamle posthus er fit til fysioterapi | ugeavisen.dk\nPå handicaptoilettet er der kræset om vægfliserne, som medindehaver Sonja Ovesen har skaffet fra et sted på Djursland. Foto: Anders Kynde\nI mandags åbnede FysioFit Jelling i den gamle posthusbygning på Jernbanevej 1.\n16 sep. 2020 kl. 09:35\nJelling: Mere plads og en central placering i byen.\nDet er de to største gevinster for FysioFit Jelling (tidligere Klinik for Fysioterapi), som er flyttet fra Gormshallen til Jernbanevej 1 - også kendt som byens gamle posthus.\n- Vi får meget mere gulvplads til vores træningshold. Det betyder eksempelvis, at der nu kan være cirka 10 personer på et hold, hvor vi tidligere kun havde plads til omkring halvdelen, fortæller Katrine Schmidt Jørgensen, der har købt sig ind i klinikken, så hun og Sonja Ovesen ejer hver sin halvdel.\nVi er et træningssted, men ikke et fitnesscenter.\nSonja Ovesen, medindehaver af FysioFit Jelling\nKlinikken nåede at være 15 år i Gormshallen.\n- I Gormshallen havde vi et hjørnelokale på første sal, og vi har hørt om mange, der slet ikke har vidst, at der var en fysioterapiklinik i hallen. Nu får vi med en beliggenhed her på Jernbanevej langt mere synlighed, og så er der er jo en fantastisk udsigt herfra, siger Sonja Ovesen og peger ud ad vinduet, hvor den brostensbelagte Stationsvej baner vejen hen til de hvide palisadestolper, den store gravhøj og kirken.\nIkke et fitnesscenter\nI sidste uge har der været helt lukket i FysioFit Jelling, så klinikken kunne blive helt klar til at åbne for patienter mandag klokken 8.30 i denne uge.\nUdover mere gulvplads til træningshold kan man også prøve kræfter med flere træningsmaskiner.\n- Tidligere havde vi et par cykler og et løbebånd. Nu er der også romaskine, benpres, crosstrainer og en multitræningsstation, hvor man både kan træne arme, ben, ryg og mave, siger Katrine Schmidt Jørgensen.\nFysioFit har tre ydernumre under Region Syddanmark, hvilket betyder, at der kommer mange, som er blevet henvist fra en læge. Katrine Schmidt Jørgensen og Sonja Ovesen slår dog fast, at stedet er for alle, uanset om man har en henvisning eller ej.\n- Du behøver ikke have en skade for at komme. Der er mulighed for selvtræning, men man kan ikke bare komme lige fra gaden og bruge træningsmaskinerne med det samme. Vi er nødt til at give en ordentlig instruktion, for vi kan ikke have, at folk bliver dårligere af at benytte vores udstyr, siger Sonja Ovesen.\n- Vi er et træningssted, men ikke et fitnesscenter. Vores spidskompetence er, at der altid er en fysioterapeut, som kan hjælpe med sin faglighed, tilføjer hun.\nDer er fem behandlingsrum, og her i det gamle postmesterkontor kan rummet omdannes til træning for mindre hold på tre til fem personer. Foto: Anders Kynde\nMange redskaber er taget med fra den gamle klinik i Gormshallen. Foto: Anders Kynde


Arkitekter i Roskilde, Sjælland - de 15 bedste eksperter | Houzz\n422 arkitekter i Roskilde, Sjælland\n1 – 15 af 422 eksperter\nUdvalgte anmeldelser for arkitekter i Roskilde, Sjælland\narkitekter i Roskilde, Sjælland\nStår du og skal have tegnet en plantegning til et nyt hus eller et andet spændende projekt, men mangler du en kompatibel arkitekt i Roskilde, Sjælland til at klare opgaven for dig? Hvordan man vælger den rette arkitekt til opgaven, skal besluttes gennem flere trin, da det ikke nødvendigvis er alle arkitekter, der kan løse den opgave, du stiller. Derfor er det vigtigt, at du stiller dig selv nogle spørgsmål samt gør dig nogle overvejelser omkring, hvilke krav du gerne vil have opfyldt af det arkitektfirma, du ender ud med at vælge.\nSelvom du måske selv har en masse gode og brugbare ideer til dit byggeprojekt, er det måske ikke helt sikkert, at du har fundet den helt rette endnu. Det er altid godt at få vendt nogle ideer med en professionel, som en arkitekt eller bygningsdesigner, da vedkommende typisk har nogle brugbare input, som du kan benytte dig af. Arkitekten arbejder med projekter som dit til dagligt, og ved derfor godt, hvordan man gør din bolig mere tidssvarende, eller hvordan du får mere plads og bedre dagslys. Der vil altid dukke nogle uafklarede spørgsmål op, som du ikke fik overvejet i første omgang. Derudover er det vigtigt at påpege, at en arkitekt kan se, hvor meget dit hus kan eller skal bære, når det gælder det arkitektoniske og byggetekniske – uanset om du skal have bygget om i din eksisterende bolig, eller skal have bygget en helt ny bolig. Ved at benytte dig af en arkitekt i Roskilde til dit projekt vil du komme frem til en original løsning, som er tilpasset dine ønsker og behov samt dit hus, som skal bygges eller laves om.\nDer er rigtig mange overvejelser, når den rette arkitekt og arkitektfirma skal vælges til at udføre det projekt, du har i tankerne. Det du kan lægge ud med, er at kigge på lokale boligarkitekter på nettet. Bor du tæt på hovedstaden, vil det være oplagt at kigge søge efter arkitekt København, da der typisk vil være en del at vælge imellem. Nettet er en fantastisk kilde til oplysninger, og det er herfra, du vil kunne vælge og vrage imellem de første, du støder på. Når du har fundet et arkitektfirma eller flere, er det relevant at kigge på, hvor langt væk arkitekterne befinder sig fra dit hjem, da det er rart at kunne komme i hurtigt kontakt med hinanden, hvis noget uheldigt skulle forekomme. Derudover vil det være fornuftigt, hvis du kan komme ud og kigge på nogle af de projekter og nye boliger, arkitekten og arkitektfirmaet har stået for. Det gør det lettere for dig at vurdere, om arkitektens stil, arkitektur og byggetekniske færdigheder er gode nok til at stille dig tilfreds. Tag en snak med den arkitekt og arkitektfirma i Roskilde du har udset dig, for at se om der er kemi. Det er vigtigt, I kan snakke sammen og give hinanden konstruktiv kritik uden misforståelser opstår.\nSelv ved at følge ovenstående retningslinjer, er der stadig nogle ting, du meget gerne må være opmærksom på, når du vælger en bygningsdesigner; sørg for at læse anmeldelser om arkitekten og firmaet, da det er altafgørende for, hvordan dit projekt kommer til at udfolde sig. Vigtigt er det ligeledes, at du tjekker op på arkitektens og firmaets profil og portefølje af familieboliger, så du har et overblik over, hvilke erfaringer de har gjort sig. Med disse råd og retningslinjer burde du være godt rustet til at finde den helt rette arkitekt i Roskilde, Sjælland til dit projekt.\nInden du hyrer en arkitekt i Roskilde, kan du gennemse vores netværk af 422 arkitekter. Læs kundeanmeldelserne, tjek deres forrige projekter og bed om et tilbud fra de bedste arkitekter i nærheden af dig.