Juli 2006 Blad nr. 33 Læs i dette nummer: Præsentation af nye medlemmer, - PDF\nJuli 2006 Blad nr. 33 Læs i dette nummer: Præsentation af nye medlemmer,\nDownload "Juli 2006 Blad nr. 33 Læs i dette nummer: Præsentation af nye medlemmer,"\n1 Kapelmesteren M E D L E M S B L A D F O R D A N S K K A P E L M E S T E R F O R E N I N G 2006 Jazz 2006 F estival Festival Jazz Juli 2006 Blad nr. 33 Læs i dette nummer: Præsentation af nye medlemmer, side 2 Morten Schuldt-Jensen ny professor, side 3 Stop nedbrydning af Nordisk Kultursamarbejde, side 5 Spørgehjørnet, side 6 Finn Savery, 25 års medlemsjubilæum, side 7 Musik og lederskab, side 8 En koncertsal bliver til, side 10 Kabel-TV, side 12 Om regeringens medieudspil, side 12 Den gabende hollænder, side 13 Referat af Generalforsamling 2006, side 14 Grethe Kolbes violin, side 17 Jazzfestival 2006, side 18 Er TivoliGarden prof?, side 20 Nye Cd'er - Nye Bøger, side 21 Bestyrelsens konstituering, side 22 Pulje til pladeproduktion, side 22 Pleje af den musikalske fødekæde, side 22 Praktiske oplysninger samt foreningens adresser, næstsidste side Kort og godt, bagsiden\n2 Præsentation af foreningens nye medlemmer af Bodil Heister ELITH NYKJÆR JØRGENSEN, 69 år, København er jazzklarinettist og kapelmester. Han har 25 års jubilæum næste år som kapelmester for "Nulle & Verdensorkestret", som gennem årene har spillet i stort set samtlige jazzklubber herhjemme og rejst meget rundt i verden, deraf navnet. Foruden kluboptrædender og koncerter, har orkestret spillet som gademusikanter og som fast cirkusorkester i Cirkus Zavatta på Sicilien. Elith spiller desuden i bandet "Grand Danois" sammen med bl.a. Fessor og Kjeld Lauritsen. Han har medvirket i mange TVudsendelser med makkerne Poul Nesgård og Christoffer Barnekow bl.a. i Jul & Grønne Skove", "I Sandhedens Tjeneste", "Flid, Fedt og Snyd" og til flere af udsendelserne har han komponeret musikken. Endvidere har han, sammen med filminstruktøren Lotte Svendsen, skrevet manus til filmene "Royal Blues", "Bornholms Stemme" og "Tid til Forandring". Elith har en handelsuddannelse, som aldrig er blevet brugt. Som musiker er han autodidakt. EMIL DE WAAL, 39 år, København er trommeslager og kapelmester. Han har bl.a. været medstifter af Bagdad Dagblad, kapelmester på Mr. Nice Guy og K.R.O.P. på Bellevue Teatret. Til sommer og efteråret skal han turnere i Danmark, Europa og USA med sin trio Emil De Waal Plus, hvor gruppen afslutter med mix af den kommende live-cd i USA. Derudover har Emil p.t. samarbejde med Kaya Brüel, Randi Laubek og Fredrik Lundin og er kapelmester for Komplet og Co med Trine Dyrholm og Jimmy Jørgensen som solister. Ved sommerens jazzfestival kan man bl.a. opleve ham og hans orkester sammen med den færøske sangerinde Eivor Palsdottir. Det sidste nye projekt for Emil er et samarbejde med nogle kinesiske kunstnere, som skal udmunde i en turne til Kina i Emil De Waal er docent på rytmisk konservatorium og medejer af filmproduktionsselskabet Bebopfilm, der snart skal producere film nummer 2 baseret på "Nynnes Dagbog 2". ALLAN BO, 62 år, Vallensbæk Strand er kapelmester og spiller kontrabas, elbas og piano. Han har sit eget blues/jazzorkester Allan Bo Band - hvor han også synger - med 9 medlemmer, som spiller til festivaler og i jazzklubber i Skandinavien og som har udgivet flere cd er. Alle arrangementer er nyarrangeret p.gr.a. den specielle besætning: 5 blæsere og fuld rytmegruppe. Bandet har eksisteret siden Allan er også lærebogsforfatter, IT-rådgiver og lektor på Copenhagen Business College og Copenhagen University of Engineering. Derudover har han været direktør i finanssektoren og i softwareudviklingsvirksomheder. Allan Bo har arbejdet som havnearbejder, undervist i gymnastik og anatomi. Han har taget dykkercertifikat og også taget certifikat i faldskærmsudspring. 2\n3 En oprørsk professor af Else Cornelius Morten Schuldt-Jensen bliver til oktober professor i kordirektion ved konservatoriet i Freiburg, og han skal også føre en omfattende koncertvirksomhed med sine tyske og danske kammerorkestre og kor. Men først skal han lige lave Mozart Maraton i Tivoli i juli. Min mor har en jernkonstitution, og den har jeg vist heldigvis arvet, siger Morten Schuldt- Jensen, for ellers sad jeg nok ikke her. Her er denne tidlige morgen en lejlighed i Danmark, for han er hjemme på besøg fra Leipzig, som er hans faste bopæl. Foran ham på bordet ligger et Mozartpartitur, som er en del af det bjerg, han skal erobre, før han kan gå i gang med Tivolis koncertsals Mozart Maraton, som begynder den 7. juli og varer en uge. Den består af fire koncerter og en workshop med Leipziger Kammerorchester, som han har været kunstnerisk leder for siden år Ved hver koncert spilles både en symfoni, en klaverkoncert og et værk med en sang- eller blæsersolist. Tidlige værker, sene værker, en hel aften i dur og en anden aften i mol, det hele valgt sammen med kammerorkestrets formand, som er solofagottist. Oprindelig var det Inger Sørensen og Erland Kolding Nielsen fra Det Kongelige Bibliotek, som foreslog, at vi skulle spille Mozart i Diamanten i januar, men da Radiosymfoniorkestret lavede Mozart præcis samtidig, endte det med at blive Tivoli i juli. Jeg glæder mig, men jeg er også lidt bange. Jeg har en Mozart Maraton bag mig i Leipzig, men det var med andre værker. Og da det er først er et par år siden, jeg rigtig begyndte at beskæftige mig med at dirigere orkester, er hvert eneste værk første gang for mig. Jeg bakser også meget med den workshop, jeg skal lave, for jeg vil så gerne lave en form for interaktiv opførelsespraksis-maskine. Jeg vil vælge nogle musikalske afsnit og spille tre versioner af dem, og jeg vil finde en eller anden form for overheadteknik, så jeg kan vise publikum noderne og forklare, hvordan en dirigent kan vælge, hvad han vil med musikken. Jeg bliver jo så tit spurgt, hvordan musik kan lyde så forskelligt? Om Karajans, Harnoncourts og Eliot Gardiners musikere har forskellige noder? Nej, men Vi skal f. eks. vise den tilhører, som er vild med vibrato, fordi det er så følelsesfuldt, hvordan det lyder, når hele orkestret vibrerer. Det kan være, hun synes, det er vidunderligt, men andre i salen vil sige, det ikke er til at holde ud. Slaget står jo der for tiden. Man sværger enten til moderne instrumenter eller til originalinstrumenter, men man kan jo også spille på en moderne violin, så man efterligner originalinstrumentet og får de væsentligste af dets kvaliteter med. Så møder man musikere, som siger, at det vil de ikke være med til, for nu har de spillet med vibrato i 40 år, og deres tone skal være sådan, som de har forfinet den. Men der kommer alligevel meget ud af det, når man rydder op. Tilbage til det med jernkonstitutionen. Den får Morten Schuldt- Jensen brug for i fremtiden, for den er mildt sagt fuld af udfordringer. Til oktober bliver han korprofessor ved det højt agtede konservatorium i Freiburg. Valgt blandt 94 ansøgere, hvoraf 12 allerede havde professorater andre steder i Tyskland, da de søgte. Han skal efterfølge den berømmelige Hans Michael Beuerle. Det er sådan i Tyskland, at man skal have meget gode forbindelser. Som regel er kandidaterne til et professorat stillet op på forhånd, men man inviterer noget kanonføde for at legitimere proceduren. Jeg søgte alligevel og blev inviteret sammen med otte andre og blev bedt om at undervise en hel dag, alt fra de elementære AM-studerende, jeg lavede swing med, til det store konservatoriekor og to avancerede kor, orkester og solist. 14 dage efter sad jeg i lufthavnen på vej til London for at lave mix på det Mozarts Requiem, jeg har indspillet for Naxos med Leipziger Kammerorchester, da telefonen ringede med besked om, at jeg var udnævnt. Det er et fuldt job at være professor, men man er meget fleksibel i Tyskland. Jeg skal bygge et kammerkor op og lave en korsangeruddannelse i Freiburg, men der er semesterfri perioder, hvor jeg kan lave kunstnerisk udviklingsarbejde eller forske. De perioder kommer jeg nu til at bruge sammen med mine faste 3\n4 ensembler til koncertvirksomhed. Da det stod klart, at jeg skulle væk fra Leipzig, materialiserede nogle mennesker sig og bestemte at lave en slags paraplyorganisation over de ensembler, jeg er leder af i Tyskland, Leipzig Kammerorchester, Mendelssohn Kammerchor og Gewandhaus Kammerchor, og i Danmark Sokkelund Sangkor og det nye Consortium Peberholmiae. Plus østeuropæiske ensembler. Det hele skal hedde Music for Europe, og organisationen skal arbejde med internationale kontakter. Der bliver ansat en direktør i Leipzig, som skal koordinere det hele. Morten Schuldt-Jensens vej dertil, hvor han nu er som 47-årig, har været kroget og fuld af sten. Mange, som har mødt ham på vejen, har betragtet ham som genial, men andre har kaldt ham meget besværlig. Sådan har det været, siden han kom fra Sønderjylland som ung student for at studere musikvidenskab og idræt på universitetet. Der lærte han straks noget, han har taget med sig siden. Jeg kom ind på Musikvidenskabeligt Institut i 1977, midt i tiden med studenterbesættelserne. Der gik en Berlinmur ned gennem instituttet. Jeg var på den borgerlige side, og institutbestyreren Niels Krabbe var på den anden. Jeg var 18 år og garanteret irriterende. Jeg skulle skrive opgave hos ham, og vi så modsat på alting, men jeg fik den mest loyale bedømmelse, jeg kunne have drømt om. For ham personligt var det fuldstændig forkert, hvad jeg skrev, men den storhed, han viste ved at se det fra min side, ved at kunne holde skæg for sig og snot for sig, den er sjælden. Det er bl.a. hans sans for at se det bevaringsværdige, jeg skal bruge der, hvor jeg nu skal hen. Der vil også være strømninger i flere retninger, men jeg skal sige til de studerende: Argumenter for det, du mener! Overbevis mig! Det var Musikkonservatoriets korprofessor Dan Oluf Stenlund, som fik Morten Schuldt-Jensen til at gå i gang med konservatoriets musiklederuddannelse. I 1984 oprettede han selv sit Sokkelund Sangkor, som hurtigt blev fænomenalt. Han blev ansat som docent ved konservatoriet, og to dage om ugen underviste han desuden på Musikvidenskabeligt Institut i korledelse. Men konservatoriet fik ny rektor, Steen Pade, som nedlagde den klassiske koruddannelse, og efter flere års voldsomme diskussioner sagde Morten Schuldt-Jensen sin stilling op. Før var det altid Sverige, man så op til i korverdenen, men vi var kommet så langt i det danske kormiljø, da Steen Pade kom til, at vi bankede svenskerne! Først havde vi Svend G. Asmussen, som var den store tænker og arkitekt for Kor 72, og så kom Dan Oluf Stenlund og byggede et dynamisk kormiljø op i Danmark. I dag mangler der det tilskud af vanvittig dygtige semiprofessionelle sangere, vi havde for ti år siden, og de unge sangere mangler den koruddannelse på højt niveau, som var i topkorene den gang. Et helt vækstlag, en hel generation er ødelagt, og det er konservatoriets rektor medskyldig i. Jeg kunne have vist dig en stribe ringbind med korrespondancen mellem Steen Pade og mig, men jeg har smidt dem ud nu. Jeg har været så rasende på ham, men i bakspejlet kan jeg se, at folk, som har været de største hurdler i dette liv, kan vise sig at være ens allierede på et andet plan. I stedet for at føle sig som offer for dem, skal man se dem som de 4 sten, som ændrer ens bane. Uden Steen Pade var jeg blevet i København, og jeg var ikke kommet til Leipzig. I Leipzig, hvor jeg har stødt ind i andre forhindringer og virkelig har måttet slås for at få Gewandhauskoret fornyet, har jeg mødt personer, som har haft den samme funktion for mig. Frans Rasmussen sagde en gang til mig: Du må se at få lært at sælge sand i Sahara. Han er klog, men jeg har måttet indse, at jeg ikke er god til det. Jeg er god til at begejstre, fordi jeg er begejstret selv. Jeg vil finde ud af, hvad det er, der begejstrer mig, og jeg vil fortælle andre om det. Jeg vil lære folk at fiske i musikken selv i stedet for at sidde og vente på at få fangst. De, der har evnen til det, bliver måske smittet af begejstringen, men til gengæld er der andre, der synes, jeg er så anstrengende. Der skal nogle atombombesprængninger til en gang imellem, men jeg har efterhånden lært, at der ikke behøver være en sprængning om dagen, som det var tidligere. Der er også meget, man kan finde, hvis man rydder op i brokkerne efter sprængningerne. Men hvis du nu havde haft en lige, strømlinet karriere, ville du måske ikke vide, hvad man stiller op med en oprørsk student? Jeg vil i hvert fald hellere have en oprørsk student end en, som forgår i pænhed. Jeg ved af egen erfaring, hvad der kan komme ud af det, hvis man kan påmontere raketmotorerne på den student, som ikke er lige som alle de andre. Hvis man kan få dem til at pege i samme retning. I Freiburg hører der også forskningsmæssige forpligtelser til Morten Schuldt-Jensens professorat. Han har en drøm om at fuldføre den opgave, han satte\n5 sig, da han tog protest-orlov fra konservatoriet i 1997 og satte sig hjem og ordnede sine tanker. Han vil sammen med forskere fra andre videnskabsgrene, som han har kontakt med, sprog, fysiologi, fysik, anatomi, datalogi, forsøge at lave en orkestersimulator. Alle, som har prøvet at stå foran et orkester for første gang, vil vide, hvad han taler om: Der skal laves noget teknologisk, som gør det muligt for de direktionsstuderende at springe de første, meget ubehagelige og stressende øvesituationer over. Så vanvittig mange ting afgøres i de første halvandet minut, hvis ikke dirigenten er toptunet og forberedt. Han skal starte med Adam og Eva, han har kun tre dage til at nå resultatet og han skal holde musikerne i godt humør. Jeg har selv følt mig fuldstændig upåklædt i det ensemble-psykologiske spil, jeg blev kastet ud i. Jeg og de mennesker, jeg arbejder sammen med, har forsøgt at søge forskningsmidler, men både i den humanistiske og den naturvidenskabelige lejr bliver vi mødt med mistænksomhed. Der er ikke nogen, der forstår, at tingene hænger sammen på tværs af faggrænser. Det er mit rigtig store ønske at kunne tage fat på det, men jeg er selvfølgelig godt klar over, at det hele skal passes sammen. STOP nedbrydning af det Nordiske Kultursamarbejde De nordiske kunstnerråd fra Sverige, Finland, Norge, Island, Færøerne, Sameland og Danmark er oprørte over, at tanken om det nordiske samarbejde på kunst- og kulturområdet tydeligvis ikke længere har de nordiske regeringers bevågenhed. Det nordiske samarbejde - også på kulturområdet - har ellers i en årrække været en væsentlig inspirationskilde for andre lande i Europa. De nordiske kunstnerråd, der repræsenterer de professionelle kunstnere i Norden, er på et møde i København i dag enedes om at udtrykke stor bekymring for det fremtidige nordiske samarbejde på kunstområdet. En embedsmandsgruppe under Nordisk Ministerråd har, på opdrag af de nordiske kulturministre, i løbet af de sidste par år udarbejdet en ny struktur for den nordiske lovgivning om støtte til fællesnordiske projekter inden for litteratur, billedkunst, scenekunst og musik. Under den hidtidige ordning var samarbejdet båret af faglig kompetence, dvs. styret af kunstnere i de respektive fagudvalg. Den nye ordning, der blev vedtaget af de nordiske kulturministre i slutningen af 2005, vil i praksis blive styret af embedsmænd, og således tilsidesætte den kunstneriske faglighed i udvælgelsen af projekter. Således vil armslængdeprincippet - adskillelsen af den bevilgende og udvælgende myndighed - som indtil nu har været et bærende princip i den statslige kunststøtte i Norden - blive tilsidesat. 5 I løbet af det sidste år har kunstnernes faglige repræsentanter fra hele Norden under gentagne møder med lovgiverne udtrykt deres stærke forbehold over for den nye lovgivning, men kunstnernes indvendinger er ikke blevet hørt. Lovgivningen er blevet gennemført som den fra starten har været tænkt: uden indflydelse fra kunstnerne, og er nu i færd med at blive sat i kraft - stadig uden nogen interesse fra lovgivernes side for kunstnernes indvendinger. Efter disse indvendinger er ingen af kunstnernes organisationer blevet inviteret til rådgivende møder. Repræsentanterne for de Nordiske Kunstnerråd må fra deres møde i København på det kraftigste protestere imod forløbet af høringsprocessen omkring omlægningen af kunststøttestrukturen. De Nordiske kunstnere og deres organisationer har ikke godkendt, haft indflydelse på eller medvirket til udformningen. Høringen har været en pseudoproces, hvor de nordiske kunstnere blot har skullet levere et alibi for en i forvejen fastlagt og forudbestemt plan. Forløbet virker besynderligt i en tid, hvor kunstens og kulturens rolle globalt har større og større betydning. Vedtaget af repræsentanter for Forum Artis (Finland), KLYS (Sverige) LISA (Færøerne), BIL (Island), Samisk Kunstnerråd, Norske Billedkunstnere og Dansk Kunstnerråd. BH\n6 ved Peter Ettrup Larsen Navn: Lars Fjeldmose Alder: 50 år Uddannelse: Studier ved Musikvidenskabeligt Institut Aktuel beskæftigelse: Kapelmester ved Bornholmerrevyen Hvorfor og hvordan blev du kapelmester? Som barn sang jeg i Radioens Drengekor, og i 1975 overtog jeg hvervet som hjælpedirigent og pianist. Samtidig læste jeg musikvidenskab på universitetet, og her mødte jeg en dag Jytte Abildstrøm. Allerede som 12 årig havde jeg været med i Sonja fra Saxogade, så vi kendte godt hinanden. Hun spurgte, om jeg kunne tænke mig at være med i en forestilling ude på Riddersalen, og det er siden blevet til 30 års samarbejde, hvor jeg dels er kapelmester, dels komponist på 1-3 forestillinger om året. Derudover har jeg også været kapelmester og komponist på bl.a. Tivolirevyen, Hjørringrevyen, Sørup Herregård, Gilleleje Revyen samt fjorten Bornholmerrevyer på Rønne Teater. Ellers har jeg bl.a. været kapelmester på Det Danske Teater, Amagerscenen, Nørrebros Teater, Det Kgl. Teater, Skandinavisk Filmkompagni og Danmarks Radio. Når du ikke er kapelmester, hvad laver du så? Siden 1982 har jeg været musiklærer på Busses Skole i Vangede. Det er en privatskole, hvor eleverne har musik fra klasse. Det betyder, at de store elever har haft mig gennem hele deres skolegang, så vi kan faktisk lave rigtig god musik sammen. Oprindelig ville jeg have været elektroingeniør, så det med teknikken har altid trukket. F.eks. har jeg været med lige fra computerens spæde start, og derfor har jeg også i dag mit eget studie, og producerer og skriver rigtig megen musik. En anden nebengeschæft er min interesse for stumfilm. Den startede ved Odense Filmfestival tilbage i 1993, hvor jeg spillede i stumfilmsbiografen. I dag er jeg i gang med et større projekt sammen med Palladium Film, idet jeg skal komponere og indspille autentisk musik til alle deres gamle stumfilm. Palladium brændte engang i 50 erne, og da mistede man en kæmpe skat af gamle stumfilm, men nu har man så fundet dem rundt omkring i verden, og planen er, at de alle skal udgives på dvd. Vi taler her om alt fra Carl Th. Dreyerfilm til Fy og Bi. Endelig er jeg tre gange blevet kåret som årets revykomponist, nemlig i 1986, 1989 og 2002, og fra denne sæson er jeg også blevet direktør for Bornholmerrevyen på Rønne Teater. Hvad er din bedste oplevelse som kapelmester? [Tavshed] Peters Jul. I skrev jeg musikken til Amagerscenens opsætning af Peters Jul, som blev genopsat med stort orkester sidste år i Tappehallerne. Vi havde et fantastisk velspillende orkester, og omkring personer var inde og se forestillingen. Den skal op igen til jul, så vi håber, den bliver den nye Nødebo Præstegård. Hvad er din værste oplevelse som kapelmester? [Endnu længere tavshed.] Engang skete der det ved en forestilling på Bornholmerrevyen, at det ene ben på flyglet pludselig brød igennem scenen. Jeg måtte derfor gennemføre resten af forestillingen på skrå. Også på Tivoli Revyen har jeg haft en rigtig gyseroplevelse: I 1984 var vi et temmelig stort orkester, som var placeret bagest på scenen. Foran os var et tæppe, så publikum ikke hele tiden behøvede at se os. På et tidspunkt skulle der laves et sceneskift på scenen foran orkestret, så Lisbet Dahl havde en solosang helt ude på forscenen foran fortæppet. Det var jo i IT-teknologiens barndom, så min eneste mulighed for at akkompagnere hende var en lille tv-monitor. En aften gik tv et i sort midt under sangen, så jeg mistede helt kontakten. Jeg måtte derfor læne mig ud gennem bagtæppet for at kunne høre noget, og selv da kneb det, fordi resten af orkestret skreg af grin! Men Lisbet Dahl havde heldigvis ikke bemærket noget!!! Hvor ser du dig selv i 2016? Jeg laver nok stort set det samme som nu, men måske lidt mere udviklet. F.eks. har jeg startet konceptet Musical-Impro, hvor jeg sammen med to skuespillere opfører/komponerer musicals live på grundlag af publikums input. Dette koncept kunne måske godt oversættes til større orkester. Læs mere på\n7 En alsidig mand Den 72-årige Finn Savery har været medlem af Dansk Kapelmesterforening i 25 år. Man sagde De til hinanden, da han kom ind. Meget har ændret sig siden da. af Else Cornelius Da Finn Savery blev medlem af Dansk Kapelmesterforening, var Arne Hammelboe formand. Han var kongen af foreningen og havde tegnet den i årevis. De årlige generalforsamlinger var et show uden lige, fordi Hammelboe var så morsom, sarkastisk og humoristisk, en virtuos på ord. Man var De s. Der var en fin stil i foreningen. Medlemmerne var en lille kreds af musikere og dirigenter for de danseorkestre, der var så mange af på den tid. Der manglede en del af de symfoniske dirigenter, og i jazzkredse talte man aldrig om Kapelmesterforeningen. Ved en af de første generalforsamlinger, jeg var med til, kom der en udsending fra musikerforbundet, som vist ikke var indbudt, og skabte dårlig stemning ved at sige, at han ikke anså de selvbestaltede kapelmestre for noget som helst. Siden har alting jo ændret sig. De økonomiske muligheder for støtte får nu mange til at ønske sig at blive medlemmer. De unge er dårligt nok kommet på konservatoriet, før de vil meldes ind, fordi de får mulighed for at få hjælp. Det kan man ikke fortænke dem i. For foreningen følger der til gengæld forpligtelser med pengene. I dag er det den, der holder kurser i direktion, støtter koncerter og indspilninger, alt det, som samfundet kunne gøre, men samfundet skulle også føle sig forpligtet over for musikken. Det gør det selvfølgelig til en vis grad. Jeg har været på finansloven siden 1980, og det er jeg kisteglad for. Det er resultatet af en række entusiastiske politikeres indsats, at der er sådan en opbakning bag kunstnernes indsats, også den nicheprægede. Finn Savery voksede op i et frodigt musikalsk miljø. Forældrene var musikpædagogerne Sigrid og Carl M. Savery, som lod deres børn afprøve alle de musikalske veje, de havde lyst til, og uddanne sig. Finn ville gerne være endt med at studere direktion hos Arne Hammelboe, men da han søgte om det efter syv år på Musikkonservatoriet, kom han ikke ind. Bag sig havde han da fire år på klaver hos Herman D. Koppel og tre år på komposition. Til optagelsesprøven i 1953 spillede han både klassisk og jazz. Koppel var åben for alt nyt, og han syntes, jeg skulle spille jazz, selv om det var usædvanligt. Det lå i luften på konservatoriet, at jazzen var usund, at de forskellige spillemåder ødelagde den klassiske stil, navnlig for blæserne. Der var ingen steder, jeg kunne være blevet uddannet på jazzområdet. Jeg havde hørt, at pianisten Bent Schærff underviste lidt, og henvendte mig til ham om at få nogle timer. Da han havde hørt mig spille, sagde han: Det går jo fint, og så fik jeg nogle af Czernys etuder for, og vi sås et par gange. Det var det. I mine yngre dage spillede jeg klassisk, i Prisma-gruppen, hvor jeg spillede klaver og marimba, men siden har jeg som udøvende spillet rytmisk, og jeg har komponeret til de ensembler, jeg har haft. Min oktet eksisterer stadig 7 Finn Savery, fotograferet ved Vesterhavet i sommersol, af sin datter. på papiret, men nu er Niels-Henning desværre død. Jeg har haft en trio hele livet, de sidste 20 år med Mads Vinding og Aage Tanggaard. Vi havde en del koncerter i 80erne, men fordi jeg insisterer på mit eget repertoire, min egen gennemkomponerede musik, er der ikke rigtig plads i miljøet til os. Vi passer bedst hos det tværgående publikum, vi passer nok bedre på museerne end i mange af klubberne. På en cd fra 2004, Insight, kan man høre trioen og forstå, hvor Finn Savery er henne Nu. Men siger man ellers Finn Saverys navn, svarer folk Teenagerlove. Sådan er det stadigvæk, 43 år efter forestillingens premiere på Det Kongelige. Musikken til Teenagerlove skygger for alt det andet, Finn Savery har lavet. Jeg var taknemmelig for at være med til den, men den har også givet misforståelser. Det blev ofte til, at jeg kun gik den vej, og at jeg kunne tages til indtægt for resten af musicalverdenen, som jeg slet ikke føler mig hjemme i. Og ser man på listen over værker af Finn Savery, kan man følge hans andre veje. Der står jazzen side om side med kammermusikken. I øjeblikket, siger han, skriver han for solofagot. Og hver dag er han taknemmelig for, at han har fået lov til at arbejde et helt liv med musik.\n8 Musik og lederskab af Peter Hanke Kan man forske i lederskab? Og hvad har musikudøvelse og Handelshøjskolen til fælles? Hvordan kan det være tilfredsstillende at lave musik i erhvervslivet og ikke kun i koncertsalen? Jeg bliver tit spurgt af undrende kolleger om hvad det egentlig er, der er så godt ved at lege med filosoffer fra Handelshøjskolen og business guys fra det meste af Europa. Sandheden er - kort og brutal - at vi i vores fag tager alt for mange aspekter af lederskabet for givet, og tror på en intuitiv forståelse af Den Gode Leder, der bunder alene i partiturforståelse og nedarvede traditioner om dirigentrollen, som man ikke tænker videre over. Uden at kaste vrag på flere hundrede års mesterlære (et princip som jeg sætter meget højt i den rigtige form) vil jeg hævde at læringsmetoderne verden over mangler nogle helt afgørende aspekter, der kun kan erhverves gennem solide intellektuelle refleksioner over begreber som f.eks. magt, inspiration, mellemmenneskelige relationer, motivation og kontrol. I de sidste tre år har jeg beskæftiget mig meget med lederskabets filosofi særligt i selskab med en af landets største kapaciteter på området, Ole Fogh Kirkeby, der er professor på Handelshøjskolen. Sammen med ham har jeg udviklet en række koncepter og en praksis om at bringe musikudøvelsens æstetiske performance i kontakt med lederskabet, og det er lykkedes os at skabe en hel del velfungerende workshops og reflekterende forløb for ledere af enhver art systematiseret i forskningen under Center for Kunst og Lederskab. Vi har i al enkelhed opdaget en ny fælles faglighed, som er frigjort fra professionerne, men som karakteriserer mennesket bag lederskikkelsen. Ideerne er selvfølgelig først og fremmest bragt i anvendelse indenfor Handelshøjskolens sfære og det nærmeste miljø af corporate leadership development, men det gør det også muligt at komme betydeligt tættere på en beskrivelse af, hvad vi som kapelmestre egentlig foretager os, når vi anvender menneskelige relationer instrumentelt. I denne artikel vil jeg forklare hvilke perspektiver, der åbner sig og hvilken overraskende inspiration, man som dirigent kan få fra ledere indenfor andre felter end musik, og hvorfor filosofi er en glimrende disciplin for kapelmestre. Desuden vil jeg give eksempler på en ny praksis i musikudøvelsen, der tager udgangspunkt i at klingende musik i sig selv er en form for viden i mindst lige så høj grad som et oplevelsesprodukt, der rettes mod et publikum. Jeg er helt klar over at terminologien i sig selv skaber en distance buzzwords som management, organisationsudvikling, business leadership etc. er ikke vores sprog som musikere. Men jeg beder læseren om i det følgende at se bagom denne jargon, som jeg selv har måttet gøre i begyndelsen af samarbejdet med Handelshøjskolen. Begreberne, der ligger til grund for de samme sproglige anglificeringer, er nemlig ret tæt på vores virkelighed som musikalske lederskikkelser, selv om vi sjældent sætter ord på. Jeg interesserer mig især for begrebet Performance i ordets dobbelte betydning: Præstation og Udøvelse. Musikeren behersker på en helt særlig måde denne dobbelthed, og for dirigenters vedkommende er der tilsat elementer af ledelse, som gør os til rollemodeller for nutidens ledere og kan tilfredsstille en sulten søgen efter at forstå, hvordan man motiverer moderne mennesker. På Center for Kunst og Lederskab dyrker vi begrebslige definitioner intenst. Filosofien lærer os at tænke kritisk og reflektere over vedtagne sandheder, herunder sprogets virkning og ordenes inddæmmende effekter. Overvej hvor begrebet management kommer fra. Det er født af manege og trækkes tilbage til manus, dvs. at metaforen for manageren er domptøren i midten af cirkusmanegen, der styrer hestene rundt i ring med sine håndbevægelser. Med henblik på at styre undersåtterne dyrkede de franske konger denne aktivitet intenst i de sidste 100 år før revolutionen og vores forståelse af begrebet ledelse er dybt rodfæstet i denne forestilling, uanset om vi indrømmer det. Dette gælder selvfølgelig også for dirigenter vores håndbevægelser er, al forfinet kultivering til trods, ekstremt tæt på berideres kunst. En tilsvarende undersøgelse af leadership fører os til en oldnordisk dobbeltbetydning, som svarer til den nutidige skandinaviske betydning af lede ; at gå forrest, og at søge. Dette er en utrolig vellykket metafor for den modige kunstner i spidsen for et ensemble, som sætter sig selv og musikken på spil, betræder ukendte områder af egne musikalske forestillinger og samtidig trækker hele organisationen med 8\n9 ansvarlighed og kreativ kraft forenes. Dirigentens vigtigste opgave er efter min mening af forene management og leadership. Vi skaber klarhed, præcision, veldefinerede tilstande af klang, tempo osv. med vore hænder i den oprindelige betydning af management, mens kraft, inspiration, motivation og kunstnerisk overbevisning er relateret til en uomgængelig faktor, der handler om at eksponere sin søgen efter sandheden om musikken blandt de uendeligt mange valgmuligheder og måder at relatere sig til de musikere, man har magten over. Dirigentundervisning verden over begynder med managementdelen af kapelmesterens gerning og holder op når det begynder at blive rigtigt interessant (og hvis jeg skal være rigtig grov, er dette også tilfældet med alt for mange dirigerede koncerter, der aldrig kommer til at løfte sig, men hvor dirigenten desværre hæmmer musikernes udfoldelse). Leadership kommer med erfaringen - er vores antagelser. Dette er jo ikke på nogen måde forkert i sig selv, men jeg mener at der er store fordele forbundet med at begrebsliggøre erfaringerne og dele denne viden mellem musikere, hvilket ikke er særlig almindeligt, og derfor forsømmer vi meget vigtige dele af tilblivelsen af et musikalsk lederskab. Thi dette er tabu-områder vi diskuterer ikke den slags mellem dirigenter enten har man dét eller også har man det ikke, og derfor er det ydmygende at indse at man mangler noget, som der er en vedtagen sandhed om ikke kan læres (eller også lader man som om ). Denne betragtningsform finder jeg grundlæggende uacceptabel, men har først lært at formulere behovet for en nytænkning indenfor de sidste ca. tre år (og jeg indrømmer blankt min egen deltagelse i den samme mytologi gennem flere år som underviser og udøvende dirigent). Andre brancher diskuterer disse emner meget indgående, da veludviklet lederskab er sundt og mere og mere nødvendigt for organisationer af enhver art, og derfor har det vist sig at være en rig kilde til inspiration for mig og mine ensembler at møde ledere fra helt andre fag og professioner, der refleksivt forholder sig til tilsvarende begreber og paradokser. Ganske vist er mit bidrag til ledelsesforskningen og iscenesætter af workshops med musik som værktøj blevet en god forretning, der i smal forstand kan betragtes som konsulentydelser, men grundlæggende gør jeg dette, fordi det er inspirerende for mig selv og de musikere jeg inviterer med. Ledere med nysgerrighed og stimuleret intellekt besidder et talent og en sansning, der er tættere på vores virkelighed, end jeg nogensinde havde forestillet mig, da jeg begyndte denne udforskning. At en erfaren leder uden musikalsk træning, vel at mærke kan lære at dirigere et ensemble ganske habilt i løbet af en halv time, 9 er noget af en åbenbaring, og giver anledning til dybe overvejelser om hvilke omveje, vores samfundsstrukturer insisterer på i medmenneskelig erfaringsoverførsel. Pointen er, at vi kan åbne os for en anden gensidig inspiration end vi er vant til i et genneminstitutionaliseret skandinavisk samfund, hvor alle søger deres rette hylde. Parallellen er her renæssancemenneskets spændvidde, hvor ethvert talent er relevant at stimulere. Interessant nok er der ved at vokse en forståelse frem blandt andre musikere, jeg har berøring med i England, Holland, Sverige og Tyskland om at vi i højere grad end før må reflektere over hvordan vi påvirker de mennesker, vi har indflydelse på og hvilke normer og performance etik, der indbygges i arbejdet som musikalsk leder. Det kan ganske enkelt høres på det klingende resultat, og selve den inspiration og musikalske kraft, vi bestandig ønsker at maksimere, næres på særdeles interessante måder, hvis man kan udvikle balancen mellem den man Er og det man Gør. Min sidste nylige erfaring som leder af en masterclass i marts for kordirigenter i Ljubljana vendte spejlet rundt og gav de unge talenter noget helt nyt med hjem. Kraft, karisma, præsens og forventning til ens performance kan trænes. Det traditionelle årelange fokus på teknisk raffinering af håndbevægelser spiller en langt mindre rolle, end vi forestiller os. Hvis du vil videre: Exart Performances Center for Kunst og Lederskab Bramstrup Performing Arts\n10 En koncertsal bliver til af Peter Ettrup Larsen I Sæby har de Sæbygarden, og her startede Randi Kruse Vestergaard med at spille klarinet for ca. 15 år siden. Men det var ikke kun musikken, der havde tag i Randi. Efterhånden tog lysten til at løse komplicerede regnestykker også til, så efter studentereksamen tog hun til Århus, hvor hun uddannede sig til diplom-ingeniør, og efter yderligere et par studieår på DTU i Lundtofte, kunne Randi så kalde sig civilingeniør. Selvom klarinetten havde været gemt væk under det meste af studietiden, kom den dog frem igen, og efter en periode i Roskilde Harmoniorkester, gik turen til Københavns Politiorkester, hvor Randi i dag spiller hver mandag aften under Peder Kragerups kyndige vejledning. Kyndig vejledning er imidlertid også noget, Randi er rigtig god til, for umiddelbart efter uddannelsen til civilingeniør, blev hun sidste år ansat hos ingeniørfirmaet NIRAS, og som sin første opgave blev hun sendt til DR-byen ude i Ørestaden, hvor hun fik en del af ansvaret for betonkonstruktionen i den nye koncertsal! 1. Randi Kruse Vestergaard ved bordet, hvor det hele beregnes Byggeriet er ikke stort, det er KÆMPE stort. Der er nemlig ikke alene tale om én koncertsal, der er tale om ikke mindre end fire sale samt en kæmpe foyer. Alt i alt er byggeriet på m2 fordelt på 200 rum, på 7 etager. Det hele fylder 100 m i længden, 60 m i bredden, og 45 m i højden. Til sammenligning er Rundetårn 34 m højt. En solbeskinnet forårsdag sidst i april mødte Deres udsendte derfor op på denne enorme byggeplads i DR-byen, for at få en snak om, hvordan det lige er, man bygger en koncertsal, og det viste sig hurtigt, at Randi Kruse Vestergaard ikke alene ved noget om betonkonstruktioner, hun er også en glimrende guide. Nederst i bygningen vil der være tre små koncertsale: Orkestersalen med plads til 500 publikummer vil være RUOs primære sal. Korsalen med plads til 200 publikummer vil være det primære tilholdssted for DR Radiokoret, mens Rytmesalen vil blive DR Big Bands primære sal. Ovenpå disse sale har man så publikumsfoyeren, hvor man på det 2000 m2 åbne areal får mulighed 2. Akustikernes model i 1:10 3. Salen bygges op 4. Randi Kruse Vestergaard på dirigentens kommende plads for at opstille adskillige scener og placere op til 400 siddepladser på rækker. Der bliver også lige plads til en kæmpe restaurant. Selve koncertsalen, der skal være Radiosymfoniorkestrets primære sal, får 1800 faste pladser. Efter inspiration fra Karajans berømte sal i Berlin er scenen placeret midt i rummet, med publikum på alle sider. Det interessante er imidlertid, at salen så at sige svæver over publikumsfoyeren, hvor den som en kæmpe kogle kun hviler på de tre trappetårne, der fører publikum fra foyeren op til koncertsalen. På ydersiden vil betonen blive beklædt med nogle skaller, der også er af beton, men som rent visuelt vil forstærke indtrykket af en kogle. Siden august sidste år har Randi derfor brugt en stor del af sin arbejdstid på f.eks. at beregne betonens bæreevne og armerin- 10\n11 5. Den blå dug kan hæves, så kontorerne får mere lys 6. Publikumstribunerne bygges op 7. Koglen i sin blå kasse gens udformning, så bæreevne og visuel vægtløshed kommer til at gå op i en højere enhed. Udenom alt dette bliver bygningen så at sige indpakket i en stor blå firkant. Der er tale om et vævet materiale, som man delvist vil kunne se igennem. Derfor vil man så at sige gennem facaden kunne fornemme den unikke svævende kæmpekogle, hvilket vil give et ganske specielt tredimensionalt indtryk. Den store blå facadeflade vil desuden om aftenen kunne bruges som en slags gigantisk storskærm, hvor DR f.eks. vil kunne projicere billeder fra de begivenheder, der finder sted samtidig inde i salen. Selvom bygningen på afstand ligner en stor blå firkant, er indtrykket alt andet end firkantet, så snart man kommer indenfor. Inde i selve koncertsalen er det nemlig de skæve vinkler, der kommer til at danne hovedindtrykket. Ønsket om asymmetri har været så udtalt hos bygningens arkitekt, franskmanden Jean Nouvel, at selv orglet, vil blive udstyret med faked pipes, der kommer til at sidde på skrå på orglets front. Selvfølgelig er Randi ikke alene om hele ansvaret, så pga. byggeriets størrelse har man valgt at samle alle byggeprocessens forskellige funktioner på selve byggepladsen. Det betyder, at arkitekterne, der tegner bygningen og dens indhold sidder side om side med ingeniørerne, der realiserer og beregner arkitekternes tegninger. I samme hus har man også entreprenøren, der står for selve udførelsen af arbejdet, og bygherren, der koordinerer det hele. Akustikerne er der også, for akustikken er naturligvis et kapitel for sig. Akustikerne har bl.a. lavet en tro kopi af koncertsalen i størrelsesforholdet 1:10, og her har de så lavet alle mulige (- og umulige) forsøg. Desuden er vægbeklædningen i alle husets sale konstrueret, så de vil kunne tilpasses forskellige akustiske behov. Et så gigantisk byggeri kræver naturligvis en anseelig arbejdsstyrke, så i perioder har man været helt oppe på 1700 personer. Selv, når der sådan er tryk på, er det imidlertid Randis primære opgave, at beregne betonkonstruktionen, så alt bliver lavet på den rigtige måde, men så er det jo betryggende, at hun er vant til at holde klarinetten lige i munden! Har I lyst til at følge lidt med i byggeriet, kan dette lade sig gøre på nettet, idet DR har opstillet et web-cam, som sender live fra DRbyen. Adressen er: DRBYEN/drbyen_webcam2.htm 8. Husets ydre fremstår med elefanthud-look 9. Koncertsalen udefra med metroen i forgrunden 10. Rulletrapper fører publikum fra foyer til koncertsal 11\n12 KABEL-TVvederlag for 2005 Kontrakter skal sendes til kassereren inden 20/8 Dirigenter og kapelmestre, som har medvirket i TV-produktioner eller -transmissioner i 2005, skal indsende kontrakter til kas- sereren for at få andel i årets Kabel-TV-midler. Genudsendelser af tidligere produktioner skal dokumenteres gennem udbetalingsbilag fra DR eller andre selskaber. Husk at Danmarks Radio altid bruger kode 03 for kapelmestre og dirigenter. Hvis man ved frikøbskontrakter (RSO, RUO m.fl.) kan dokumentere, at der har været genudsendelser i 2005, vil man kunne opnå Kabel-TV-penge ved at sende originalkontrakten. Fordelingen til rettighedshaverne finder sted i september måned. Kasserer Peder Kragerup Udtalelse i anledning af forhandlingerne om et medieforlig Dansk Kunstnerråd, som samler de professionelle kunstneres organisationer i Danmark, har med interesse fulgt regeringens medieudspil. Det er glædeligt at forliget har til hensigt at fremme en fortsat kraftfuld og bred public service virksomhed i Danmark, og vi har med tilfredshed noteret, at der lægges op til en styrkelse af dansk dramaproduktion og en øgning af omfanget af kulturprogrammer. Musikken nævnes eksplicit i oplægget, og vi vil foreslå at man ligeledes noterer behovet på områder som arkitektur, billedkunst, kunsthåndværk, scenekunst og litteratur. Det er også positivt at DR og TV2 fortsat deltager i dansk filmproduktion. Når det gælder sikringen af rettighedshaverne - såvel ophavsret som følgeret - foreslår regeringen, at udgangspunktet for beregningerne af rettighedsmidlerne skal være det faktiske antal seere og lyttere - og ikke som nu udbuddet. Et sådant princip vil betyde en omfordeling af midlerne til fordel for de kunstnere, som er populære i forvejen, mens mere ukendte og/eller "smalle" kunstnere mister muligheder. Dette forslag vil medføre en økonomisk skævvridning, der ikke tager højde for at det kunstneriske arbejdes værdi ikke kan måles alene på dets udbredelse. Forslaget bør fjernes. Et andet kritisabelt punkt i udspillet er forslaget om at hele 7 af 9 medlemmer af DRs bestyrelse skal udpeges af Kulturministeren, godt nok efter tilslutning fra partierne bag medieaftalen og Folketingets Kulturudvalg. Det betyder imidlertid at et smalt flertal kan dominere landets eneste egentlige public service station. Det er dybt problematisk, da DR netop skal være uafhængig - også af den siddende regering. Det må derfor sikres, at der er bred folkelig og politisk enighed om DRs bestyrelse, selvom dets medlemmer som foreslået bør have relevante professionelle kvalifikationer. Generelt mener vi, at der bør være en bred debat i samfundet om programvirksomheden i DR og TV2, hvor bl.a. indholdsskaberne har mulighed for at komme til orde. Vi vil derfor foreslå, at man genopretter et Public Service Råd, og at det denne gang sikres at kunstnerorganisationerne er repræsenteret sammen med andre interesseområder. Det ville også være naturligt at tildele dette Råd opgaven at vurdere opfyldelsen af Public Service kontrakterne og Public Service Fondens ansøgninger, i stedet for at koncentrere yderligere funktioner hos det i forvejen indflydelsesrige Radio- og TV-Nævnet. Dansk Kunstnerråd d. 23. maj 2006 Dansk Kunstnerråd, Borgergade 111, 1300 Kbh K, tlf , Den, som bliver stenrig, bliver ofte også stenhård August von Kotzebue 12\n13 Den gabende hollænder af Giordano Bellincampi, Operachef I weekenden 3-5. marts havde jeg fornøjelsen af at deltage i min første Opera Europa konference. Den fandt sted i Cardiff, med Welsh National Opera (WNO) som værter. Opera Europa er en sammenslutning af knap 100 europæiske operakompagnier, en organisation, der skaber et ideelt netværk for operachefer, marketingfolk og tekniske chefer. Jeg deltog dels i de officielle sessions, hvor jeg bl.a. var deltager i panelet ved diskussionen om kompagniernes forhold til deres publikum, og dels i de mange kaffepauser og receptioner, hvor man for alvor får talt med kollegerne om stort og småt. WNO er et kompagni, der ganske vist er en del større end Den Jyske Opera, men som har mange lighedspunkter med os, da de også har et lånt hjemsted i en ny, fremragende multihal i Cardiff og turnerer med deres forestillinger i Wales og England. Fredag aften kunne vi på WNO opleve Richard Wagners Den flyvende hollænder i en ny opsætning med ingen ringere end Bryn Terfel i titelrollen, en begivenhed, jeg virkelig havde set frem til. Men som endte med et blive et skoleeksempel på, hvad der kan drive operagenren og den klassiske musik i den evige forglemmelse. Dirigenten smed fortøjningerne med en ouverture, der var præget af presset klang, intetsigende fraseringer og så ringe intonation, at jeg med mine tåspidser havde fået presset mærker i det nye gulv under min stol. Jeg hankede op i min ukuelige optimisme og håbede, at dramaet på scenen hurtigt ville få mig til at glemme horngruppens skyhøje knækrate. Men ak. På scenen var en hæslig, grå tingest, der forestillede stævnet på et skib, og på skibets sider var projektioner af alskens billeder, muligvis maskinrum fra skibe. Et scenebillede, der forblev det samme hele aftenen. Styrmanden og Daland sang for så vidt udmærket, men stod/lå fuldstændig stille, og hvis der var tænkt over personinstruktionen var det ligegyldigt, for det var så mørkt på scenen, at man intet kunne se. Måske fair nok, det er en stormfuld nat. Endelig oprandt Hollænderens første scene, et mesterværk i psykologisk musikdrama om menneskets lidenskab, skæbne og angst. Terfel lød vidunderligt, helt som forventet. Men han stod helt stille, uden udtryk i ansigtet, med siden til publikum. Og der var intet dramatisk eller æstetisk udtryk på scenen, kun en evigt larmende køren frem og tilbage med nogle vægge på skinner. Koret så frygteligt ud i nogle latterlige rumdragter (?) og Greaseinspirerede miniskørter, men sang glimrende. Selv en fuldstændig irrelevant gruppevoldtægtscene kunne ikke ophidse nogen, da det hverken var farligt, stødende endsige erotisk. Senta og Erik må jeg hellere forbigå i tavshed, hvis jeg skal undgå injuriesager. Kun en slæbebåd kunne få denne hollænder i havn. Vi taler ofte om, at man i operaen kan opleve ægte følelser, lidenskab og drama. Her oplevede man intet, andet end en hæslig scenografi i evigt mørke tilsat uengageret, intetsigende vandren rundt på scenen og med få undtagelser kedeligt udført musik. Ikke en gang Rossinis rammende citat : Wagners musik består af nogle sublime øjeblikke og mange kedelige halve timer var dækkende for aftenens forløb. Ingen virkeligt sublime øjeblikke. Til gengæld havde man valgt at spille operaen uden pauser mellem de 3 akter, så vi måtte lide i 2 1/2 time uafbrudt. Jeg håber ikke, der var nogen førstegangs operagængere i salen, for så er de sjæle tabte for evigt! Sjældent har et (eller var det 3?) glas rødvin smagt bedre end efter den usædvanligt korte applaus ved tæppefald. Derfor var det helt til grin, at vi operachefer om lørdagen fortsatte diskussionen om formidling og markedsføring af opera. At vi som vanligt kritiserede medierne for at undervurdere kunstnerisk stof, TV for ikke at sende klassisk musik, marketingfolkene for ikke at sælge varen godt nok. Hvem kan fortænke folk i at vælge operaen fra, hvis vi ikke tager os sammen og leverer bedre forestillinger, hvor lidenskaben, følelserne og dramaet virkelig kommer ud over rampen? Og hvor det musikalske budskab er helstøbt, kompromisløst og berusende? Hvem tror vi egentlig vi er, at vi tager gas på publikum på den måde? Efter denne konference føler jeg mere end nogensinde trang til at være med til at producere vedkommende forestillinger og dirigere fængende koncerter. Jeg ved, hvor vidunderligt det er, når det lykkes. Lad os se kritisk på, om det også er vores egen skyld, at folk vælger TV en fredag aften. Det burde jeg måske have gjort i Cardiff. 13\n14 REFERAT fra generalforsamling År 2006, den 18. april kl afholdtes ordinær generalforsamling i det ny operahus på Holmen med følgende dagsorden: 1. Valg af dirigent 2. Årsberetning 3. Aflæggelse af regnskab (bilag) 4. Fastsættelse af indskud og kontingent (bestyrelsen foreslog uændret halvårligt kontingent kr. 800,00 og indskud kr. 500,00) 5. Valg af formand Frans Rasmussen var villig til genvalg 6. Valg af 2 suppleanter 7. Valg af revisor 8. Eventuelt indkomne forslag fra medlemmer 9. Eventuelt Formanden, kapelmester Frans Rasmussen bød velkommen. Formanden oplyste, at der var mødt 30 medlemmer op, hvilket var en flot deltagelse. juli. I det lunefulde danske sommervejr gennemførte vi tre eftermiddagskoncerter, hvor godt en snes af vore jazzkapelmestre var gået sammen om forskellige genremæssige konstellationer: en Modern Session, en Swing Session og en Open Mind Session. Herudover spillede Modern Sessiongruppen en koncert 4 dage senere ved Århus Internationale Jazzfestival, også i Kapelmesterforeningens regi. Samarbejdet med Copenhagen Jazzfestival fortsætter denne sommer, hvor der igen vil blive tre koncerter på Nytorv: en Swing Session, en Open Mind Session og som noget nyt i år en Crossover Session med The Orchestra v. Lars Møller og Athelas Ensemblet v. Casper Schreiber. Årets Django d Or Jazzpris med titlen Bandleader of Excellence gik til vores grand old man indenfor dansk big band jazz, orkesterlederen Ib Glindemann, som fik prisen overrakt ved en Swinging Europe-koncert i Odense i april måned. Formanden ønskede tillykke med den velfortjente pris. Ad dagsordenens pkt. 1 Valg af dirigent Formanden foreslog advokat Pernille Backhausen som dirigent. Der var ikke andre forslag. Dirigenten konstaterede, at generalforsamlingen opfyldte betingelserne i foreningens love såvel med hensyn til indkaldelse som til dagsorden. Dirigenten gav herefter ordet til formanden for aflæggelse af årsberetning. Ad dagsordenens pkt. 2 Årsberetning Formanden oplyste, at foreningen i dag har 162 medlemmer og har siden sidste generalforsamling haft en tilgang på 9 nye medlemmer. Af større fødselsdage nævnte formanden, at Bent Axen er fyldt 80 år og Max Leth 85 år. Ligesom han fremhævede et enkelt medlemsjubilæum, nemlig Finn Savery, der har været medlem af foreningen i 25 år. Formanden fortsatte: Ved Peter Ernst Lassens pensionering som kunstnerisk leder for Den Kgl. Livgardes Musikkorps er Henrik Vagn Christensen udpeget til at overtage hvervet. Således har vi fortsat markante navne, der borger for kvalitet indenfor militærmusikken. Ved sommerens Copenhagen Jazzfestival havde foreningen for andet år stillet den store udendørs scene på Nytorv til rådighed den første weekend i 14 Den 25. april 2005, få dage før vor sidste generalforsamling døde vores tidligere formand Arne Hammelboe, 88 år gammel. I knap 35 år var han foreningens lidenskabelige formand. Og hele livet igennem samtidig en dybt passioneret musiker. Formanden har selv studeret tre år hos Arne Hammelboe, og han kom til at sætte megen pris på det komplicerede menneske han også var. Finn Ziegler døde få uger efter sin 70 års fødselsdag. En sand kunstner var han. På alle livets områder. Vellidt, ja elsket af de fleste. Sine venners ven og sit publikums ven. Han er savnet! Som Erik Moseholm skriver i sine mindeord: En musiker af de helt store. Tom Wilke, kapelmester, pianist og komponist døde d. 8. januar i år, 66 år gammel. Han var en yndet musiker og akkompagnatør hvis liv blev besværliggjort efter en ulykke, der medførte store smerter resten af livet. Han tilbragte sine sidste år i Thailand, hvor varmen lindrede smerterne en smule. Tom Wilke døde af kræft på Phuket og er begravet dér. Mindeord om disse tre kapelmestre kan man læse i bladet Kapelmesteren. Kapelmester Poul Akerø døde den 8. april 2006, 86 år gammel. En af de sidste musikere fra de gamle dage, hvor man ikke kunne klare sig med mindre, at man spillede mindst to instrumenter. I 1930 erne\n15 fandt man ham over hele landet spillende på sin violin under middagene og senere sin tenorsax til dansen. Han var i mange år at se og høre i Teddy Petersens orkester. Men dér, hvor hans virke var mest markant, var som dirigent og kapelmester for det nu hedengangne Tivolis Harmoniorkester. Poul Akerø var også aktiv i Kapelmesterforeningens bestyrelse og nød så stor en respekt hos konservatoriets dirigentprofessor Arne Hammelboe, at han blev underviser for musiklederne på DKDM. Der blev holdt et øjebliks stilhed for de fire kolleger. Den 21. december kl. 17 var medlemmerne med nærmeste familie inviteret til komsammen på Hofteatret for på denne måde at fejre foreningens 68. fødselsdag. Arrangementet startede med en medrivende opførelse af Stravinsky s Historien om en soldat dirigeret af Guy Feder, som var kommet den lange vej fra Tel Aviv til København for at underholde de fremmødte. Ensemblet var Storstrøms Kammerensemble, og den stærke fortæller var operasanger og skuespiller Carl Christian Rasmussen. Dansk Kapelmesterforening uddelte her tre legater: Arne Hammelboes Uddannelseslegat på kr. blev givet til den unge Christian Kluxen, endnu ikke medlem af foreningen, men meget lovende. Samme legat på kr. blev givet til medlem af foreningen Niels Søren Hansen for hans aldrig svigtende lyst til at meddele sig musikalsk. Emil Reesens Mindelegat på kr. blev givet til en af pionérerne, en af de store inden for det danske musikliv: Erik Moseholm, som efterfølgende takkede med en stærkt personlig tale om Emil Reesen og hans betydning. Grethe Kolbes violin har det været en glæde at kunne låne ud til et lovende talent. Den har nu skiftet låner. Det var meget besværligt at få vristet dette dejlige instrument fra den forrige, men det lykkedes. Et 12-årigt stortalent ved navn Kern Westerberg fra Århus har herefter fået violinen til låns de næste fire år. I oktober måned 2005 var der dirigentkursus i Kharkov, Ukraine. 10 foreningsmedlemmer, formanden samt en tekniker fik en meget spændende uge i Ukraine. Det var to år siden foreningen sidst var der. Orkesteret var et andet, yngre og mere engageret, og byen virkede næsten ny. Der er absolut optimisme at spore i landet. Kurset henvendte sig til alle, og feltet var bredt. Nogle meget trænede dirigenter og nogle absolut ikke trænede. Men alle fremragende 15 musikere med en vilje til at afprøve, lytte, tage imod kritik, give kritik og udvikle sig. Formanden kender ikke mange steder på kloden, hvor man har en sådan tillid til hinanden inden for vores felt, som her i landet. Ret unikt! Der er god grund til at tage til Ukraine. Det er stadig voldsomt meget billigere at betale for praktikken der end herhjemme, og vi er særdeles velkomne. Når bestyrelsen diskuterer fremtidige kurser og lignende kan det mærkes, at der mangler input fra medlemmerne. Det ville være dejligt med flere inputs. De militære musikkorps virker optimistiske med hensyn til fremtiden. Det anes, at forsvaret er begyndt at forstå, hvilken fantastisk værdi der ligger i musik: Musik kan vinde freden. Den nye musiklederuddannelse på DKDM er snart et år gammel, og formanden er sikker på at der er fat i det rigtige med den. Det er erfarne lærere, der tager sig af dagligdagen og en meget engageret ny dirigentprofessor, Giancarlo Andretta, der giver pustet fra det store Samarbejdet mellem Dansk Kapelmesterforening og Det Kongelige Teater med hensyn til unge dirigenter fungerer meget fint. Det kan konstateres, at flere af dem har fundet varige og særdeles givtige opgaver i det nye hus. Onsdagskoncerterne som er et samarbejde mellem WoCo og DKDM har fået sin professionelle pendant, idet formanden er blevet kunstnerisk ansvarlig for ca. 30 koncerter i København på årsbasis. Han forventer at bruge foreningens unge dirigenter til størstedelen af disse. Sammenslutningen Choral Denmark (kordirigenter, korsangere, amatører som professionelle), organister, komponister, musikforlæggere, CD-producenter m.fl. har af den internationale korsammenslutning IFCM fået tildelt arrangementet af det 3-årlige internationale korsymposium Det betyder, at ca kordirigenter og korsangere i dagene juli 2008 med den nye opera på Holmen som hjemsted vil være sammen om seminarer, foredrag og korkoncerter. En række af verdens allerbedste kor vil blive inviteret til at give koncerter på Operaen, i Tivoli og i alle Københavns City-kirker samt andre koncertsteder. Det bliver 8 dage, hvor København vil syde af kormusik fra alle egne af jordkloden.\n16 Fællesrådet for Udøvende Kunstneres arbejde har i det forløbne år igen været præget af uenighed mellem de 3 store forbund på en lang række områder. Det har bl.a. resulteret i, at der nu er rejst en voldgiftssag med Dansk Artist Forbund på den ene side og Solistforeningen på den anden side om den fremtidige fordeling af båndkopi-midlerne. Denne sag vedrører ikke direkte Kapelmesterforeningen, men det er en kedelig udvikling, at de udøvende kunstnere ikke kan tale med én stemme udadtil i disse tider, hvor rettighedsmidlerne er under stærkt politisk pres. Kapelmesterforeningen vil i den kommende tid sammen med de øvrige små foreninger arbejde for en større fællesskabsfølelse mellem alle udøvende kunstnere. Der er brug for Fællesrådet også som et debatforum, hvor vi kan indhente vigtig viden, som kun de store forbund sidder inde med. For første gang i Conductors Guild s historie er der kommet et internationalt medlem i bestyrelsen, nemlig Peter Ettrup Larsen. Før nu har man ikke tænkt i internationale baner. Første landvinding har været, at alle medlemmer af Dansk Kapelmesterforening hele det næste år vil være fuldgyldige medlemmer af Conductors Guild. Medlemskabet giver fuld adgang til alle Conductors Guild s tilbud og aktiviteter og betyder samtidig, at man jævnligt vil modtage informationer om bl.a. dirigentkurser, dirigentkonkurrencer og ledige stillinger foruden at man vil modtage elektroniske udgaver af Conductors Guild s forskellige publikationer som f.eks. Podium Notes og Journal of the Conductors Guild. Det ser ud til, at der vil komme en dansk/nordisk vinkel på kongressen i Toronto i januar næste år, hvilket aldrig tidligere har været tilfældet. Så snart alt er faldet på plads bliver Kapelmesterforeningens medlemmer naturligvis informeret via bladet. Foreningens indtægter fra Copy-Dan/Båndkopi er således stadig faldende, og de er i år blevet anvendt på 7 projekter, hvor kapelmestre og komponister har ydet væsentlige og nyskabende bidrag til dansk musik. Midlerne fra AVU-Kopier ligger på samme niveau som året før. De anvendes fortrinsvis til bogog nodeudgivelser. På Kabel-TV er der tale om en væsentlig stigning og foreningen har således i 2005 kunnet udbetale individuelle vederlag til 35 danske og udenlandske rettighedshavere. Samme gode udvikling kan vi konstatere for udlodningen af Gramex-midler, som udgør foreningens største indtægt fra de kollektive rettighedsmidler. At dømme efter de mange ansøgninger om støtte fra disse midler er der særdeles stor aktivitet og kreativitet blandt danske dirigenter og kapelmestre i disse år. Bestyrelsen har behandlet 100 ansøgninger om støtte til koncerter, musikteater, festivaler, turnéer, indspilninger og videreuddannelse indenfor de mange genrer, hvor foreningens medlemmer er repræsenteret. Der er bevilget støtte til 83 formål. Heri er medregnet Malko 2005, Django d Or-Prisen, Bandleaders Sessions, fødselsdagskoncerten på Hofteatret og dirigentkurset i Ukraine. Ved alle projekter, der har modtaget støtte, er pengene bevilget til fordel for professionelle eller vordende dirigenter og kapelmestre. Projektstøtte til levende fremførelse: 59 projekter; kr. Fonogramstøtte: 12 CD-produktioner; kr. Støtte til uddannelse: 12 formål; kr. Samlet: 83 projekter og formål; kr. På rettighedsområdet har det forløbne år været præget af de varslede ændringer af ophavsretsloven, hvor specielt Blankmedieordningen, såfremt den ikke tager højde for den teknologiske udvikling, vil få beskåret sine indtægter væsentligt. Der vil således blive færre midler til at producere det indhold af kunst, viden og underholdning, som er en forudsætning for, at der også i fremtiden vil være noget at kopiere med den ny teknologi. Kapelmesterforeningen deltog i sommer sammen med de øvrige kunstnerorganisationer i en indsamling af underskrifter for foreningens vedkommende med et meget flot resultat og disse blev afleveret i Kulturministeriet. Desværre, må vi konstatere, uden den store effekt på det endelige lovforslag, der nu er kommet. 16 Formanden udtrykte sin tak til bestyrelsen, til revisor Bjarne Hansen og til dirigent Pernille Backhausen og afsluttede således sin beretning. Dirigenten tilkendegav, at der var mulighed for kommentarer og spørgsmål til formandens beretning eller generelt, ligesom dirigenten understregede, at det var bestyrelsens store ønske, at generalforsamlingen - som det var naturligt - blev brugt til at udveksle synspunkter og idéer til foreningens virke. Niels Borksand foreslog, at der blev afholdt et kursus med den ungarske kapelmester Tamás Vetö, hvilket bestyrelsen noterede sig.\n17 Jørgen Svare henviste til en bredere drøftelse inden generalforsamlingen, at det var en god idé med rundvisningen i det ny operahus, og at det ville være en god idé at lægge generalforsamlingen sammen med en lille forestilling og/eller spisning. Jean Zederkopf udtrykte sin tilfredshed med bestyrelsens indsats og roste foreningen for at udføre et godt stykke arbejde, hvilket der blev nikket til flere steder! Der var også ros til imødekommenheden ved ansøgningerne om Gramex-midler. Peder Kragerup mindede om, at det var nemt at være imødekommende, når der var en god balance mellem ansøgningernes mængde og de penge, der var at dele ud. Der var gode idéer og kreativitet i ansøgningerne, men der kunne komme tider, hvor midlerne blev mindre, og der derfor ikke kunne være den samme imødekommenhed. Da debatten var afsluttet, gik man over til næste punkt på dagsordenen. Ad dagsordenens pkt. 3 Regnskabsaflæggelse Dirigenten henviste til, at regnskaberne var udsendt sammen med indkaldelsen og spurgte, om der var spørgsmål til regnskaberne. Dette var ikke tilfældet, hvorefter disse kunne anses for godkendt. Ad dagsordenens pkt. 4 - Fastlæggelse af indskud og kontingent Dirigenten henviste til, at bestyrelsen foreslog uændret halvårligt kontingent kr. 800,00 og indskud kr. 500,00. Dette godkendtes énstemmigt. Ad dagsordenens pkt. 5 Valg af formand Genvalg af Frans Rasmussen blev godkendt med akklamation. Ad dagsordenens pkt. 6 - Valg af 2 suppleanter Som suppleanter godkendtes genvalg af Mike Cholewa og Stig Christensen med akklamation. Ad dagsordenens pkt. 7 Valg af revisor Som revisor genvalgtes statsautoriseret revisor Bjarne N. Hansen med akklamation. Bjarne N. Hansen oplyste, at revisionen, hvis der skulle ske ham noget ville blive varetaget af statsautoriseret revisor Benny Jensen. Ad dagsordenens pkt. 8 Eventuelt indkomne forslag fra medlemmer Der var ikke indkommet forslag. Ad dagsordenens pkt. 9 Eventuelt Der var ikke videre under punktet eventuelt, da dette synes at være udtømt under debatten efter formandens beretning. Dirigenten konstaterede, at dagsordenen var udtømt, og generalforsamlingen herved hævet. Frans Rasmussen Pernille Backhausen Formand Dirigent og referent Grethe Kolbes violin har skiftet ejer af Frans Rasmussen To konservatoriestuderende og nuværende professionelle violinister Bodil Thordal Christensen og Idinna Lytzhöft har indtil nu haft stor nytte af Grethe Kolbes violin, men tiden var inde til at skifte ny bruger. Kvaliteten af instrumentet må have været fremragende, da det næsten var umuligt at vriste violinen ud af hånden på den sidste bruger. I TV programmet Spil for livet stiftede jeg bekendtskab med en 12-årig dreng Kern Westerberg fra Østjylland. Vidunderlig musikalitet, fremragende teknik, åndfuldhed. Men Kern spillede på 1/2 størrelse violin som ikke lød af så meget. Det var indlysende at her var et kæmpe talent, som vi kunne støtte for en tid. Han har nu lånt foreningens instrument de næste tre år. 17\n18 Sol, sommer og swingende kapelmestre af Kjeld Frandsen, fotos Jens Astrup For tredje år i træk stod Dansk Kapelmesterforening for tre koncerter på Nytorv i forbindelse med Copenhagen Jazz Festival. I vidt omfang blev de etablerede og gode traditioner videreført, men på festivalens åbningsdag kunne man dog ikke - som i de forgangne år opleve en til lejligheden sammensat Bandleaders Modern Session, men derimod et etableret big band ved navn, The Orchestra. Dette orkester har sit historiske udspring i begyndelsen af erne, hvor det primært rummede studerende fra Rytmisk Musikkonservatorium. Herefter fulgte en lettere omskiftelig periode, men i den seneste årrække er der kommet styr og stil på orkestret, takket være de to kapelmestre, tenorsaxofonisten Lars Møller og trompetisten Jesper Riis. Lars Møllers Blue Skies, Christmas Waltz og den fine ballade Charlotteville med ophavsmanden selv i stor form. Jesper Riis fik uropført den let latinprægede og smukt ekspanderende Happily Ever After, hvor han selv fik profileret sig med et fornemt-klingende og kreativt trompetspil. Vejret var absolut rimeligt, og generelt herskede der lydhørhed og en god afslappet stemning blandt tilhørere i alle aldre. Og det samme var faktisk tilfældet dagen efter, hvor der var Open Mind Session, hvilket betød musik, der som udgangspunkt ikke var af direkte folkelig beskaffenhed, men som dog tydeligvis ramte meget bredt med mange gode oplevelser til følge. Det var jo heller ikke til nogen skade, at den karismatiske, nu 70- årige tenorsaxofonist, John Tchicai var manden i midten. Han kunne levere lidt sære verbale introduktioner og tilmed spille en ekspressiv saxofon samt undertiden divertere med lidt særegen sang. Et solidt fundament blev skabt af pianisten Jakob Davidsen, bassisten Nicolai Munch Hansen og trommeslageren Jakob Høyer, og på frontlinien blev Tchicai sekunderet af basunisten Erling Kroner og saxofonisten Benjamin Koppel. The Orchestra rummer mange fine solister og komponister, men det er kapelmestrene, der er de flittigste bidragere til repertoiret, og her blev det blandt andet til 18\n19 Sidstnævnte stod for den finurlige og frit-strømmende Free- Bop-A-Lula med eget glødende altsaxofonspil, og så skiftede han til barytonsaxofon i koncertens afsluttende Nytaar, som var en Tchicai-ting med skæv dans - statisk fanfare med stor patos - og så retur til skæv dans. Søndag var det dog nok engang til at konstatere, at såvel vejrguder som københavnere i hvert fald de voksne af slagsen - først Someone In Love. Til dagens øvrige mindeværdige solistiske bidrag hørte Jørgen Svares eksplosive og råswingende udgave af Fine And Dandy og Ole Fessor Lindgreens mesterligt smukke fortolkning af balladen It Might As Well Be Spring. og fremmest er til swingmusik. Der var i rigt mål - sol og varme og god stemning, da dagens Swing Session -band - traditionerne tro lagde ud med dixieland-klassikeren Royal Garden Blues. Pianisten Niels Jørgen Steen, bassisten Jesper Lundgaard og trommeslageren Jonas Johansen sørgede for medrivende fremdrift, og frontlinien bestod af basunisten Ole Fessor Lindgreen, klarinettisten Jørgen Svare, trompetisten Mårten Lundgren, altsaxofonisten Søren Siegumfeldt og tenorsaxofonisten Jesper Thilo, der også var dagens veloplagte konferencier. Det forhindrede jo ikke, at hans - altid eminente - tenorspil fængede, da han var solist i Like 19 Med en dejlig-klaver-trio-version af When Lights Are Low varmede Niels Jørgen Steen godt op til den koncert, han senere på dagen skulle give i Kongens Have med sit A-Team, og her på Nytorv blev dagens to sæt afrundet med et par uforfalskede jam-klassikere, nemlig Perdido og Take the A-Train. Det er selvfølgelig fuldstændigt overflødigt at gøre opmærksom på, at det swingede.\n20 Er Tivoligarden prof? af Finn Henriksen, småstryger Jeg tror ikke Nicolai Koppel får små røde knopper, når han på vej til sit kontor i den renoverede koncertsal møder Tivoligarden, truttende af hjertens lyst, skønt ind imellem måske med en lille smutter i intonationen, når de samtidig skal holde fodslaget og ikke træde op i hælene på formanden. Og hvad med fredags-rock en, som også er musikchef Koppels ressort? Er disse guitar- og vocalsvingende youngsters alle af den fornødne professionelle standard, som hævdes at være Koppels erklærede bundgrænse for Tivolimusikken? Koncertsalens sommerprogram er forlængst løbet af stablen, og der er fine ting på plakaten, højt professionelle og berømte ensembler og solister ikke mindst klaverløver, hvad man vel ikke kan fortænke den tidligere koncertpianist Koppel i. Hvad man derimod må savne på programmet er amatørmusikken. Den nye musikchef har med enkelte undtagelser fravalgt en tradition der har udgjort et friskt og populært alternativ Til profferne. Det er synd på begge sider af rampen! Spillesteder er efterhånden et stort problem for amatørmusikken, herunder korene, og det drejer sig både om prøvelokaler og koncertsteder. Et symfoniorkester med mere end 60 musikere og dertil eventuelt et stort kor kan ikke trykke den af i en gymnastiksal eller en virksomhedskantine. Der skal være afstand til vægge og loft for at tonerne kan folde sig ud. Kirkerne er snart de eneste steder hvor amatørmusikken og korene kan afholde koncerter. Og selv om mange af disse gudshuse har plads og akustik, så er de netop guds-huse, og det stiller i sagens natur særlige krav til hvad man kan spille. En fauns eftermiddag eller "Carmina Burana" er nu engang ikke særlig velegnet i Vor Frue Kirke. At spille i Tivolis koncertsal har været årets store begivenhed for os amatørmusikere. Sliddet med de mange noder blev rigeligt opvejet, når man sad på podiet midt i tonebruset i den dejlige sal med de tæt besatte stolerækker. Jeg husker med glæde en chokudsolgt koncert. Det var ganske vist en af orkesterets tidligere basunister, der dirigerede (nuværende operachef Giordano Bellincampi). En anden gang da vi spillede opera i koncertsalen, måtte man i sidste øjeblik åbne balkonen, da der stadig stod folk i kø og ville indenfor i den fyldte sal. Onde tunger påstår at Nicolai Koppel har undskyldt udelukkelsen af amatørerne med at der må være et vist bund-niveau. Det kan nu ikke forarge mig, hvis det ellers er rigtigt. Men musik er ikke bare teknisk perfektion. Entusiasme og spilleglæde kan undertiden erstatte professionelle virtuoserier, og den musikalske fødekæde har en af sine kilder her, både på podiet blandt unge orkestermedlemmer, men også blandt tilhørerne. Jeg tror, at mange får øjne og øren op for den klassiske musik ved disse koncerter og lover sig selv, at det skal ikke blive sidste gang! 20 Når jeg tænker på, hvilke herlige musikmennesker der har fundet det givende at arbejde sammen med os fritids-musikere i årenes løb: Bare i mit orkester har vi frydet os i sammenspil med kapaciteter som ovennævnte Giordano B., operaens musikchef Michael Schønwandt, Leif Segerstam, sangere som Guido Paëvatalu, Hanne Fischer, Per Høyer og... ja jeg kunne blive ved, en lang række af inspirerende kunstnere, som ikke led af berøringsangst over for amatørmusikken. Fredags-rock-drengene (m/k) er selvfølgelig også selv om de måske ikke allesammen har afgangsbevis fra musikkonservatoriet - velkommen til at gøre plænen usikker for tusinder af glade Tivoligæster. Men de forviste fritidsmusikere i koncertsalen har også deres mission og er med til at gøre Tivoli til den charmerende blanding af folkelighed og elite, som er havens helt unikke og uefterlignelige særkende. Tivolis nye musikchef skal naturligvis have lov til at sætte sig i stolen, men vi håber og forventer at han igen vil finde plads i koncertsalen både til de store, professionelle musiknavne og til de dådrige, musikglade amatører.


Himalayasaltsten - hippolyt.dk\nHimalayasalt er et meget værdifuldt, komplet salt pga. det meget høje mineralindhold. Himalayasalt er naturligt, rent krystalsalt med en meget fin smag, som ikke kun hestene sætter pris på.\nKomplet salt er nødvendig for alle levende organismer for at kunne fungere perfekt. Industrielt fremstillet salt er renset for essentielle mineraler og sporestoffer, således at det kun indholder natirumchlorid og evt tilsat jod.\nSten 2,5-3,5 kg med reb til ophæng\nOprindelse: Himalaya, Pakistan\nSaltindhold: (NaChl) > 98%\nKalcium 0,22 % Klorid 59,20 %\nMagnesium 0,24 % Kalium 0,24 %\nNatrium 39,00 %


Avisen er på vej – nyt om Statsbibliotekets digitaliseringsprojekt digitalbevaring.dk\nAvisen er på vej – nyt om Statsbibliotekets digitaliseringsprojekt\nI juni måned udgav Statsbiblioteket1 første nummer af avisen DenGANG – en avis om det store avisdigitaliseringsprojekt, hvor biblioteket i samarbejde med indiske Ninestars er i gang med at digitalisere 32 millioner avissider.\nOg nu er det så blevet tid til avis nr. 2.\nI avisen kan læses et interview med forfatteren Tom Buk-Swienty, som i sin research ville have virkelig stor gavn af at kunne lave onlinesøgningerne i aviserne. Professor Martin Zerlang, som har skrevet en bogen ’1914’ fortæller, at han brugte Politikens egne digitaliseringer meget i sin research, men også måtte sidde og bladre i fysiske aviser på Det Kongelige Biblioteks læsesal. Med den store mængde avissider, der nu digitaliseres af Statsbiblioteket, bliver denne type research meget lettere.\nAt skulle digitalisere 32 millioner avissider til bevaring er ikke helt ligetil, hvilket man bl.a. kan læse i artiklen ’Råt er godt’. Her beskrives nogle af udfordringerne, i forhold til hvordan man bedst scanner, så både tekst og billede gengives skarpt. I en anden artikel fortælles om, hvordan man på Statsbiblioteket sørger for en sikker bevaring af de utroligt mange filer, som kommer ud af projektet.\nAvisen indeholder bl.a. også en leder, en klumme og en kryds og tværs. DenGANG bliver udgivet både i en digital version og i en trykt udgave.\nDen digitale udgave kan læses her – ønsker du en trykt udgave, så kontakt avisdigitaliseringsprojektet.\n< OPF skifter navn – til OPF!\nOversigt over værktøjer mv. til digital bevaring >


Kapitalisme 4.0, corona-krisen og vejen til det nye bæredygtige velfærdssamfund – Frank Hvid\nKapitalisme 4.0, corona-krisen og vejen til det nye bæredygtige velfærdssamfund\nFinanskrisen i 2008 satte gang i den fjerde store systemiske ændring af vores vestlige kapitalistiske system i de sidste 250 år. Derfor lever vi lige nu ikke bare midt i en global coronakrise, men også en global brydningstid, hvor der vendes endeligt ryggen til den neoliberale tidsånd og forskellige ideologier, lande og idéer til samfundets indretning nu kæmper om at definere den næste fase af kapitalismen.\nHør den historiske gennemgang af de tre første store systemiske ændringer i kapitalismen efter Napoleonskrigene, Den store depression og de inflationære 1960’ere og 1970’ere. Og om de nye retninger som statsmands-dikataturkapitalisme, overvågnings- og techno-monopolkapitalisme, ”New Socialism”, ”Big government” og det bæredygtige velfærdssamfund, der i disse år slås om at definere den nye tidsånd.\nHør om finanskrisens lange skygger, hvorfor vi er kommet på afveje og nogle bud på, hvordan vi på trods af coronakrisen kommer tilbage på sporet med en politik fokuseret på bla. bæredygtig vækst for både natur og mennesker, en stærk og entreprenant privat og offentlig sektor, beskyttelse af barndommen og hvor vi havner, hvis vi ikke får Kapitalisme 4.0 på rette spor.


Hvordan Tina P. tabte 10,7 kg (og genvandt troen på sig selv) | kristianthaulow.com\nHvordan Tina P. tabte 10,7 kg (og genvandt troen på sig selv)\nI dag vil jeg gerne dele en af de succeshistorier jeg er mest stolt af, Tina P.\nIkke på grund af hendes imponerende fysiske forandring (som i øvrigt var helt vild!).\nTina tabte 10.7 kg på 12 uger og har holdt vægten siden.\nMen, det jeg er mest stolt af, er hvor meget hun udviklede sig som person. Og hvor meget selvtillid og tro på sig selv hun fik.\nHvordan Tina overvandt sig selv\nEfter mit sygdomsforløb med brystkræft var jeg et sted i mit liv, hvor jeg ikke kunne genkende mig selv mere.\nJeg havde et desperat mangel på overskud… jeg sov dårligt og var i et elendigt humør. Jeg var mere eller mindre deprimeret.\nHos Kristian fik jeg alt det jeg havde brug for – støtte, vejledning, kostomlægning, virkelig hård og målrettet træning. Og ikke mindst: INGEN medlidenhed.\nJeg lærte, hvordan jeg flyttede mit fokus fra at være på hvad jeg ikke kan… til at være på hvad jeg godt kan.\nJeg har indset hvor meget ord betyder og hvor stor virkning de har. Din krop hører alle dine tanker.\nAt genvinde troen på mig selv er det bedste, der er sket for mig det sidste halve år. Jeg føler mig stærk – ikke bare fysisk, men også mentalt, fordi jeg har overvundet mig selv.\nNu står jeg stærkere end nogensinde før. Jeg har mere energi og overskud både til familien, arbejdet og ikke mindst træningen.\nMin krop er endelig i balance. Jeg bliver stærkere og stærkere for hver uge der går. Og jeg kan se fremskridt på min krop som månederne går.\nDet er slut med humørsvingninger og jeg har mere energi og ekstra overskud hele dagen. Det har gjort stor lykke hos min lille familie!\nHvordan du får samme succes som Tina i år\nVil du have samme succes som Tina fik? I givet fald har jeg en perfekt mulighed til dig…\nJeg vil gerne købe 1 time af min tid og investere den i en samtale med dig.\nLige nu er jeg på udkig efter nogle flere af mine drømme klienter. Og jeg er meget interesseret i at finde ud af, hvilke resultater vi to kunne opnå sammen. Derfor vil jeg gerne købe din første time af min tid, som en gave til dig.\nMen jeg har en lille krølle på halen.\nNår vi investerer i noget til os selv har vi tendens til at sætte mere pris på det. Så, selvom jeg køber min egen tid på dine vegne vil jeg gerne have dig til at behandle den time som om du havde investeret dine egne penge i den så du får mest værdi ud af den.\nHer er, hvad du får ud af din samtale:\n100% klarhed omkring hvad du gerne vil opnå indenfor de næste 12 måneder\nDe specifikke grunde til hvorfor du gerne vil opnå det mål (så du har mere drive og motivation til at gå efter det)\nHvilke udfordringer du risikerer at støde på, så du kan undgå dem inden de dukker op\nJeg har sat en video sammen, hvor du kan høre mere om muligheden.\nPlus, du lærer også de eneste 4 ting mine klienter forkuserer på for at få resultater ligesom Tina.\nKlik her og få gratis adgang til videoen.\n22/02/2019 /af KThauLow85\nhttps://www.kristianthaulow.com/wp-content/uploads/2019/02/nike-sko-trapper.jpg 1200 1800 KThauLow85 https://www.kristianthaulow.com/wp-content/uploads/2020/12/logo-menu-stacked.png KThauLow852019-02-22 13:13:332019-09-11 12:17:22Hvordan Tina P. tabte 10,7 kg (og genvandt troen på sig selv)


Vil du være med til at fortælle om korpsets værdier?\nVil du hjælpe med at fortælle om KFUM-Spejdernes værdier gennem et fedt videoprojekt? Arbejdsgruppen søger frivillige, der kan hjælpe med at føre projektet til døren.\nVil du være med til at fortælle om korpset værdier?\nKFUM-Spejderne har nedsat en arbejdsgruppe til at udvikle videoer, der skal fortælle om korpsets værdier, og hvad man lærer ved at være spejder. Arbejdsgruppen er allerede i gang med at finde på ideer og koncepter til to videoer, der skal give et indblik i spejderverdenen. Men de mangler din hjælp til at føre projektet videre og helt hen til døren.\nArbejdsgruppen er på udkig efter nogen, der kan hjælpe med at omdanne tanker og ideer til et konkret og færdigt projekt. Det kan være en fordel at have erfaring med videoproduktion, men det er bestemt ikke et krav.\nHvis det lyder som noget for dig, så kan du tage kontakt til projektlederen Birgit Madsen på tlf. 5137 1458 eller mail birgit.madsen@kfumspejderne.dk. Hun vil med glæde fortælle dig mere om projektet.


Løsninger | Løsninger – Gersdorff Research\nGersdorff Research er et full-service analysebureau. Vi tilbyder vores kunder såvel kvantitative som kvalitative analyser. Vores analyser tager altid afsæt i vores kunders specifikke forretningsmæssige situation og udfordringer. Således skræddersyer vi vores anbefalede løsninger efter en grundig dialog med vores kunder, hvilket giver langt bedre og mere relevante insights til vores kunder. Det er netop på baggrund af disse insights og vores solide anbefalinger og rekommendationer, at vores kunder kan træffe de rigtige forretnings-mæssige beslutninger og dermed skabe den nødvendige fremdrift og vækst for virksomheden.\nHos Gersdorff Research har vi fokus på at tilbyde innovative løsninger og rådgivning inden for områderne strategi- og forretnings-udvikling, marketing, kommunikation og sponsorship. Vi har igennem mange år udfordret og hjulpet vores kunder med at tilveje-bringe specifik viden inden for nedenstående områder.\n360 graders strategianalyse af virksomheden\nPå en hurtig og effektiv måde måles og sammenlignes din virksomheds performances og efterfølgende identificeres de strategisk vigtige udviklings- og forbedringsområder i din virksomhed.\nCUSTOMONITOR henvender sig til virksomheder, der ønsker et stærkt kundefokus understøttet af data. Med CUSTOMONITOR får din virksomhed løbende monitoreret kundernes holdninger, præferencer og oplevelser på individuelt udvalgte fokusområder. Det kunne fx være “nye kunder”, “kundereklamationer” og “frafaldne kunder”.\nGiver relevant, strategisk input til udvikling af ny kommunikationsplatform, herunder målgruppens adfærd, opfattelser, barrierer og motivationer. Hvad er de strategiske udsigtspunkter og hvordan kan de udnyttes?\nPrætest af kommunikation\nForstår målgruppen budskabet? Er reklamen troværdig og relevant? Har reklamen den rette stil og tone? Og skiller reklamen sig ud?\nHvor mange i målgruppen har lagt mærke til kampagnen? Forstår de budskabet? Og forventer målgruppen at reagere på baggrund af kampagnen?\nHvor effektive er dine afviklede kampagner? Et værktøj til optimering af reklameinvesteringerne baseret på en kontinuerlig overvågning af egne og konkurrenters kampagner samt andre markedstiltag.\nHvordan opfatter målgruppen dit brand? Forbinder de dit brand med de rigtige værdier? Og hvilken position har dit brand i forhold til konkurrenterne?\nGiver den nødvendige viden, når der skal udvikles et nyt produkt, ny smagsvariant eller ny emballage. Hvilken variant har størst potentiale for succes i målgruppen?\nGiver sponsoratet den ønskede effekt?\nSponsorOptimizer er et strategisk og unikt værktøj til det danske sponsormarked, som hjælper aktørerne på begge sider af ”sponsorbordet”. Således giver SponsorOptimizer såvel annoncørerne og rettighedshaverne mulighed for en værdibaseret udvælgelse af samarbejdspartnere. Du kan læse mere om SponsorOptimizer her.\nVærdiansættelse af sponsorater\nGiver sponsorer mulighed for at få en objektiv vurdering af et aktuelt sponsorprodukt og dermed få indsigt i sponsorværdien i kroner. Et godt fundament for at indgå et nyt sponsorat eller gentegne et eksisterende sponsorat er at kende den kommercielle værdi, og der er mange fordele ved at få en uafhængig vurdering af prisen på sponsoratet. Du kan læse mere om ESM Valuation her.\nIdentifikation af relevante kundesegmenter. Hvilke segmenter eksisterer i det pågældende marked og hvad karakteriserer dem? Giver input til ”go to market”-strategi i forhold til udvikling af bl.a. produkter, kommunikationen og distributionen.\nMålgruppens kendskab til og brug af mærker. Hvilke og hvor ofte forbruges produkter i kategorien samt holdningen til disse?\nEvaluering af intern kommunikation\nHvordan performer ledelsen i forbindelse med den interne kommunikation? Hvilke kommunikationskanaler er vigtige for medarbejderne?


Huawei Honor 8 Standard 32GB Dual-SIM Blå | Dustin.dk\n2 499 kr Ekskl. moms 77 krpr. måned (Leasing 36 måneder)\nElegant design, rent håndværk\nDu kan virkelig mærke, at Honor 8 er et fantastisk håndværk. Med et skelet af diamantslebet 2.5D-glas og et hylster af aluminium udstråler den kvalitet fra top til tå.\nMed to sensorer, et RGB og et monokromt, optager de to 12 MP-linser mere lys end før muligt. Rigere farver og skarpe detaljer gør, at du vil kunne optage verdenen fra dine øjne, igen og igen.\nTakket være en indbygget dual core-ISP og dybdemåler-ISP får dine billeder bedre fokus og håndteres hurtigere.\nSelv i de mere krævende forhold, beholder kameraet den høje billedkvalitet.\nHybrid Focus-teknologi i kombination med laserfokus giver dine billeder bedre kontrast og dybde.\nDet store udvalg af indstillinger gør, at du kan behandle Honor 8 som et almindeligt kamera.\nMed et 8 MP-selfiekamera på forsiden bliver dine selfies perfekte, selv i dårlige lysforhold.\nFingeraftrykslæseren er blevet opdateret med en ny algoritme, der lærer dit brugermønster og låser telefonen op på 0,4 sekunder, hvilket giver en hurtigere, smartere og mere sikker oplevelse. Honor 8 tilbyder desuden NFC tag read N write, P2P-overførelse og SIM/HCE-baseret mobilbetaling.\nHonor 8 er drevet af 2,3 GHz octa core-processor bygget på en 16nm arkitektur. 4GB LPDDR4 RAM muliggør multitasking og gaming uden problemer.\nSkarpere farver, smartere indstillinger, flere detaljer! Den 5,2’’ store FHD-skærm på Honor 8 har en 96% farveskala (NTSC), farveforbedring og teknologi, der justerer kontraster på pixelniveau for en suveræn billedoplevelse. Ved at fjerne visse dele af det blå lys gør eye-care-indstillingen skærmen endnu mere behagelig at se på.\nBatteriet på 3000mAh med Power 4.0 maksimerer batteritiden til 1,77 dage ved normal brug og 1,22 dage ved intens brug.\nFast Charging-teknologien giver dig to timers opkald eller seks timers offline-musik efter kun 10 minutters opladning. Batteriet når desuden 47% efter 30 minutters opladning.\nHonor 8 understøtter kun 9V/2A-opladning, hvis medfølgende oplader bruges.\nOpladningstiderne kan variere afhængig af oplader og omgivelser.\nData baseret på laboratorietests fra Honor, faktiske tider kan variere.\nHonor 8 har to antenner, hvilket gør, at den vælger antennen med det stærkeste signal for ultimativ modtagelse.\nVed roaming kan du benytte Huaweis internationale database for, at din telefon hurtigere finder og tilslutter til lokale netværk. Automatisk skift af frekvensbånd for WiFi: Honor 8 understøtter både 2,4 og 5 GHz og bruger det med det stærkeste signal.\nStyr hjemmet offline! Til Honor 8 medfølger separat IR-modul med forudprogrammerede IR-koder til 232.720 produkter fra 5810 forskellige mærker. Nu kan du altså styre en masse forskellige apparater med telefonen, også når du ikke har tilslutning til internettet.\nHonor 8 er blevet certificeret med UL 110 (Platinum level) og for at reducere miljøpåvirkningen er kassen og brugerinstruktionerne trykket med sojablæk. Kassen er lavet af FSC-certificeret papir for at støtte en bæredygtig udvikling af skoven.\nSIM-Type Micro SIM, Nano SIM\nSkærmfunktioner 2.5D curved glass\nPixeltæthed 423 ppi\nTrådløs grænseflade NFC, IEEE 802.11a/ac/b/g/n, Bluetooth 4.2\nYdermål dybde 0.75 cm\nYdermål højde 14.55 cm\nClockhastighed 1.8 GHz, 2.5 GHz\nIndbyggede komponenter Digitalkamera, 2. kamera, Digital afspiller, Stemmeoptager, Navigation\nBrugergrænseflade HUAWEI Emotion UI 4.1


Aktiviteter Arkiv - Side 8 af 8 - Brandkøretøjer.dk\nSøndag d. 31. marts 2010 afholdt Dansk Selskab for Brandkøretøjer generalforsamling. Det foregik denne gang hos Beredskabsstyrelsen i Hedehusene. Foreningen havde fået lov at låne et undervisningslokale, så generalforsamlingen kunne afvikles på stedet. Beredskabscenteret i Hedehusene hed tidligere “Beredskab Storkøbenhavn” og var ejet af Københavns Amt og kommunerne i Storkøbenhavn. I 2005 blev centeret overtaget …


hvordan man kan tage fiskeolie efter operationen\nIfølge oplysninger fra Mayo Clinic , fiskeolie , der indeholder omega-3 fedtsyrer, er direkte forbundet med en række potentielle sundhedsmæssige fordele , herunder reduktion af blodtryk , triglyceridniveauer og reduktion i risikoen for hjertesygdomme . Selv om fiskeolie er generelt en gavnlig supplement , kan dens anvendelse være nødvendigt at begrænse både før og efter operationen på grund af potentielle komplikationer fra selve proceduren . Naturligvis , vil du ønsker at genoptage tage fiskeolie så hurtigt som muligt , men forsigtighed anbefales .\nRådfør dig med din læge eller deltage kirurg for at drøfte en ordentlig . tidsplan for at genoptage dit daglige indtag af fiskeolie efter operationen . Forstå, at du muligvis nødt til at afholde sig for en forholdsvis lang periode , som fiskeolie kan forårsage blodfortyndende effekt , hvilket kan medføre komplikationer i nogle procedurer ( og i inddrivningsperioden herefter) . Nøje at følge lægens anbefalinger , selv om de løber i modsætning til andre råd du har hørt . Dette sikrer problemfrit som muligt genoptagelse af fiskeolie brug efter din operation .\nGenoptag med en forholdsvis mindre dosis af fiskeolie for at vurdere tolerance og tjekke for eventuelle komplikationer efter operationen . Der henviser til fem til 10 gram om dagen er ikke et problem for en person, der er i øjeblikket ikke skal opereres , vil du ønsker at genoptage din fiskeolie dosering med en mager én eller to gram ved første , gradvis opbygning tilbage til din tidligere dosis over en uge eller så for at minimere risikoen for potentielle problemer .\nfortsat er forsigtige efter at genoptage forbruget af fiskeolie , være på udkig efter tegn på symptomer , at tingene ikke godt . Se efter tegn på øget blødning fra snit fra den operation sammen med at være bevidste om din fysiske tilstand på alle tidspunkter. Med andre ord , så spørg dig selv om du føler dig bedre eller værre nu , at du begyndte at tage fiskeolie igen . Hvis fiskeolie forårsager komplikationer eller på anden måde gør dit inddrivelsesproceduren vanskeligere , end det var uden , bør du nok afholde helt indtil du er mere fuldstændig helet.


Adeline Geneevej 3A, 8382 Hinnerup – Ejendomsmæglerfirmaet John Frandsen\nAdeline Geneevej 3A, 8382 Hinnerup\nEnestående arkitektur i Hinnerup midtby\nCentralt i Hinnerup finder vi dette helt specielle rækkehus, som vi nu kan udbyde til salg.\nBoligen ligger kun få meter fra både Hinnerup station, fine og varierede indkøbsmuligheder og hyggelige grønne områder omkring søen, hvor man kan bevæge sig ned og virkelig nyde de naturskønne omgivelser.\nDen smukke bolig er opført i 1908 og har gennemgået en gennemgribende renovering med respekt for flere oprindelige detaljer. Alle rummene fremstår idag både flotte, moderne og meget lyse. Rækkehuset har et samlet areal på 112 kvadratmeter, og her er indretningen i højsædet – derfor har man masser af god plads at udfolde sig på.\nBoligens hoveddør åbner op til en lys og flot entré, hvor et stort indbygget skab giver mange fine opbevaringsmuligheder. I entréen er der lagt nogle smukke mørke fliser, og disse går igen ind i boligens store køkken.\nKøkkenet har en imponerende størrelse, og her er masser af plads, der bare venter på at blive udnyttet på bedste vis. Fra store buede vinduespartier strømmer lyset ind i rummet, og skaber en god og venlig atmosfære. I køkkenet er der desuden god plads til at placere et stort spisebord, hvor man kan samles om et lækkert måltid mad.\nFra køkkenet bevæger vi os op af en fin trappe, og kommer op til boligens stue, hvor man mødes af et helt igennem betagende lysindfald. Placeret lige over stuen er nemlig et flot ovenlysvindue, hvorfra lyset strømmer ind.\nTil boligens planløsningen hører to skønne værelser. Det ene værelse findes på stueplan og det andet på boligens 1. sal. Begge værelser har en rigtig fin størrelse, og man kan derfor indrette rummene, lige som man selv finder det bedst. Til boligen hører desuden et flot WC, som vi finder på stueplan og et stort og lækkert badeværelse, som gemmer sig på 1. salen. Både WC’et og badeværelsets gulv udgøres de samme mørke fliser som i entréen og køkkenet, hvilket skaber en god og gennemtænkt sammenhæng mellem rummene.\nUdendørs finder vi en lille og meget nydelig have med en tilhørende terrasse. Her er der rig mulighed for at skabe en hyggelig krog, hvor man kan søge ud og slappe godt af i den danske sommervarme.\nAlt i alt en skøn og flot bolig, som uden tvivl vil kunne opfylde alle boligdrømme. Velkommen indenfor!\nGrundareal: 381 m²\nEjerudg. pr. md.: 2.763


Kort over Hostels i San Salvador, El Salvador. Gadekort over vandrerhjem\nGadekort over hostel i San Salvador, El Salvador\nBrug vores interaktive kort til at lokaliserer hostel i San Salvador efter område. Du kan se dette som enten et kort over San Salvador eller som et satellitbillede. Du kan også søge efter ledige pladser på hostel i San Salvador, checke priser, se billeder og booke online uden bookinggebyr. Nogle vandrerhjem er muligvis ikke på kortet i deres rigtige fysiske lokalisering. Hvis du er klar over nogle forkert placerede hostel, venligst kontakt os.\nTilbage til listen med Vandrerhjem i San Salvador Brug det interaktive kort over hostels i San Salvador til at lokalisere overnatning i San Salvador efter område. Du kan zoome ind eller ud på kortet og bruge listen til venstre (eller klik på kortpindene) for at se mere information om hvert enkelt hostel. Hvis du ikke kan finde et egnet hostel i San Salvador, kan du kigge på vores billige hoteller i San Salvador.


Udenbords/ fritids gas-regulator | Marineworld - alt til båden\nGas regulatorer til udenbords brug har ikke en overtryksventil. Det at regulatoren sidder i en gaskasse betyder ikke at den kan bruges ombord på en båd. Gasapparater der anvendes inde i en båd skal altid have en gasregulator med overtryksventil siddende på gasflasken i en gaskasse.\nGasapparater der anvendes udendørs, f.eks. grill, gasvarmere, ukrudts bekæmpelse og lign. behøver ikke at have en regulator med overtryksventil monteret. Den vil dog ikke gøre skade hvis det sker. Begrundelsen er at udenbords gasapparater ikke har lange slange og rørforbindelser hvor der over tid kan opbygges et gastryk som kan være farlig ved start af gasapparatet.\nGas regulator sæt f/Weber &...\nGas regulator IC-gaz blå...\nGas regulator eengangs dåse...\nGas regulator m.omløber...


Vi mener | Folk Danmark\nDansk Folkemusik i Sydney Operahouse. Rune Tonsgaard Sørensens flotte modtagelse af Kronprins parrets ”Stjernedrys Pris” i Sydneys Operahouse mandag d.28. oktober, sætter bl.a. focus på Dansk Folkemusik’s høje niveau nu og her !! Pris modtagelsen blev efterfulgt af optræden af Dreamers Circus, som er den trio hvor Rune Tonsgaard Sørensen især udfolder sig inden for folkemusik genren. Om end af kort varighed, så viste de tre musikeres optræden, – udover […]\nMed ansøgningsfrist mandag d. 5. august 2013 træder den nye pulje for international transportstøtte til folkemusikområdet i kraft. Der ydes ikke længere støtte til egentlige transportudgifter, men derimod støttes ”samlet underskud” med kun 50%. På folkemusik.dk kan man se, hvor meget der er bevilget i udlandsturnéstøtte over en periode på ca. 1½ år. Beløbene dækker 2012 og noget af første halvdel af 2013. Tallene vedrører alene udlandstransportstøtte til folkemusikken under […]