Undervisning / Ligestilling\nI Danmark er kun hver 10. borgmester en kvinde. Kvinder tjener stadig mindre end mænd. Og på toppen sidder typisk en mand. Det er på trods af, at vi fik ligeløn i 1975, og at der er flere kvinder end mænd, som gennemfører en højere uddannelse.\nEn pædagog er fortsat typisk en kvinde, imens en it-ingeniør fortsat typisk er en mand. Hvorfor bliver vi hængende i stereotype kønsroller, og hvorfor er vi ikke kommet nærmere ligestilling imellem kønnene? Det kommer dette undervisningsmateriale med nogle bud på:\nMaterialet er baseret på:\nMin uimodståelige mand, der udkom på Gyldendal foråret 2018.\nDokumentarfilmen af samme navn, der havde premiere på CPH:DOX i foråret 2019 og vist på DR2 mandag den 20. maj kl. 20.30\nFormålet med undervisningsmaterialet er at sætte fokus på\nKØN OG LIGESTILLING.\nOmdrejningspunktet er dokumentarfilmen ’Min uimodståelige mand’ fra 2019, der sætter fokus på vores blinde vinkler på køn. Filmen er unik og nytænkende i dens forsøg på at bygge bro over den til tider polariserede debat om ligestilling. Det er en personlig film med instruktøren som den undersøgende og spørgende, og samtidig kommer vi med ud i hjørnerne af både kunst, film- og tv-brancherne.\nMaterialets indhold og opbygning:\nDokumentarfilm ’Min uimodståelige mand’ er udgangspunktet for materialet. Så vi foreslår, at klassen indleder med at se filmen sammen. Man kan dog godt gå direkte til de forskellige temaer uden at have set filmen i sin helhed.\nDer er desuden til hvert af temaerne tilknyttet et tema-uddybende kapitel fra bogen, Min uimodståelige mand – vi er alle mandschauvinister, der er skrevet af instruktøren Mette Korsgaard og udkom på Gyldendal i 2018.\nTema: Dokumentarfilmen – her ligger selve filmen samt forslag til opgaver indenfor dansk, mediefag og samfundsfag.\nTema: Den blinde vinkel på køn – her et tematiseret klip fra filmen, et tematiseret kapitel fra bogen plus flere forslag til opgaver\nTema: Den ubevidste opdragelse – her er tematiseret klip fra filmen, et tematiseret kapitel fra bogen, samt flere uddybende interviews fra filmens råmateriale plus, links til videoklip fra andre kilder og forslag til opgaver.\nTema: Kulturens kønsstereotyper – her er et tematiseret klip fra filmen, et tematiseret kapitel fra bogen plus et oplæg til opgave.\nMaterialet dækker overordnet følgende indenfor læreplan og vejledninger:\nLigestilling mellem kønnene kan behandles deduktivt med afsæt i formålet i lov om ligestilling og derefter arbejde med eksempler på områder, hvor der er opnået ligestilling, og hvor ligestilling er fraværende og årsager hertil. Forskelle mellem formel og reel ligestilling kan indgå. Ligestilling kan knyttes til rettigheder og pligter, ved at undersøge om der er ligestilling mht. civile, politiske og sociale rettigheder og mht. pligter. En induktiv tilgang kan tage afsæt i elevernes egne erfaringer med ligestilling og manglen på samme i forskellige arena- er (familie, fritid, sociale medier, forening, skole, job) og efterfølgende diskutere årsager, konsekvenser og løsninger. Ligestilling kan behandles både økonomisk, sociologisk og politisk samt komparativt ift. andre lande. Teorier om køn og kønssocialisering kan anvendes til at diskutere årsager til mangel på ligestilling.\nLigestilling mellem kønnene kan behandles deduktivt med afsæt i formålet i lov om ligestil- ling og derefter arbejde med eksempler på områder, hvor der er opnået ligestilling, og hvor ligestilling er fraværende og årsager hertil. Forskelle mellem formel og reel ligestilling kan indgå. Ligestilling kan knyttes til rettigheder og pligter, ved at undersøge om der er ligestilling mht. civile, politiske og sociale rettigheder og mht. pligter. En induktiv tilgang kan tage afsæt i elevernes egne erfaringer med ligestilling og manglen på samme i forskellige arena- er (familie, fritid, sociale medier, forening, skole, job) og efterfølgende diskutere årsager, konsekvenser og løsninger. Ligestilling kan behandles både økonomisk, sociologisk og politisk samt komparativt ift. andre lande. Enkle teorier om køn og kønssocialisering kan an- vendes til at diskutere årsager til mangel på ligestilling.\nLigestilling mellem kønnene kan behandles deduktivt med afsæt i formålet i lov om ligestilling og derefter arbejde med eksempler på områder, hvor der er opnået ligestilling, og hvor ligestilling er fraværende og årsager hertil. Forskelle mellem formel og reel ligestilling kan indgå. Ligestilling kan knyttes til rettigheder og pligter, ved at undersøge om der er ligestilling mht. civile, politiske og sociale rettigheder og mht. pligter. En induktiv tilgang kan tage afsæt i elevernes egne erfaringer med ligestilling og manglen på samme i forskellige arenaer (familie, fritid, sociale medier, forening, skole, job) og efterfølgende diskutere årsager, konsekvenser og løsninger. Ligestilling kan behandles både økonomisk, sociologisk og politisk.\n(Her optræder dokumentar mange gange og i forskellige sammenhænge. Arbejdet med dokumentargenren præciseres måske mest klart i nedenfor.)\nI arbejdet med dokumentargenren skal eleverne opnå kendskab til dokumentaren som en ikke-fiktiv genre. Eleverne kan undersøge radiodokumentar eller den dokumentariske skrevne tekst som eksempler på genrens mange udtryk og variationen i brugen af autenticitetsmarkører. Alle skal ifølge læreplanen fordybe sig i dokumentarfilmen som værk. Her skelnes ikke mellem tv-dokumentar og dokumentarfilm. I undersøgelsen af dokumentar- filmens virkemidler er fokus på samspillet mellem ord, tekst, lyd og billede, forløbs- og for- tælleforhold og brug af andre virkemidler, fx citat og kildebrug som autenticitetsmarkører. Det er analyse og fortolkning af sammenhæng mellem form, indhold og funktion, der er udgangspunktet for arbejdet med dokumentaren som værk. Som en del af arbejdet med dokumentargenren kan ligeledes indgå analyse og vurdering af de sociale, kulturelle og historiske sammenhænge, genren indgår i fx modtagelsen af det valgte værk gennem analyse af anmeldelser, debatindlæg eller kommentarer fra fx politikere eller andre.\nFra læreplanerne C og B:\nforetage en mediefaglig perspektivering af film, tv og nyere medier ud fra valgte kontekster\nEleverne skal kunne foretage en mediefaglig perspektivering af film, tv og nyere medier ud fra valgte kontekster.\nDette indebærer, at eleverne bliver i stand til at se film-, tv- og nyere medieproduktioner i en større sammenhæng af fx tematisk, genremæssig, historisk eller auteur-, platforms- og/eller mediemæssig karakter. (…) Her vil eleverne stifte bekendtskab med forskellige kontekster, som film, tv og nyere medier kan perspektiveres til. Med formuleringen ”valgte kontekster” menes, at eleven er i stand til at perspektivere til ønskede mediefaglige kontekster, der har været arbejdet med i undervisningen.\nEleverne skal kunne behandle problemstillinger i samspil med andre fag.\nMediefag kan indgå i en lang række samspil med andre gymnasiale fag og kan i den sammenhæng bruges både teoretisk-analytisk, praktisk, innovativt og formidlende. Det betyder, at nogle af de film, tv og/eller nyere medieproduktioner, der er arbejdet med i undervisningen, kan relateres til en bredere, tværfaglig sammenhæng. Det indebærer, at man for at finde forklaringer (samt evt. stille nye spørgsmål), og for at udvide synsfeltet og forståelsen af de enkelte produktioner må vende blikket mod andre vidensområder og tendenser i omverden.\nDOKUMENTARFILMEN: MIN UIMODSTÅELIGE MAND\nEn personlig beretning om den manglende ligestilling i Danmark. En ulighed der ifølge instruktøren bunder i kønsstereotyper og en ubevidst favorisering af mænd.\nOPLÆG TIL UNDERVISNING\nDokumentarfilm varighed 59 min.\nDokumentaren undersøger, hvilke mekanismer, der medvirker til, at der ikke er ligestilling mellem kønnene. Den ser også på, hvordan vi agerer meget kønsspecifikt, og hvordan vi agerer forskelligt i kommunikationen med de to køn. Instruktøren har valgt at se på områder som film og tv, kunst, børneopdragelse og kommunikation.\nDansk og mediefag – overordnet værktøj:\nDokumentaren giver mulighed for at arbejde med alle grebene fra dokumentarfilmanalysens værktøjskasse. Afslutningsvis kan eleverne lade deres egne metarefleksioner om filmproduktion/kunstproduktion indgå i en perspektivering.\nEt medieanalyseforløb kan endelig udmønte sig i en skriftlig opgave i genren. En reflekterende artikel, hvor begreber som køn, ligestilling, feminisme og mandschauvinisme kunne indgå.\nDokumentaren kan også fungere som supplement til flere litterære forløb. Fx et forløb med fokus på kvinder og kunst, et forløb om feminisme og feministisk litteratur etc.\nSe dokumentarfilmen Min uimodståelige mand. Tag noter, mens I ser filmen:\n(I kan evt. læse om analyse af (dokumentar)film i det omfattende filmleksikon, som findes på Filmcentralens hjemmeside. Adgang til leksikonet kræver Uni Log-in. )\nDe filmiske virkemidler er filmens æstetik. Det er måden, billederne og lyden bruges – filmens udtryk. De er således med til at fortælle historien og skabe stemning og spænding i en film.\nHvordan bliver der klippet?\nHvilke kameravinkler og beskæringer?\nHvad betyder grafikkens udtryk og fakta for fortællingen?\nDramaturgi er læren om at fortælle historier: Hvordan skruer man en god historie sammen? Blandt de vigtigste elementer i dramaturgi er filmens forløb, filmens fremdrift, karakterer og konflikter.\nHvem er hovedperson(erne)?\nRedegør for fortællerens rolle og betydning.\nHvordan interviewer fortælleren de medvirkende eksperter, erfaringspersoner, familiemedlemmer?\nHvilken form har filmen? Hvorfor?\nHvilke storylines er der i filmen.\nMange film har næsten samme forløb, når det gælder opbygning af fortælling og spænding. Berettermodellen viser dette forløb. Berettermodellen kaldes også Hollywood-modellen.\nBrug berettermodellen til at analysere forløbet (dramaturgien) i Min uimodståelige mand.\nI filmen benytter instruktøren interviews og samtale til at sætte fokus på sit tema.\nForsøg at interviewe hinanden.\nHusk et spørgsmål af gangen\nOg spørgsmål skal være konkrete.\nEt overordnet konkret spørgsmål kan være: Har du været udsat for diskrimination på grund af dit køn?\nHusk at benyt åbne spørgsmål: Hvem, hvad, hvordan, hvorfor…\nFølg op på spørgsmålet: Ingen med åbne spørgsmål, hvad skete der så, eller hvorfor….\nPas på med at kommentere. Lad din interviewperson tale.\nLyt efter værdiladede ord, eksempelvis:’ jeg synes at hun er klam’, ’han er for dum’ ell. lign. Tag ordene op og spørg igen åbent: hvorfor synes du det? Eller Hvad bygger du det på? Ell. lign.\nPauser: Vær ikke bange for pauser. Der må gerne være tid til at tænke sig om.\nUndgå alt for åbne spørgsmål: Hvordan er det at være en dreng?\nProducer en dokumentarisk kortfilm\nI skal i grupper lave en kortfilm, hvor I skildrer en af jeres klassekammerater og hans eller hendes forhold til køn. Eller I kan filme et eller flere familiemedlemmer og interviewe dem om deres syn på ligestilling og køn. I skal overveje alt fra filmiske virkemidler og dramaturgi til locations og rekvisitter. Og samtidig være bevidste om kameraets effekt på den svære samtale.\nSom yderligere inspiration til produktionerne kan bruges supplerende litteratur, de tre kapitler fra bogen: Min uimodståelige mand – vi er alle mandschauvinister, der ligger under hvert tema på undervisningssiden.Jeres egen filmproduktion skal vises for resten af klassen, og I skal efterfølgende fortælle om de overvejelser, I har gjort jer om filmen.\nYderligere forslag til dansk\nSE FILM OM LIGESTILLING\nSkriv en analyserende artikel, hvor du undersøger film, der ønsker at belyse og diskutere ligestilling mellem kønnene. I din artikel skal du analysere og fortolke et uddrag af dokumentarfilmen Min uimodståelige mand.\n– at analysere og fortolke de virkemidler og genretræk, filmen anvender for at belyse ligestillingen\n– at vurdere, hvordan filmen forsøger at skabe en debat om ligestilling mellem kønnene\n– at formidle din forståelse af filmen klart for din læser med en fokuseret indledning og en nuanceret afslutning.\nSkriv en debatterende artikel, hvor du med udgangspunkt i dokumentarfilmen Min uimodståelige mand diskutere vilkår og udfordringer for ligestilling mellem kønnene i dag og forsøger at overbevise din læser om dine synspunkter.\nI din artikel skal du inddrage filmen Min uimodståelige mand.\nAt diskutere, i hvilket omfang ligestilling mellem kønnene fortsat er et problem, hvordan og hvorfor\nAt underbygge din egen argumentation med konkrete eksempler bl.a. ved at inddrage filmen samt tekstuddrag fra bogen Min uimodståelige mand – v er alle mandschauvinister..\nSkriv en reflekterende artikel, hvor du undersøger film, der ønsker at belyse og diskutere ligestilling mellem kønnene.\nI din artikel skal du inddrage filmen Min uimodståelige mand\nAt reflektere over film og litteratur, der tematiserer ligestilling mellem kønnene. Inddrag et eller flere synspunkter fra filmen. Du kan fx komme ind på begreber som køn, ligestilling, feminisme, mandschauvinisme og opdragelse.\nAt inddrage andre film, du har set, som også tematiserer ligestilling mellem kønnene.\nMed udgangspunkt i Stephen Toulmins analysemodel.\nPåstand: Det, afsenderen ønsker at modtageren skal overbevises om\nBelæg: Argumenter for påstanden. Det kan være data\nHjemmel: Den grundopfattelse, som binder påstand og argumentet sammen\nStyrkemarkør: Ord, der viser, hvor stærkt afsenderen mener sin påstand\nGendrivelse: At tage forbehold for modargumenter.\nHvordan argumenterer instruktøren for, at vi har blinde vinkler på køn?\nPrøv omvendt at bruge modellen enten skriftligt eller mundtligt, at ligestilling ikke er noget problem?\nEller argumentere for at kvinder er klogere end mænd\nEller at mænd er bedre en kvinder til at passe børn.\nMin uimodståelige mand vil være en relevant introduktion til forløb, hvor der skal arbejdes med identitetsdannelse og socialisering, idet den peger på, at allerede i de første leveår bliver barnet præget i en næsten entydig kønsbestemt retning, der følges op i den videre opvækst og får indflydelse på eksempelvis studievalg og erhverv.\nForståelsen bygger til en vis grad på ”dagligdags” iagttagelser, viden om ’gender bias’ sammen med faktiske tal og statistikker.\nDokumentaren viser en række eksempler på steder og situationer, hvor ligestilling mellem kønnene ikke eksisterer eller kun eksisterer i begrænset omfang. Det er eksempler, der ikke så ofte omtales i ligestillingsdebatten, men som ikke desto mindre er signifikante for problematikken. Bl.a. undersøges udvælgelsen af personer til deltagelse i nyhedsmagasinet Deadline, og instruktøren undersøger, hvordan vi kommunikerer om henholdsvis mænd og kvinder.\nVi får desuden demonstreret, at ligestilling ikke blot er et politisk spørgsmål om at bestemme en ligelig kønsfordeling, men i høj grad er et problem, der knytter sig til adfærd og kommunikation.\nDokumentarfilmen kan kombineres med udvalgte kapitler fra lærebogen:\nKøn og ligestilling af Anna Storr-Hansen og Kia Ditlevsen, Columbus 2017.\nSamt de tre kapitler fra ’Min uimodståelige mand’, Gyldendal 2018.\nEleverne skal undersøge:\nHvilken rolle spiller køn i socialiseringen\nHvordan forskellighed i køn kommer til udtryk i uddannelse og på arbejdsmarked.\nHvilke teorier, der forklarer forskelle i køn\nDiskutere i hvor høj grad politikere og lovgivninger kan understøtte ligestilling.\nDiskutere hvad der kan gøres for at fremme ligestilling.\nEr kvoter en løsning for at fremme ligestilling?\nSkal barselsperioden fordeles mere lige imellem mænd og kvinder?\nDEN UBEVIDSTE OPDRAGELSE\nLigestilling handler ikke kun om, at mænd undertrykker kvinder. Kvinder undertrykker også kvinder. Selv når man går aktivt ind for ligestilling og føler sig meget bevidst om det, kan man i det ubevidste selv være med til at sætte køn i kasser og begrænse sine børn. Instruktøren bliver overrasket, da hendes yngste datter beslutter sig for at blive ingeniør. Hun begynder at undersøge sine egne blinde vinkler på køn.\nOGSÅ KVINDER KAN VÆRE MANDSCHAUVINISTER\nLæs: Kapitel 8. Master of Spinjitzu og den fine prinsesse (Et uddrag fra: ’Min uimodståelige mand – vi er alle mandschauvinister’)\nInstruktøren bliver overrasket, da hendes yngste datter beslutter sig for at blive ingeniør. Hun begynder at undersøge sine egne blinde vinkler på køn.\nDybdegående interviews taget fra filmens råmateriale:\nHvert interviewtema kan være et oplæg til debat:\nKultur, kategorier og forventninger\nDiskuter, hvad I har tilfælles på tværs af køn.\nKøn og privilegier\nDiskuter om I har privilegier i forhold til, hvilket køn I er.\nForventninger skaber ulige vilkår\nDiskuter og kom med eksempler på at præstere dårligere eller bedre alt efter hvad der bliver forventet. Drenge passe børn – piger spille computer. Drenge bruge makeup – piger spille fodbold etc.\n(Interviews post doc, psykolog og filosof, Lea Skewes)\nInterview professor Cordelia Fine, Melbourne University\nGør op med myten om at kvinder er fra Venus og mænd er fra Mars.\nOg forklarer hvorfor kønshormoner ikke har afgørende indflydelse på vores personlighed\nDiskuter om piger og drenge, mænd og kvinder er mere eller mindre konkurrencemindede.\nOg diskuter hvilke konsekvenser det har for os at blive sat i en ’kønskasse’.\nDette kan også være et oplæg til at tale om ikke at tilhøre en bestemt køn, og hvilke konsekvenser det har.\nInspiration til supplerende litteratur kan findes på\nUnder feministisk litteratur\nKapitel 8. Master of Spinjitzu og den fine prinsesse\nUddrag fra: ’Min uimodståelige mand – vi er alle mandschauvinister’\nTag et hurtigt kig ind på et hvilket som helst børneværelse. Et nanosekunds observation, og vi ved, om det er en dreng eller en pige, der er i gang med at vokse op og udvikle sig i rummet. Vi opdrager børn i kønskasser. Ikke som aldrig før, for vi har jo haft de såkaldte gode gamle dage i forrige århundrede, men som vi ikke forestiller os, at vi gør det i dag.\nSelvom mine tre børn er flyttet hjemmefra, og ingen børneværelser har overlevet de tre fraflytninger, behøver jeg ikke at gå udenfor min egen dør for at konstatere fakta. Bare et kig i reolen, hvor jeg har gemt de bedste af mine børns bøger til mine børnebørn og desuden købt nogle få nye, afslører det overordnet set, at en dreng er nysgerrig, rask og handlekraftig, mens en pige som regel er en sød biperson i en drengs liv.\nJeg har selvfølgelig gemt de bedste børnebøger, altså de bøger, hvor vi som forældre har haft de største og bedste fælles oplevelser sammen med vores børn. Nu er jeg mor til to piger og en dreng. Ikke desto mindre er de sjove, interessante og nysgerrige hovedpersoner i de bøger, som jeg har gemt, skrevet med drenge i hovedrollerne. Det er først efter, at jeg gået i gang med denne her bog, jeg har kigget på bogskatten med dette nye syn på køn.\nOle Lund Kirkegaards i øvrigt helt fantastiske børnebøger er der en hel stak af: Frække Friderik, Albert, Per og Bette Mads, Frode – og alle de andre rødder, Orla Frøsnapper, Otto er et næsehorn, Gummi Tarzan. Men også andre børnebogsforfattere har jeg suppleret med i den gode sags tjeneste – til at hygge mig med mine børn omkring gode fælles historier. Vitello vil have en far af Kim Fupz Aakeson og Niels Bo Bojesen; Rasmus af Jørgen Clevin; Peter Plys af A.A. Milnes; Lille Kritters godnathistorie; De tre Bukke Bruse. Ja, kære læser, hovedpersonerne er drenge.\nTja, Otto er jo et næsehorn, men også i den bog er hovedpersonen en sjov og nysgerrig dreng. Så er der heldigvis Pippi Langstrømpe. Men hvorfor mon jeg hovedsageligt har valgt bøger med drenge som hovedpersoner, når jeg nu har to døtre og en søn, og mine to børnebørn er en pige og en dreng? Det spørgsmål kan selv et barn svare på. Det viser et projekt om køn, ligestilling og børnebøger foretaget af studerende ved University College Sjælland, UCS. De studerende har nemlig fået den gode ide at spørge børnene selv. Og børnene svarer, at bøger med drenge som hovedkarakter er sjovere og mere spændende end bøger med en pige som hovedkarakter. Det er drenge og piger enige om. Og det er jeg så åbenbart også enig i.\nLea Skewes, kønsforsker, ph.d., fortæller, at det ikke kun er i min børnebogssamling eller i udbuddet fra UCS, at piger er overvejende tilbagetrukne. Flere studier i børnelitteratur illustrerer, at pigerollerne nedprioriteres og særligt, når det handler om dem, der har noget at skulle have sagt. Når handling og plot skal styres, er det en dreng, der får rollen.\nDet samme viser sig i tv-programmer målrettet børn. Her er det ifølge Lea Skewes kun 32 procent af hovedpersonerne i børneprogrammerne, der er hunkøn. Hvilket er med til at signalere, at plot og handling ikke er på kvindernes præmisser. Tværtimod får vi fortalt vores børn, at fremdrift sker ved hjælp af hankønsvæsner. Det er det, drenge kan.\nFor eksempel viser studier i børne-tv også, at hvis der er kvindelige karakter med i programmet eller i filmen, så vises kvinden sjældent alene, men i et fællesskab. Hvorimod de mandlige karakterer godt kan være alene. De kan skabe nok fremdrift i sig selv, det kan en kvinde altså ikke, fortæller Lea Skewes. Og det er, hvad jeg ubevidst har lært mine børn og nu børnebørn.\nJeg har oven i købet suppleret med tonsvis af tegnefilm til at understrege min ubevidste pointe.\nPrinsesser scorer i søvne\nDisneys tidlige prinsessefilm er tegnet med smukke piger eller kvinder, der er bløde og søde – og i den grad villige til at udholde modgang og ydmyghed med højt humør. I dag er der dog ved at komme mere styrke over Disneys piger. ’Vaiana’ fra 2017 er en handlekraftig heltinde, der hellere vil udforske verden, end hun vil følge forældrenes regler. Men forskning har fundet en overraskende tendens: Selv når piger eller kvinder har hovedrollen, taler de mindre end hankønsvæsnerne eller de ukønnede væsner. De taler oven i købet langt mindre, end de gjorde i film fra 1930’erne og 50’erne.\nDengang havde kvinderne flere ord, men var dog ikke handlekraftige. Eksempelvis er den lille Snehvide jo ikke meget bevendt til andet end at gøre rent for dværgene og danse. Og hun scorer prinsen ved bare at ligge på ryggen og sove sin skønhedssøvn.\nIfølge Washington Post har Carmen Fought and Karen Eisenhauer, der begge er professorer i lingvistik i USA, analyseret samtlige dialoger i Disneys 12 animerede prinsessefilm fra 1937 til 2013. Mens de kvindelige figurer har 50 til 70 procent af den samlede taletid i ’Askepot’, ’Tornerose’ (hov! Hun sov også indtil der kom en modig prins og kyssede hende) og Snehvide og de syv dværge, får kvinderne i efterfølgende film meget mindre taletid. Kvindelige figurer får kun 30 procent af taletiden i ’Den lille havfrue’. Det kan der være en naturlig forklaring på, fordi det jo er en del af plottet, at havfruen taber stemmen. Men også i ’Mulan’ får heltinden under en fjerdedel af taletiden. Mulan er til gengæld en handlekraftig ung kvinde, der udgiver for sig for at være mand, for at kunne gå ind i hæren og bringe ære til sin familie. Alligevel har hun særdeles begrænset taletid. I ’Aladdin’ har prinsesse Jasmin heller ikke meget at skulle have sagt, men det skal så retfærdigvis siges, at hovedpersonen er Aladdin.\nI ’Frozen’, der har hele to store kvindetegninger, prinsesserne Elsa og Anna, har de langt under halvdelen af taletiden. Til gengæld har de store øjne med lange vipper, og ser både uskyldige og smukke ud. Lige i øjeblikket er mit fireårige barnebarn, Emma, i gang med at få sit hår til at gro hurtigt ud, så hun kan komme til at se ud som Elsa, der har hår fra hovedet ned til numsen. Jeg kan få hende til at spise det sundeste mad, hvis jeg forsikrer hende om, at håret gror hurtigere ud på den måde. Emma elsker Elsa. Hun elsker hende så meget, at hendes favorit t-shirt bærer et billede af Elsa. ”Hvorfor kan du godt lide Elsa, Emma?” spørger jeg.\n”Hun er smuk,” svarer Emma.\n”Har hun superkræfter?,” spørger jeg.\n”Nej, mormor,” sukker Emma overbærende. ”Elsa kan ingenting.”\nElsa kan faktisk på magisk vis fryse ting til is, men det er skønheden, Emma er faldet for. Og for nylig var hun i gang med at arrangere en stor fest for Elsa og Snehvide. Hun ringede rundt på sin lyserøde mobiltelefon for at få så mange som muligt til at komme. Anna kunne ikke komme, men Emma lovede at sende en taxa. Så jeg er ikke bekymret for Emma. Hun er i hvert fald som fireårig virkelig handlekraftig, og skal nok klare sig ligesom alle de andre små prinsesser henne i børnehaven.\nMen jeg synes ikke, det er rigtigt, at verden skal bestå af prinsesser af få ord. Mens hendes lille storebror, Simon, i legetøjsbutikker kan vælge imellem at være Ninjago – Master of Spinjitzu, Batman, Superman eller Spiderman. Alle sammen mænd, der kan overvinde onde kræfter og få styr på verdens orden … og masser af taletid.\nSom antropolog Tinna C Nielsen siger: ”Disneys tegnefilm er inde i alle børns liv. Når man kigger på figurernes ansigter, er pigernes ansigt tegnet efter den samme facon med meget store øjne, fyldige øjenvipper, høje kindben og en bestemt fin mund. De er alle sammen smukke også selvom de er pige-dyr. Men mandefigurerne kan sagtens være grimme, og de har mange forskellige former og udtryk. Så kvinder i Disneys film er smukke, rene og gode, mens mændene må leve deres intentioner ud. Det stereotype billede af kvinden er, at hun skal være smuk, tage sig af flokken, og hun skal sørge for, at de gode har det godt.”\nVrede drenge og bange piger\nUdenfor tegningernes verden afspejler virkeligheden sig. Studier viser, at vi er opmærksomme på, hvordan pigebørn ser ud, mens vi fokuserer på, hvad drengebørn laver, og hvem de er. ”Som kvinde skal du fokusere på dit udseende, og som mand på, hvad du kan. Og det er jo ikke, fordi kvinder ikke har aktiverne, og mænd ikke har udseende, det er bare en prioriteringssag,” siger Lea Skewes.\nSamtidig beskriver vi meget tidligt i ord, hvordan vi opfatter henholdsvis drenges og pigers reaktioner. I et forsøg, som psykolog, ph.d. og postdoc fra Aarhus Universitet, Christina Ottsen, har refereret til, har forskere sat småbørn i kravlealderen af begge køn til at lege med klodser og andet sjovt legetøj. Pludselig dukker der en trold op af en æske. Alle børn reagerer på trolden. Men voksne beskriver børnenes reaktioner forskelligt. Når det er en dreng, der overraskes af trolden, beskrives hans reaktion som ’vrede’. Når pigers reaktion beskrives, bruges ordet ’forskrækket’. Alt andet lige er der potentielt mere udfarende energi i vrede end i forskrækkelse.\nDet ukritiske ubevidste\nKønsforsker Lea Skewes taler ligesom hjerneforskere om det ubevidste og det bevidste, om det implicitte og eksplicitte. Det implicitte er vi ikke bevidste om, og vi kommunikerer det ikke direkte. Det ligger bare i kortene. Det eksplicitte er det bevidste og det klart formulerede. Og der er vel ingen, der bevidst og klart formulerer overfor piger, at de er dummere end drengene. Men implicit får vi kommunikeret, at pigebørn er mindre vigtige og kan mindre. ”Det triste ved det implicitte niveau er, at det går rent ind, man sidder ikke og forholder sig kritisk til det. Det gør man heller ikke som voksen. Vi er mere styret af det implicitte end det eksplicitte niveau. Så selvom vi kan afrapportere ret positive opfattelser af kvinder generelt, hvis vi bliver spurgt, så har vi ikke de samme opfattelser på det implicitte niveau. Og det gælder både børn og voksne,” fastslår Lea Skewes.\nI en undersøgelse refereret i bogen ’Der findes en plads i helvede til kvinder, som ikke hjælper hinanden’ af Lisa Marklund og Lotta Snickare, viser det sig også, at når voksne mennesker tager en lille baby i lyserødt tøj op i sin favn, begynder den voksne med det samme at ae og pusle kærligt om barnet med små og kærlige lyde. Omvendt, når voksne tager en baby i blåt tøj op i favnen, får barnet flyveture og får vendt ansigtet ud mod verden akkompagneret af oplivende lyde.\nNår børnene begynder at tale, lærer vi piger at tale om følelser, vi forventer ubevidst større nuancer, når piger skal tale om, hvordan de har det. Vi forventer til gengæld ikke, at drengene gider tale om følelser. De vil nok hellere have det sjovt.\nFra første færd reagerer vi ikke lige så meget på drenges gråd, som vi gør på pigers. Vi rejser os hurtigere op og trøster barnet, når det er en pige. Det er ikke så relevant for os at trøste drengen. Det bliver en form for belønning for den lille pige, at græder hun, så får hun respons. Drengene må klare sig selv i lidt længere tid, hvilket er med til at skubbe den lille dreng ind i en superhelteverden, som måske gør ham umiddelbart mere robust, men også ude af stand til at tage godt vare på sig selv, hvilket kan være med til at forklare, at når en mand ikke kan klare sig selv i den voksne verden, så dumper han hårdere ned på bunden, end kvinder typisk gør. Kvinder har lært at tale om følelser og lært vigtigheden af at interagere tæt på andre. Det lærer drenge også, men vi svigter drengene i oparbejdelse af de livsvigtige evner. Det kan være sin sag at tilhøre det stærke køn, når man i virkeligheden bare er et lille menneske.\nOmvendt viser undersøgelser, at vi hæmmer pigerne. Drenge opfordres til mere fysisk aktivitet end piger, hvilket betyder, at deres rummelige intelligens formes af det. Det viser blandt andet en test, der er refereret i professor Lisa Eliots bog om blå og lyserøde hjerner. I testen får mødre mulighed for at justere en rampe i forhold til, hvor meget deres barn på 10-11 måneder kan kravle op og ned ad. Og de lader efterfølgende barnet afprøve hældningen. Til sidst afprøver forskerne børnenes evner.\nDet viser sig, at mødre mener, at drenge kan mestre en større hældning end pigerne. Mødre til drenge kunne faktisk med en procents nøjagtighed finde niveauet til deres sønner.\nMens pigemødrene undervurderede deres døtre med ni procent. Forventninger til drenge og piger er forskellige, og vi undervurderer pigerne. Der var rent faktisk ingen forskel i pigernes og drengenes mestring af rampen. Der er ingen forskel på drengenes og pigernes fysiske aktiviteter, hvis vi giver dem mulighederne.\nI Dens store Danske, Gyldendals leksikon på internettet, bliver det understreget på denne måde:\n”Alligevel er der ingen forskningsmæssig tvivl om, at forældre opfatter deres børns personlighed og egenskaber på en kønsspecifik måde — og det vil i sig selv føre til forskelsbehandling. Uregerlige piger irriterer mere end uregerlige drenge, stille drenge vækker mere bekymring end stille piger.\nAmerikanske forskere fandt foreksempel, at forældre opfattede helt nyfødte sønner som fastere, med grovere ansigtstræk, bedre koordineret, mere opvakte, stærkere og mere hårdføre end nyfødte døtre. Nyfødte døtre blev derimod opfattet som blødere, med finere ansigtstræk, mindre af vækst, mere skrøbelige og mindre opvakte end sønnerne. Fædrene kønstypificerede deres nyfødte børn mere end mødrene. Nordiske undersøgelser har vist, hvordan forældre uden at vide det fortolker deres fireårige børn forskelligt efter barnets køn: Når den fireårige pige ikke gør, som der bliver sagt, tolkes det som, at hun endnu er et lille barn, mens samme adfærd hos den fireårige dreng tolkes som, at han er ved at blive stor og selvstændig.”\n(Finn Stefánsson, Harriet Bjerrum Nielsen, Lise Busk-Jensen: køn i Den Store Danske, Gyldendal.)\nOg om ikke tidligere i teksten så i hvert fald her vil mangen en forældre til drenge protestere og sige: Jamen, min søn havde ikke lyst til at fortælle, hvordan det gik i børnehaven. Det er i hvert fald min respons til kønsforsker Lea Skewes. At min datter hellere ville fortælle om sin dag i børnehaven, end min søn ville. Jeg spurgte dem lige meget.\nMen svaret på dette er, at jeg sandsynligvis ikke lærer min søn at tale om følelser. Det er ikke noget, man bare kan. ”Du skal tænke på, hvad dine børn gør, og hvordan du opfatter dine børn. Du hiver jo en stereotyp forståelse ned over dine børn. Når dit barn ikke opfører sig stereotypt, så har du sværere ved at huske det, end når barnet opfører sig stereotypt. Det avler stereotyperne. Så den kønnede forståelse, vi har i vores hoveder om, hvad piger gør, og hvad drenge gør, er med til at skabe og forstærke den kønnede opdragelse. Det betyder, at vi giver dem forskellige redskaber. Ubevidst lærer vi drenge, at det ikke er legitimt at udvise følelser, og det er med følelsessnak som indenfor alle andre kompetencer, hvis man ikke øver, bliver man ikke bedre. Så hvis man som dreng får at vide, at man ikke skal vise sine følelser bortset fra på aggressiv vis, så lærer man ikke andet.”\nOg på den måde understøtter kønsforsker Lea Skewes hjerneforskningen, der viser, at det er næsten umuligt for os at ændre vores ubevidste adfærd. Vi er simpelt hen kodet for stærkt til at være bevidste om, at vi putter vores børn i kønskassen – en kasse, det er yderst vanskelig at komme op af.\nMed forældrenes assistance bliver børn endda puttet i kønskassen, inden de overhovedet er kommet til verden. Nu er jeg så gammel, at ingen kendte kønnet, før barnet var født, da jeg fik mine to første børn. Dengang var der ingen scanninger eller andre prøver, hvis ikke der var mistanke om, at noget kunne være galt. Men da jeg skulle have mit tredje barn, var jeg kommet i den kategori af gravide mødre, der kunne få en fostervandsvandsprøve, fordi der er forøget risiko for at få et barn med Downs Syndrom, når man er over 35 år. På den måde vidste jeg allerede i graviditetens 20. uge, at jeg skulle have en pige. Så under alle mine skønne middagslure i måneden op til fødslen, lå jeg og mugkiggede op på den lyserøde kjole, som min mor havde strøget til den pige, vi vidste var på vej. Det blev meget mere virkeligt for mig, at jeg skulle have et barn. De to foregående gange, var det en mere usikker affære.\nVi har jo brug for de her skuffer. Og køn, alder og race er nogle af de kategorier, der betyder allermest for os. Jeg vidste, at jeg skulle have en pige, 0 år og arisk. Min datter blev oven i købet puttet i kernefamiliekassen. Far og mor og to store søskende. Dette er så det samlede udgangspunkt, der giver os forventninger om alle mulige andre kategorier, som vi tilegner os senere.\nKøn er det, der indenfor socialpsykologien kaldes en primær kategori. Vi lærer at kategorisere køn, før vi begynder at kategorisere alt muligt andet – eksempelvis klasse.\nKønsforsker Lea Skewes forklarer, at jo mere basal kategori, vi har med at gøre, desto mere bliver vores implicitte tilgang – altså den ubevidste holdning og opfattelse af, hvordan tingene skal og bør være. Det vil sige, at før jeg overhovedet fik min datter i armene første gang, så jeg hende i den fine kjole. Jeg vidste præcis, hvad det var at få en pige. Jeg havde en i forvejen. Og jeg var selv samme køn.\n”Vores problemer med kønsopfattelser er, at alle studier peger på, at så snart vi siger, at køn er på en bestemt måde, så glider det over i køn BØR være på en bestemt måde,” forstyrrer Lea Skewes.\nDa storebror på to år så sin lillesøster for første gang, sagde han: ”Hun må gerne låne min traktor.” Sådan! I modsætning til os, var det indlysende for ham, at et ethvert barn uanset køn må foretrække en traktor som det absolutte yndlingslegetøj. Men den opfattelse fik vi med kulturen og samfundets hjælp udraderet på kort tid. Vores raske lille dreng og ditto fine pige.\nDEN BLINDE VINKEL PÅ KØN\nStudier dokumenterer, at kvinder skal gøre sig mere umage end mænd for at få det samme job eller få en god karakter til eksamen indenfor fag, som vi traditionelt forbinder med det maskuline.Hvis kvinden får jobbet, vil hun blive tilbudt mindre i løn. Og der er ingen forskel på udfaldet uanset, om det er en mand eller en kvinde, der ansætter. (Handelsman, Moss-Racusin 2012) Indenfor kunstverdenen er det ligeledes erfaringen, at kvinder har bedre mulighed for at få udstillet værker, når kuratorer ikke kender kønnet på kunstneren.\nLæs kapitlet: Bare lyden af mine stiletter. Det indeholder flere eksempler på at vi i vores adfærd er påvirket af hvilket køn, vi forholder os til.\nIndenfor kunstverdenen har mænd stadig den store scene. Men hvorfor har de det, når der de seneste 50 år på kunstakademierne har studeret lige mange kvinder og mænd?\nDet spørgsmål undersøger denne lille film.\nMændenes vs kvindernes retorik i filmen\nSammenlign de medvirkendes formuleringer og udtryk og overvej om sproget er kønnet, og hvilken betydning det har:\nGalleristen Hans Alf:\n”De tunge drenge”\n”Hej Ninja” ”Det du filmer her er kold kanvas. Til netværket.”\n”Vi sælger denne her til et museum”\nFotokunstneren Trine Søndergaard:\n”(…) og jeg står som sådan en kvindelig kunstner og lader ham bestemme og det er ikke min oplevelse af det. Og det er heller ikke sådan jeg ser mig selv.”\n”Han er dér super meget mand” – hvad mener hun egentlig med det?\nBilledkunstneren Malene Landgreen:\nIndenfor tv, kunst, politik og film er det stadig mænd, der fylder mest. På tv er 75 procent af ekspert-kilderne mænd. På kunstmuseerne er 80 procent af værkerne skabt af mænd. Og på film er der langt flere mandlige hovedroller end kvindelige hovedroller.\nLæs først kapitlet: Handlekraftige mænd og sexede kvinder, der er et uddrag fra bogen: Min uimodståelige mand – vi er alle mandschauvinister\nSe herefter filmklippet med skuespillerne Lotte Andersen, Ditte Hansen og Louise Mieritz samt manuskriptforfatter og instruktør Charlotte Sachs Bostrup\nOvervej følgende ud fra citaterne:\n”(..) rollefordelingen i den film”: to piger og to drenge…… Drengene er eventyrlystne, grænseoverskridende, modige og vilde.\nPigerne ønsker bare at gå hjem at drikke te.\nInstruktør og manusforfatter Charlotte Sachs Bostrup\n”Det er lige meget om det er en mand eller en kvinde, der har skrevet den. Hvis en film er god, så er den god” (hører hun ofte folk sige). ”Kvinder bliver derpå spejlet på den måde, som heteroseksuelle mænd ser kvinder på. Den unge, smukke, tiltrækkende, fuckable kvinde fylder derfor meget på skærmen. ”(..) mændenes fantasier befolker vores filmiske fortælling. Det giver et vrangbillede og en helt forkert fornemmelse af at være kvinde”.\n– Kan I finde eksempler fra film skrevet af hhv. kvindelige og mandlige instruktører, der skildrer kvinder forskelligt?\nVar det en udfordring at finde film skrevet af kvindelige instruktører generelt?\nEller finder I ikke den tendens, som Charlotte Sachs Bostrup mener, der er?\nBrug nogle punkterne fra ’manusfestet’ fra 2017 af Danske Dramatikere. (Beskrevet i kapitlet: Handlekraftige mænd og sexede kvinder)\nKan i finde disse karakterer i film/ serier, som I kender? Kan i finde undtagelser/modsætninger?\nCharlotte Sachs Bostrup: ”Det er uhyggeligt, hvor mange måder man kan være mand på. De kan også være sexede, men de kan også være fede, svedende og sjove”. Om mænd: ”Fordi de ikke selv har oplevet det, tror de ikke på at det findes. Og det er jo den privilegeredes blinde felt. (..) derfor kræver det ekstra meget at sætte sig selv i en andens sted.”\nDitte og Louise:”Det var modigt, vi var så grimme”. ”Det er frisættende ikke længere at skulle kæmpe med at være køn hele tiden”\nHvorfor kan det være frisættende?\nEr mænd også udsat for lignende?\nBostrup mener, at kvinder i mindre grad har ret til at være mangfoldige end mænd har. Kom med eksempler på, hvor det kunne være (specifikke brancher, situationer mv.).\nHvorfor skal det handle om kønsroller, når Ditte og Louise ikke følte det var kønsroller der var temaet i deres serie? Overvej, hvorfor DR syntes, det havde tema af kønsroller (Hvad nu hvis vi taber mændene på gulvet). Er I enige?\nBechdel-testen (beskrevet i kapitlet)\nFor at bestå Bechdel-testen, skal mindst to navngivne kvinder i filmen tale med hinanden om andet end mænd.\nTest en række film og/eller serier ud fra Bechdel-testen. Tag eksempelvis de seneste 10 film/serier du har set.\nSupplerende klip til opfølgende spørgsmål:\nKapitel 11. Handlekraftige mænd og sexede kvinder\nUddrag fra bogen: Min uimodståelige mand – vi er alle mandschauvinister\nJeg kan ind imellem ønske, at jeg selv var en uimodståelige mand. Manden er ifølge filmens verden en langt mere kompleks og nuanceret karakter end kvinden. Den mandlige hovedrolle bliver som regel præsenteret interessant og attraktivt på trods af livets synlige modstand. Selv når hans hud er rynket af sol, røg, sprut og tidens ælde, kan han være en attraktiv partner for ikke bare sin trofaste kone igennem årene, men for verdens kvinder. Se bare på HBO’s serie, Trobo, hvor første billede er Bryan Cranston (ham fra Breaking Bad) liggende i badekarret, hvorfra Trobo fra virkelighedens verden yndede at skrive. Kameraet er zoomet ind på hans rene ansigt. Hvornår har vi sidst set en kvinde med rynker så fint fordelt over hele sit levede ansigt? Kun når hun er absolut hyggelig bedstemor og har intet andet fokus i sin karakter. Ingen kan som en mand stadig være attrået af det modsatte køn uanset alder. Selvom vi kan se, at døden er uafvendelig, og hans liv er på kanten, er han handlekraftig, og han er udelukkende i kraft af sig selv altid på vej et sted hen.\nOmvendt er det for kvinden, som ofte har en rolle som dødt offer i anslaget til en krimifilm, og i princippet kan erstattes af en dukke. Hun ligger typisk og skvulper i en vandkant. Selvom hun har ligget i vandet længe, kan vi antydningsvis ane, at hun er smuk – og vi får lige et strejf af et kig til et rundt og fast bryst. Virkelig faste bryster og skønhed kan åbenbart ikke eroderes af vand, hvilket godt kan undre, når man selv som barn i et badekar efter en halv time får interessante folder på det yderste af fingrene. Et billede hjemme på væggen hos hendes familie kan være med til at understrege det smukke og uskyldige. Nu er hun er slået ihjel. Mordet skal opklares. Af handlekraftige mænd. Den eneste kvinde, jeg erindrer har sneget sig ind i historierne er Miss Marple fra Agatha Christies univers. Ellers har det været rent mandearbejde.\nDer er dog begyndt at ske noget indenfor det seneste år. Kvinder, enten med Botox i overlæben og på dødeligt høje hæle, eller i kombinationen flade sko og en synligt udiagnosticeret borderline, ses oftere i rollerne som den fokuserede detektiv.\nJeg erkender, at det er et fortegnet billede af verden på film, der er flere undtagelser end regler, men det er dog så kønsstereotypt, at filmskaberne selv begynder at protestere højlydt.\nAlt vender tilbage til æggestokkene – altid\nDanske Dramatikere har i 2017 udgivet et ’manusfest’ som protest mod de stereotype film, der altid bliver efterspurgt af filmbranche og broadcastere. Der er fyrre ting en manuskriptforfatter karikeret skal huske for at få støtte til sit værk: Hermed de første ti for at forstå, hvad manusforfattere er oppe imod, og hvorfor vi ikke møder så mange overraskelser på kønsfronten:\n2 Husk, at mænd helst skal være macho og silent-strong-typen, og altid være dem, der kører bilen. Ellers er de vattede og kan ikke tages alvorligt. Eller helt sikkert en karakter i en komedie.\nHusk, at kvindelige mord- og voldtægtsofre skal være under 30 år, smukke og helst\nuden skyld i deres voldsomme, men på en måde også sensuelt udførte mord/voldtægt (i hvert fald hvis vi skal føle noget omkring deres grumme skæbne).\nHusk, at mandens ensomhed (eller hans sindssyge/sociale deroute/alkoholisme) på en eller anden måde altid er hans eget valg – funderet i en kompromisløs og kunstnerisk side i hans karakter. Kvindens ensomhed er bare patetisk og et udtryk for, at hun ikke har evnen til at være nogens kone, kæreste eller mor.\nHusk, at der i Danmark ikke er nogen interessante historiske kvindeskikkelser fra stenalderen og frem at lave film om (heller ikke Egtvedpigen eller Tove Ditlevsen).\nHusk, at alle mænd har det svært med følelser og empati, og at deres måde at håndtere\nkriser på er ved at drikke sig fulde. Helst alene.\nHusk, at børnefilm helst skal handle om en skør, krøllet dreng. Sørg for, at det er drenge, der driver plottet og finder på en masse sjovt og finurligt, og at der er en storesøster, som har noget kærlighedsplot kørende, men som også er fornuftig. (Og hvis du kan finde en bog at basere dit manus på, er det ekstra rart og trygt for alle. Filmen skal jo ses i en familieferie, og vi gider altså ikke skændes).\nHusk, at historier om mænd handler om noget universelt, om Mennesket, mens historier med en kvindelig hovedperson handler om hendes liv helt specifikt. Gerne længslen efter en mand eller fortrydelse over, at hun ikke har fået børn. Det vender altid tilbage til æggestokkene. Altid!\nHusk, at en mand gerne må fravælge sine børn, uden det betyder det store for hans karakter eller historien. Det må kvinder ikke. (Som minimum skal de straffes benhårdt, hvis de gør det. Se evt. punkt 3).\nHusk, at selvom du har skrevet en kvindekarakter på 50, så er det kun en fordel, når produceren vil caste en skuespiller på 29. Hvis det er en tv-serie, kan du jo så lave mange, mange sæsoner uden, at din kvindekarakter dør af alderdom. Og en kvinde kan altså fint have tre teenagebørn og være overlæge, selvom hun kun er 29. Det er ikke urealistisk. Hun kan have sprunget nogle klasser over.\nOg sådan lyder manusfestet til og med punkt 40:\nHusk, at der for mænd altid er en ny chance. For kvinder er det altid sidste chance.\nKultur som rammeforståelse\nSelvom vi sidder i sofaen og suger den ene film efter den anden ind sammen med slik og kaffe, så er det selvfølgelig ikke ligegyldigt for os som forbrugere m/k, børn og voksne, hvordan karaktererne er beskrevet.\n”Kultur er ligesom køn en rammeforståelse, vi hiver ned over individet,” siger kønsforsker Lea Skewes. ”Kultur spiller jo en rolle for rammen for, hvordan vores adfærd er, hvordan vi interagerer. Når kulturen dikterer noget om adfærd, og hvordan vi ser ud, så har det selvfølgelig indflydelse på, hvem vi bliver til, og hvordan vi tænker verden.”\nLea Skewes sammenligner kønsopfattelse med vores opfattelse af dansker-ikkedansker. ”Vi generaliserer. Altså, når du tilhører kvindekønnet, så må du repræsentere alle under den kategori, ligesom vi siger, nå, du er dansker, derfor må du nødvendigvis have de og de normer. Men det at være dansk, er jo ikke én ting. Man er dansk på mange forskellige måder. Det samme gælder for køn. Vi er jo kvinder og mænd på forskellige måder.”\nLea Skewes fortæller, at studier viser, at på trods af vores kulturelle forventning om, at kvinder har mere til fælles med andre kvinder, og mænd har mest tilfælles med mænd, så er der større spredning indenfor kvindegruppen, end der er imellem kvinder og mænd. Så begrebet mand og kvinde er en abstraktion, som vi fortæller os selv siger noget om virkeligeden. Vi handler på det som om, at det er fakta, og så skaber vi den virkelighed.\nOg som filmanmelder Michael Bo har skrevet i Politiken, hvor han ærgrer sig over, at det er umuligt at få heteromænd til at gå i biografen og se homofilm: ”Den heteroseksuelle mand behøver aldrig at gå ud og fortolke virkeligheden; den er konciperet direkte til og over hans forståelsesmodel, opstået af hans kultur og selvopfattelse. På en måde må det være dejligt aldrig at skulle stille de spørgsmål, andre grupper af menneskeheden er nødt til …”\nKvinder er et tema\nSkuespillerne Ditte Hansen og Louise Mieritz fik den virkelighed at føle, da de efter to sæsoner med den grænseoverskridende og sjove programserie ’Ditte&Louise’ fik at vide, at nu ville DR satse på et andet tema end kvinder. De havde arbejdet længe på en tredje sæson og var på vej i optagelse, da de modtog den officielle forklaring, at der ikke var seere nok til at fortsætte.\nDet var til stor ærgrelse for mange. Men især det med kønnet var et nederlag for kvinderne Ditte Hansen og Louise Mieritz. ”Tænk, som kvindekøn at være et tema,” siger Louise Mieritz. Tænk, at ikke at tilhøre det naturlige køn.\nDet ligeså sjove program ’Klovn’ er aldrig blevet kategoriseret som et mande-tema.\nVi er så vant til, at der er en mand i hovedrollen, at når kvinder entrer scenen i et skuespil, film, roman, musik eller på kunstudstillinger, så er der tale om kvindekunst. Det er så sjældent, at kvinder selv spiller hovedrollerne, at der også kommer kraftige reaktioner fra en del af publikum, når det endelig sker. Skuespillerne Ditte Hansen og Louise Mieritz fik at vide både i brevform og på de sociale medier, at de var for tykke og for klamme – alt for provokerende.\nJeg talte i øvrigt med Ditte og Louise i forbindelse med en dokumentarfilm, som jeg gerne ville producere over samme tema som denne bog. Jeg havde tidligere høstet høje seertal på DR om andre emner, så jeg tænkte, at jeg nok kunne få en chance for at filmatisere denne bog også. Den lå lige til højrebenet, tænkte jeg. Men det gjorde den langt fra. Chefen for DRK og DR2 mente, at jeg ville ramme udenom hans målgruppe, at det ikke passede til deres nuværende redaktionelle behov, og jeg ikke kunne bidrage med noget nyt.\nEn god kollega i det selvstændige TV- og dokumentarfilms-miljø havde det gode råd til mig, at jeg lavede vinklen om. Hun havde selv forsøgt at sælge et tema om ligestilling til DR og fik det først igennem, da hun kom op med ideen: Hvad kan kvinder lære af mænd?\nAt kvinder ikke hører til på de centrale scener, har Danmarks største Black Metal-kvinde, sangeren Amalie Bruun nemlig fået at føle på ekstrem vis. Hun har fået fem dødstrusler fra mænd, der mener, at black metal er forbeholdt mænd. Derfor går hun ifølge DR.DK aldrig på scenen uden våben.\nDødstruslerne har Amalie Bruun fået, siden hun lancerede sin første Myrkur-plade, og det har fået hendes amerikanske pladeselskab, Relapse Records, til at handle ved hjælp fra advokater og politi.\nTruslerne får hende til at føle ubehag, men hun tager det alligevel roligt, siger hun til pressen. Og hun uddyber, at hun til sine koncerter også omgivet af mænd, der er klar til at hjælpe hende, hvis der skulle ske noget. Det er jo det. Uimodståelige mænd er i flertal.\nMen de få kan gøre livet til små og store mareridt – og koste liv.\nKvinden som nicheproduktion\nKvinder i kunstens verden bliver som oftest betragtet som nicheproduktioner. Selv den succesfulde og internationalt anerkendte filminstruktør Susanne Bier oplever de særlige kanter for kvinder. Hun sagde for ikke så længe siden til filmbladet EKKO, at hun altid bliver sat i bås. Beskeden til hende er den samme: Hun instruerer arthouse-film og henvender sig til kvinder mellem 20 og 60 år. Susanne Bier har ellers instrueret film om både kærlighed og vold, politik og traumer. Men det er ligegyldigt, siger hun. ”De bliver altid kategoriseret på samme måde, fordi jeg er kvinde. Det ville man aldrig gøre med en mands film.”\nSusanne Bier er træt af filmbranchens vanetænkning. Hvorfor skal størstedelen af film instrueres af mænd? Hvorfor kan en kvinde ikke få lov til at instruere en stor Blockbuster som Bond eller Batman? Hvorfor skal det være så svært at være kvinde i filmfaget, spørger hun: ”Min pointe er jo, at alle mine film bliver betragtet som arthouse. Det var det samme med filmen Den eneste ene, som blev set af knap en million danskere. Da den kom ud, fik jeg også at vide, at mit publikum var kvinder mellem 20 og 60 år … Den eneste ene havde for eksempel et meget bredere kommercielt liv, end distributørerne havde forestillet sig. Det er den vanetænkning, jeg stiller spørgsmål ved.” (EKKO 2016)\nIsær i filmbranchen tales der om Bechdel-testen – af kritikere kaldet den feministiske lakmusprøve.\nTesten er opkaldt efter den amerikanske tegneserietegner, Alison Bechdel, der introducerede den i sin tegneseriestribe ’Dykes to Watch Out For’, hvor to kvinder diskuterer film, og den ene kvinde siger, at hun kun ser film, der har mindst to (navngivne) kvinder, der taler med hinanden, og de taler om andet end mænd.\nHermed var Bechdel-testen født. Langt under halvdelen af danske film består testen, ligesom langt under halvdelen af de nominerede til Årets Oscar kan bestå den test. Testen bliver dog kritiseret for ikke at give et hundrede procent retvisende billede.\nI magasinet EKKO gengives en samtale imellem to kvinder i filmen Comeback:\n”Nu skal du være helt ærlig, okay?” siger Emilie, en ung, topløs kvinde med lyserødt hår og skotskternet nederdel.\nDen samtale er desværre nok til at bestå Bechdel-testen. Som en lille kuriositet understreger filmbladet EKKO selv måned efter måned, hvor stor en rolle mænd spiller i film ved med kun få undtagelser at have en mand på forsiden af bladet. Er det mon i virkeligheden et homoblad for mænd, spørger danske kvinder i filmbranchen, og mange af dem har for længst opsagt deres abonnement.\nFar tager stegen\nMen det er ikke kun i filmbranchen, mænd spiller hovedrollen. Når køkkenet bliver eksponeret og professionaliseret, rykker der en mand ind. Madkulturforsker Jonatan Leer, der senest er udkommet med bogen, Ma(d)skulinitet. Kønskamp i TV-køkkenet, beskriver han tv-køkkenet som rum for maskulin selvhævdelse.\nHan fortæller, hvordan Aksel og Conrad i kokkeuniformer i 70ernes tv-køkken lavede så fin mad, at selv Jonathan Leers far så programmet. Hidtil havde madlavning i statsradiofonien drejet sig om kost- og ernæringsråd til travle husmødre.\nOg sådan ser det stadig ud. Jonathan Leer anerkender, at mændene har smidt uniformerne. Det blev især tydeligt med kokken Jamie Oliver, hvis revolutionerende program hed The Naked Chef, hvor han tryller med drengerøve. Han tager hjem i sit eget køkken og har børn med, mens kvinder stadig er henvist til næringsrig hverdagsmad.\nJonatan Leer beklager, at tv-køkkenet ikke er blevet eksponent for et nyt mandeideal, hvilket kunne have været oplagt. Tværtimod. Tv-køkkenet er blevet et rum for maskulin selvhævdelse. Tv-kokken er kønsopdrageren. Også når den professionelle dessertkunstner Mette Blomsterberg i første omgang bliver præsenteret som professionel med uniform med eget navn på, og i sit eget professionelle køkken. Men der bliver kun vist få programmer med det professionelle udtryk. Herefter arbejder hun hjemme i sit eget køkken, hun har tilsyneladende sit eget private tøj på og har nogle gange piger med i køkkenet.\nKvindelige tv-kokke er bundet op på hjem og husmoderlig identitet, men mænd bliver præsenteret rundt omkring i verden som professionelle, konkurrencemindede og eventyrlystne.\nOg i de professionelle køkkener er det også fortrinsvis mænd, der vinder Michelinstjernerne.\nKunsten at være lige\nOgså indenfor kunstverdenens malerier, tegninger, skulpturer, installationer etc. er det fortrinsvis mænd, der er udset som de store kunstnere. Færre end 20 procent af de aktuelle værker, som museerne indkøber, er udført af kvinder. Det på trods af, at der de seneste 50 år er kommet lige mange kvinder og mænd ud fra kunstakademierne.\nI forbindelse med min research til min dokumentarfilm om ligestilling i bl.a. kunstverdenen skrev jeg til en af landets store kunstsamlere og spurgte, om han kunne hjælpe mig med navne på store kvindelige danske kunstnere. Han svarede: ”Det er ikke så let, der er ingen superstjerner. Men det er der vist i det hele taget ikke rigtig blandt kvindelige kunstnere. Det er mændene, der har positionerne over alle andre.”\nEt af de bedste bud på, hvorfor der ikke er store kvindelige kunstnere, kommer også fra en kunstsamler. Han forklarer, at museernes indkøb i høj grad styres af galleriernes udstillinger. Gallerierne udstiller fortrinsvist det, som kunstsamlere vil investere i. Og kunstsamlere er fortrinsvis mænd. Og som kunstsamleren forklarer mig, så har han jo naturligt som mand flest mandevenner, og det er igennem venner, bekendte og kolleger, han opsøger og lærer ny kunst at kende. Så han ser simpelt hen flest værker udført af mænd. Derfor køber han flest værker af mænd. Og som en ring der sluttes, så kommer det indirekte til at styre museernes indkøb.\nOg selv et stort museum kan jo tage fejl. Et kendt eksempel er, at Statens Museum for Kunst i tidernes morgen ikke købte værker af Pablo Picasso, fordi direktøren dengang vurderede, at det var dårlig kunst.\nEt billede på tider og sæder\nJeg var for et par år siden inviteret til en rundvisning på en kunstnersammenslutnings fælles udstilling. Sammenslutningen har 45 medlemmer, 30 mænd og 15 kvinder. Hvert medlem havde fået en plads til at udstille sit eget kunstværk.\nUnder rundvisningen spurgte en fra publikum: ”Hvordan kan 45 kunstnere blive enige om, hvordan kunstværkerne skal placeres?”\nVores guide, der var en af de 45 kunstnere, svarede: ”Det har været et drama. Og jeg har lært, at man ikke skal undervurdere den midaldrende mands forfængelighed”.\nEfterfølgende gik jeg alene rundt på udstillingen og kunne konstatere, at kunstværkerne udført af mænd generelt havde fået langt mere fremtrædende og synlige pladser end kvindernes kunstværker. Kun et enkelt af de seks udstillingsrum var domineret af kvinder.\nKunstbranchen er det ideelle sted, at studere kønnenes samspil, netop fordi branchen er uregerlig – kun den stærkeste kan overleve, hvilket betyder, at branchen i modsætning til filmens forløb står rent, og ikke bliver forstyrret af kvoter og aftaler.\nYderligere har kunstens udkomme, altså det folket bliver præsenteret for og beslutter er værdifuldt, indflydelse på, hvordan vi ser og opfatter vores samfund, livet omkring os og kønnene imellem – i dag og i fremtiden.\nSom en af kunstnerne fra Kunstnersammenslutningen Grønningen siger: ”Når kunsthistorikere om 200 år kigger tilbage på vores tid, vil de undre sig over, at andelen af kvinder i kunstens verden i 2017 er minimal. På den måde bliver vi pga. vores køn ikke en del af eftertiden. Vi bliver fortsat overset i historien, som dem, der ikke var der og ingen indflydelse havde.”\nDet er også begrundelsen fra Metropolitain Museum of Art i New York, da museet afviser at fjerne et kritiseret motiv af en ung i pige i en seksuelt udfordrende stilling. Ifølge pressechefen er det museets opgave at indsamle, studere og fremvise vigtig kunst på tværs af skiftende tider og sæder. ”Billedkunst er et af de betydeligste redskaber vi har til at reflektere over både vores nutid og fremtid.”\nDet gør det så ikke sjovere at være kvindelig kunstner eller forbruger af kunst. For som kunstaktivistgruppen Guerilla Girls spurgte for år tilbage: ’Do women have to be naked to go into Metropolitain Museum of Arts?’\nGruppen har efterfølgende udstedt et lille manifest med en række fordele ved at være kvindelig kunstner. Et af punkterne er, at man som kvindelig kunstner bliver fri for succesens pres og et andet punkt hedder: Being reassured that whatever kind of art you make, it will be labeled feminine.\nFordi en kunstner, en kæmper, et forbillede og historien stadig er en mand i den gængse opfattelse. Og det er så irriterende, hvis især kvinder gør opmærksom på, at det er utidssvarende.\nMen jeg vil nu alligevel gøre et forsøg!


Self/Less - Kulturbunkeren\nKategori Biografen skrevet af Adib Scott Schmidt - august 20, 2015\nIkke meget lykkes i denne science-fiction/konspirationsthriller.\nSelf/Less er en minimalistisk science-fiction, hvor folk i fremtiden, i stedet for at skifte deres organer, kan skifte krop. Det er et interessant ”hvad-nu-hvis” spørgsmål, der helt klart rummer en masse etiske problemstillinger. Tillæg så dette, at Oscarvinder Ben Kingsley og den talentfulde Ryan Reynolds begge spiller hovedrollen, og så kan det ikke være helt forfærdeligt, men der er bare visse fatale fodfejl undervejs, der simpelthen gør filmen for kedelig.\nHvem er Damian?\nEn af de første og største fejl filmen begår er hovedkarakteren Damian, eller Edward, eller Mark alt efter, hvor henne i filmen vi befinder os. I starten af filmen, da Damian spilles af Ben Kingsley, bliver vi introduceret til ham som et rigt svin, der ikke vil lade en ung frembrusende mand udfolde sit talent, fordi han ikke viste ham respekt.\nDet virker måske ikke som noget særligt, men det er vores første møde med hovedkarakteren, og med undtagelse af, at han holder af sin bedsteven, så lærer vi ham ikke særlig godt at kende. Han bor i et guldbelagt palads midt i New York, og har alt, hvad han kunne ønske sig, undtagen tid, han er nemlig blevet diagnosticeret med kræft. Derfor er der ikke nogen anden vej udenom, end at overføre sin bevidsthed til en anden krop.\nDet er i det øjeblik, hvor vi bliver introduceret til dette sci-fi element, at filmens skæbnes bliver afgjort. Enten begiver filmen sig ned af ironiens sti og bliver en actionfilm, med futuristiske elementer, eller også behandler den emnet seriøst og forsøger at finde en dybde i den åbenlyse parallel til nutidens organdonation. Filmen vælger begge dele, og derfor ender den med at være en tom actionfilm uden et snært af ironi.\nUndervejs bliver vi serveret for nogle meget smarte action sekvenser, hvor de tydeligt begavede filmfolk får meget ud af næsten ingen ting. Ryan Reynolds gør det også godt som flere forskellige personer i samme krop, men som sagt bliver der ikke brugt meget tid på at gøre hovedkarakteren autentiske, så det fremstår lidt for meget som teater.\nHistoriens største problem er imidlertid hele science-fiction elementet. Filmen har meget mere tilfælles med konspirationsthrilleren, og selvom det ikke er den mest uforudsigelige historie, så havde det hele været langt mere spændende, hvis ikke man blev tvunget til at tage den til tider absurde logik så seriøst.\nSelf/Less er ganske enkelt en kedelig film, der nærmest skammer sig over at være en science-fiction. Historiens twist er overraskende forudsigelige, hovedkarakteren bliver pludselig uselvisk, men udviklingen er fuldstændig utroværdig, og der er ikke nogen dybde i historien. Hvis ikke det var for nogle interessant less-is-more actionscener og Ryan Reynolds, der endnu engang virkelig giver sig fuldt ud, så ville det være en ulidelige kedelig film, men som den står nu er den perfekt til en sen lørdag aften på DR.\nAldersgrænse: 11 år\nInstrueret af: Tarsem Singh\nMedvirkende: Ben Kingsley, Matthew Goode, Natalie Martinez, Ryan Reynolds\nProduceret af: Endgame Entertainment, Ram Bergman Productions\nSkrevet af: Àlex Pastor, David Pastor\nTags: 2/6, anmeldelse, film, review\n5 Solens børn\n3 Last Night in Soho\n5 De uskyldige


Se alle vine fra Castello di Bolgheri\nBolgheri er et lille kult-område i Toscana. Området ligger i den vestlige del af Toscana syd for Livorno. Bolgheri er atypisk i forhold til de andre kendte vinområder i Toscana, da de mest beplantede druesorter er Cabernet Sauvignon og Merlot og ikke Sangiovese som i Chianti og Montalcino.\nKlimaet er køligere i Bolgheri end i det indre Toscana på grund af kølige vinde, der trækker ind over området fra Middelhavet, hvilket resulterer i mere strukturerede vine. De første Supertoscanere blev født i Bolgheri – men i modsætning til Supertoscanere, der typisk sælges under betegnelsen IGT, har Bolgheri opnået DOC-status i 1994. Der findes mellem 20-30 vinhuse i Bolgheri og vinenes kvalitet ligger generelt på et ekstremt højt niveau.\nCastello di Bolgheri plantede sine Cabernet Sauvignon- og Merlot-vinstokke i 1997 og i de første år solgte de druerne til sin naboer Sassicia og Ornellaia, men fra 2001 begyndte Frederico Zileri at fremstille vin under eget navn. Et af de markante træk ved Castello di Bolgheris vine er, at de drikbare umiddelbart unge, hvilket skyldes at Federico Zileri anvender brugte fade i stedet for nye, vinen bevarer derfor en masse frugt og behøver ikke så mange år for at integrere fadsmagen i den færdige vin.\nAllerede fra starten slog Castello di Bolgheri sit navn fast som et kvalitetshus og i 2013 blev Frederico Zileri valgt som præsident for Consorzio DOC Bolgheri.\nVia Lauretta, 7, 57022 Bolgheri LI, Italien


Udlejning af sommerhuse Bogense - Vælg mellem 45 sommerhuse - Dansk-sommerhusferie.dk\nUdlejning af sommerhuse Bogense\nEmne nr. 130-G51788\nÆgte fynsk stemning i Danmarks mindste og hyggeligste købstad\nSiden 1288 har Bogense haft status af købstad, og byen har stadigt mange velbevarede bygninger og historiske seværdigheder. På en vandretur gennem byen kan man opleve byens charmerende torv, der er omkranset af huse og lindetræer fra 1700- og 1800-tallet, og hvor der er marked hver torsdag. Lad også turen gå forbi den smukke gamle købmandsgård fra starten af 1700-tallet og rådhuset fra 1847. Ta’ trapperne til toppen af det gamle vandtårn og nyd den fantastiske udsigt over Lillebælt og Æbleø. Bogense har også en tro kopi af Manneken Pis statuen.\nGå en tur ned på den gamle havn, hvor auktionshallen, et fiskeudsalg og røgeri er med til at fuldende stemningen. På molen står Danmarks første vindmølle, Aeromøllen fra 1942, der var med til at levere strøm til byen under krigen. Fra havnen kan man tage med turbåd til den naturskønne og fredede Æbelø.\nBogense er en skøn perle beliggende helt ud til vandet på det smukke Nordfyn. Langs vandet og gennem skove og enge findes et hav af cykel- og vandrestier, hvor man kan nyde roen og naturen. Nordfyn har hele 80 km kystlinje med et væld af fine fiskesteder, hvor man især kan få havørred på krogen. Man kan også tage med en båd ud og fiske ude på vandet eller ved put & take søer. Barfods Dam ved Bogense Havn er et meget familievenligt fiskested, hvor der også er en naturlegeplads.\nLangs Nordfyns kyst findes et utal af dejlige badestrande med roligt lavt vand. I Bogense ligger en bred kunstigt anlagt sandstrand ved Bogense Marina, der flere gange er kåret som Danmarks bedste marina. Stranden har en beachvolley bane, legeplads og fitnessplads og er et yndet sted for surfing. Her er også toiletter, kiosk og p-pladser lige i nærheden. Bogense Søbad er helt nyt med badebro og trapper, tømmerflåde, fint sand og havsvømmebane. Her er omklædningsrum, bruser, sauna og toiletter samt badekørestol til rådighed.\nLej sommerhus i Bogense hos os\nHos Dansk Sommerhusferie finder du en enorm og meget forskelligartet mængde af sommerhuse til leje. Der er udelukkende tale om private sommerhuse i Bogense, så I kan glæde jer til en skøn ferie i et flot beliggende sommerhus, som er 100 procent individuelt indrettet efter ejerens egen stil. Et privat sommerhus i Bogense er derfor det perfekte valg for en afslappende ferie med let adgang til spændende oplevelser.\nHos os har vi samlet så mange private sommerhuse i Bogense til leje, at der også er det helt rigtige sommerhus til dig. Uanset hvilken slags sommerhus du ønsker dig, kan du på et øjeblik skaffe dig et overblik over dine muligheder hos os. Det giver ingen mening at lede efter et privat sommerhus til leje på et utal af forskellige portaler; det nemmeste er at søge på Dansk Sommerhusferie. Groft sagt: Hvis du ikke synes du kan finde sommerhuset hos Dansk Sommerhusferie, så er forklaringen at det ikke findes.\nDu får altid den laveste pris, når du lejer et privat sommerhus i Bogense her på siden, for vi har prisgaranti på alle vores sommerhuse.\nSåfremt der er noget du vil spørge om vedrørende din leje af et privat sommerhus i Bogense, står vi klar til at hjælpe. Giv os et kald på 8724 1275 eller send en mail, så finder vi en løsning.\nSeneste artikler om Bogense


30.Maj til 3. Juni 2002\nFra Mongoliet til Moskva\nSelvom det er en dagbog, har vi valgt at skrive om resten af togturen her, da det jo er lidt det samme vi oplever hver dag.\nHele dagen kører vi igennem mongoliet, et land med meget lange afstand imellem en gruppe af huse, også et land med meget ørken, det meste med tynd græsbevoksning, men på enkelte strækninger, fik vi en del støv ind, selv om vinduerne var lukkede.\nDet var ret sjovt at kikke ud på landskabet pludselig var der en klat huse og så kunne der gå lang tid inden der kom noget, ind imellem så vi flokke af dyr, mest Får, Geder, Heste og Kameler.\nDagen går med at se på landskabet, snakke med vores med passagerer, og vi udveksler mange gode rejsehistorier.\nVi spiser middag i den mongolsk spisevogn, men det er dyrt, så vi vælger fremover at købe vores mad på perronerne, det er også sjovere, iøvrigt er togpersonalet, især de russiske, kendt for at sælge råvarerne til maden, hvis de kan få en god pris, så man ved aldrig, hvor længe der er mad i spisevognen....!.\nOm aftenen når vi grænsen mellem mongoliet og rusland, det er ret let, men tager alligevel et par timer.\nOm morgenen vågner vi så i Rusland, hvor vi skal køre i 3 dage, sammenlagt passerer vi 5 tidszoner, ca en om dagen, så det er ret underholdende at spørge folk om hvad klokken er, og høre om de så svarer i lokal eller GMT tid, bedre bliver jo ikke af at hele Kina er på Beijingtid, og at i Rusland går urene på stationerne på Moskvatid, mens alle andre bruger lokaltid!, selv har vi en god hjælp i vores E-MAP GPS, som ikke er sådan at snyde!.\nSom dagene går, ændres landskabet, man kan bruge meget tid på at følge med, og lige være klar til at tage gode billeder.\nVi kører også forbi Baikalsøen, denne fantastiske sø, 636km lang, op til 79km bred, mindst 20mio år gammel, den rummer ca 23.000km3, næsten 20% af alt ferskvand på jorden, og om vinteren kan isen blive 10m tyk og alligevel være gennemsigtig, et meget smukt område.\nVi snakker med de andre, spiser og hygger, børnene keder sig heller ikke, der er også et par lege kammerater til dem, når toget stopper ved en perron, står vi ud for at kikke på tingene, vi må bla. købe strømper til Preben og Nikolaj, for her er meget koldt indimellem, og kulde er vi jo ikke ligefrem vænnet til!.\nI toget er der en koger, så der altid er kogende vand, som vi bruger til at lave nudler og kaffe på.\nDet er ret afslappende at tage den trans-sibiriske jernbane, det tager 6 dage, det kan lyde som lang tid, men det er det faktisk ikke, og heller ikke børnene keder sig.\nPludselig er det så blevet d. 3. juni, og vi er fremme i moskva, her venter vores kontaktperson, som skal følge os hen til vores hotel, som er ret dyrt, det er da også rimeligt godt, men måske ikke pengene værd, set med vore øjne, hvis vi skal sammenligne kunne vi sikkert få en kongeafsnit i Thailand.\nDa vi har fået os indrettet og slappet af lidt, går vi en tur i byen, vi skal have lavet pasfoto af Preben og Alexander til vores Hviderussiske visa, og vi får også købe lidt mad, i et fint indkøbscenter, hvor han kan købe alt, men priserne begynder at ligne lidt for meget Europa!.


Nemme og lækre opskrifter der virker: Cookies med tranebær\nEfter en længere bagepause grundet en lille ny i familien, fik jeg idag bage-overskuddet tilbage, og det skulle selvfølgelig udnyttes på denne regnfulde lørdag. Disse cookies er nemme og hurtigt bagt, og kan holde sig i kagedåser en uges tid. For et "sundere" alternativ, kan du erstatte lidt under halvdelen af hvedemelet med et grovere alternativ fx spelt.\nIngredienser til 40 store cookies:\n200-230 gram tranebær (hele)\n200 gram hakket mælkechokolade (evt. mørk chokolade)\nPisk brun farin og blødt smør sammen.Tilsæt efterfølgende et æg af gangen under piskningen. Tilsæt resten af ingredienserne og rør det hele godt sammen.\nLæg bagepapir på 3 bageplader og fordel ca 40 små klumper af dejen på pladerne (det er lettest at gøre med med hænderne) og tryk klumperne flade (form dem evt. runde). Husk der skal være godt mellemrum mellem kagerne på bagepladen. Bag en plade af gangen på 175 grader alm ovn i ca. 12-14 min.\nNår kagerne tages ud af ovnen, er de stadig bløde, men vær opmærksom på, at de skal være let gyldne i kanten. Lad kagerne hvile på bagepladen, indtil de kan flyttes over på en rist med en en spatel. Kagerne bliver mere faste jo længere tid de køler af, men det er meningen, at kagen er en af de blødere cookies.\nEtiketter: bagværk, chokolade, cookies, dessert, kage, småkage


Forbedret akuttilbud til diabetespatienter\nBedre kvalitet i behandlingen af akutte patienter og kortere ventetid. Plus en bedre rådgivning til praktiserende læger. Det er formålene med ny sammedagsudredning og nyt dagafsnit til patienter med diabetes og stofskiftesygdomme på Regionshospital Nordjylland.\nFra 1. oktober starter et nyt tilbud til patienter med diabetes og stofskiftesygdomme på Regionshospital Nordjylland i Hjørring. Der oprettes en ny endokrinologisk sammedagsudredning.\nDet gør det muligt at henvise patienter til hurtig udredning samme dag eller senest næste formiddag. Typisk har valget hidtil været akut indlæggelse eller en tid i ambulatoriet – hvor der kunne være ventetid. Med sammedagsudredningen kommer akutte patienter hurtigt til, men man undgår den indlæggelse, som mange gerne vil være fri for.\nEn direkte linje til specialisten\nSammedagsudredningen er også en direkte telefonlinje til en vagthavende speciallæge i endokrinologi. Linjen kan praktiserende læger benytte, hvis de har brug for et godt råd i forhold til en diabetespatient eller ved mistanke om, at en patients symptomer skyldes diabetes.\nVurderer vagthavende endokrinolog, at der muligvis er tale om et akut tilfælde, bliver patienten bedt om at møde på hospitalet samme dag eller senest næste formiddag.\nTilbuddet gælder ikke kun praktiserende læger, men også andre læger på hospitalet eksempelvis i Akutmodtagelsen.\nUndersøgelser og behandlingsplan sættes i værk umiddelbart efter udredningen, hvad enten patienten skal indlægges, i ambulant forløb eller overgå til forløb på det ny endokrinologiske dagsafsnit, der etableres samtidig med sammedagsudredningen.\nPå dagsafsnittet kan patienterne med diabetes og stofskiftesygdomme modtage ambulant rådgivning, undersøgelser eller behandling fra både læger og sygeplejersker.\n- Formålet med de nye tiltag er bedre kvalitet i behandlingen af akutte diabetes patienter. For den enkelte patient betyder det, at de får et sammenhængende forløb og hurtigere svar på, hvad deres symptomer skyldes.\nFor de praktiserende læger er det en mulighed for at få bedre og hurtigere rådgivning, så vi kan træffe det bedste valg i forhold til næste skridt i patientens forløb, siger ledende overlæge Kim Helge Christiansen.\nDe nye funktioner er placeret på Afsnit 205A i Hjørring. Samme sted hvor specialets sengeafsnit også er placeret.\nPraktisk om akutfunktionen i Endokrinologi:\nTelefonisk rådgivning på hverdage fra 8-15.\nPraktiserende læger i det gamle Sygehus Vendsyssels optageområde samt læger på hospitalet kan kontakte vagthavende endokrinolog for rådgivning og evt. henvisning til akut ambulant vurdering.\nHenvisning til sammedagsudredning sker til vagthavende endokrinolog på tlf.nr. er 50 99 91 62\nHenvisning til dagsafsnittet sker internt som ”Intern henvisning” og eksternt som vanlig Edifact henvisning til afsnittet.\n97 64 20 05


Tag på opdagelse i havets mageløse natur | Dit Odense\nTag på opdagelse i havets mageløse natur\nOpslag på byportalerne er sponseret af vores partnere, udgivet 30. juli 2020\nFriluftsrådet skriver bl.a. dette i sin pressemeddelelse om havets natur:\nBadevandstemperaturen er næsten lige så varm som luften denne sommer. Det giver gode betingelser for at tage på eventyr på og i havets natur. I Naturpark Vesterhavet og Naturpark Lillebælt – to af naturperlerne i Sommer i Vores Natur – kan du få nye oplevelser både over og under overfladen.\nNyd havets natur, foto. Friluftsrådet, Adam Grønne\nSommeren 2020 har endnu ikke budt på megen solbadning langs de danske kyster. Og kun de mest standhaftige får badet. Heldigvis er det stadigvæk muligt at få fantastiske oplevelser ved, i og på havet i Danmark.\nSommer i Vores Natur sætter i år fokus på 16 særligt udvalgte naturperler i Danmark. Og de mange aktiviteter, der finder sted her. To af naturperlerne er Naturpark Vesterhavet og Naturpark Lillebælt, der byder på vidt forskellige oplevelser med havet i centrum.\nStore oplevelser i det lille bælt\nNaturpark Lillebælt er Danmarks største naturpark. En marin naturpark med det strømmende bælt som kerne, omkranset af smukke kystnære landskaber.\nNaturen og landskabet ved Lillebælt er unikt. Det særprægede havområde indeholder lave og dybe områder, som mod nord indsnævres til en flodlignende rende med den stærkeste strøm i de danske farvande. Det udsætter kysterne for erosion, hvilket skaber helt særlige naturmæssige forhold med blandt andet sjælden værdifuld flora. Havbunden er unik og det skaber muligheder for helt særlige oplevelser.\n“I Naturpark Lillebælt kan man opleve vandet og den kystnære natur. Man vandre, og man kan snorkle og dykke. Vi har også en af verdens tætteste bestande af hvaler – vi har nemlig masser af marsvin, der boltrer sig herude i Lillebælts strømmende vand,” siger Annemette Bargum fra Naturpark Lillebælt.\nI Naturpark Lillebælt er der året rundt masser af oplevelser for både børn og voksne med vandet i fokus. Tag ud på egen hånd eller tag til et af de mange arrangementer, der afholdes i naturparken. I år er der særligt fokus på aktiviteter som en del af Vores Natur-projektet, og du kan derfor få endnu flere nye oplevelser såsom sejltur med undervandskamera, rejehop og krabbegang, afprøve stand up paddling og tage på kajaktur for begyndere.\nNår tidevandet trækker sig\nVesterhavets natur er helt anderledes – men lige så propfyldt med oplevelser. Vesterhavet er vildt og kræver respekt. Men I Naturpark Vesterhavet findes også den nordligste del af vadehavet, og du kan blandt andet opleve havets daglige bevægelse i Ho Bugt – særligt ved øen Langli, som man kun må besøge to måneder om året fra 15. juli til 15. september. Man kan kun besøge øen og dens sæler og fugleliv via egen båd – eller ved at vandre derud ad ebbevejen, når vandet er trukket tilbage.\nNår vandet er trukket tilbage kan man også gå på “jagt” efter andre af Vesterhavets dyr. De små, der gemmer sig under vandet – og under sandet: Børsteorm, sandorm, slikkrebs, knivmuslinger, dyndsnegle, eremitkrebs, hesterejer og nogle af de store krabber.\nEr man til skattejagt, byder Naturpark Vesterhavet også på en helt særlig form for skat: Rav. Det rav, der skylder op på Vesterhavskysten er baltisk rav og er mellem 30 og 50 millioner år gammelt harpiks, formet af havet. Ravjagten er bedst i køligt vejr, for ravet flyder bedre, når vandet er koldt. Og så er der bedst chance for rav, når tidevandet har trukket sig tilbage.\nDu kan finde arrangerede ture til både Langli og ravjagt i Naturpark Vesterhavet her.\nEr man mere til aktiviteter oven på vandet, er Vesterhavet noget nær perfekt til eksempelvis windsurfing og stand up paddling – eksempelvis med udgangspunkt i Blåvand eller Henne Strand.\n10 ideer til nye oplevelser på og i vandet\nPrøv en snorkelsti\nPrøv stand up paddling\nLær at sejle!\nWindsurfing på Vesterhavet\nGå på jagt efter rav\nSov i shelter på vandet\nSpot havets sæler og hvaler\nLær at undervandsjage\nFind vej til nye oplevelser\nSommer i Vores Natur er en del af det store projekt Vores Natur, der bliver skabt i tæt samarbejde mellem Friluftsrådet, DR, Naturstyrelsen og Danske Naturhistoriske Museer. Projektet er støttet af Nordea-fonden, AAGE V. JENSEN NATURFOND og 15. Juni Fonden.


Det komfortable Nh Collection Madrid Abascal Hotel er en 4-stjernet ejendom ved siden af Prado-museet, Det Kongelige Palads i Madrid og Santiago Bernabeu Stadion. Bosat i en 7-etagers bygning, blev hotellet åbnet i 1998 og renoveret i 2012.\nNh Collection Madrid Abascal Hotel ligger 30 minutters gåafstand fra centrum af Madrid. Et stadion, underholdningssteder og restauranter ligger kun få minutters spadseretur fra hotellet.\nEjendommen består af individuelle værelser velindrettede med strygejern og strygebræt, tv med mange kanaler, kabel-tv med betalingsfilm, et opholdsområde og klimaanlæg. Værelserne byder på et traditionelt interiør og parketgulv.\nGæsterne kan starte deres dag med en sund, morgenmadsbuffet i baren. Restauranten på Nh Collection Madrid Abascal Hotel har superbe udsigter og serverer internationale retter.\nHotellet ligger inden for 5 minutters gåtur til Alonso Cano undergrundsstation og inden for 10 minutters gåafstand fra Nuevos Ministerios togstation. 15km fra Madrid-Barajas lufthavn.\nHotellet tilbyder en elevator, parkering og en værdiboks; avisservice, concierge-service og tøjrens tilbydes også.\nGæsterne med børn på Nh Collection Madrid Abascal Hotel kan drage fordel af tremmesenge og babysitting. Ejendommen tilbyder fitness center og et træningscenter, som hjælper gæsterne med at holde formen.


Ernæring og træningsvejledning | Performance lab\nErnærings- og træningsvejledning\nHos Performance Lab tilbyder vi individuel kost og træningsvejledning og vi henvender os til alle niveauer.\nMed udgangspunkt i dit liv og din hverdag sørger vi for, at du får det optimale ud af din træningstid.\nVi har fuld forståelse for, at det for mange mennesker kan være svært at få passet træning ind i en travl hverdag. Det tager vi selvfølgelig højde for, og gennem dialog med dig finder vi ud af hvordan vi bedst strukturerer din træning.\nHos Performance Lab er vi meget videnskabelig anlagte og kva vores baggrund er vi meget interesseret i nyeste forskning inden for træningsfysiologi og sportsernæring.\nMennesket er meget komplekst, og de seneste års forskning, har kastet et lys over mange parametre som er altafgørende for hvor meget du får ud af din træning og din præstation. Det er vores job at være opdateret inden for disse områder, for at kunne vejlede dig bedst muligt.\nVores store grundlæggende viden inden for fysiologi og ernæring gør, at vi er i stand til at lave evidensbaserede programmer til dig.\nVi laver et tilpasset program til dig, således at du får mest muligt ud af din træning. Med vores baggrund indenfor cykling ved vi også at det videnskabelige aspekt af træning tit er langt fra landevejen.\nDerfor er synergien mellem teori og praksis meget vigtig.\nVi benytter platformen Today`s Plan som vi vurderer er den perfekte platform til at planlægge din træning og ernæring uge for uge. Denne platform er i øvrigt den samme som Team Sky benytter til deres cykelryttere.\nMængden af muligheder og detaljer i platformen er udover det sædvanlige og det er alt sammen til gavn for dig. Det giver os mulighed for at følge din træning dag for dag, og nemt kunne tilpasse den hvis nødvendigt.\nFor elite atleten eller den ambitiøse motionist betyder det, at vi kan holde øje med alt, og at vi kan sørge for at der er styr på selv de mindste detaljer. Vi har udviklet hundredvis af specifikke træningssessioner som rammer forskellige fysiologiske parametre og dette gør, at vi kan gøre træningen yderst varieret og inspirerende.\nVi har mulighed for at planlægge din træning udfra watt, puls, laktatværdier osv. alt afhængig af dit niveau.\nDer er ingen standard plan hos os. Vi tager hver eneste person seriøst og tilrettelægger et 100 % individuelt forløb.\nVores passion er sportsfysiologi og coaching. Vi brænder for at gøre dig bedre, og vi vil gøre alt hvad vi kan for at du når dine mål. Dette betyder også, at ligegyldigt hvilken coaching løsning du vælger, så sætter vi ikke nogen begrænsninger for kontakt. Du er velkommen til at skrive til os så meget du vil. Vores holdning er nemlig, at en god og konstant dialog, er altafgørende for om du når dine mål.\nHos Performance Lab ser vi os selv som meget personlige, og vi involverer os gerne meget hvis du ønsker.\nVi tror på, at dette er forskellen på os og mange andre der tilbyder lignende services. Vi har et meget holistisk syn og ser på dig som et helt menneske. Vi er sikre på, at dette er altafgørende for, at du får succes med dine mål.\nHvordan får vi det bedste ud af dig? Det er det vi stræber efter.\nHos Perfomance Lab tilbyder vi en samlet løsning\nDu får samme niveau og service, uafhængig af dit niveau. Det vil sige, at det indbefatter både træning og vejledning i ernæring. Det er selvfølgelig helt op til dig selv hvor meget vejledning, du vurderer du har brug for, og hvis du føler at kun en af delene er tilstrækkeligt, så tager vi selvfølgelig udgangspunkt i det.\nEr du f.eks. elite cykelrytter eller licensrytter, planlægger vi din træning og ernæring ud fra dine mål og løbskalender. Det samme gælder hvis du er motionist og har et mål i form af et løb såsom La Marmotte eller lignende. Du kan også have et mere specifikt mål hvor du vil udvikle et bestemt aspekt af din fysiologi. Måske vil du forsøge at hæve din VO2max så meget som muligt? Eller måske vil du øge din anaerobe tærskel, eller udholdenhed? Her kan vi bidrage med vores videnskabelige tilgang og viden indenfor fysiologi hjælpe dig, lige der hvor du har brug for det.\nDu kan også have et mere afslappet forhold til din træning, med et ønske om at få lidt mere motion ind i din hverdag for sundhedens skyld, eller have et ønske om at tabe dig et par kilo. Vi tager alle mål lige seriøst.\nHvis du ønsker laver vi en specifik ernæringsplan ud fra din træningsplan. Det kan være med henblik på vægttab, præstation, eller trænings adaptioner/udbytte.\nVi sørger for, at du opnår bedre præstationer under løb, og under træningssessioner med høj intensitet.\nVi periodiserer din ernæring, samt planlægger og sikrer, at du indtager de nødvendige kulhydrater på dage hvor der er højintensitetstræning. Vi begrænser dit indtag af kulhydrater i de perioder, hvor du har fokus på at optimere udbyttet af lav- og moderatintensitetstræning.\nVi tilrettelægger din kost ud fra din træning eller træningsprogram, hvilket sikrer dig gode forudsætninger for fremskridt i din træning - hvilket gør at du bliver en bedre cykelrytter.\nVi tilbyder Individuel coaching,\nkomplet ernæring og træningsvejledning i en samlet pakke.\nVi mødes og tager en samtale omkring dine målsætning, træningshistorik, niveau, ambitioner, ernæring,hvor meget tid du har til at træne osv. Sammen får vi skabt et overblik over hvordan vi skal starte med at tilrettelægge et forløb for dig.\nDu får tilrettelagt puls og wattzoner, evt laktatværdier ud fra test hos os, eller en field test (en test du selv foretager) Eller ud fra din trænings data.\nHvis du er ambitiøs motionist eller elite atlet vil vi gerne (hvis muligt) kigge dine seneste måneders/års træning igennem for at få et overblik over dine styrke og svagheder.\nVi introducere dig til Todays`Plan og du får leveret din individuelle træning.\nVi udfører en kostanamnese med evt måling af fedtprocent og BMI beregning. Herudfra udarbejder vi i samarbejde med dig din ernæringsplan.\nVi analysere din træning samt ernæring på ugentligt basis.\nDer er ingen begrænsning for kontakt igennem Todays`Plan eller på mail. Samtidig følger vi også op 1 gang om ugen via telefon.\n1 gang om måneden mødes vi inde på klinikken for at evaluere.\nPris 950 kr pr måned.\nHvis du har behov for at mødes mere end en gang om måneden, eller mere end et telefon opkald per uge. Så tag kontakt til os, og så finder vi en løsning på dette.\nHvis du benytter dig af vores coaching har du mulighed for at tilkøbe en laktattest til 1000 kr.\nService - vejledning til klub/forening\nEn præsentation som kommer ind på fordelene ved struktureret og videnskabelig trænings planlægning, fordele ved forskellige fysiologiske test, individuel træningsplanlægning samt periodisering af ernæring, hvad den består i og hvad der understøtter dette set i forhold til sidste nye forskning på området.\nPrisen fastsættes efter aftale.\nEn mere specifik rådgivning i klub-, forenings- eller bestyrelsesregi med henblik på at kortlægge en strategi for at forbedre træningsudbyttet, og evt præstation under konkurrence.\nVi kan også tilbyde laktat test i klub regi.\nVi engagere os meget gerne i talentarbejde i klub/forening. Vi føler at vi har meget at bidrage med i form at optimal træning og udvikling af unge atleter. At skabe de rigtige rammer med meget støtte er altafgørende for at talenterne kan udvikle sig bedst muligt.