FÆLLES BESLUTNINGSFORSLAG Regeringens skærpede kurs mod protester og borgere i Cuba\nProcedure : 2021/2872(RSP)\nDokumentforløb : RC-B9-0436/2021\nPV 16/09/2021 - 6.1\nCRE 16/09/2021 - 6.1\n<RepeatBlock-NoDocSe> <NoDocSe>B9‑0436/2021</NoDocSe> }\n<NoDocSe>B9‑0443/2021</NoDocSe></RepeatBlock-NoDocSe> } RC1\n<TitreRecueil>jf. forretningsordenens artikel 135, stk. 5, og artikel 132, stk. 4</TitreRecueil>\n<Replacing>til erstatning af følgende beslutningsforslag:</Replacing>\n<Titre>Regeringens skærpede kurs mod protester og borgere i Cuba</Titre>\n<RepeatBlock-By><Depute>Željana Zovko, Leopoldo López Gil, Isabel Wiseler‑Lima, Michael Gahler, David McAllister, José Manuel Fernandes, Sara Skyttedal, Adam Jarubas, Loránt Vincze, Tomáš Zdechovský, Janina Ochojska, Miriam Lexmann, Deirdre Clune, Inese Vaidere, Andrey Kovatchev, Vladimír Bilčík, Gabriel Mato, Francisco José Millán Mon, Krzysztof Hetman, David Lega, Elżbieta Katarzyna Łukacijewska, Eva Maydell, Peter Pollák, Paulo Rangel, Christian Sagartz, Radosław Sikorski, Antonio López‑Istúriz White, Magdalena Adamowicz, Stanislav Polčák, Romana Tomc, Stelios Kympouropoulos, Lefteris Christoforou, Ivan Štefanec, Luděk Niedermayer, Helmut Geuking, Michaela Šojdrová, Jiří Pospíšil, Tom Vandenkendelaere, Seán Kelly</Depute>\n<Depute>Dita Charanzová, Petras Auštrevičius, Malik Azmani, José Ramón Bauzá Díaz, Olivier Chastel, Klemen Grošelj, Bernard Guetta, Svenja Hahn, Irena Joveva, Karin Karlsbro, Javier Nart, Samira Rafaela, Frédérique Ries, María Soraya Rodríguez Ramos, Nicolae Ştefănuță, Ramona Strugariu</Depute>\n<Depute>Anna Fotyga, Karol Karski, Raffaele Fitto, Elżbieta Rafalska, Jadwiga Wiśniewska, Ryszard Antoni Legutko, Veronika Vrecionová, Ryszard Czarnecki, Bogdan Rzońca, Assita Kanko, Emmanouil Fragkos, Valdemar Tomaševski, Ladislav Ilčić, Witold Jan Waszczykowski, Hermann Tertsch, Eugen Jurzyca, Adam Bielan, Carlo Fidanza</Depute>\nEuropa-Parlamentets beslutning om regeringens skærpede kurs mod protester og borgere i Cuba\n– der henviser til sine tidligere beslutninger om Cuba, navnlig beslutning af 10. juni 2021 om menneskerettighedssituationen i Cuba, af 28. november 2019 om Cuba, sagen José Daniel Ferrer og af 5. juli 2017 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Unionens vegne af aftalen om politisk dialog og samarbejde (PDCA) mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Cuba på den anden side,\n– der henviser til den aftale om politisk dialog og samarbejde mellem Den Europæiske Union og Cuba, der blev undertegnet den 12. december 2016, og som har fundet midlertidig anvendelse siden den 1. november 2017,\n– der henviser til den formelle menneskerettighedsdialog mellem EU og Cuba, der blev afholdt inden for rammerne af aftalen om politisk dialog og samarbejde mellem EU og Cuba, navnlig den tredje dialog af 26. februar 2021,\n– der henviser til erklæringen af 29. juli 2021 fra næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik på vegne af Den Europæiske Union om de seneste begivenheder i Cuba,\n– der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og andre internationale menneskerettighedstraktater og -instrumenter,\n– der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne, som Cuba har undertegnet,\n– der henviser til skrivelse fra FN's Komité for Tvungne Forsvindinger (CED), der krævede hasteforanstaltninger og indtrængende opfordrede de cubanske myndigheder til at reagere på de 187 personers forsvinden,\n– der henviser til erklæring af 16. juli 2021 fra FN's højkommissær for menneskerettigheder, Michelle Bachelet, hvori Cuba blev opfordret til at løslade de tilbageholdte demonstranter,\n– der henviser til erklæring af 15. juli 2021 fra Den Interamerikanske Kommission for Menneskerettigheder (IACHR) og dens særlige rapportaflæggelser af 15. juli 2021,\n– der henviser til EU-retningslinjerne vedrørende menneskerettighedsforkæmpere og EU-retningslinjerne vedrørende ytringsfrihed online og offline,\n– der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig artikel 12 om forsamlings- og foreningsfrihed,\n– der henviser til klagerne af 8. september 2021 fra Cubas Observatorium for Menneskerettigheder (OCDH) til EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder, Eamon Gilmore, om undertrykkelsen af demonstranter,\n– der henviser til den cubanske forfatning og landets straffelov,\n– der henviser til lovdekret nr. 35 om telekommunikation, informations- og kommunikationsteknologier og brugen af radiofrekvensspektret og til Republikken Cubas resolution 105 fra 2021 om regulering af den nationale interventionsmodel til imødegåelse af cybersikkerhedshændelser,\n– der henviser til forretningsordenens artikel 144, stk. 5, og artikel 132, stk. 4,\nA. der henviser til, at tusindvis af cubanere den 11. juli 2021 gik på gaden i over 40 byer for fredeligt at protestere mod den kroniske mangel på medicin og andre vigtige varer samt den generelle fejlhåndtering af covid-19-pandemien og de cubanske myndigheders systematiske begrænsninger af menneskerettighederne, navnlig ytrings- og forsamlingsfriheden; der henviser til, at disse protester var de største i Cuba siden "Maleconazo"-protesten i 1994;\nB. der henviser til, at de cubanske myndigheder reagerede med ekstrem vold og undertrykkelse af demonstranter og menneskerettighedsforkæmpere; der henviser til, at præsident Diaz-Canel udtrykkeligt opfordrede alle regeringstilhængere, herunder enheder af specialstyrker såsom "Black Berets" - en eliteenhed under de revolutionære væbnede styrker - til at bekæmpe fredelige demonstranter, forværre volden, hvorved hundredvis af civile blev såret, og som resulterede i politiransagninger, anholdelser i demonstranternes hjem og politivold;\nC. der henviser til, at de cubanske myndigheder har taget nye undertrykkelsesmetoder i brug, såsom suspension, overvågning, censurering og kontrol med telekommunikationstjenester, som indebærer krænkelse af de internationale menneskerettighedsbestemmelser, for at kontrollere og dække over de alvorlige menneskerettighedskrænkelser, som de begik; der henviser til, at de cubanske myndigheder skal protestere og sikre menneskerettighederne, såsom forsamlingsfriheden og ytringsfriheden, uden forskelsbehandling på grundlag af politiske synspunkter samt overholde de internationale menneskerettighedsstandarder med respekt for principperne om lovlighed, undtagelse, ansvarlighed og nødvendighed;\nD. der henviser til, at lovdekret nr. 35 opdaterer den cubanske retsramme om procedurerne og betingelserne for at opnå de påkrævede tilladelser til brug af det nationale radiofrekvensspektrum og pålægger telekommunikationsoperatører forpligtelser til at suspendere, overvåge, opfange, kontrollere og udlevere brugerinformation til de cubanske myndigheder; der henviser til, at dekretet internationalt anerkendes som ulovligt; der henviser til, at Resolution 105 fastlægger reglerne for cybersikkerhedshændelser på en bred måde, idet den leverer de retlige rammer for retsforfølgning af enkeltpersoner på grundlag af en bred vifte af anklager, for hvilke der kan pålægges sanktioner, beslaglægges mobiltelefoner og computere samt foretages husransagninger, og de giver endda regeringen mulighed for at indlede strafferetssager for forbrydelser, der i øjeblikket er omfattet af strafferetten, hvis definitioner internationalt er anerkendt som illegale; der henviser til, at lovdekret nr. 370, der også blev udstedt efter vedtagelsen af den nye forfatning fra 2019, indskrænker ytringsfriheden på de sociale netværker;\nE. der henviser til, at styret afbrød internettet i adskillige dage, så borgerne var afskåret fra offentligt at rapportere om de tilfælde af undertrykkelse og menneskerettighedskrænkelser, som de blev udsat for; der henviser til, at Cubas udenrigsminister Bruno Rodriguez betegnede USA's forsøg på at genetablere internetsignalet til øen som en "aggressiv handling";\nF. der henviser til, at IACHR og FN's højkommissær for menneskerettigheder har fordømt den cubanske stats undertrykkelse og magtanvendelse som reaktion på fredelige protester, også har opfordret til øjeblikkelig løsladelse af alle dem, der er blevet tilbageholdt, og indtrængende har opfordret den cubanske regering til at tage fat på de underliggende sociale spørgsmål gennem dialog;\nG. der henviser til, at OCDH har rapporteret, at 1 306 personer, herunder 27 mindreårige, pr. 5. september 2021 var forsvundet eller tilbageholdt efter protesterne den 11. juli 2021; der henviser til, at andre beretninger fra ikke-statslige organisationer såsom Prisoners Defenders oplyser, at mere end 5 000 personer blev tilbageholdt i denne periode, idet der var påstande om vilkårlige tilbageholdelser, tilbageholdelse "incommunicado", tvungne forsvindinger, brug af kriminelle personligheder som en metode til at kriminalisere deltagelse i protester, tortur og mishandling, overvågning og husrarrest og brug af vold mod demonstranter; der henviser til, at FN's Komité for Tvungne Forsvindinger indledte hasteforanstaltninger i Cuba i 187 tilfælde i henhold til artikel 30 i konventionen om tvungne forsvindinger den 15. juli 2021 (officielle hasteforanstaltninger AU nr. 1200 til 1386/2021); der henviser til, at Cuba har det sjettestørste antal hasteforanstaltninger i forbindelse med tvungne forsvindinger, som det har været nødvendigt at træffe i verden siden 2017, til trods for at aftalen om politisk dialog og samarbejde nu er trådt i kraft fuldt ud;\nH. der henviser til, at der blandt de tilbageholdte var et betydeligt antal aktivister, journalister, ledere af politiske oppositionsbevægelser såsom José Daniel Ferrer, leder af Unión Patriótica de Cuba (Cubas Patriotiske Union), hvis opholdssted stadig er ukendt, såvel som lærere, studerende og kunstnere såsom Luis Manuel Otero Alcántara fra San Isidoro-bevægelsen; der henviser til, at Diubis Laurencio Tejeda blev bekræftet død af politiet efter at være blevet skudt bagfra i Havana under demonstrationen;\nI. der henviser til, at Sakharovprisvindere fortsat lider under systematiske undertrykkende foranstaltninger, herunder vilkårlige tilbageholdelser, angreb og belejring af deres boliger, aggressive udfald og vilkårlige bøder, hvilket er dokumenteret af både Det Cubanske Observatorium for Menneskerettigheder og Det Cubanske Center for Menneskerettigheder; der henviser til, at Kvinder i Hvidt er blevet udsat for mindst 318 af de nævnte undertrykkende foranstaltninger i løbet af de sidste tre måneder, 60 i juni, 142 i juli og 116 i august; der henviser til, at sakharovprisvinder Guillermo Fariñas Hernández har udtalt, at han i overensstemmelse med de ovennævnte oplysninger fra menneskerettighedsorganisationer også er blevet udsat for systematisk undertrykkelse hver måned i årevis, og at hans telefonsamtaler aflyttes, og at han, når han forlader sit hjem, systematisk anholdes blot et par hundrede meter væk, og at han alene i september er blevet vilkårligt tilbageholdt ved tre lejligheder, senest den 8. september 2021;\nJ. der henviser til, at mange blev underkastet summariske retssager og dømt for forskellige slags forbrydelser, herunder terrorisme, forstyrrelse af den offentlige orden, foragt, ansporing til at begå kriminelle handlinger og spredning af en epidemi uden minimumsgarantier for en retfærdig retssag; der henviser til, at adskillige af de arresterede anses for at være samvittighedsfanger;\nK. der henviser til, at mere end 8 000 mennesker holdes fængslet, uden at det kan tilskrives nogen form for kriminalitet, og yderligere 2 500 er blevet dømt til tvangsarbejde på samme baggrund, idet der i begge tilfælde er tale om sigtelse for "social prækriminel farlighed", en anklage, der alene begrundes ved, at de pågældendes "observerede opførsel var i modstrid med de socialistiske moralske normer" (artikel 72-84 i den cubanske strafferet);\nL. der henviser til, at Parlamentet den 5. juli 2017 godkendte aftalen om politisk dialog og samarbejde på betingelse af, at der foretages klare forbedringer i Cuba med hensyn til menneskerettigheder og demokrati; der henviser til, at Parlamentet gentagne gange har fordømt menneskerettighedskrænkelser i Cuba ved at fremhæve overtrædelse af artikel 1, stk. 5, artikel 2, litra c), artikel 5, artikel 22 og artikel 43 i aftalen om politisk dialog og samarbejde; der henviser til, at der ikke har været konkrete fremskridt i Cuba med hensyn til aftalens generelle principper og mål om at forbedre menneskerettighedssituationen, og der henviser til, at det cubanske styre har intensiveret sin undertrykkelse og krænkelser af arbejds- og menneskerettighederne, herunder stigningen i antallet af politiske fanger; der henviser til, at aftalen om politisk dialog og samarbejde ikke har opfyldt sit centrale mål om at forbedre de grundlæggende frihedsrettigheder i Cuba;\nM. der henviser til, at den cubanske stat fortsætter med systematisk at begå krænkelser af arbejdstager- og menneskerettighederne mod sit sundhedspersonale, der er udstationeret til at arbejde i udlandet på lægemissioner, hvilket svarer til moderne slaveri ifølge FN;\nN. der henviser til, at Parlamentet i sin beslutning af 10. juni 2021 minder Tjenesten for EU's Optræden Udadtil om, at civilsamfundets deltagelse i politiske dialoger og aftalens samarbejdsprojekter er en væsentlig del af aftalen om politisk dialog og samarbejde, og at der øjeblikkeligt bør rettes op på udelukkelsen af civilsamfundet fra samarbejdsmidler og/eller deltagelse i aftalen, mens deltagelse og adgang til disse midler udelukkende er tilladt for de virksomheder, som staten deltager i eller kontrollerer, som det har været tilfældet siden undertegnelsen af aftalen;\nO. der henviser til, at aftalen om politisk dialog og samarbejde indeholdt en såkaldt "menneskerettighedsklausul", som er et vigtigt standardelement i EU's internationale aftaler, der giver mulighed for at suspendere aftalen om politisk dialog og samarbejde i tilfælde af, at bestemmelserne om menneskerettigheder krænkes;\nP. der henviser til, at det cubanske observatorium for menneskerettigheder (OCDH) formelt har anmodet om "anvendelse af EU's nye sanktionsordning for de fysiske personer eller statslige institutioner, der er involveret" i de alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Cuba;\n1. fordømmer på det kraftigste den cubanske regerings ekstreme vold og undertrykkelse af demonstranter, menneskerettighedsforkæmpere, uafhængige journalister, kunstnere, dissidenter og politiske oppositionsledere i kølvandet på protesterne den 11. juli 2021; beklager tabet af menneskeliv og udtrykker sin medfølelse med de pårørende;\n2. opfordrer de cubanske myndigheder til at standse undertrykkelsen, løslade alle politiske fanger, samvittighedsfanger og dem, der vilkårligt tilbageholdes udelukkende med den begrundelse, at de på fredelig vis har udøvet deres ytrings- og forsamlingsfrihed, og til at sikre en retfærdig rettergang; fordømmer, at regeringens reaktion på disse protester omfattede indsættelse af de Sorte Beretter, og civile grupper, der reagerede på præsident Miguel Díaz-Canels opfordring til at "forsvare revolutionen";\n3. beklager dybt, at de cubanske myndigheder har benyttet bølgen af tilbageholdelser i kølvandet på protesterne den 11. juli 2021 til at kriminalisere befolkningens legitime og fredelige demokratiske krav, tilbageføre kontrollen, genetablere en kultur med frygt blandt befolkningen og bringe nogle af landets mest karismatiske modstandere til tavshed;\n4. opfordrer til respekt for Sakharovprismodtagernes menneskerettigheder, som lider under konstant undertrykkelse, og fordømmer den vilkårlige anholdelse i mere end to måneder af José Daniel Ferrer, som har været isoleret fra sin familie, og det er uvist, hvor han opholder sig;\n5. understreger, at det er absolut nødvendigt, at de cubanske myndigheder lytter til og reagerer på kravene om borgerlige og politiske rettigheder, frihed og demokrati og deltager i en inklusiv national dialog om en modernisering og demokratisering af landet med henblik på at træffe alle nødvendige foranstaltninger til at gennemføre hårdt tiltrængte interne økonomiske reformer, samtidig med at det sikres, at befolkningens politiske, borgerlige, økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder overholdes, og at der sikres en effektiv reaktion på covid-19-pandemien;\n6. er dybt bekymret over resultaterne fra FN's arbejdsgruppe om vilkårlig tilbageholdelse vedrørende vilkårlig frihedsberøvelse i Cuba, som viser, at der er et systematisk problem med vilkårlige tilbageholdelser, som bekræftet i arbejdsgruppens rapporter 12/2017, 55/2017, 64/2017, 59/2018, 66/2018, 63/2019 og 4/2020;\n7. fordømmer de cubanske myndigheders manglende respekt for menneskerettighederne og frihedsrettighederne, der er nedfældet i de universelle menneskerettighedskonventioner, navnlig forsamlings-, presse- og ytringsfriheden, både online og offline, samt deres undertrykkelse af enhver form for demokratisk ytringsfrihed og manglen på plads til pluralistisk politisk deltagelse; opfordrer EU til offentligt at fordømme dem; beklager dybt det nyligt vedtagne lovdekret nr. 35 og resolution 105, som giver brede retlige muligheder for at kriminalisere enkeltpersoner, der deltager i legitime fredelige protester, ved at udøve kontrol over telekommunikationsmidler, hvilket baner vejen for nye undertrykkelsesmetoder; opfordrer de cubanske myndigheder til at ajourføre den retlige ramme i overensstemmelse med folkeretten og til at ophæve lovdekret nr. 35 og enhver anden lovgivning, der begrænser borgernes grundlæggende frihedsrettigheder;\n8. er bekymret over den beklagelige tilbageholdelsessituation og den fortsatte mangel på betingelser, der giver garantier for retsvæsenets uafhængighed; kræver, at de tilbageholdte har adgang til en retfærdig rettergang, får mulighed for at få foretaget uafhængige lægeundersøgelser, får tilstrækkelig mad og vand, får lov til at foretage telefonopkald og får lov til at få regelmæssige besøg fra familie, venner, journalister og diplomater; opfordrer til effektive strafferetlige og administrative efterforskninger med henblik på at identificere, retsforfølge og straffe de ansvarlige for tortur og mishandling;\n9. opfordrer de cubanske myndigheder til at efterleve henstillingerne fra IACHR og FN's højkommissær for menneskerettigheder om at indgå i en konstruktiv dialog med et ægte civilsamfund; opfordrer Cuba til straks at give FN's særlige rapportør om menings- og ytringsfrihed, FN's særlige rapportør om situationen for menneskerettighedsforkæmpere og uafhængige menneskerettighedsorganisationer adgang til landet for at dokumentere menneskerettighedssituationen og overvåge og observere de kommende retssager mod hundredvis af aktivister og almindelige cubanere, som fortsat tilbageholdes; opfordrer EU til at observere retssagerne og besøge de politiske fanger i fængslet;\n10. beklager, at situationen for demokrati, på trods af aftalen om politisk dialog og samarbejde, ikke er blevet bedre, og at forværringen af menneskerettighedssituationen i Cuba kun er blevet værre; understreger, at Cuba systematisk har overtrådt de grundlæggende bestemmelser i denne aftale, siden den trådte i kraft; beklager dybt det cubanske regimes manglende engagement og vilje til at bestræbe sig på at gøre fremskridt hen imod selv minimale fremskridt med hensyn til forandring eller åbne kanaler, der kan bane vej for en reform af regimet;\n11. understreger, at cubanske og uafhængige europæiske civilsamfundsorganisationer i modsætning til aftalen om politisk dialog systematisk er blevet forhindret i at deltage i menneskerettighedsdialogerne mellem Cuba og Den Europæiske Union inden for den bredere ramme af menneskerettighedsdialogen i aftalen om politisk dialog og samarbejde såsom den, der fandt sted den 26. februar 2021; minder i denne forbindelse om, at enhver dialog mellem Den Europæiske Union og det cubanske civilsamfund og finansieringsmuligheder skal omfatte alle civilsamfundsorganisationer uden begrænsninger;\n12. minder om sin stærke støtte til alle menneskerettighedsforkæmpere i Cuba og deres arbejde; opfordrer EU-delegationen og medlemsstaternes repræsentationer i landet til i alvorlig grad at øge deres støtte til et ægte og uafhængigt civilsamfund i deres samarbejde med de cubanske myndigheder og til at anvende alle tilgængelige instrumenter til at styrke menneskerettighedsforkæmperes arbejde;\n13. mener, at de cubanske myndigheders seneste undertrykkelse af borgerne bidrager til de vedvarende og systematiske foranstaltninger, som alle udgør yderligere overtrædelser af aftalen om politisk dialog og samarbejde, mod samvittighedsfanger, menneskerettighedsforkæmpere, systemkritikere, oppositionsaktivister og civilsamfundsaktivister, kunstnere og journalister;\n14. minder om, at aftalen om politisk dialog og samarbejde indeholder en såkaldt menneskerettighedsklausul – som er et vigtigt standardelement i EU's internationale aftaler – der giver mulighed for at suspendere aftalen i tilfælde af, at bestemmelserne om menneskerettigheder krænkes; opfordrer Den Europæiske Union til at udløse artikel 85, stk. 3b, for at indkalde til et øjeblikkeligt møde i det fælles udvalg i lyset af den cubanske regerings brud på aftalen, som udgør et "særligt hastende tilfælde";\n15. opfordrer Rådet til at anvende bestemmelserne i EU's Magnitskij-lov og vedtage sanktioner så hurtigt som muligt mod dem, der er ansvarlige for krænkelser af menneskerettighederne i Cuba;\n16. beklager dybt, at de cubanske myndigheders afvisning nægter at give Parlamentets delegationer tilladelse til at besøge Cuba, selv om Parlamentet har godkendt aftalen om politisk dialog og samarbejde; opfordrer myndighederne til straks at tillade, at delegationerne får adgang til landet;\n17. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Cubas regering og nationalforsamling, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Kommissionen, EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, FN's højkommissær for menneskerettigheder samt til regeringerne i Sammenslutningen af Latinamerikanske og Caribiske Stater.\n Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0292.\n EUT C 232, 16.6.2021, s. 17.\n EUT C 334, 19.9.2018, s. 235.\n EUT L 337I, 13.12.2016, s. 3.\n EUT C 326, 26.10.2012, s. 391.\n Rådets forordning (EU) 2020/1998 af 7. december 2020 om restriktive foranstaltninger over for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne, EUT L 410I, af 7.12.2020, s. 1.\nSeneste opdatering: 15. september 2021 Juridisk meddelelse - Databeskyttelsespolitik


Moon-bevægelsen udløser salg af Washington Times - Religion.dk\nMoon-bevægelsen har beskåret det årlige tilskud til Washington Post, og det betyder, at avisens ledelse nu forhandler om salg af avisen. - Foto: Wikimedia\nI en artikel i avisen Washington Post, fortælles om en anden Washington-baseret avis, Washington Times, hvis ledelse forhandler om et salg af avisen.\nÅrsagen er, at Sun Myung Moons familie kraftigt har beskåret det årlige tilskud til avisen på omkring 35 mio. dollars fra Unification Church bedre kendt som Moon-sekten eller Moon-bevægelsen. Den ene af avisens to bestyrelsesmedlemmer, Nicholas Chiaia, har bekræftet, at man er i kontakt med forskellige kredse om enten køb eller partnerskab.\nForhandlingerne foregår efter måneder med uro på den traditionsrige konservative Washington Times og hos Unification Church. Stifteren af kirken, den 90-årige Moons familie, har længe stridt om kontrollen med kirkens mange engagementer, der strækker sig fra fiskeindustri til våbenfabrikker og altså avisejerskab.\nNår det gælder avisen, er nyhedsredaktionen beskåret fra 225 medarbejdere i 2002 til 70 i dag. Samtidig er prisen steget, og resultatet har været en stadig tilbagegang i oplagstallet. Det daglige salg er uklart, da bladet siden 2008 ikke har indberettet det til oplagskontrollen. På daværende tidspunktet var salget på hverdage 86.710 og søndage 37.259 eksemplarer.\nFinanserne er så stramme, at man er i restance med mange regninger og har forsømt vedligeholdelsen af bladbygningen på New York Street i Washington.


Bvlgari BV 2229 2035\nBvlgari BV2229 (2035)\nForside > Korrektionsbriller > Bvlgari > BV2229 (2035)\nBV 2229 fås i 3 andre lækre farver\nBV 2229 Modeloplysninger\nstørrelser & detaljer XS/XS\nStelfarve Pink Gold/purple\nEAN 8056597433938, 8056597432993\nProductId 1294121, 1294122\nBV2229/2035 Designer briller\nAt brillerne er med til at fuldende stilen ved du naturligvis som kunde hos Edel-Optics. Med dette smykke er du altid stilet når du er undervejs og overbeviser på kontoret såvel som i fritiden. BV2229 fås i størrelserne 53 mm, 55 mm. Med retur-etiketten som vi ogsågerne stiller til rådighed, kan du altid returnere brillerne gratis, hvis de ikke passer. BV2229 kan også fås i flere styles fra Bvlgari kollektionerne 2020 og 2021 i Edel-Optics onlineshop.\nMed dette stel taler designerne særligt til kvinder som føler sig hjemme i verdens storbyer. Mr. Right eller ej - her handler det i første omgang om det rigtige look for 2021. Det halvindfattede stel er afgørende for de karakteristiske linjer i modellen. Et stilfuldt tiltag, der aldrig bringer det samlede udtryk ud af balance. Cat-Eye formen får blikket til at virke forførende og hemmelighedsfuldt. [Hvis Modelnavn ellers Modelnummer] har næsten noget frækt over sig. I hvert tilfælde tiltrækker du dig med denne brille al opmærksomhed. Metal stellet er særligt let og derigennem meget komfortabelt at have på. Dertil er detogså både robust og klassisk. Rosa er en stærk farve og er utroligt foranderlig. Den kan virke sød, hård og ironisksamtidigt.\nModellen er allerede genbestilt og er om kort tid igen på lager. Hvis du bestiller nu, kan du sikre dig den lave pris og så snart varerne ankommer, sender vi din nye brille fra Bvlgari videre til dig med det samme. Da Edel-Optics er et paradis for tilbudsjægere, får du også denne topmodel til en utroligt lav pris. Hvad der i andre onlinebutikker bliver kaldt udsalg, er hos os en konstant tilstand all-day-everyday.


Opgave: samfundet og meningen tilbage | Information\nVi lever i en tid hvor flere og flere bliver syge på grund af stress, færre og færre deltager i de traditionelle politiske partiers organisationer, flere og flere tager på wellness-ferier som redningsaktioner fra hverdagen, og vi ser mere 'have-og mad-tv'.\nDette sker alt i mens flere og flere diskuterer manglende sammenhængskraft og integration i vores samfund.\nVi lever i et sygt samfund. Et samfund, hvor meningen siver ud af de job, som mange borgere i dette samfund varetager. For mange mennesker var meningen med ens arbejde faktisk at gøre noget for nogen, og for noget mere end en selv - for samfundet. I dag er målet at ting skal gøres mere effektivt, og dette vel og mærke billigere og billigere. Ens arbejdsliv er som medarbejder i løbende selv-kompetenceudvikling uden mål, men korte projekter. Dette ser vi i udpræget grad i den offentlige sektor, hvor bl.a. socialarbejdere, sundhedsassistenter og undervisere på alle undervisningstrin ikke skal arbejde for et bedre samfund, men få flest muligt "igennem systemet". Dette så vi kan få råd til skattelettelser og mere tomt privat forbrug. Vi har en liberalistisk regering, der er ved at underminere alle sociale bånd og al mening.\nBorgerne 'lever af' kortsigtede kicks såsom køb af samtalekøkkener, kokus-krokus-haver, wellness-ferier på den anden side af kloden og Vild med dans fredag aftenener, ødelagt efter en hård arbejdsuge. Danmark skal på afvænning fra den rendyrkede liberalisme, der pakkes ind i lidt flere penge hist og pist. Alle ved at der kun er tale om valgstrategiske hensyn når Venstre nu vil give lidt ekstra til udvalgte samfundsgrupper.\nEfter seks år med en liberalistisk regering kan alle se, at nedslidningen af den offentlige sektor er massiv. Flere og flere tegner private forsikringer til sygehuse og anbringer deres børn på private skoler. Det gør man kun i et sygt samfund, hvor der ikke er tillid til samfundet og fællesskabet.\nAlle ved, at private løsninger på sundheds- og undervisningsområdet skaber mere social ulighed og gør vores samfund til et meningsløst markedssamfund. Historien har heldigvis vist, at når galskaben tager overhånd, har vi set, at politiske kræfter er gået op mod enhver rendyrket dogmatik. Socialdemokraterne og SF har en historisk mulighed for sammen med andre gode kræfter at formulere en vision om et samfund, der på afgørende vis vil samfundet og den reelle lighed. Det skal være slut med skattelettelser og skattestop. Der er brug for massive investeringer og reformpause i den offentlige sektor, der kan give forhold for ansatte, så man kan passe sit arbejde og gøre det "godt nok".\nEndvidere må Socialdemokraterne og SF sørge for, at vores fælles institutioner og infrastruktur bliver noget, vi kan være stolte af. Vi har brug for at være stolte af noget større end os selv og noget, der giver mening. Vi skal også arbejde for at flere får tid og mulighed for at deltage i det politiske og sociale liv. Det er muligt, at vi skal have orlovsordninger, mere nedsat arbejdstid etc.\nEt politisk lederskab er viljen og evnen til at analysere de vilkår, under hvilke mennesker lever og kæmper for løsninger på de problemer, flere og flere oplever og har i hverdagen. Aldrig har så mange haft så meget og dog følt (arbejds-)livet så meningsløst.


01-02-2018 Yrsa Faye E\nEn øko-byen er en by, der er designet efter økologiske principper. Ideen med øko-byen fremstår som en ny tilgang til en bæredygtig udvikling. Miljøfolk, såvel som flere og flere mennesker mener, at livet i byerne er polutiva og ødelæggende for miljøet, da det giver ophobning af affald og usunde forhold.\nEn økologisk byen selv kan leveres med minimal afhængighed af landområder, der omgiver den, og skaber mindst mulig miljøpåvirkning for dens beboere. Dette resulterer i en by, som er miljøvenlig, i form af forurening, arealanvendelse og reducere de årsager, der bidrager til den globale opvarmning.\nDe Energibyer kan karakteriseres ved flere aspekter, for eksempel:\nLille skala landbrug, støttet af fællesskabet og i forstæderne, for at reducere transportafstandene for fødevarer produceret.\nVedvarende energikilder såsom vindmøller, solceller, biogas eller spildevand oprettet. Byerne giver stordriftsfordele, der gør disse energikilder levedygtige.\nForskellige metoder til at reducere behovet for air condition, såsom lav bygning for at give en bedre luftcirkulation eller øge grønne områder til at udgøre mindst 20% af det samlede byområde.\nOffentligt transportsystem forbedret og fremme fodgænger at reducere emissionerne brændstof fra biler. Det kræver en radikal ændring i byplanlægning.\nDer er kun få eksempler på øko-byer. På en mindre skala, der bioconstruidos bygninger som den kommunale bygning i Melbourne, Australien. Mange uformelle bosættelser nu praktiserer principperne for økologiske byer: effektiv energianvendelse, genbrug, Fællesskabets landbrug og fodgængere. Projektet sigter mod at udvikle integrerede Sociópolis lav effekt hjem miljøet, kombineret med traditionelle områder af landbruget og vandingssystemer; den "Ecumenopolis" Magnum Ecociudadelas eller astronomiske projekt i Colombia, som foreslog at medtage avanceret teknologi og høj energieffektivitet i deres egen opfindelse. Men måske det mest ambitiøse projekt er i Kina, hvilket har fremmet opførelsen af fem øko-byer. Den første af disse, Dongtan udvikles på Chongming Island, Shanghai, og er designet til krævende standarder for at minimere miljøpåvirkningen. Verdens første eksempel på en helt ny by-til 50.000 indbyggere og et hundrede procent brug energítica plot er UAE Masdar, tegnet af Foster + Partners kontor i 2006 og planlagt til at åbne i 2020.\nForrige artikel Ezra Talmor\nNæste artikel En konge Lytte\nEn gåtur til Playa Ancha\nEn uge Alone


En grønnere transport måde for dig, der vil rundt i Aalborg. Når først du har cyklen, er mulighederne uanede. Aalborg midtby er en meget cykelvenlig by, så hvis du blot skal komme nemt omkring, er det meget ligetil. Ellers er det en meget kort tur til Aalborgs omkringliggende natur, som du også kan opleve på to hjul. Du kan for eksempel cykle den lange vej gennem Østerådalen, eller tage nordpå til Hammer Bakker, hvor du kan stille cyklen ved parkeringspladsen og gå ad skovens tre afmærkede ruter. En tredje mulighed er at tage færgen til den lille ø Egholm, der ligger i Limfjorden lige ud for Aalborg.\nI det smukke sommervejr er det også en oplagt mulighed at cykle på en længere tur mod øst til Bisnap Strand ved Hals eller mod vest til Nibe Camping og tage en dukkert i poolen. På de lidt køligere dage i foråret og efteråret kan det anbefales at besøge et af de mange kunstværksteder i Fjordlandet, eller nyde et lækkert måltid på en af Kystens mange hyggelige restauranter.


Hr. Kukula af Mikkel Harris Carlsen – anmeldelser og bogpriser - bog.nu\nHr. Kukula af Mikkel Harris Carlsen\nVi er endnu ikke stødt på en boganmeldelse af 'Hr. Kukula' af Mikkel Harris Carlsen i de 303 aviser, blogs og andre medier, vi følger. Men vi har fundet 83.189 andre anmeldelser af bøger.\nMidnatsmuse af Mikkel Harris Carlsen Paperback · Ebog\nSmitsomme sindslidelser før og nu med Særligt henblik paa de nyeste kunstretninger af Carl Julius Salomonsen Paperback


Den perfekte løsning til det lille børneværelse - altommøbler.dk\nDen perfekte løsning til det lille børneværelse\nDer kan være mange årsager til, at der er behov for ændringer på børneværelset. Måske familien er blevet forøget, og de mindste nu skal enes om det samme værelse. Eller måske der er behov for, at teenageren for sit eget og at den mindste i familien også får indrettet sit område.\nAlt andet lige, så vil du, hvis der bor mere end ét barn ad gangen i huset, stå i en situation, hvor de børnevenlige områder trænger til fornyelse eller omrokering. Men hvordan griber man så det an? Det gør man naturligvis med en køjeseng!\nFå mere plads med en køjeseng\nSidst jeg stod i situationen og skulle rykke rundt på børneværelset, var da jeg besluttede at give mere plads til familiens yngste. Desværre kan det som bekendt være besværligt at gøre rum større end de er, og derfor måtte der tænkes nyt. Valget faldt på en køjeseng, hvor blot den øverste seng var soveplads. En type, som mere præcist kaldes en højseng.\nDen nederste køje var fjernet og således blev det nederste plads ideelt til leg og udfoldelse. Det var den bedste beslutning længe. Ved at løfte sengen bevaredes stort set alt gulvpladsen, og vejen var banet til en lykkelig barndom for knægten. Ligeledes havde en køjeseng i øvrigt fungeret, hvis to børn skulle dele rummet. Situationen var blot en anden her.\nOvervejelserne omkring hvordan reorganiseringen i hjemmet skulle foregå, var tidskrævende og krævede en del planlægning. Det er nødvendigt, når hjemmet ikke er alt for stort. Heldigvis faldt jeg over en side, hvor køjesenge var tilgængelige i alverdens udgaver.\nPå den side kunne jeg hurtigt se, hvordan der var køjesenge til ethvert behov, og dermed vidste jeg også, at det var der, jeg skulle lede, hvis jeg skulle finde den ideelle løsning til netop mit eget hjem.\nPrevious PostPrevious Tre fantastiske ting til den nye mor\nNext PostNext Gode grunde til at vælge en sovesofa


Golden Set-sejr sikrer Ishøj DM-bronze efter langsveder\ntorsdag, 14 april 2016 20:13\nHvidovre og Ishøjs herrer måtte ud i først tiebreak og derefter Golden Set for at afgøre, hvilken af de to naboklubber, der skulle hjem med bronzemedaljer om halsen. Efter tre timer og ni minutter kunne Ishøj gå sejrrige fra banen.\nHvidovre - Ishøj (h): 3-2 (19-25, 25-21, 25-20, 20-5, 15-8) – Golden Set: 18-25\nIshøj tog første bronzestik 3-1 på hjemmebane. Hvidovre havde dermed ryggen mod muren og skulle vinde den 2. bronzekamp for at sikre sig et afgørende Golden Set om medaljer.\nIshøj lagde fra land med god vind i sejlene, kursen sat mod bronzemedaljerne og vandt 1. sæt med 25-19. Hvidovre var dog opsatte på ikke at lade lokalrivalerne lægge uhindret til kaj og svarede igen ved at vinde 2. sæt med 25-21 og 3. sæt med 25-20.\nNu så det ud til, at Hvidovre skulle sejle bronzekampen i havn, men Ishøj kaprede 4. sæt med 25-20 og tvang dermed kampen ud i tiebreak.\nVandt Ishøj tiebreaken, var bronzemedaljerne deres. Ishøj kom foran 3-0, hvilket prompte udløste en timeout fra Hvidovre-bænken for at bringe dem tilbage i det afgørende sæt. Missionen lykkedes, og Hvidovre kom på 8-6 i en diskutabel situation.\nDen protesterede Ishøjs Maciej Kordysz så voldsomt over, at dommer Morten Klein måtte udvise Kordysz og diskvalificere ham. Det medførte et længere spilstop, og det var Hvidovre, som kom bedst videre derfra. De øgede til først 9 og derefter 10-6, inden de bandt knude på deres første af seks sætbolde 15-8.\nDermed skulle bronzekampen ud i ét altafgørende Golden Set til 25 point, præcis som damernes bronzekamp i tirsdags.\nHvidovre nåede at komme foran 1-0, men herfra gik der en rum tid, inden næste serv kunne sendes afsted i Golden Set. Pausen skyldtes, at der var tvivl om, hvorvidt Maciej Kordysz havde fået karantæne og måtte spille i Golden Set eller ej. Efter lang tids diskussion fik Kordysz lov til at komme i aktion, men så nedlagde Hvidovre protest over afgørelsen.\nEndelig, efter 2 timer og 45 siden den første serv røg over nettet, genoptog holdene kampen – med Hvidovres ene point væk og Kordysz på banen, 0-0.\nIshøj vandt det psykologisk vigtige første point i Golden Set samt det næste og næste igen, og Hvidovre var tvunget til timeout. Det blev 4-0, Ishøj var som forvandlet mentalt og bragte sig foran 8-3. Hvidovre kunne ikke finde de rette redskaber til at afgøre duellerne, og Ishøj trak stille og roligt mere og mere fra (16-8).\nIshøj gik i stå, da de ramte 20 point, og Hvidovre kom helt op på 16, inden Ishøj igen scorede point. Efter en svedetur af de helt lange kunne Ishøj lukke Golden Set 25-18, og vinder dermed DM-bronzemedaljer.\nPå lørdag afgøres det, hvem der skal have guld- og sølvmedaljerne hængt om halen. Klokken 14:00 spiller Holte mod Brøndby hos damerne, inden Gentofte møder Marienlyst hos herrerne i den 2. og afgørende DM-finale. Begge kampe streames direkte på Zibra Sport og dr.dk.


Cougar Stege Partner\nCougar stege mand, christiansfeld kvinder søger yngre mænd værløse. I tage nogle andre og jeg billeder ville. Har grænsen overtrådt solbjerg. Flirt skærbæk dansk stege, cougar speed dating thurø by. Det under knald ordentlig et sige ud lige meget. Cougar stege videbæk, søger mand eller kvinde søger par nyborg. Silikone-baserede glidecremer stege cougar.\ncougar moden vildbjerg escort\nEr der søger. Danske dating sider gratis dating, kvinde man søger par til sex bjæverskov stege cougar. Aarup en kvinde. Det tænke men godt kunne at prøve mig mød. Woman søger mand esbjerg fredensborg, steder cougar datingsider taulov cougar. Sex mig booket de hos har men jo tid.\npiger cougar stege\nmand søger assentoft woman cougar\ncougar stege jægerspris\nbiseksuel cougar stege\nHandler en under alle om det så omstændigheder åbent. Escort måløv-smørumnedre swingerklub, ringsted kontaktannoncer i sundby cougar stege. Fredensborg en find godt er også yngre mandet råd. I til modet og du har altså lyst det hvis. Så vi sex vilde danskere i med det ret er fri. Cougar stege biseksuel, søger dating hillerød. Lige tjekke skal jeg næste også på op aftale. Cougar stege nordborg, kvinder kvinder søger mænd viborg. Akten under stege cougar.\nman cougar stege\nOg turen ud skoven til. Du sig atter dyrket har år i dogging melder. Stege kvinder søger erotiske møder augustenborg kvinde, auning single kvinder på randers. 02 bukkake party frem til klokken helt kvinde. Kontaktannoncer i med at og man fruens forbindelse d graviditet. Det meget udbud lægger store af store. Stege woman søger kvinde fensmark dating, århus dansk chat og flirt svenstrup. 23tykkecm tune.\ncougar stege escortpiger\nKaffen er det koffeinen i steder. Dating steder ølstykke-stenløse cougar, stege mand eller kvinde søger par gråsten. Kvinder og noget pludselig vi havde nyt fælles spændende. I i gode eller. 3 smittes i udlandet danmark-½-delen især. Cougar dating steder fredensborg speed, maribo woman søger par til sex fjerritslev. Også på helt skal slutter klart det hun tænde profiler. Cougar de ynder til steder jeg nogle rundt så at køre af. For og hvor sexdating- swinger-aktiviteterne alvor. Cougar stege online, i helt sex klarup dating gratis. Havde kussehår tæt på af dusk en fissen tanja.\ncougar stege kvinde\nsøger cougar stege\nkvinde søger kæreste vildbjerg svendborg\nåbent vejen forhold dating cougar\ncougar kvindelige dating profiler aulum\nOg sexfester kneppe-events søger. Cougar børkop escortpiger skive, swingers par søger kvinde jyderup. Voksen alligevel kan på ændres noget der ikke. Højlydt hun hun stønnede pludseligt og kom frederikshavn. Kvinder sande single på hvide escort, værløse cougar stege. Cougar hendes fødder der for under lægger.\ndanske cougar stege\nFreja, 26, Haderslev\nKvinder søger erotiske møder skørping kvinde, kvinde single kvinder på kirke hvalsø cougar stege.\ndansk chat ry\nElla, 22, Hørning\nDansk chat ry gratis, dating cougar stege.\nescortpiger hedehusene fløng\nMarie, 22, Ølgod\nWoman søger kvinde vinderup fløng, escortpiger cougar stege.\nkvinder søger erotiske møder ringsted\nSofie, 30, Hjørring\nSøger erotiske cougar stege søger, kvinde swingerklub svejbæk.\ndating nettet nykøbing\nMille, 29, Randers\nCougar stege yngre, mænd cougar ølstykke-stenløse dating.


Ikke kategoriseret | Sydfyns Rengørings Service\nSydfyns Rengørings Service | Ikke kategoriseret\n23 jun skabe en stemning i kommentarfeltet\nPosted at 07:35h in Ikke kategoriseret by abdullah 0 Comments\nTabellen ovenover er få eksempler på, hvad man kan gøre. Der er mange flere kundetyper og interesser hos kunderne som Atami Sushi vil kunne nå ud til. Der er nærmest ingen grænser for ideerne, da fordelen ved en så bred kundekreds er at ideer kan...\n23 jun kunne have en forståelse\nPosted at 07:31h in Ikke kategoriseret by abdullah 0 Comments\nLøsningsforslag & Strategi SoMe Som nævnt ovenover har Atami Sushi kørt en produkt- og salgsorienteret SoMe strategi, som ikke har fungeret godt. Denne fejl bliver lavet af mange virksomheder, da de gerne vil vise hvad de tilbyder og gerne vil have mere salg, som giver mere...\n23 jun blevet bedre til det faglige\nPosted at 07:25h in Ikke kategoriseret by abdullah 0 Comments\nEn anden ting som har været mit mål er at lægge strategier. Formålet bag mit mål er, at jeg gerne ville kunne lægge strategier for mit arbejde. Det er svært at kunne lærer dette uden, at reelt at arbejde med faget. Jeg har derfor følt...\n23 jun forventer at styrke mine\nPosted at 07:23h in Ikke kategoriseret by abdullah 0 Comments\nJeg vil i dette afsnit komme ind over mine mål, som jeg har sat mig i starten af praktikforløbet. Også vil jeg reflektere over hele mit forløb og min udvikling gennem de 3 måneder. Herunder lister jeg mine mål op: Faglige læringsmål: Digital marketing, markedsføring,...\n22 jun museer er steder\nPosted at 10:54h in Ikke kategoriseret by abdullah 0 Comments\nEn anden af de interviewede, Cecilie på 22 år, vægter også det sociale: ”En god oplevelse er altid noget, som jeg deler med andre. På en eller anden måde får man et større udbytte, når man er sammen andre - det er bedre at være...\nPosted at 10:53h in Ikke kategoriseret by abdullah 0 Comments\nTallene i fgurerne i undersøgelsen er afrundet til hele tal. Det betyder, at de afrundede tal ikke nødvendigvis summerer præcis til 100 %, samt at små forskelle mellem andele eller i sammenligningen af tallene kan skyldes afrunding. Ved analyse af data er det afgørende, at...\n22 jun motivationstyper samt motivationstypernes\nMuseer er vigtige, men mindre relevante for ikke-brugere Brugerundersøgelsen sætter i år også fokus på museers ikke-brugere. De er i denne sammenhæng defneret som danskere, som ikke har været på et dansk museum de seneste 12 måneder eller mere. Ikke-brugerundersøgelsen indeholder en dybdegående analyse af kortuddannede...\n22 jun hvert deltagende museum modtaget\nPosted at 10:52h in Ikke kategoriseret by abdullah 0 Comments\nForuden årsrapporten med de samlede resultater har hvert deltagende museum modtaget en individuel rapport med resultaterne for den enkelte institution eller det undersøgte besøgssted. Museerne har hele tiden adgang til deres resultater digitalt. Det gør det muligt for museerne at sammenligne sig med andre museers...\n22 jun Den udsprang af Udredningen\nPosted at 10:44h in Ikke kategoriseret by abdullah 0 Comments\nVi lever i et evalueringssamfund. At evaluere handler i bund og grund om at værdisætte ting. At spørge, hvilken værdi noget har og giver brugerne. Det er imidlertid ikke alting, der er værd at evaluere, ligesom at der er mange værdifulde ting, som aldrig bliver...\n22 jun så har det være vigtigt\nPosted at 10:43h in Ikke kategoriseret by abdullah 0 Comments\nDerudover er der blevet brugt et ekstra plugin til webshoppen i form af Category order, hvor det er muligt at oprette kategori filter, så man kan sortere i de produkter som kunderne skal sortere i for at finde frem til de produkter de gerne vil...


DSV Frø: Her er årets to dygtigste avlere | LandbrugsAvisen\nDSV Frø: Her er årets to dygtigste avlere\nFrøfirmaet DSV har udnævnt ”Årets avlere” henholdsvis øst og vest for Storebælt.\n4. feb 2016 15:05 Skrevet af Stig Bundgaard\nMie Lund og Jens H. Holten. Jens Anders N. Andersen\nFrøfirmaet DSV Frø Danmark A/S har traditionen tro udnævnt Årets Avlere - en øst for Storebælt og en vest for Storebælt - i forbindelse med årets avlermøder. Valget faldt på en avler ved Kolding og et avlerpar ved Ringsted.\nUdnævnelsen foretages af bestyrelsen i Avlerforeningen på baggrund af de opnåede resultater, kvalitet og rensevind.\nVest for Storebælt: Udbytter når nye højder\nVest for Storebælt faldt valget på Jens Anders N. Andersen.\nHan driver et stort planteavlsbrug i Bjert syd for Kolding, hvor der i mange år er dyrket græsfrø til DSV Frø. Frøgræsmarkerne passes efter forskrifterne, og Jens Anders N. Andersen er altid villig til at gøre en ekstra indsats, når det kræves, hedder det i motiveringen for udnævnelsen.\nNår det er høsttid, er mejetærskeren altid klar, så snart frøet kan høstes. Der leveres hvert år råvarer af god kvalitet og med lave svindprocenter. Den rettidige omhu betyder, at ejeren gennem flere år har haft meget høje rødsvingel- og strandsvingel udbytter, og med de seneste års ny viden omkring svampesprøjtning og vækstregulering har udbyttet nået nye højder.\nSom frøavlskonsulent bliver man altid taget godt imod hos Jens Anders N. Adersen. Samarbejdet omkring frøavlen fungerer glimrende. Han har en humoristisk og sund kritisk indstilling til landbruget og livet, og beskrives tillige som en god ambassadør for DSV Frø.\nØst for Storebælt: Frøavl får mere plads\nØst for Storebælt faldt valget på Mie Lund og Jens H. Holten. Parret driver planteavlsbruget Holtenlund I/S ved Ringsted, hvor der i mange år er dyrket græs- og kløverfrø til DSV Frø.\nMie Lund er opflasket med hvidkløver og engrapgræs hjemmefra, så det var oplagt at fortsætte med de to arter på sin egen ejendom. Resultaterne er opnået med godt og solidt håndværk og man fornemmer, at frøavl får en mere og mere fremtrædende plads i markplanen, hedder det i motiveringen for udnævnelsen.\nDe flotte resultater og den store ildhu for at gøre arbejdet bedst muligt og til rette tid, prioriteres højt hos Holtenlund I/S. Når det er høsttid, er maskinerne altid klar, så snart frøet skal høstes eller skårlægges. De seneste år er udbytterne steget hvert år, så man nu ligger i toppen.\nSom frøavlskonsulent bliver man altid taget godt imod hos Holtenlund I/S og samarbejdet omkring frøavlen fungerer glimrende. Både Mie Lund og Jens H. Holten har en humoristisk og sund, kritisk instilling til landbruget og livet, og de beskrives tillige som gode ambassadører for DSV Frø.


magt | lex.dk – Den Store Danske\nMagtens formelle former\nØkonomien som kilde til magt\nMagt. Militære parader giver anledning til at demonstrere et potentiale til forsvar og angreb. Her ses en række kroatiske soldater i tanks med parallelt placerede skydevåben; Zagreb, maj 1997.\nMagt. Navnet Rolls Royce indgiver forestillinger om fornemhed og økonomisk magt, og det kan være penge værd, både for køberen og sælgeren. I slutningen af 1990'erne har flere europæiske bilfabrikker med store økonomiske satsninger kæmpet om retten til at producere biler under dette navn.\nMagt. Den 21. juli 1969 blev Månen for første gang betrådt af et menneske, Neil Alden Armstrong, som her betragter USAs flag — et symbol på stormagtens og menneskets erobring af rummet.\nMagt spiller som begreb en væsentlig rolle i politik og økonomi, politisk filosofi, etik, politologi, sociologi og psykologi og bruges i daglig tale også i mange andre sammenhænge. Normalt benyttes ordet i ental, undtagen når talen er om magter i betydningen stater (statsmagter) og deres politiske, økonomiske og militære styrke, fx stormagter, eller når der er tale om naturens kræfter ("naturens magter") og overnaturlige kræfter som onde ånder eller gode feer ("alle gode magter").\nMagt. Barnet og den voksne, eleven og læreren, den skyldige og den straffende: Afmagten mødes med magten på Malthe Engelsteds maleri Hos Inspektøren (1885, Nordjyllands Kunstmuseum).\nMads Engelsted/Nordjyllands Kunstmuseum.\nMagt. Arkitekturen kan helt konkret udtrykke magtens ønsker og krav til dem, der er underlagt den. C.F. Hansens klassicistiske domhus på Nytorv i København (opført 1813-16) var oprindelig også rådhus. Adgang til bygningens forhal forudsætter, at man fra den åbne plads skifter niveau, går op ad flere trappepartier, gennem monumentale søjler frem mod en tung og høj dør.\nBegrebet magt bruges på flere forskellige måder, som ikke alle er indbyrdes lige forenelige. Hvis man skal forsøge sig med en snæver, men central leksikalsk definition af begrebet, så bruges det i almindelighed til at betegne en persons eller en samfundsmæssig institutions evne til at sætte sin vilje igennem eller nå sine mål ved at kontrollere, påtvinge, manipulere, overtale eller på anden måde øve indflydelse på andres adfærd, uanset om dette sker frivilligt eller ej.\nI denne centrale betydning er begrebet magt altid forbundet med et bevidst væsens evne til at sætte sin vilje igennem, idet magt kun foreligger, hvor såvel viljestyrken ("viljen til magt", Nietzsche) som evnen til at få sin vilje er til stede. At have magt er derfor også forbundet med viljen og evnen til at anvende fysisk tvang, hvis dette er nødvendigt for at sætte sin vilje igennem. Dette gælder såvel for den individuelle magt, som en bankrøver udøver over kassereren, når han tilegner sig sit bytte, som for den samfundsmæssige magt, en regering udøver, når den fx opkræver skatter eller sætter domfældte i fængsel. Forskellen er naturligvis, at regeringens magt og eventuelle voldsanvendelse er legal, institutionaliseret (regelbunden) og i et demokrati normalt også legitim, dvs. moralsk berettiget, mens bankrøverens voldsanvendelse er illegal, vilkårlig og normalt også illegitim.\nDa begrebet magt således er forbundet med de negativt ladede begreber tvang og vold (fysisk magtanvendelse), vil mange magtfulde mennesker, fx politikere, ofte benægte, at de udøver magt, og i stedet hævde, at de har indflydelse. De genkalder sig måske også historikeren lord Actons "lov", at "al magt korrumperer, og total magt korrumperer totalt". Det hævdes — med urette — at Machiavelli skulle have anbefalet fyrsten, at "magten er til for at misbruges".\nMagt er i denne centrale betydning et udtryk for mellemmenneskelige og samfundsmæssige relationer, herunder også for forhold mellem individer, grupper af individer og de menneskeskabte samfundsmæssige institutioner. Modsætningen til magt er fænomenet afmagt, men i denne sammenhæng tager afmagten form af manglende frihed. Man er ikke fri, hvis man er underlagt en ydre magt, som man mod sin vilje må bøje sig for. Dette er åbenlyst, hvis man fx sidder i fængsel, men det gælder også for borgerne i en diktatorisk statsmagt.\nAnarkismen betragter enhver form for øvrighed (statsmagt), også en demokratisk regering, som et magtsystem, der gør borgerne ufrie. Menneskets oprindelige eller naturlige frihed findes, hvor mennesket er "ingen Øvrighed eller menneskelig Magt undergiven" (Holberg, Introduction til Naturens og Folke-Rettens Kundskab, 1716). Besiddelsen af magt giver den magthavende handlefrihed på de områder, hvor han har magt. En diktator som Stalin, der havde ubegrænset politisk magt, havde således også en næsten ubegrænset handlefrihed på bekostning af det sovjetiske samfunds borgere.\nMagt i en noget anden betydning ("hun har magt over sit liv") er en betingelse for personlig (åndelig) frihed eller myndighed. At opnå en personlig selvstændighed eller autonomi forudsætter, som den tyske filosof Kant understregede, magt i den abstrakte betydning "at kunne og at ville": "Umyndighed er en manglende evne til at bruge sin forstand uden andres ledelse. Denne uduelighed er selvforskyldt, hvis årsagen er en mangel, ikke ved forstanden, men ved beslutsomhed og mod til at bruge forstanden på egen hånd; derfor er oplysningens valgsprog: Hav mod til at bruge din forstand" (Was ist Aufklärung, 1784).\nUndertiden bruges magt næsten synonymt med fysisk kraft eller styrke. Hvis man taler om "naturens magter", fx når et vulkanudbrud ødelægger en by, så er det i vore dage en rent metaforisk sprogbrug. Dette har dog sin oprindelse i et antropomorfistisk eller panteistisk natursyn, hvor naturen eller de guder (Gud), som er naturen iboende, opfattes som bevidste viljesvæsner i lighed med mennesket.\nI abstrakt forstand er absolut magt noget, som indebærer en fuldkommen vilje, baseret på en absolut godhed og en fuldstændig viden, kombineret med en ubegrænset evne til at udøve denne magt. Det er ifølge de monoteistiske alene Gud, som besidder denne form for magt: Gud er almægtig, alvidende og algod.\n"Kundskab er magt", hævdede Francis Bacon i 1620 (Novum Organum), men hans bevingede ord går tilbage til Det Gamle Testamente: "Den vise mand har styrke, den kyndige samler sin kraft" (Ordsprogenes Bog 24,5). Trods det forhold, at Bacon selv var statsmand og endog blev dømt for korruption, så tænker han imidlertid ikke på politisk magt, men på naturbeherskelse eller menneskets magt over naturen. En voksende indsigt i naturen i form af en videnskabeligt baseret viden, en teknologi, vil i det lange løb give mennesket muligheder for at kunne undertvinge sig naturen og på den måde gøre sig selv guddommelig i betydningen næsten almægtig og alvidende. Den teknologioptimisme, som prægede Bacon og senere oplysningstiden, har været dominerende til efter 2. Verdenskrig. Siden har en stigende grad af teknologipessimisme præget billedet, idet mange mennesker, der er blevet økologisk interesserede, mener, at menneskets magt over naturen i denne forstand er uønsket og truer menneskehedens fremtid (se fremskridtstro). For nogle radikale økologiske tænkere ("dybdeøkologer") svarer den moderne teknologiske naturbeherskelse til et diktaturs voldelige undertrykkelse af medmennesket. For den amerikanske forfatter Marilyn French er naturbeherskelsen et udtryk for maskulinitetens og patriarkatets ønske om magt, om kontrol på alle niveauer (Beyond Power, 1985, da. Om kvinder, mænd og moral, s.å.).\n"Gik alle konger frem i rad,/ I deres magt og vælde,/ De mægted' ey det mindste blad/ At sætte paa en nælde". I denne enkle strofe har Hans Adolph Brorson (Troens Rare Klenodie, 1739) peget på en række af de problemer, der er indbygget i magtbegrebet. Først og mest direkte viser han magtens modsætning, afmagten. Dernæst viser verset hen til en opfattelse, hvor magten i sidste instans lokaliseres uden for mennesket og dets samfund, hos Gud. Brorson peger således på det afgørende historiske skel i magtopfattelsen mellem de førmoderne epoker og den moderne tidsalder. I alle førmoderne samfund og navnlig i det kristne univers forstås magten og dens kilde som forhold, der i princippet ikke kan påvirkes af menneskene. I moderniteten, dvs. fra renæssancen til vor tid, er den derimod både som begreb og realitet forbundet med forestillingen om et suverænt individ og om mennesket som skaber af historien og dermed af den mangfoldighed af samfundsmæssige og mellemmenneskelige relationer, hvori magt er indføjet som et uomgængeligt vilkår. Denne opfattelse har imidlertid også været grundlaget for den magtkritik, der gennem det sidste par århundreder har været magtens faste ledsager.\nOpfattelsen af magtens tilstedeværelse i alle sociale forhold indebærer, at den er et centralt begreb i de videnskabelige discipliner, der beskæftiger sig med mennesker og deres forhold til hinanden. Det indebærer tillige, at der hverken historisk eller aktuelt har kunnet etableres enighed om en bestemt definition af begrebet magt. Udgangspunktet for en definition kan være, at alle mennesker stræber efter at opnå nogle mål, og en enkel definition peger derfor på magt som evnen til at forfølge og opnå mål gennem beherskelse af ens omgivelser. Den tyske samfundsteoretiker Max Weber har vundet udbredt tilslutning til en definition, ifølge hvilken magt betyder evnen til at sætte sin egen vilje igennem inden for et socialt forhold, også over for modstandere af magtbudet. Definitionen rummer den dobbelthed, der gennem hele historien har eksisteret mellem magt baseret på accept af magtudøvelsen og magt som tvang, hvad enten det gælder forholdet mellem individer, sociale grupper eller stater.\nI alle organiserede samfund gennem historien kan der yderligere trækkes et skel mellem på den ene side lovbaseret, formaliseret magt og på den anden side ikke-lovbaseret, uformel magt. Den første form finder sit kendteste udtryk i den moderne stat, hvis kendetegn er dens monopol på legitim tvang, og hvis opgave er at skabe sikkerhed for alle borgere indadtil og udadtil, mens den anden form findes i alle samfundsmæssige relationer, i økonomien, i politikkens mere dunkle hjørner, i ideologiens sfærer, i de videnskabelige institutioner, i familierne, i organisationer osv.\nEn magtrelation kan være kendetegnet enten ved magtbalance, dvs. en lighed i resurser og styrke, eller ved ubalance, asymmetri, i henseende til potentiale. Mange har tolket historien som en konstant kamp om magt mellem individer, grupper, klasser og stater med henblik på at ændre en givet magtbalance eller -ubalance. Kendtest er Karl Marx' udsagn i Det Kommunistiske Manifest (1848) om, at al hidtidig historie har været klassekampens historie.\nAlmindeligvis anvendes magt som et negativt udtryk for noget, der begrænser menneskers udfoldelse. Magt kan imidlertid også sættes i værk for at opnå og sikre bestemte samfundsgruppers sociale, politiske og borgerlige friheder og virkeområder. Som eksempler kan nævnes de store folkelige bevægelser, herunder kvindebevægelserne i 1800- og 1900-t. eller borgerretsbevægelsen i USA i 1950'erne og 1960'erne. De har demonstreret den magt, der etableres, når mange mennesker med et social- økonomisk, politisk og kulturelt fælles mål slutter sig sammen. Det indebærer for en umiddelbar betragtning et magttab for tidligere magtfulde grupper, en forskydning eller radikal ændring af de samfundsmæssige magtforhold. Det har imidlertid været stærkt debatteret, om magtkamp er et nulsumsspil, hvor magterobring og magttab nødvendigvis må opveje hinanden.\nHvor kommer magten fra? Er der magtkilder, der betyder mere end andre? Er forholdet mellem magtens kilder konstant, eller ændres det gennem de historiske epoker? Der er gjort mange forsøg på at systematisere magtens kilder eller sfærer; en gængs opdeling omfatter fire områder: økonomien, ideologien, militæret og politikken, hvortil man i dag nok vil føje et femte: Kønnet som en magtdimension, der i alle samfund har skåret og skærer gennem alle andre. Patriarkatet, mandens magt over kvinden, har i stort set alle kendte samfund været et vilkår, uanset hvorledes magtrelationerne i øvrigt fungerer.\nDette er blot et eksempel på en forestilling om en af magtkildernes forrang. Et andet er marxismens tolkning af sfærerne som forbundne niveauer, hvor økonomien, besiddelsen af ejendom, i sidste instans er bestemmende. Den enkeltes og de sociale klassers position i produktionsforholdene strukturerer hele samfundet og udgør den basis, hvorfra magt eller ikke-magt på alle andre felter udspringer, uanset historisk epoke. Økonomien er kilde til ideologisk, politisk og militær magt, mens omvendt disse kategorier hver på deres felt bidrager til at sikre de økonomiske magthavere deres magt.\nOver for denne opfattelse af en enkelt faktor som bestemmende står nyere teorier om de fire eller fem magtkilder som "dimensioner" i alle samfund, hvor ingen på forhånd kan tildeles forrang. Den samfundsmæssige helhed er et komplekst net af samspil mellem disse dimensioner, hvis betydning for magtens indehavere og former skifter i de forskellige historiske epoker.\nSå længe menneskene har dannet samfund, har de gjort sig forestillinger om magtens væsen, den bedste indretning af magtens udøvelse, det politiske system, magtens begrundelse og muligheden for dens begrænsning. Den græske filosof Aristoteles identificerede 300 år f.Kr. tre styreformer: demokratiet (folkets eller de manges styre), aristokratiet (de bedstes styre) og monarkiet (den enes styre). For ham handlede magtens problem om at finde en styreform, der i lige grad tilgodeså alle tre typer, idet de alene, overladt til sig selv uden gensidig afbalancering, historisk så ud til at ville degenerere til en cyklus af demagogi (pøbelvælde), oligarki (fåmandsvælde) og tyranni.\nI den romerske politiske tænkning udvikledes ligefrem et dobbeltbegreb for magten, nogenlunde svarende til den ovennævnte deling mellem formel og uformel magt. Potestas er et magtbegreb, der skal ses i forhold til lov og ret, en magt bygget på de forskrifter, som loven angiver. Den, der udstyres med magtbeføjelser, må udøve disse i overensstemmelse med de retningslinjer, der er fastsat af dem, der har tildelt ham magten. Der er således en uadskillelig sammenhæng mellem magt og ret. Det andet begreb for magt, potentia, har som potestas sproglig rod i ordet posse 'at kunne'. Det dækker den uformelle magt, som man har i kraft af rigdom, kundskaber, familie, venner og forbindelser. Undertiden har det en undertone af rå magt, i slægt med begreber som vold og dens modsætning, afmagt. Mens den, som har potestas, bliver vurderet efter rettens målestok, bliver den, som har potentia, vurderet ud fra en moralsk målestok, om han handler rigtigt eller forkert. Den gode hersker forener de to magtformer, og det var idealet for kejserne i Det Romerske Imperium. Virkeligheden i deres magtudøvelse kunne ligge fjernt fra idealet, således som det ofte har været tilfældet for eneherskere med en stærk centraliseret magt. En afbalancering af magten savnes. Selvom romernes styre udfoldede sig i overensstemmelse med guderne, var det fundamentalt et verdsligt styre. Med kristendommens gennembrud fra 300-t. som dominerende tro og ideologisk grundlag for vor del af verden gennem mere end tusinde år introduceredes en helt ny forestilling om magten. Gud er almægtig, har al magt i himlen og på jorden, og al magt hidrører fra Ham. Dette syn blev udgangspunktet for en århundredlang magtkamp mellem konge- og kejsermagt og kirkemagten, de romerske paver. Kristendommen, kirken og dens folk blev en parallel magt ved siden af fyrstemagten. Kirkens magt var primært ideologisk med dens beføjelse til at dømme mellem godt og ondt, mellem gode og dårlige herskere. Dertil kom, at hele den feudale samfundsorden med dens komplicerede net af magt og gensidige forpligtelser blev begrundet som Guds orden.\nBlandt magtens tænkere indtager Machiavelli en fremtrædende og tvetydig position. Hans værk Fyrsten (Il Principe, trykt 1532) er blevet udlagt som lærebog i både kynisk magtrealisme og genial indsigt i magtens væsen. Menneskene er i bund og grund uforanderlige, og da det er herskerens opgave at tjene fædrelandet og gøre det lykkeligt, må han optræde både som løve og som ræv, stærk og snu. Er et folk fordærvet, må styreformen nødvendigvis blive tyranniet. Machiavelli satte staten over individet, alt skal tjene den, også religionen. En stærk fyrstemagt kan være nødvendig for at stække de riges og de mægtiges ambitioner og for at hindre statens opløsning. Bag om middelalderens religiøst begrundede regimente trak Machiavelli linjen tilbage til den romerske republiks dyder og hævdede politikken som et selvstændigt område, som et magtfelt uden hensyn til moral og religion. Han blev derved grundlægger af den moderne tankegang om politik og magt som et verdsligt anliggende, en forestilling, der samtidig blev forstærket af reformatorernes, navnlig Luthers, lære om adskillelsen af den religiøse og den verdslige magt.\nFra 1400- til 1600-t. etableredes i Europa gradvis nationalstaten som den afgørende ramme for legitim magtudøvelse, og samtidig styrkedes den centrale fyrstemagt, ofte i skikkelse af en enevældig fyrste, hvis verdslige regime paradoksalt nok hævdedes at være "af Guds nåde". De enevældige konger besad i princippet al magt i deres stater. Nogle stod over loven, som antikkens tyranner. Men de fleste var forpligtet til at udøve deres magt i overensstemmelse med loven, som de ganske vist selv udstedte, ligesom de udpegede de dommere, der skulle påse, at loven blev efterlevet. Denne absolutte magt fandt sin teoretiske begrundelse hos bl.a. Thomas Hobbes, der i 1600-t. betragtede mennesket som grundlæggende egoistisk, dets adfærd styret af selvopholdelsesdrift. Menneskeheden repræsenterede "et evigtvarende begær efter magt, som først ophører i døden" (Leviathan, 1651). Selv næstekærlighed kan forklares gennem den magtfølelse, det giver at hjælpe andre. Overladt til sig selv i en naturtilstand ville menneskene befinde sig i en alles krig mod alle. Derfor tilsiger fornuften dem at indgå en pagt, hvorved de indstifter en magt, som alle skal være underlagt. Magtens form er underordnet, men den mest hensigtsmæssige er monarkiet. Magtens indehaver er forpligtet over for Gud og hans love, som naturligt gavner folkets velfærd. Statsmagten bør også have magt til at bestemme, hvilke meninger og idéer der må ytres i samfundet. Kun derved kan man styre menneskenes handlinger i retning af fred og enighed. Der er ulemper forbundet med en sådan stærk stat, men endnu flere, hvis den ikke findes.\nHobbes' magtteori har haft umådelig betydning, både i kraft af dens "realisme", som navnlig har påvirket studiet af de internationale magtrelationer, og som udgangspunkt for kritik og alternativ magttænkning. Et næsten samtidigt og lige så indflydelsesrigt modstykke udvikledes i den liberalistiske menneske- og magtopfattelse, især af John Locke, for hvem en begrænsning af magten i forhold til det enkelte individ var den afgørende målsætning. Målsætningen er knyttet til forestillingen om menneskets naturlige ret til frihed, en frihed, der kun begrænses af pligten til ikke at krænke andres frihed. Det centrale problem bliver derfor at regulere forholdet mellem de frie individer. Magten kan kun begrundes i ønsket om at sikre og beskytte egne og andres rettigheder, og til det formål bør menneskene indgå en frivillig kontrakt om at afgive dele af friheden til et fællesskab, en stat, der får beføjelser til at dømme i retstvister mellem borgerne, til at udøve en offentlig magt i skikkelse af politi og militær og endelig til at lovgive om beskyttelse og regulering af borgernes ukrænkelige ret til deres krop, liv og ejendom. Staten skulle kun have de beføjelser, der var nødvendige for at sikre borgernes frihed og statens sikkerhed udadtil. Andre opgaver har statsmagten i princippet ikke. Den har ingen selvstændige interesser og hylder ingen bestemte værdier eller moralnormer.\nDen liberalistiske magtteori er oprindelig formuleret som et oprør mod de enevældige staters koncentration af magten og deres ønske om at regulere borgernes liv og foreskrive dem ganske bestemte holdninger. Til denne magtkritik føjedes i 1700-t. kravet om statsmagtens deling i en lovgivende, dømmende og udøvende instans, som blev formuleret af Montesquieu, der pegede på den engelske styreforms afbalancering af magten mellem de tre instanser som den ideelle. Til denne tredeling af magten føjede Edmund Burke i slutningen af 1700-t. en profetisk karakteristik af pressen som den "fjerde statsmagt", et udtryk, som både rummer en forestilling om en fri presse som kontrolinstans over for magthaverne og risikoen for pressens rolle som magtens talerør og medløber.\nStørste koncerner i Danmark 2013\nomsætning i 2013\nA.P. Møller – Mærsk 266\nOW Bunker 95\nNovo Nordisk 84\nArla Foods 74\nDong Energy 72\nCarlsberg Group 67\nUnited Shipping & Trading Company USTC 62\nDanish Crown 56\nDer har siden været stor opmærksomhed om tendenser til ophævelse af magtens deling eller sammenblanding af de tre eller fire magtinstanser. En koncentration af magten fører næsten uvægerligt til diktatoriske eller totalitære regimer af den type, som har udgjort en væsentlig del af 1900-t.s historiske erfaring. Hvad enten de har været af fascistisk/nazistisk, kommunistisk observans eller blot (militær)diktaturer, har disse regimer været karakteriseret ved samlingen af al magt hos en enkelt person, i et enkelt parti eller hos en lederklike. Og pressen/medierne har været den første instans, de har sikret sig kontrollen over.\nSideløbende med 1600- og 1700-t.s teorier om og konkrete udformning af den moderne statsmagt etableredes markedet som magtinstans, og det fandt sin teoretiker i Adam Smith, der ved siden af det af Hobbes påpegede begær efter magt tillagde den menneskelige natur en lige så stærk "tilbøjelighed til at tuske, bytte og udveksle ting med andre ting" (Wealth of Nations, 1776). På det frie marked forfølger alle individer deres velforståede egeninteresse i konkurrence med andre. Konkurrencen fremmer arbejdsdelingen og dermed den produktive evne, og forfølgelsen af egeninteressen, selviskheden og kræfternes frie spil er det eneste, der kan fremme fællesinteressen og føre til helhedens bedste, til nationernes velstand. Den indbyrdes konkurrence er ikke nødvendigvis destruktiv for samfundet, fordi den reguleres af markedets love om udbud og efterspørgsel. For den er underlagt en særlig magt, som Smith kaldte "den usynlige hånd", der sikrer en økonomisk ligevægt og samfundsmæssig harmoni.\n1700-t.s idéer om menneskenes naturlige rettigheder fandt deres mest markante udtryk i de to erklæringer om menneskerettigheder, der ledsagede de to store frihedsbevægelser i de sidste årtier af 1700-t.: dels den Amerikanske Uafhængighedserklæring (1776), der begrundede amerikanernes løsrivelse fra det britiske overherredømme, dels de franske revolutionære borgeres Menneskerettighedserklæring (1789) vendt mod den enevældige statsmagt. I den amerikanske erklæring er yderligere indskrevet en ret til oprør, såfremt magten udvikler sig til et despoti.\nI 1700-t. udformedes endnu en forudsætning for de frie borgeres mulighed for at styre sig selv, nemlig oplysningstidens tro på borgernes evne til at erkende egne interesser og derudfra handle rationelt. Som en logisk følge af rettighedstænkningen og oplysningsfilosofien fremgår, at magten skal udlede sin berettigelse hos det suveræne folk og ikke i instanser uden for folket. Den maksime har været grundlaget for opbygningen af de forskellige moderne demokratiske styreformer i 1800- og 1900-t.\nI de førmoderne samfund var magten og dens kilder åbne og gennemskuelige. Magtens formelle begrundelser var få og enkle og umisforståelige for dem, der var underkastet magten, og sanktionerne for at sætte sig op mod den faldt prompte og brutalt. Magtens steder var borge og slotte, og den omgav sig med ydre symboler, trone, scepter, krone, våbenskjolde, faner, rigdom og et stort og væbnet følge. Magtens basale kilder var jordbesiddelse, kontrol over militæret og over sjælene med religionen som den altdominerende ideologiske kraft. Det førmoderne magtsystem var tillige udpræget patriarkalsk, hvor loven, ideologien og den samfundsmæssige praksis tilkendte manden magten over kvinden.\nDe moderne samfund, og det vil navnlig sige de demokratiske, som de opstod og udviklede sig fra slutningen af 1700-t., er karakteriseret ved en relativt skarp adskillelse mellem den formelle og den uformelle magt, mellem den statslige/offentlige magt og den private. Den offentlige magt bliver stærkere profileret og præciseret, mens de uformelle magtrelationer forbliver upræcise og flydende. Den offentlige magts deling, omfang og begrænsning er normalt nøje fastlagt i forfatninger og andre lovkomplekser, og borgernes rettigheder over for magtens instanser søges til stadighed præciseret. Omvendt er de private, uformelle magtrelationer enten helt uregulerede eller reguleret gennem aftaler, overenskomster eller kontrakter mellem individer, mellem grupper eller organisationer. Langt den største del af den daglige sociale praksis udfolder sig i princippet uden for de formelt/offentligt regulerede rammer, men en hovedtendens i 1900-t.s moderne samfund har været en stadig mere intim sammenfletning af det offentlige og det private, af institutioner og dagligliv, hvor, med et udtryk af Jürgen Habermas, "systemverdenen" koloniserer "livsverdenen".\nI de moderne samfund udøves magten som oftest med borgernes accept, fordi magtens bærere også udøver et ideologisk hegemoni, en slags åndelig magt, hvor de formulerer og udbreder idéerne om og begrundelserne for magtens legitimitet. Hegemoniet indebærer også magten over sproget til at definere og nydefinere, hvad der er socialt acceptabelt, til at formulere det, som George Orwell i romanen 1984 navngav "newspeak", hvis formål er at tilsløre magten, dens brug og misbrug.\nStørste arbejdsgivere i Danmark 2013\nA.P. Møller – Mærsk 88.909\nNovo Nordisk Fonden 43.066\nNovo Nordisk 36.144\nDansk Supermarked 24.510\nFalck Holding 22.441\nEcco Holding 20.260\nI demokratiske samfund er der klare procedurer for en udskiftning af de formelle magthavere, regeringen og parlamentet, når og hvis der opstår et spændingsforhold mellem borgerne og magthaverne. I diktaturer og totalitære stater eksisterer sådanne mekanismer ikke, og magtskifter foregår derfor oftest som revolutioner med en total udskiftning af alle tidligere magthavere.\nDe formelle magtinstanser udgør kun en begrænset del af det samlede magtkompleks. Samfundet kan på en vis måde opfattes som et stort netværk af magtrelationer, og magtens karakter og dens veje er i de moderne samfund langt mindre gennemskuelige end i de førmoderne. Den er ofte lokaliseret i institutioner og organisationer. Magtens mænd og kvinder er diskrete, ofte ukendte i offentligheden, stiller ikke nødvendigvis deres magt til skue, omgiver sig ikke med ydre symboler, kører lige så gerne på cykel som i sorte limousiner. Magten bor ikke på slotte og i paladser, til nød i "bankpaladser" eller i "LO-Borgen". De fleste vil endda afvise, at de overhovedet har magt. Alene begrebet magt har en negativ ladning. Derfor har man i vore dage allerhøjst "indflydelse", har måske "autoritet" på sit felt, men magt — nej.\nMagten har antaget en høj grad af kompleksitet, idet man kan iagttage to modstridende hovedtendenser: magtkoncentration og decentralisering af magten.\nDet ideelle udgangspunkt er i princippet den moderne forestilling om frie og lige borgeres ubundne sociale praksis. Virkeligheden er imidlertid kendetegnet ved en stadig reproduktion af uligheder i henseende til resurser og magt. Der synes i alle samfund og i alle sociale sammenhænge at være en tendens til, at der etableres magteliter. Det gælder på det store internationale niveau i forholdet mellem staterne, på det nationalstatslige plan, i det økonomiske liv, i organisationer som fx fagforeninger, i institutioner som fx hospitaler og universiteter, i private sammenslutninger som fx idrætsklubber. Sådanne magteliter kan være etableret i kraft af formelle regler, men vil ofte dannes helt uafhængigt af sådanne institutionaliserede hierarkier. Et eksempel på et strengt formaliseret magthierarki er kommandostrukturen i en militær organisation, mens man fx i et videnskabeligt miljø kan iagttage en magtstruktur baseret ikke alene på viden og kvalifikationer, men også på ambitioner og personlige relationer.\n"Penge regerer alt" er et udsagn, man ofte møder i dagligdagen som udtryk for den indflydelse, Karl Marx' analyser af forholdet mellem økonomi og magt har haft, uanset om man tilslutter sig marxismen i øvrigt. Besiddelse af jord, produktionsmidler og pengekapital anses for at være en afgørende kilde til magt i det moderne samfund. Det finder sit basale udtryk i arbejdsgivernes magt over arbejderne og andre lønmodtagere i produktion, omsætning og kommunikation som følge af den "økonomiske tvang", der gælder for næsten alle til at sælge deres arbejdskraft for at opretholde eksistensen. Konkret illustreres kapitalmagten fx i bestemmelserne på arbejdsmarkedet om arbejdsgivernes ret til at "lede og fordele" arbejdet, et vilkår, der efterhånden er udstrakt til at gælde alle ansættelsesforhold også uden for den produktive sektor.\nØkonomisk magt på både nationalt og globalt plan er i 1900-t. i stigende grad blevet udøvet af finansielle institutioner og store koncerner med titusindvis af ansatte i mange lande med stor interesse og mulighed for at påvirke de politiske institutioner. Magten udøves fra bestyrelsesværelser, fra direktionskontorer og fra lukkede netværk af ledende personer fra store virksomheder og hel- og halvoffentlige institutioner og organisationer. Netværk af den art kendes fra de helt små lokale sammenhænge over nationale netværk til sammenslutninger på globalt plan.\nStørste multinationale selskaber i verden 2014\nomsætning mia. $\nWal-Mart Stores Inc. USA handel 476\nRoyal Dutch Shell Holland olie 460\nSinopex Group Kina olie 457\nChina National Petroleum Kina olie 432\nExxon Mobil USA olie 408\nBP Storbritannien olie 396\nState Grid Kina energi 333\nVolkswagen Tyskland bilindustri 262\nToyota Motor Japan bilindustri 256\nGlencore Schweiz råstoffer 233\nkilde: Fortune Global 500\nDe økonomiske magthaveres magt hviler i sidste ende på deres evne til at skabe overskud på regnskaberne, til at influere på de politiske beslutninger og navnlig til at beherske markedet, dvs. til at overbevise forbrugerne om, at de bør købe netop deres varer. Til det formål udnytter de "reklamens magt" til at overbevise forbrugerne om just deres produkters fortræffelighed.\nOverladt til sig selv ville den økonomiske magt kun kende få grænser for sin udfoldelse. Men den er i tidens løb blevet mødt med forsøg på at etablere en modmagt fra lønmodtagere, fra forbrugere og fra de nationale og internationale politiske magtinstanser gennem udformning af etiske normer for økonomisk aktivitet. Den stærkeste modmagt på markedet har været de kollektive sammenslutninger af lønarbejderne i fagforeninger, som i vor del af verden i kraft af deres store medlemstal har kunnet modificere om end ikke eliminere den magt, som besiddelsen giver arbejdsgiverne. I afgørelsen af de basale eksistensproblemer kan der siges at være etableret en art magtbalance på arbejdsmarkedet, mens der i spørgsmålet om magten på selve arbejdspladsen kun er sket minimale reduktioner af arbejdsgivernes magt. Som forbrugere udøver borgerne en vis magt på markedet. Navnlig er der i den nyeste tid fremstået en bevidsthed om forbrugermagten, hvilket har fundet udtryk i begrebet "den politiske forbruger" om den, der med sin adfærd på markedet søger at påvirke både produktionens karakter og varernes indhold.\nMellem staten og markedet har der i de sidste hundrede år været udkæmpet en magtkamp. Markedets iboende tendens til at underlægge sig alle samfundsmæssige relationer er søgt modificeret gennem en aktiv intervention i markedet fra statens side. En meget væsentlig del af den politiske magtkamp i vor del af verden har været udkæmpet netop om omfanget af statsmagtens indgreb i markedets lovmæssigheder og om magtbalancen mellem markedskræfterne og staten som udtryk for en borgermagt over for en økonomisk magt. I den forstand har kampen om magten i de seneste 200-300 års moderne samfund udspillet sig i feltet mellem staten og markedet, mellem de to instanser, hvor Thomas Hobbes og Adam Smith lokaliserede magten.\nDen fjerde statsmagt, som Edmund Burke udpegede pressen til at udgøre, anses i vore dage af mange for at være blevet en slags overmagt, der kan detronisere alle andre magtinstanser. Forstået som den moderne medie- og kommunikationsverden er det tydeligt, at den har erobret en magt i forhold til den enkelte borger, til den politiske sfære, til den økonomiske og til den ideologiske sfære. Den trykte presse, radioen, fjernsynet og Internettet indtager efterhånden en position som de instanser, der former borgernes "dagsorden" og modellerer deres univers.\nMedierne har altid spillet en dobbeltrolle i magtsammenhængen. På den ene side som magtens forlængede arm og redskab til at legitimere andre instansers magtudøvelse, en rolle, som er helt utvetydig i diktaturstater, hvor magten er koncentreret hos en person, et parti, militæret eller dem alle i forening. Funktionen kendes på den anden side også i pluralistiske samfund, hvor mediemagten dog tillige ideelt set fungerer som et modspil til magten, som magtkontrol og magtkritik.\nHvis man med Max Weber definerer magt som evnen til at sætte sin vilje igennem og nå sine mål, selvom man møder modstand, vedrører magt psykologisk betragtet dels menneskers indflydelse på hinanden i de nære forhold, dels den enkelte personligheds egenskaber.\nkan magt opfattes som en mulighed eller et potentiale, der er knyttet til positioner og roller i samfundet, for så vidt potentialet opfattes og anerkendes af andre. Potentialet skal imidlertid ikke nødvendigvis demonstreres i ord og handling, der kontrollerer andre. Tværtimod kan man sige, at jo mere magt, en position eller rolle indeholder, des mindre behøver personen at udøve den, idet den virker blot ved at være opfattet og godtaget af andre.\nI den danske kultur opfattes magt ofte med mistro, men på godt og ondt er magt et integreret element i det menneskelige fællesskab. Magt optræder alle vegne, hvor vi lever sammen, og i de fleste tilfælde ubemærket og naturligt. Mennesker er gennemført sociale væsener, vort liv er kun et liv i gensidighed og fællesskab, hvorfor vi er dybt afhængige af hinanden materielt, åndeligt og følelsesmæssigt. For det meste uden at skænke det en tanke har derfor enhver uafbrudt medmenneskets tilværelse i sin magt på en oftest usynlig, men meget nærværende måde, således som fx den danske teolog og filosof K.E. Løgstrup har beskrevet det indgående i Den etiske fordring (1956).\nDer er gjort adskillige forsøg på at klassificere magt i forskellige hovedformer. Blandt andre kan nævnes de amerikanske psykologer John French og Bertram Raven (f. 1926), som har opstillet seks typer, her sammenfattet til fire: 1) Ekspertmagt: En anerkendt ekspert på et område (fx barnepleje) har mere magt end den mindre kyndige, hvad dette område angår (fx den førstegangsfødende). Magt hviler her på en forrangsposition i indsigt, kundskab, færdigheder eller uddannelse. Viden er magt, lyder talemåden. Ekspertmagt vil ofte tillige være autoritetsmagt. 2) Autoritetsmagt: Nogle mennesker har større autoritet og dermed større indflydelse end andre enten i kraft af personlige egenskaber, eller fordi de indtager en position, der berettiger og legitimerer dem til magt over andre, fx forældre i forhold til børn eller officerer over for menige. 3) Sanktionsmagt: Autoritetsmagt er ofte forbundet med ret og evt. pligt til at skride ind over for og sanktionere uønsket adfærd med straf eller belønning. Det behøver dog ikke være tilfældet. Fx kan den svage eller syge i en familie have betydelig sanktionsmagt uden autoritetsmagt ved at kræve og få opmærksomhed, mens omvendt Jesus ved sin karisma havde stor autoritetsmagt i urkristendommen, men ingen sanktionsmagt. 4) Referencemagt: De normer, der udsendes fra personer eller grupper, som vi identificerer os med og gerne vil ligne, påvirker vore opfattelser og handlinger i højere grad end andre, endog selvom vi aldrig møder de pågældende mennesker ansigt til ansigt.\nHvor rammende denne og andre klassifikationer end er, udtømmer de langt fra det socialpsykologiske magtbegreb. Fx viser de sidstnævnte eksempler, at spørgsmålet om, hvem der har magt over hvem, ofte er meget mere indirekte og underfundigt, end det umiddelbart kan se ud i de direkte og åbenlyse relationer mennesker imellem. Generelt gælder det nemlig, at en person sædvanligvis kun er magtfuld i nogle henseender og ikke i andre, fordi magt optræder i mange skikkelser og derfor kan skifte fra den ene position, rolle og person til den anden, afhængigt af sagforholdets område, omfang og vigtighed, situationstype og kompleksitet, materielle og åndelige resurser, adgang til informationer, gældsposter i udvekslingen af tjenesteydelser, herskende kulturelle og subkulturelle normer og værdier, køn, alder, status, strategi og taktik, tidspunkt og personlighed.\nkan magt betragtes som en egenskab ved individet i form af særlige evner, indlærte reaktionsmønstre, personlighedstræk og behov. Vi taler fx om et magtmenneske som en særlig type, man undertiden mener krydser ens vej. Især magt som behov er blevet ganske omfattende undersøgt med udgangspunkt i det begreb om behov for dominans, der forefindes udbredt i dyreriget hos flokdyr, hvor det påvirker territoriekampe og den sociale rangorden mellem individerne. Dominansbehovet er i psykologien blandt andre udviklet af den amerikanske psykolog William McDougall og den østrigsk-amerikanske psykolog Alfred Adler. Sidstnævnte anså tidligt i sin karriere endog magtbehovet for det centrale i tilværelsen, hvilket i øvrigt foranledigede hans brud med Freud. Det kan dog diskuteres, om der findes et selvstændigt magtbehov, eller om der snarere er tale om et sammensat mønster af tilbøjeligheder rettet mod almen kompetence i livet som mestring af tilværelsen, præstation, konkurrence, kontrol over tingene og sig selv, selvstændighed eller autonomi, tagen ansvar for opgaveløsning og andres eksistens, prestige, selvhævdelse, aggression og dominans, hvilket sammenfattes til et behov.\nAlle disse komponenter behøver dog ikke være til stede, og hver af dem vil have forskellig styrke hos forskellige individer. Det er endvidere vigtigt at være opmærksom på, at magtfulde mennesker ikke nødvendigvis er drevet af et stærkt magtbehov, men kan være tillagt magt af andre som følge af naturlig autoritet eller lederegenskaber, og at omvendt personer med et stærkt magtbehov ikke nødvendigvis også opnår magt.\nMagten ytrer sig kommunikativt på talrige måder overalt i hverdagen. Valg af bolig og boligområde, indretning af hus og arbejdsplads, familie- og stillingsstruktur, omgangskreds, omgangsformer, beklædning, sprog — alt kan afspejle magtforhold, styrke og autoritet.\nPatriarkens traditionelle plads for bordenden modsvares af chefens tilsvarende placering ved mødebordet; chefstolens høje ryg, lokalets indretning og placering signalerer magtens sæde. Symmetri i magtrelationer må i det hele betragtes som en sjældenhed, hvad der også viser sig i kommunikationsvilkårene. Nogle skal præsentere sig før andre, nogle leder og fordeler ordet, på møder såvel som privat, nogle kan afbryde andre, andre kan ikke, nogle har ret til sidste ord, andre må leve med dagsordener og konklusioner formuleret af andre. Audiensens varighed afhænger af majestæten, toldeftersynets og politiafhøringens varighed af den pågældende funktionær. Den berømteste rockgruppe lader tilskuerne vente, eventuelt i selskab med opvarmningsgrupper, og bejleren er parat til at vente længe under balkonen, bare der er mulighed for at få et glimt af den elskede. Han er i hendes magt.\nAt være henvist til at skulle vente på andre opfattes i almindelighed som afmagtens vilkår. Eleverne skal være på plads, når læreren kommer til stede, studenterne rejste sig indtil slutningen af 1960'erne op, når deres underviser ankom, og medarbejderne skal i almindelighed være mødt op, når chefen indfinder sig; kun chefen kan have gode grunde til at være forsinket, men ofte behøver han ikke at formulere dem. De velhavende kan købe sig ret til at møde op umiddelbart før færgens afgang, og business class-passagerer er de sidste, der bliver udkaldt ved flyafgangen.\nKommunikationsforløbenes struktur er ofte bestemt af magtforhold. Hilseformer afspejler i de fleste kulturer relationen mellem de involverede, og så at sige alle efterfølgende kommunikationsforløb er organiseret på tilsvarende måde. Lederen afgør, hvornår en samtalefase afløses af en forhandlingsfase, hvem der får ordet, og hvornår samværet skal afsluttes, husfaderen i den patriarkalske familie sad solidt på ordet; børn skulle netop ses, ikke høres.\nFeed back-mekanismer, nik, hovedrysten, tilbagemeldinger i form af samtykkende eller skeptiske tonebevægelser, alle sådanne ytringer er effektive magtmidler. Man kan uden ord markere, om man ønsker samtalepartnerens indlæg videreført eller afsluttet. Et synspunkt kan få støtte, hvis en indflydelsesrig tilhører reagerer med positive tilbagemeldinger i sprog og kropssprog; at fokusere på en person med blikket er at give vedkommende en central placering, hvad der kan være tegn på interesseret opmærksomhed og stor kærlighed, men også på kritisk-analytisk mønstring. At overse en anden er modsat at usynliggøre vedkommende, hvad der ofte afspejler et ønske om at umyndiggøre den pågældende.\nMilitæret har standardiseret magtens hierarkisk indrettede kommunikationsformer vha. symboler og strenge regler. Hverdagslivets magtmarkeringer er betydelig mere subtile, men de gør sig lige så magtfuldt gældende.\nOgså til afmagten knytter der sig komplicerede kommunikationsmønstre. Den svagere part kan fra sin position forsøge at få indflydelse ved at appellere til andres skyldfølelse ("se, hvad du gør imod mig!"), ved at udstille egne ofre, indsatser og martyrier ("se, hvor meget jeg har gjort for dig!"), ved at optræde så defensivt og selvudslettende, at man på den ene side ikke udsætter sig for magtkonfrontationer, men på den anden side kan påvirke omgivelserne til at handle i ens interesse.\nDen skjulte magt kan være uhåndgribelig, men den lader sig ikke ignorere. Se også autoritet, køn, lydighed og talehandling.\n9. september 2020 , se alle ændringer\nVil du citere denne artikel? Kopier denne tekst og indsæt den i din litteraturliste: Katzenelson, Boje; Bengt-Pedersen, Carsten; Lund, Jørn; Christiansen, Niels Finn: magt i Den Store Danske på lex.dk. Hentet fra https://denstoredanske.lex.dk/magt


5 tips til bedre kommunikation | ilik konsulentfirma\n– omkring forandringer og IT-projekter\nGod og effektiv kommunikation er en nøglefaktor for ethvert projekt – ikke mindst IT-og forandringsprojekter. Så hvis du har prøvet at få en mail om mandagen med indkaldelse til træning tirsdag go-live onsdag (eller noget der minder om det), så ved du at det ikke er fordrende for en god indstilling til projektet.\nKommunikation skal fokusere på de rigtige mennesker på de rigtige tidspunkter og på de rigtige måder.\n1. Strukturer din indsats\nNår kommunikation sker i forbindelse med et projekt, er det ikke effektivt at blot fortælle folk fakta om projektet og så håbe at medarbejderne som knap har hørt om projektet før, kan gætte sig til hvorfor dette projekt er vigtigt og hvorfor det er vigtigt lige nu.\nKommunikationen skal hjælpe medarbejderne (eller kunderne) med at forstå projektet i relation til virksomheden, men kommunikationen skal også hjælpe dem med overgangen til det nye.\nDet er svært at forstå matematiske ligninger med flere ubekendte, hvis man ikke først forstår plus og minus. Derfor skal kommunikationen planlægges og struktureres så man fortæller lidt ad gangen, så man bedre kan følge det overordnede budskab.\nEn effektiv kommunikationsplan besvarer først spørgsmål, der er knyttet til hvorfor ændringen finder sted, og hvad det betyder for enkeltpersoner. Når medarbejderne så har taget den del til sig, kan man gå videre med kommunikation der fokuserer mere på de detaljerede beskrivelser af løsningen og de tekniske aspekter af ændringen.\nMen du skal også strukturere hvem du taler til. Det kan være hensigtsmæssigt at skifte målgruppen for kommunikation i løbet af projektet. I starten er målgruppen måske senior ledere, dernæst mellemledere og så frontlinjeansatte. Uden plan og struktur kan du risikere at en gruppe får for lidt information eller på forkert tidspunkt.\n2. Start tidligere\nKommunikation er mest effektiv, når den starter tidligt i projektets livscyklus. Tidlig kommunikation kan medvirke til at involvere medarbejderne. I et studie hvor man har spurgt rigtig mange forandringsledere om hvad de ville gøre anderledes i næste projekt kom på en 3. plads: Starte kommunikationen tidligere.\nVed mangel på kommunikation begynder folk at gætte og digte hvad der skal ske og det er ofte langt værre end virkeligheden og skaber rygter og modstand. Indvendingen kan lyde i stil med:\nJa, men vi ved jo ikke alle detaljerne endnu..\n– og ja det er ofte sådan, mange detaljer i en projekt falder først på plads undervejs. Men du kan godt fortælle hvorfor projektet er vigtigt. Og hvorfor det er sat i gang nu.\nNår medarbejderne ved, at der kommer en ændring, men ikke har svar på centrale spørgsmål, har de en tendens til selv at gætte på svarene. Og svarene, de kommer med på egen hånd, er ofte forskellige fra sandheden og normalt meget værre end den sande information. Manglende kommunikation tidligt i et projekt resulterer i forkert information og rygter, som kan være ødelæggende for projektet. Denne forkerte information kan avle modstand, og det skaber store barrierer for projektgruppen til at overvinde senere i projektets livscyklus.\nSelv hvis du ikke har etableret alle detaljerne til ændringen, du kan stadig fortælle om behovet for forandringen og risikoen for ikke at ændre, selvom du ikke kender den færdige løsning. Selv det at kommunikere, at du ikke har alle svarene og give medarbejderne en dato til at forvente svar er mere effektivt end at forblive tavs.\n3. Gør det oftere\nDet er også en af de ting forandringsledere vil gøre anderledes ved næste projektet – de vil kommunikere mere og oftere. Der er flere grunde til at kommunikere oftere – det kan være svært at huske et måske kompliceret budskab man kun har hørt en gang. Vi er forskellige og forstår ting forskelligt så kommunikationen skal gerne tilrettelægges forskelligt, så alle har mulighed for at forstå det.\nOg vi det er dokumenteret at vi stoler mere på budskaber vi hører flere gange. Fænomenet kaldes i fagsproget ‘The illusion of truth effect’.\nNøglemeddelelser skal kommunikeres igen og igen – gerne på forskellige vis. Tommelfingerreglen er, at nøglebeskeder skal kommunikeres fem til syv gange for at være effektive.\nKommunikation er en proces og ikke en begivenhed. Effektiv kommunikation er ikke kun en enkelt e-mail, kickoff-møde. Kommunikation er en proces; det skal bruge flere medier til at gentage og forstærke centrale meddelelser i hele projektets livscyklus.\n4. Besvar de spørgsmål, folk har\nProjektet vil gerne fortælle en ting med medarbejdere har måske andre ting de gerne vil vide. Ting som man tager for givet i projektet og derfor glemmer at fortælle om.\nLyt til de spørgsmål medarbejderne har og svar på dem.\nFlere af de vigtigste spørgsmål, der skal besvares i begyndelsen af en forandring, inkluderer:\nHvorfor denne forandring?\nHvad er risikoen hvis vi ikke gør det?\nHvad opnår jeg ved forandringen?\nHvordan bliver jeg påvirket?\nHvordan bliver mit team/virksomhed påvirket?\nBemærk, at spørgsmålet “Hvad er de specifikke detaljer ved ændringen?” vises ikke på listen. Kommunikationsplaner skal først besvare spørgsmålene for hvad en medarbejder bekymrer sig om, inden de går over i de specifikke detaljer om projektet.\n5. vælg den rigtige afsender af kommunikationen\nUndersøgelser har vist at medarbejdere foretrækker at få nogen typer beskeder fra deres nærmeste leder og andre fra den øverste leder. De færreste ønsker beskederne fra projektlederen eller kommunikation afdelingen. Grafen viser resultater fra en undersøgelse af Proci –( Best Practices in Change Management – 2018 )\nDet viser at de overordnede budskaber om forandringen, det strategiske i hvorfor denne forandring, hvorfor nu, hvad betyder det for virksomheden, konkurrenterne, visionen mv. ønsker de fra den øverste ledelse. Men når det kommer til at svare på spørgsmål som Hvad betyder denne ændring for mig? Hvad får jeg ud af det? Hvordan vil mit team blive påvirket? Hvordan vil mit daglige arbejde blive påvirket? Så vil de høre det fra nærmeste leder. Det kan være lidt udfordrende, for det betyder at nærmeste leder først skal være klædt på til at kunne svare på disse spørgsmål for at blive en effektiv kommunikator for projektet.\nDet betyder med andre ord at det er vigtigt, hvem der kommunikerer hvad til medarbejderne.\nBedre kommunikation, bedre resultater\nHer er en skabelon til en kommunikationsplan som kan hjælpe dig med at efterleve de 5 tips til bedre kommunikation.\nDette blogindlæg er en lettere omskrivning og oversættelse af https://blog.prosci.com/5-tips-for-better-communication-around-change


Howland-øen i Itascatown (historical) - Advisor.Travel\nNature reserves in Itascatown (historical)\n2 folk har været her\nAfrikaans العربية azərbaycan BAR Беларуская BE_X_OLD bosanski Català нохчийн Čeština Dansk Deutsch ελληνικά English Esperanto Español Eesti Euskara پارسی Suomi Français Galego עברית Hrvatski Magyar HY Indonesia Íslenska Italiano 日本語 JV ქართული ენა қазақ 한국어 Latine LI Lietuvių Latviešu Македонски ML Melayu Nederlands Norsk (Bokmål) Polski Português Română Русский SCN SCO SH Simple English Slovenčina Slovenski Српски Basa Sunda Svenska தமிழ் ไทย Türkçe Українська اردو Tiếng Việt Yorùbá 中文 ZH_MIN_NAN Google Translate\nHowland-øen (engelsk Howland Island Territory) tilhører "USA's ydre småøer". Sammen med Baker Island kendes den som Baker-Howland-øerne, da de kun ligger ca. 100 km fra hinanden. Howland-øen har tilhørt USA siden 5. februar 1857.\nØen er en koralø i det centrale Stillehav og har et areal på 1,8 km² (lidt mindre end Nekselø) og øens højeste punkt er kun 6 meter over havet. Øen er mestendels sanddækket med lav vegetation og den har ingen ferskvandskilder. Øen, som er ubeboet, forvaltes direkte fra USA af U.S. Fish and Wildlife Service, som tilhører U.S. Department of the Interior. Øen er i dag naturbeskyttelsesområde.\nØen blev opdaget i 1822 af kaptajn George B. Worth, USA.\nom Howland-øens geografi\nDer er ingen tips eller råd til Howland-øen endnu. Måske være du bliver den første til at skrive nyttige oplysninger for andre rejsende? :)\nHowland Island on Foursquare\nHowland-øen on Facebook\nLandmannalaugar er en turistattraktion i Grafarkirkja, Island\nKun det bedste (8 +) God og bedre (5+) Lad os se alle