VENTETIDEN FØR RIGETS KOMME\n— Dan. 12. —\nRigets Gerning sammenfattet i Korthed. —Ventetiden kendemærket ved den store Forøgelse af Kundskab og Rejser.— Sir Isaac Newtons Forudsigelse om Jernbaner. — De 1260 Dage — Floden fra Dragens Mund. — De 1290 Dage afmærker Udspredelsen af en tildels rigtig Forstaaelse af Synet. — Skuffelsen, Prøvelsen og Følgerne — De 1335 Dage.  —Den Velsignelse, som da blev de trofast »ventende» tildel. — Herrens Hentydning til disse Ventedage i Lignelsen om de ti Jomfruer.\nEFTERAT »Endens Tid« er bleven paapeget i det 11te Kapitel, viser det 12te Kapitel hen til Riget og fortæller om den Forventning o. s. v., som i Løbet af Endens Tid vil gaa forud for dets Oprettelse. De første tre Vers udtrykker i faa Ord det herlige Udfald af Guds Plan.\n»Og paa den Tid skal Mikael staa frem, den store Fyrste, der staar som Værn for dit Folks Børn, og der skal være en Trængselstid, som der ikke har været fra den Tid, et Folk blev til, indtil den Tid. Og paa den Tid skal dit Folk undkomme, hver den, som findes skreven i Bogen. Og mange, de, som sover i Jordens Støv, skal opvaagne, somme til evigt Liv og somme til idel Skam, til evig Afsky. Men de forstandige skal skinne som Himmelhvælvingen [Solen — Matt. 13, 43] skinner, og de, der forte de mange til Retfærdighed, som Stjernerne evindelig og altid.«\nHvis det korte Sammendrag af 2300 Aars Verdenshistorie i det 11te Kapitel var træffende og klart, er denne korte Skildring af Messias' tusindaarige Regering i tre  Vers det endnu mere. Og dog er det altsammen taget med der. Mikael (der betyder »Som er lig Gud« eller én, der optræder paa Guds Vegne) er her det Navn, der anvendes paa vor store Genløser, som i Sandhed er den store Fyrste, beskikket af Gud til at staa frem og udfri Daniels Folk, Guds Folk — alle, som elsker Gud i Sandhed og Oprigtighed, alle sande Israeliter (Rom. 9, 6. 25. 26; Gal. 6, 16). Han vil udfri dem fra Synd, Uvidenhed, Lidelser og Død og fra alle de Forfølgelser og Angreb, de har været Genstand for fra Satans forblindede Tjeneres Side, som i de forløbne Tider næsten har overvældet dem. Alle, som findes skrevne i Lammets Livsens Bog, vil blive udfriet for stedse fra alle Fiender, de, der er opskrevet som værelige under den jødiske Tidsalder og i Stamfædrenes Tid, saavel som de, der er bleven opskrevet under Evangeliets Tidsalder, og de, der vil blive opskrevet i Løbet af Tusindaarsrigets Tidsalder. Skønt alt Guds Folk (alle, som, naar de bliver bragt til Kundskab om ham, elsker og adlyder ham) vil blive udfriet, er dog de Æresgrader, der vil blive tilstaaet nogle — dem, som sejrer — omhyggelig betegnet; og ligesaa vil nogle af Fortidens store — en Aleksander, en Nero, en Napoleon, Cæsarerne og Paverne m. fl., som misbrugte sine Evner til at underkue Verden, samtidig med at de forblindede den — blive set i sin sande Skikkelse og blive beskæmmet i Løbet af de Tusind Aar. Denne korte Oversigt over Kristi Regering undlader heller ikke at omtale den store Trængselstid, hvormed den vil begynde — en Trængsel, som ingen af de foregaaende Revolutioner kan maale sig med; en Trængsel, mod hvilken selv den franske Revolution vil synes ubetydelig; en Trængselstid, hvis Lige aldrig har været, siden et Folk blev til, og heller aldrig skal blive; thi denne store Fyrste, Mikael, vil ikke alene lægge hele Verden under sig, men hans Herredømme skal være et evigt Herredømme. Ret er hans Trones Grundvold, og naar Menneskeslægten engang har smagt Fordelene af  hans Regering, vil det store Flertal aldrig godkende nogen anden; thi hans Rige vil blive »alle Folkenes Attraa«.\nHer slutter denne Profetis Traad, efterat den har naaet sin fulde Længde, og de øvrige Vers i Kapitlet er skrevet i den Hensigt at fremsætte (ikke for Daniels og hans samtidige Medtjeneres Skyld, men til Gavn for Guds Folk, Daniels Medtjenere, som lever i »Endens Tid«) visse Tidsperioder paa henholdsvis 1260, 1290 og 1335 symbolske Dage, hvorved vi i rette Tid kan blive overbevist om, at den Tid, i hvilken vi lever, i Sandhed er Høstens Tid eller Evangeliealderens »Ende«.\nDaniel, som havde hørt den lange Beretning om Kampene mellem denne Verdens Riger og nu tilsidst om Guds Riges Sejr ved Mikaels, den store Fyrstes Fremtræden, følte en stærk Lyst til at vide, naar dette Rige skulde udfri Herrens Folk. Men han faar til Svar (V. 4): »Men du, Daniel, luk til for Ordene og forsegl Bogen indtil Endens Tid. Mango skal [da] fare hid og did, og Kundskaben skal vorde megen.« (Eng. Overs.)\nIkke alene bekræfter den Kundskabsforøgelse, som har gjort sig gældende, hvad Daniels 11te Kapitel lærer, nemlig at Endens Tid begyndte Aar 1799, men den forudsagte Faren hid og did — megen og hurtig Rejsen — bekræfter det ogsaa. Alt dette tilhører Endens Tid. Den første Dampbaad toges i Brug i 1807; den første Dampvogn i 1831; den forste Telegraf i 1844; men den Dag i Dag fører Tusinder af Kæmpevogne og Dampskibe Masser af Mennesker »hid og did«, frem og tilbage.\nSir Isaac Newton, det 17de Aarhundredes berømte Astronom, var i høj Grad interesseret i dette Udsagn af Profeten Daniel, og han udtalte det som sin Overbevisning, at som en Opfyldelse deraf vilde den menneskelige Kundskab blive saaledes forøget, at man muligvis vilde komme til at rejse med en Hurtighed af 50 (eng.) Mil i Timen.\nDen bekendte franske Fritænker Voltaire læste denne Erklæring og bemærkede haanligt:\n »Se bare paa den intelligente Newton, den store Filosof, som opdagede Tyngdekraftens Lov: Da han blev gammel og begyndte at gaa i Barndom, tog han fat paa at studere Bibelen, og for at hædre dens ufornuftige Fabler vil han have os til at tro, at Menneskehedens Kundskab vil blive saaledes forøget, at vi om en Tid skal blive i Stand til at rejse 50 (eng.) Mil i Timen! Stakkels gamle Nar!«\nBegge disse Mænd dode, længe for Endens Tid havde bragt sin vidunderlige Kundskabsforøgelse, som mere end opfylder den kristne Filosofs Forudsigelse, der var bygget paa den guddommelige Aabenbaring.\nDen Samtale, som er berettet i Vers 5-7, var ikke beregnet paa Daniel, men paa de Guds Børn, som lever i Endens Tid:\n»Og jeg, Daniel, saa, og se, to andre stod, en paa denne Side ved Flodens Bred og en paa den anden ved Flodens Bred. Og en sagde til den Mand, som var iført Klæder af hvidt Linned og stod ovenover Flodens Vande: Hvor længe varer det med Enden paa disse uhørte Ting? Og jeg hørte den Mand, som var iført Klæder af hvidt Linned, og som stod ovenover Flodens Vande, og han opløftede sin højre og sin venstre Haand mod Himmelen og svor ved ham, som lever evindelig: Indtil én bestemt Tid og bestemte Tider og en halv Tid er til Ende [da skulde Enden komme].«\nDet som Daniels Spørgsmaal særlig gjaldt var den i Kap. 11, 31-33 omtalte »Ødelæggelsens Vederstyggelighed«, som Daniel med Rette satte i Forbindelse med den frygtelige Skikkelse, han havde set i sine tidligere Syner, der er berettet i Kap. 7, 8-11. 21. 24-26 og 8, 10-12. 24-26.\nDen Tid, Tider og en halv Tid eller tre og en halv Tid eller Aar (360 X 3 ½ = 1260 Dage, billedlig Tid —1260 bogstavelige Aar), der her omtales, vises andetsteds at være Tidslængden for Pavedømmets Magt. (Jevnfør Dan. 7, 25; 12, 7 og Aab. 12, 14 med Aab. 12, 6; 13, 5.) Den »Flod«, i eller under hvilken disse Pavemagtens 1260 Aar endte — hvilket fremgaar af, at Engelen stod paa Floden og tilkendegav Tidernes Grænse — var Billedet paa en Tingenes Tilstand under den franske Revolution, som vi  allerede har hentydet til. Dette er den samme »Flod«, som omtales i Aabenbaringen 12, 15. 16, hvor den fremstilles mere udførlig som kommende ud af Slangens eller Dragens Mund, og hvor dens egentlige Formaal fra Satans Standpunkt forklares at være det at opsluge »Kvinden« (Guds Menighed), da hendes tre og en halv Tids (1260 Aars) Ørkenvandring var ved at afsluttes og hun var ved at komme frem i Forgrunden, »støttende sig ved sin Elskedes Arm«, Guds Ord. — Højs. 8, 5.\nI det sindbilledlige Sprog betegner Vand i Almindelighed Sandhed, og Billedet beholder sin Betydning, selv om det siges at udgaa af Slangens eller Dragens Mund. Den Tanke, som fremføres gennem dette Sindbillede, er, at Sandhed vilde strømme frem gennem onde Redskaber og i en ond Hensigt. Og netop dette finder vi at være Tilfældet. Den franske Revolutions Styrke laa deri, at den fremkaldtes ved mange drøje Sandheder vedrørende Prestevælde og Kongemagt og vedrørende den enkeltes Rettigheder og Friheder. »Menneskets Rettigheder« var i Sandhed denne Revolutions Feltraab mod verdslig og kirkelig Undertrykkelse. Sandheden vedrørende menneskelige Rettigheder blev indset og gav sig Udtryk der, hvilket vækker vor Forundring, naar vi ser hen til hin Tids Vankundighed, Overtro og Trællesind, hvorunder Masserne saa længe havde levet. Mange af de Sandheder, som da skyllede som en »Flod« hen over Frankrig og oversvømmede det med Blod, er nu meget almindelig anerkendt blandt alle civiliserede Folkeslag; men de var altfor stærke og b1ev altfor pludselig fremstillet for hin Tid.\nProfeten viser klart, at Slangen, Satan, ikke havde tilsigtet det, som ved Guds Styrelse blev Følgen deraf, men lige det modsatte. Heri forregnede han sig, hvad han ogsaa har gjort ved andre Lejligheder. Satan vil aldrig udsende Sandhedens Vand for at velsigne og vederkvæge og for at udfri fra Trældom; tvertimod har hans Bestræbelser altid gaaet ud paa at forblinde og binde Menne  skeslægten i Uvidenhedens og Overtroens Lænker; og denne pludselige Vandflod (Sandhed) var bestemt til at virke som et Vomitiv (Brækmiddel) for at føre til Opkastning af den Frihedens Mad, som Folket allerede havde faaet fra Bibelen som et Resultat af Reformationen, og for saaledes at tvinge Herskere og Lærere til at træde op mod Sandheden af Frygt for Anarki.\nSatans Hensigt med at anstifte den franske Revolution var at skabe Uro i hele Europa og især hos den indflydelsesrige Klasse, som var ugunstig stemt for Friheden, og for i Frankrig at anskueliggøre den Paastand, at om den romerske Kirkes Overtro kuldkastedes og Friheden fik uhindret Spillerum, vilde al Lov og Orden faa en brat Ende. Dette var et mesterligt Kneb, sin Ophavsmand værdigt, og var bestemt, som Profeten viser, til at opsluge »Kvinden« (den rensede Menighed) og drive alle konservative og fredelskende — baade Herskere og Undersaatter — tilbage til Forening og Samklang med Pavedømmet. At Planen slog fejl skyldtes ikke Mangel paa List hos dens Ophavsmand, men Guds styrende Haand, som er i Stand til at lade alle Ting samvirke til det bedste.\nGuds Plan til Værn for »Kvinden« (Menigheden) mod Satans snedige Anløb og til Opnaaelsen af et godt Udfald af det tilsigtede Onde kan i dette Tilfælde klart spores i den nøjagtige Opfyldelse af den Forudsigelse, der var givet 17 Aarhundreder før, nemlig: »Og Jorden kom Kvinden til Hjælp, og Jorden aabnede sin Mund og slugte Floden, som Dragen havde udspyet af sin Mund.« Som allerede forklaret betegner »Jorden« i det sindbilledlige Sprog Samfundet — ordenselskende Folk; og det er en historisk Kendsgerning, at den Sandhedsflod, der spredte sig over Frankrig, anklagende Pavedømmet og dets Prestevælde og Enevoldsdømmet og dets krybende Aristokrati som de ansvarlige Aarsager til meget af Folkets Uvidenhed, Fattigdom og Overtro, blev opslugt eller inddrukket af Europas Folk i Almindelighed (den romerske »Jord«). I en saadan Grad var dette Tilfældet,  at uagtet Pavedømmet og det kongelige Aristokrati blev grundig opskræmmet, blev de dog ogsaa grundig adskilt, ved den pavelige Indflydelses Undergang saavel som ved Napoleons Hære. Og da »Skæbnens Menneske« omsider blev knust og Europas Herskere dannede den saakaldte »hellige Alliance« til Undertrykkelse af Folkets Friheder og til Opretholdelsen af sine egne Troner, var det altfor sent til at lænkebinde Folkene; thi efterat de havde drukket Flodens Vand, vilde de ikke mere underkaste sig. Det var ogsaa for sent at tænke paa at genoprette Pavedømmet, som var blevet saa frygtelig ydmyget, og hvis Banstraaler mod Frihed og mod Franskmændene saaledes var falden tilbage paa det selv. Paven blev saaledes ikke engang indbudt til at slutte sig til den »hellige Alliance«, over hvilken han før vilde have været det selvskrevne Overhoved. Paa den Maade blev »Kvinden«, Guds Menighed, hjulpen og skaanet for at blive opslugt, og Frihed og Sandhed blev paa en tydelig Maade fremstillet for Menneskene; og fra den Tid af har Frihedens Aand og Guds Ord ledet alle, som var villige til at følge, ind i større og større Lys og Sandhed.\nHer var altsaa den »Flod«, som afmærkede baade Enden paa Pavemagten og Begyndelsen at Herrens »Forberedelsesdag« eller »Endens Tid«. Det var paa denne Flod Herrens Sendebud profetisk blev set at staa for at forkynde Slutningen paa én Tid, Tider og en halv Tid. Og denne Meddelelse blev givet som Svar paa Spørgsmaalet: »Hvor længe varer det med Enden paa disse uhørte Ting?« De »uhørte Ting« eller »Undere«, der hentydes til, var ikke de Ting angaaende Guds Rige, hvilke er omtalt i Kap. 12, 1-3. Disse var ikke underlige, men forventede. De »underlige Ting« var Guds Folks Trængsler, Forfølgelser og Prøvelser, som indtraf i Mellemtiden, i Særdeleshed under og som Resultat af den ejendommelige Magts eller »Horns«, Pavedømmets, Overherredømme, angaaende hvilket Daniel havde gjort særlige Spørgsmaal (Dan. 7, 19-22). Hvor længe vil Gud tillade  denne underlige Fordrejning af Sandheden, denne underlige Forførelse af hans Børn og af Folkene? var Spørgsmaalet. Det Svar, der gives, maaler den pavelige Magt, idet det tydelig angiver Tiden for dens Ende og tilføjer: »Naar det hellige Folks Magt er fuldstændig knust, skal alle disse [underlige] Ting fuldkommes.«\nVers 5 taler om to Personer, der blev vist Daniel, en paa hver Side af »Floden«, og begge spørger i Forening om, naar de uhørte Ting vilde være til Ende. Dette synes at tilkendegive, at selv naar Pavemagten var endt, vilde Folk dog ligesom før være i Tvivl om, hvorvidt dens forfølgende og knusende Magt virkelig var endt eller ikke. Og intet Under, naar vi kommer i Hu, at selv efterat dette »Horn«s Magt var brudt, efterat dets »Herredømme var borttaget«, ja endog medens det var ved at blive tilintetgjort, udtalte dette »Horn«, som nylig i 1870, store Ord om sin Ufejlbarhed. Daniel, der staar som Repræsentant for de hellige, siger (Dan. 7, 11): »Jeg iagttog det da [efterat dets Herredømme var borte og det var ude af Stand til længere at knuse Sandheden, det hellige Folks Magt] paa Grund af Lyden af de store Ord, som dette Horn talte, og jeg saa, at [det ikke fik nogen Magt over de hellige og Sandheden, men det havde en anden Virkning] Dyret blev slaaet ihjel, dets Krop tilintetgjort og overgivet til at brændes ved Ild« — almindeligt Anarki. Dermed er paavist, at de tiloversblevne Regeringer i det gamle Romerrige vil gaa under som en Følge af den misledende Indflydelse af Pavedømmets vedvarende svulstige Udtalelser, selv efterat dets Herredømme er borttaget.\nEfterdi Afslutningen af Pavemagtens Tider ikke alene tydelig er fastslaaet som indtræffende under den franske Revolution, men ogsaa ved Tildragelser i Kap. 11, 40-44, som afmærker selve Aaret 1799, saa kan vi med Lethed maale 1260 Aar tilbage i Tiden for at se, om Pavemagten havde sin Begyndelse der. Om vi finder, at det er saa,  har vi saa stærke og klare Beviser, som Troen kan forlange det. Lad os forvisse os selv om det.\nNaar vi maaler 1260 Aar tilbage fra 1799, kommer vi til Aar 539 e. Kr., hvor vi skal vise, at Pavemagten begyndte. Men Pavesystemet har været en saadan Blanding af Statskløgt og Prestevælde og havde saadan en ringe Begyndelse saavel som en gradvis Afslutning, at en Mangfoldighed af Meninger med Hensyn til dets Begyndelse og Slutning vilde være baade rimelige og mulige, indtil vi finder Guds bestemte Aarstal for dets Opkomst og Fald og ser, hvor nøjagtige de er. Pavedømmet gjorde Krav paa Overhøjhed i Kirke og Statsanliggender og blandede sig i Politik, inden det blev taget i Betragtning af Modstandere, ligesom det ogsaa har forsøgt at udøve verdslig Myndighed og erklæret sit Overhoved for ufejlbart siden det Tidspunkt, hvor Profetien viser, at dets Tilintetgørelse begyndte. Men Pavedømmet har ikke været anerkendt af det italienske Folk i Provinsen Romagna, siden Uvidenhedens og den overtroiske Ærefrygts Fortryllelse blev brudt under den franske Revolution. Skønt Paven til Tider, mellem Revolutionerne, har siddet som hersker af Navn over Pavestaterne, har det dog blot været som en fremmed Snyltegæst med Østerrig eller Frankrig i Ryggen, og deres Tropper har skiftevis beskyttet ham i Embedet.\nNu, da vi ved, at de 1260 Aar begyndte ved Aaret 539, er vi i Stand til at finde, hvad der ikke før vilde være bleven forstaaet. Pavens Tilhængere er selv mere tilbøjelige til at henlægge Begyndelsen af sin Magt enten til Konstantins Omvendelse i Aaret 328 e. Kr., da det romerske Rige blev kristent af Navn, eller ogsaa til Aar 800, da Karl den Store gav Pavestaterne til Kirken. Den Kendsgerning staarimidlertid fast, at Konstantin paa ingen Maade erkendte den verdslige Magt som Kirkens Ret eller Ejendom. Tvertimod, skønt han begunstigede Kristendommen, var det dog snarere Kirken, som gjorde Kejseren idetmindste til sit Med-Overhoved, saaledes at Kejseren sammenkaldte Kirkeraad  og blandede sig i Kirkeanliggender, skønt det ikke var tilladt Kirken at blande sig i Statens Sager. Aarstallet 539, som angives ved den profetiske Maalestok paa 1260 Aar, er næsten midtvejs mellem denne Forening af Kirke og Kejserdømme i Aaret 328 og Karl den Stores fuldstændige Erkendelse deraf sone Hovedet for al Myndighed — Haandhæveren af civil saavel som religiøs Myndighed — Aar 800.\nFra Konstantins Tid af havde Biskopperne i Rom indtaget en meget fremragende Stilling overfor Verden, og de begyndte snart at gøre Krav paa Myndighed over alle andre — saavel i Kirken som i Verden — idet de forlangte, at én Person skulde anerkendes som Øvrighed eller Overhoved i Kirken, og at Roms Biskop skulde være denne ene. De paastod, at Peter saavel som Paulus have levet i Rom, og at Rom derved var udvalgt til at være Sæde for den apostolske Myndighed, og tillige, at fordi den saa længe havde været Cæsarernes og den borgerlige Regerings Sæde, havde den et Myndighedskrav i Folkets Tanker.\nDisse Forsvarsgrunde til Støtte for Overhøjhed vandt dog ikke hurtig Anerkendelse. Medbejleraanden gjorde sig gældende, og andre Biskopper i andre store Stæder gjorde ligeledes Krav paa Overhøjhed, nogle med en og andre med en anden Begrundelse. Det var først i Aaret 533 at Biskoppen i Rom saaledes blev anerkendt af Kejseren, Justinian I. Dette fandt Sted i Forbindelse med en livlig religiøs Meningsstrid, hvori Kejseren tog Parti for Roms Biskop, idet han anerkendte Jomfru Marias Værdighed til at tilbedes og stredes med Eutykianerne og Nestorianerne om Naturforskelle og Sammenblandinger af Naturer hos vor Herre Jesus. Kejseren frygtede for, at Meningsforskellen kunde splitte Kirken og derved splitte Riget, som han gerne vilde binde fastere sammen; thi allerede da var Navnkirken og Riget et og det samme — »Kristenheden«. Og da Justinian ønskede at have en eller anden fast Myndighed, der kunde afgøre Stridigheder og sige Folket, hvad det skulde tro og ikke tro, og da han fandt, at Biskoppen  i Rom allerede var den mest populære af dem, som gjorde Fordring paa Overhøjhed (Paveværdighed), saavel som den mest »ortodokse« — den, der stod Kejseren nærmest i hans Anskuelse om Spørgsmaalene — saa udstedte han Skrivelser, hvori han ikke alene for dømte Eutykianernes og Nestorianernes Lærdomme, men tiltalte samtidig Roms Biskop som alle hellige Menigheders og alle Guds hellige Presters Hoved og gav ham derved Anerkendelse og udtalte Ønsket om at hjælpe Paven med at nedtrykke Kætteriet og befæste Kirkens Enhed.\nI Forbindelse med dette Lovbud tiltalte Kejseren Pave Johannes, Roms Patriark paa følgende Maade: *)\n*) »Victor Justinianus, pius, felix, inelytus, triumphator, semper Augustus, Joanni sanctissimo Archiepiscopo almæ Urbis Romæ et Patriarchæ.\nReddentes honorem apostolicæ sedi, et vestræ sanctitati (quod semper nobis in voto et fuit et est), et ut decet patrem honorantes vestram beatitudinem omnia quæ ad ecclesiarum statum pertinent festinavimus ad notitiam deferre vestræ sanctitatis; quoniam semper nobis fuit magnum studium, unitatem vestræ apostolicæ sedis, et statum sanctarum Dei ecclesiarum custodire, qui hactenus obtinet, et in commote permanet, nulla intercedente contrarietate. Ideoque omnes sacerdotes universi Orientalis tractus et subjicere et unire sedi vestræ sanctitatis properavimus. In præsenti ergo quæ commota sunt (quamvis manifesta et indubitata sint et secundum apostolicæ vestræ sedis doctrinam ab omnibus semper sacertotibus firme custodita et prædicata) necessarium duximus, ut ad notitiam vestræ sanctitatis perveniant. Nec enim patimur quicquam, quod ad ecclesiarum statum pertinet, quamvis manifestum et indubitatum sit, quod movetur, ut non etiam vestræ innotescat sanctitati quæ caput est (ut dietum est) properamus honorem et auctoritatem crescere vestræ sedis.«\n»Den sejrrige Justinian, den fromme, den lykkelige, den navnkundige Sejrherre, den altid ærværdige, til Johannes, den helligste Erkebiskop og Patriark af den begunstigede By, Rom. — Idet vi yder Apostelsædet og Eders Hellighed Ære (hvad der altid var og er vort Ønske) og idet vi ærer Eders Hellighed som det anstaar en Fader, har vi hastet med at bringe til Eders Helligheds Kundskab alt, hvad der angaar Menighedernes Tilstand, eftersom vi altid har lagt stærkt Vind paa at værne om  Eders Apostelsædes Enhed og Guds hellige Kirkers Stilling, som endnu er sikker og forbliver urokket, uden at nogen Modstand formaar noget. Og derfor har det været os magtpaaliggende at bringe alle Presterne i det østlige Distrikt til Underdanighed under og til Enhed med Eders Helligheds Sæde. Derfor har vi nu anset det for nødvendigt, at Eders Helligheds Opmærksomhed henledes paa de Ting, der rokkes ved, hvor ligefremme og sikre de end er, og hvor trolig de end altid er bleven varetaget af alle Presterne i Overensstemmelse med Eders Apostelsædes Lære. Thi vi tillader ikke, at der rejses noget Spørgsmaal med Hensyn til noget som helst vedrørende Kirkernes Tilstand, hvor ligefremt og utvetydigt det end er, uden at det ogsaa tilkendegives Eders Hellighed, som er Hoved for alle de hellige Kirker. Thi i alle Henseender (som før sagt) lægger vi os efter at forhøje Eders Sædes Hæder og Myndighed.«\nSkrivelsen berører dernæst visse Anskuelser, der stemples som kætterske, og som var Skyld i Meningsstriden, og viser, at Kejserens Tro var i Overensstemmelse med Romerkirken. Slutningen lyder som følger: *)\n*) »Sucipimus autem sancta quatuor concilia: id est, trecentorum decem et octo sanetorum patrum qui in Nicæna urbe congregati sunt: et centum quinquaginta sanetorum patrum qui in hae regia urbe convenerunt: et sanctorum patrum qui in Epheso primo congregato sunt: et sanctorum patrum qui in Chalcedone convenerunt: sicut vestra apostolica sedis docet atque prædicat. Omnes ergo sacerdotes sequentes doctrinam apostolicæ sedis vestræ ita credunt et prædicant.\nUnde properavimus hoc ad notitiam deferre vestræ sanctitatis per Hypatium et Demetrium, beatissimos episcopos, ut nec vestram sanctitatem lateat, quæ et a quibusdam paucis monachis male et Judaice secundum Nestorii perfidiam denegata sunt. Petimus ergo vestrum paternum afectum; ut vestris ad nos destinatis literis, et ad sanctissimum episcopum hujus almæ urbis, et patriarcham vestrum fratrem (quoniam et ipse per cosdem scripsit ad vestram sanctitatem, festinans in omnibus sedem sequi apostolicam beatitudinis vestræ), manifestum nobis faciatis quod omnes qui prædicta recte confitentur, suscipit vestra sanctitas, et eorum qui Judaice aussi sint rectam denegare fidem, condemnat perfidiam. Plus enim ita circa vos omnium amor, et vestræ sedis crescet auctoritas; et quæ ad vos ost unitas sanctarum ecclesiarum inturbata servabitur, quando per vos didicerint omnes beatissimi episcopi eorum, quæ ad vos relata sunt, sinceram vestræ sanctitatis doctrinam. Petimus autem vestram beatitudinem orare pro nobis, et Dei nobis adquirere providentiam.«\n »Vi indrømmer [Gyldigheden af] fire hellige Raad, nemlig de 318 hellige Fædre, som samledes i Byen Nikæa [Kirkemødet i Nikæa], og de 140 hellige Fædres Sammenkomst i denne kongelige Stad [Kirkemødet i Konstantinopel] og de hellige Fædre, som først forsamledes i Efesus [Kirkemødet i Efesus], og de hellige Fædre, som sammentraadte i Chalkedon [Kirkemødet i Chalkedon], hvad Eders Apostelsæde lærer og stadfæster. Alle Prester, som følger Eders Apostelsædes Lære, tror og bekender og stadfæster derfor dette. Af den Grund har vi hastet med gennem Hypatias og Demetrius, de højvelsignede Biskopper, at bringe dette til Eders Helligheds Kundskab, forat det ikke skulde blive skjult for Eders Hellighed, hvilke [Lærepunkter] der er bleven fornegtet af nogle faa Munke efter jødisk Vis ifølge Nestorius' Kætteri. Vi retter derfor den Begæring til Eders faderlige Velvilje, at I sender et Brev til os og til denne skønne Bys højhellige Biskopper og til Patriarken, Eders Broder (eftersom han ogsaa selv har skrevet gennem de samme Personer til Eders Hellighed, idet han lægger Vind paa i alle Punkter at følge Eders Højsædes apostolske Myndighed), forat Eders Hellighed derved kan lade os vide, at I vedkender Eder alle dem, som nøje overholder alt, hvad der er befalet, og fordømmer deres Kætteri, som har vovet efter jødisk Vis at, fornegte den sande Tro. Thi saaledes vil alles Kærlighed til Eder og Eders Sædes Myndighed vokse desto hurtigere, og de hellige Kirkers Enhed, som er bleven forstyrret, vil blive bevaret for Eder, eftersom alle de velsignede Biskopper da gennem Eder vil have lært Eders Helligheds rette Lære med Hensyn til de Punkter, som er bleven henstillet til Eders Afgørelse. Vi anmoder Eders Højhed om at bede for os og skaffe os Himlens Beskyttelse.«\nPave Johannes svarede paa ovenstaaende ved en Skrivelse, dateret den 24de Marts 534.*)\n*) Vi anfører som følger af hans Svar:\n»Gloriosissimo et clementissimo filio Justiniano Augusto, Johannes Episcopus Urbis Romæ.\nInter claras sapientiæ ac mansuetudinis vestræ laudes, Christianissime principum, puriore luce tanquam aliquod sydus irradiat, quod amore fidei, quod charitatis studio edocti ecclesiasticis disiplinis, Romanæ sedis reverentiam conservatis, et ei cuncta subjicitis, et ad ejus deducitis unitatem, ad cujus auctorem, hoc est apostolorum primrum, Domino loquente præceptum est, Pasce oves meas: Quam esse omnium vere ecclesiarum caput, et patrum regulæ et principum statua declarant, et pietatis vestræ reverendissimi testantur affatus. * * * Proinde serenitatis vestræ apices, per Hypatium atque Demetrium, sanctissimos viros, fratres et coepiscopos meos, reverentia consueta sescepimus: quorum etiam relatione comperimus, quod fidelibus populis proposuistis edictum amore fidei pro submovenda hæreticorum intentione, secundum apostolicam doctrinam, fratrum et coepiscoporum nostrorum interveniente consensu. Quod, quia apostolicæ doctrinæ convenit, nostra auctoritate confirmamus. «\nVed samme Lejlighed skrev Kejseren til Patriarken i Konstantinopel. Den første Del af Brevet lyder saaledes :*)\n*) »Epiphanio sanctissimo et beatissimo Archiepiscopo Regiæ hujus Urbis et Œeumenico Patriarchæ.\nCognoscere volentes tuam sanctitatem ea omnia quæ ad ecclesiasticum spectant statum: necessarium duximus, hisce ad eam uti divinis compendiis, ac per ea manifesta eidem facere, quæ jam moveri cœpta sunt, quamquam et illa eandem cognocere sumus persuasi. Cum itaque comperissemus quosdam alienos a sancta, catholica, et apostolica ecclesia, impiorum Nestorii et Eytychetis sequutos deceptionem, divinum antehac promulgavimus edictum (quod et tua novit sanctitas) per quod hæreticorum furores reprehendimus, ita ut nullo quovis omnino modo immutaverimus, immutemus aut prætergressi simus eum, qui nunc usque, coadjuvante Deo, servatus est, ecclesiasticum statum (quemadmodum et tua novit sanctitas) sed in omnibus servato statu unitatis sanctissimarum ecclesiarum cum ipso S. S. Papa veteris Romæ, ad quem similia hisce perscripsimus. Nec enim patimur ut quicquam eorum, quæ ad ecclesiasticum spectant statum, non etiam ac ejusdem referatur beatitudinem: quum ea sit caput omnium sanctissimorum Dei sacertotum; vel eo maxime quod, quoties in eis locis hæretici pullularunt, et sententia et recto judicio illius venerabilis sedis coerciti sunt.«\n»Til Epifanes, denne kongelige Stads højhellige og velsignede Biskop og økumeniske Patriark. — Da vi ønsker, at Eders Hellighed skal vide alt, hvad der vedrører Kirkens Tilstand, har vi anset det for nødvendigt at gøre Brug af disse kirkelige Breve og ved Hjælp af dem tilkendegive, hvilke Bevægelser der allerede er begyndt, skønt vi er overbevist om, at I ogsaa kender til dem. Og  eftersom vi har forvisset os om, at disse Personer, som ikke staar i Forbindelse med den hellige katolske Kirke, havde fulgt den ugudelige Nestorius' og Eutykes' Kætteri, udstedte vi et kirkeligt Lovbud (hvad Eders Hellighed ogsaa ved), hvori vi fordømte Kætternes Galskaber. Vi har paa intet Punkt forandret os, ikke heller skal vi gøre det, ej heller har vi (hvad Eders Hellighed ogsaa ved) overskredet de Grundsætninger i Kirken, som ved Guds Naade hidtil er bleven bevaret; men i alle Henseender er de højhellige Kirkers Enhed med hans øverste Hellighed, det gamle Roms Pave (hvem vi ligeledes har skrevet til), bleven vedligeholdt. Thi vi tillader ikke, at nogen af de Sager, der vedrører Kirkens Stilling, ikke ogsaa henvises til Hans Højhed, eftersom han er hovedet for alle de højhellige Guds Kirker, ganske særdeles af den Grund, at han, saa ofte der er opstaaet Kættere i disse Egne, har tilbagetrængt dem ved hint ærværdige Sædes Skønsomhed og retfærdige Afgørelse.«\nDe Breve, hvoraf vi har givet ovenstaaende Uddrag, findes i fuldstændig Skikkelse tilligemed Justinians omtalte Edikt (Lovbud) i den civile Lovbog. — Codicis lib. I. tit. i.\nDenne den første officielle Anerkendelse af Pavedømmets Paastand blev senere mere og mere tydelig stadfæstet af Fokus og efterfølgende Kejsere.\nMen selv efter at være bleven anerkendt som en Hersker, en prestelig Kejser, var det dog paa den Tid ikke til særlig Fordel for Pavedømmet ud over det blotte Navn; thi Justinian var langt borte fra Rom og havde Konstantinopel til sin Hovedstad. Rom og Italien i Almindelighed var under et andet Riges, Østgoternes, Overherredømme, og de anerkendte ikke Roms Biskop som Overhoved, thi de havde hovedsagelig den arianske Tro. Pavedømmets Ophøjelse og Begunstigelse var derfor kun af Navn ifølge Kejserens Anerkendelse, indtil det østgotiske Riges Fald; da blev dets Ophøjelse en Virkelighed. Som om det kunde være en forud aftalt Ordning, sendte Kejseren straks (Aar 534) Belisarius og en Hær til Italien, og seks Aar efter Kejserens Anerkendelse af Paven var den østgotiske Magt overvunden,  og deres Konge Vitiges og Blomsten af hans Hær tillige med andre Sejrstegn blev bragt til Justinians Fødder. Dette foregik i Aaret 539, som derfor er det Tidspunkt, hvorfra vi bør regne, at »Ødelæggelsens Vederstyggelighed« blev opstillet. Der havde Pavemagten sin ringe Begyndelse. Det lille ejendommelige »Horn«, omtalt i Daniels Profeti (Dan. 7, 8. 11. 20- 22. 25), begyndte netop der at vokse frem paa det romerske Dyr. Det begyndte at dannes og slaa Rødder 200 Aar i Forvejen, og 200 Aar efter dets ringe Fremtræden var »dets Udseende større end dets Fæller« [de andre Horn, Myndigheder eller Magter paa det gamle Riges Omraade], og dets Øjne og dets Mund, der talte store Ord, begyndte at udvikle sig, og det opslog sig til Herre over de andre Horn, idet det paastod at have guddommelig Ret til at gøre det.\nProfeten havde sagt, at tre Horn vilde rykkes op med Rode for at gøre Plads eller berede Vejen for denne særegne Magt, dette »Horn«. Og saaledes finder vi det at være. Konstantin byggede Konstantinopel og gjorde det til sin Hovedstad. Dette var, skønt gunstigt for Pavedømmet, ufordelagtigt for Kejserriget; og det blev snart fundet tjenligt at dele Riget, og Italien gik derefter under Navn af det vestromerske Rige, hvis Sæde eller Hovedstad var Ravenna. Dette var et af »Hornene«; det faldt Aar 476 for Herulernes Haand, hvilke rejste sig paa dets Ruiner og var et andet af Hornene. Derefter kom det østgotiske Rige, et andet »Horn«; det omstyrtede Herulernes Magt og indsatte sig selv som Hersker over Italien i Aaret 489. Og som vi netop har set, var det under dette »Horn«s Magt (det tredje, der skulde oprykkes for at skaffe Plads til det pavelige Horn), at Justinian vedkendte sig den pavelige Overhøjhed; og det var ifølge hans Befaling og ved hans Hærfører og Hær, at det blev oprykket. Og som vi har set, var dets Oprykkelse nødvendig for Pavedømmets Forfremmelse til Magten som en ejendommelig Blanding af politisk og  religiøs Magt — et særegent »Horn«, forskelligt fra dets Fæller. Det er egentlig ikke usandsynligt, at Pavedømmet i Løndom var gunstig stemt for disse »Horn«s eller Magters Fald, da det haabede paa den Maade at aabne Vej for sin egen Ophøjelse, hvilket jo ogsaa blev det endelige Udfald.\nEfter Østgoternes Nederlag hyldedes den romerske Kejser i nogen Tid som Italiens Behersker, og Eksarker førte Rigets Tøjler paa hans Vegne; men eftersom disse havde sin Hovedstad i Ravenna og ikke i Rom, og eftersom de var kommen til at anerkende Pavedømmet paa den Maade, vi har vist, sun følger deraf, at fra Aaret 539 blev Pavedømmet anerkendt som den øverste Myndighed i Staden Rom, og fra den Tid af (da det blev opstillet) begyndte det at vokse og trives som et »Horn« eller en Magt blandt de andre »Horn« eller Magter og repræsenterede den tidligere forenede romerske Magt. Italien og især Rom var paa den Tid i en meget opreven Tilstand, udsat for Overrumpling og Udplyndring af Indbyggerne mod Nord saavel som for tyngende Skatter af en hvilkensomhelst Herre, der var nærmest til det paa den Tid. Denne Omstændighed hjalp til at nedbryde den politiske Troskab mod den kejserlige Magt i Konstantinopel, saa at Kirkens Herrer, som altid var hos dem og talte det samme Sprog samt delte deres Fordele og Tab, hurtig og villig blev antaget af Folket som Raadgivere, Beskyttere og Herskere i Staden Rom og dens Omegn.\nUden Tvivl var Justinians Hensigt med at anerkende Biskoppen af Roms Krav paa Overhøjhed over andre ogsaa tildels den at fan hans Medvirkning i den Krig, han var i Færd med at paabegynde mod Østgoterne for at vinde Italien tilbage som en Del af det østromerske Rige; thi Pavens og Kirkens Indflydelse var paa ingen Maade ubetydelig selv dengang; og at faa dem paa sin Side i Krigen betød det samme som at Krigen var halvt vunden allerede ved Begyndelsen.\n Skønt Goterne gjorde Opstand mod Riget og plyndrede Byen Rom, genoprettede de dog ikke sit Herredømme over den, og dens eneste Regering var Kirkens. Og skønt Lombardernes Konge snart kom og tog Størstedelen af Italien i Besiddelse, idet han endog omstyrtede det østlige Kejserdømmes Regimente, oprettet af Justinian og lagt i Eksarkernes Hænder, maa vi dog lægge Mærke til, at Lombarderne anerkendte Pavedømmets Myndighed i Rom. Det var ikke før dette Kongerige i det 8de Aarhundrede næsten var gaaet til Grunde, at der blev gjort noget alvorligt Angreb mod Pavedømmets Myndighed; og Beretningen herom tjener kun til at fastslaa den Kendsgerning, at Paverne efter Tur var Roms virkelige Herskere, de foregivne Efterfølgere af Cæsarerne — »de aandelige Cæsarer« — skønt de gjorde Fordring paa Beskyttelse af Regeringen i Konstantinopel, saa længe det tjente til deres Fordel at gøre det. Da Lombarderne tilsidst søgte at tage Rom i Besiddelse, henvendte Paven sig til den franske Konge med Opfordring til at beskytte Kirken (Pavedømmet) og at opretholde den i dens saa længe uforstyrrede Raadighed over, hvad de kaldte »St. Peters Arvegods«, som de paastod*) var skænket Menigheden af Konstantin.\n*) At disse Paastande var falske og bygget paa Bedrageri — »de forfalskede Dekretaler« — indrømmes nu villig endog af romersk-katolske. Konstantin gav ingen saadan Gave; Pavedømmet voksede frem til sin Magt og Raadighed over Rom, saaledes som vi her har beskrevet.\nDe franske Konger Pepin og Karl den Store sendte begge efter Tur sin Hær til at beskytte Pavedømmet, og de besejrede Lombarderne. Det var den sidstnævnte af disse, som i Aaret 800 formelt skænkede Pavedømmet forskellige Stater, der er kendt under Navnet »Pavestaterne«, hvad vi allerede har hentydet til — foruden Byen Rom og dens Forstæder, som Pavedømmet i Virkeligheden havde ejet fra Aaret 539. Altsaa hindrede det lombardiske Rige eller »Horn« ikke det pavelige Horn eller  indtog dets Plads, hvad nogle har ment, om det end undertiden trængte det.\nOm dette Lombardernes Angreb paa Rorm siger Gibbon:\n»Et mindeværdigt Eksempel paa Anger og Fromhed blev udvist af Lombarderkongen Liutprand. Vaabenklædt lyttede Erobreren ved Vatikanets Port til Gregor I.s Ord, drog sine Tropper tilbage, gav Afkald paa Erobringen, besøgte ærbødig St. Peterskirken, og efter at have holdt Andagt ofrede han sit Sverd, sin Dolk, sin Brynje, sin Kappe, sit Sølvkors og sin Guldkrone paa Apostelens Grav.« Men »hans Efterfølger, Aistulf, erklærede, at han var en lige saa stor Fiende af Paven som af Kejseren.... Rom blev opfordret til at anerkende den sejrende Lombarder som sin lovlige Hersker.... Romerne nølede; de bønfaldt og de klagede; og de truende Barbarer blev holdt tilbage ved Vaaben og Underhandling, indtil Paverne havde sluttet Venskab med en Forbundsfælle og Hævner hinsides Alperne.«\nPaven (Stefanus III.) besøgte Frankrig, hvor det lykkedes ham at faa den nødvendige Hjælp, og, siger Gibbon, han vendte tilbage som en Erobrer i Spidsen for en fransk Hær, som anførtes af Kongen [Pepin] i egen Person. Efter en svag Modstand opnaaede Lombarderne en vanærende Fred og aflagde Ed paa at ville genoprette Romerkirkens Besiddelser og respektere dens Hellighed.\nTil at belyse de Paastande, Paverne hævdede, og den Art af Magt, hvorved de haandhævede sit Herredomme, anfører vi igen fra Gibbon et Brev fra Pave Stefanus III., som han paa den Tid sendte Frankrigs Konge. Lombarderne havde atter angrebet Rom, kort efterat den franske Hær var vendt hjem, og Paven ønskede ny Hjælp. Han skrev i Apostelen Peters Navn, sigende:\n»Apostelen forsikrer sine antagne Sønner, Frankrigs Konge, Gejstlighed og Adelstand om, at skønt død i Kødet er han dog endnu levende i Aanden; at de nu hører og maa adlyde den romerske Kirkes Grundlæggers og Bevogters Røst; at Jomfru Maria, Englene, Helgenerne, Martyrerne og alle Himmelens Hærskarer enstemmig paaskynder Begæringen og vil bevidne Forpligtelsen; at Rigdomme, Sejr og Paradiset vil krone deres fromme Foretagende, og at evig Fordømmelse vil være Straffen  for deres Forsømmelse, dersom de taaler, at hans Grav, hans Tempel og hans Folk skal falde i Hænderne paa de forræderiske Lombarder.« Og Gibbon tilføjer: »Pepins andet Krigstog var ikke mindre hurtigt og heldigt end det første; St. Peter var tilfredsstillet; Rom var igen reddet.«\nEftersom denne Begyndelse til Pavernes Herredømme var ubemærket, og det dog er vigtigt, at den sees klart, har vi anset det for nødvendigt at fremholde den saa klart og omhyggeligt, som vi ovenfor har gjort. Og idet vi afslutter Beviset for, at Aar 539 var det i Profetien fastslaaede Aarstal, anfører vi bekræftende Vidnesbyrd fra romersk-katolske Skribenter, som følger:\n»Efter det vestromerske Riges Undergang blev Pavernes politiske Indflydelse i Italien af endnu større Betydning, paa Grund af at Paverne maatte tage det ulykkelige Land, men især Rom og dets Omegn under sin Beskyttelse, da det jo saa ofte havde maattet skifte Herrer og stadig var udsat for Indfald af raa og grusomme Erobrere. Medens St. Peters Efterfølgere saaledes var virksomt interesseret i Italiens Indbyggeres Velfærd, blev disse sidste helt og holdent forsømt af de østromerske Kejsere, som fremdeles gjorde Krav paa at styre Landet. Selv efterat Justinian I. havde generobret en Del af Italien [Aar 539] og gjort det til en græsk Provins, blev Indbyggernes Lod ikke bedre; thi de byzantinske Kejsere kunde kun ved Skatter udsuge Undersaatterne i Ravenna, men de kunde paa ingen Maade yde dem den nødvendige Beskyttelse.\nUnder disse Omstændigheder hændte det, at Kejserne ... mistede al virkelig Magt og kun af Navn vedblev at være Regeringens Herrer; hvorimod Paverne i Kraft af Øjeblikkets Behov i Virkeligheden kom i Besiddelse af Overherredømmet over det romerske Omraade... Dette uvilkaarlige Resultat af ædel Bestræbelse blev senere [af Pepin og Karl den Store] godkendt som en lovlig erhvervet Ejendom.... Pepin tilbagegav (restituerede), som samtidige Forfattere udtrykker det, det erobrede Landomraade til det apostolske Sæde. Denne Pepins Gave eller Restitution blev stadfæstet eller udvidet af hans Søn, Karl den Store, som i Aaret 774 gjorde Ende paa Lombardernes Herredømme i Italien. Paa denne lovlige Maade blev Pavernes verdslige Magt og Herskerret ved Guds Forsyn gradvis oprettet.«\n Ovenstaaende er anført fra »Den katolske Kirkes Historie« af Dr. teol. H. Brueck. Da dette er et højt anskrevet Værk blandt de romersk-katolske og bliver benyttet i deres Læreanstalter og Seminarier og er godkendt af de pavelige Autoriteter, er dets Vidnesbyrd af Værdi med Hensyn til den gradvise Opkomst af Pavedømmets verdslige Magt og Tiden, da dens Begyndelse begunstigedes af Omstændighederne. Det beviser, at det østgotiske Riges Fald i Aaret 539 var, som det klart tilkendegives af den profetiske Maalestok (1260 Aar), det nøjagtige Tidspunkt, da dette ødelæggende og i Guds Øjne vederstyggelige System blev »opstillet«.\nI Overensstemmelse med den samme Tanke og i Bestræbelsen for bestemt at fastslaa den Kendsgerning, at Pavens Myndighed begyndte før Karl den Stores Tid, siger et andet katolsk Værk, »St. Peters Stol«, i et Kapitel om »Udviklingen af den verdslige Magt« (S. 173): »Rom blev kun af Navn styret af en Patricier, som Kejseren havde indsat; men i Virkeligheden blev ved Omstændighedernes Magt Paverne Byens øverste Herrer.« Til Bevis for denne Myndighed gaar Forfatteren videre og fremfører historiske Vidnesbyrd om Pavernes Magt og om de saakaldte Herskeres Magtesløshed. Han henfører til Pave Gregor den Store (Aar 590 — kun 50 Aar efterat Pavedømmet var »opstillet«) som et Eksempel paa den Magt, Paverne allerede da besad, idet han siger:\n»Vi finder, at han udsender Leontius som Guvernør til Nepi i Eutrurien og paalægger Indbyggerne, al de bør adlyde ham, ligesom de vilde adlyde Gregor selv. Han udnævner ogsaa Konstantius til den vigtige Post som Guvernør i Neapel. Dernæst skriver han til Biskopperne om deres Byers Forsvar og Forsyning med Levnedsmidler, udsteder Ordrer til Hærførerne ... kort sagt, han bliver Italiens virkelige Hersker og Beskytter, saa han har fuld Ret til at sige: ’Den, der skal opfylde min Plads som Hyrde, er alvorlig optaget af ydre Omsorger, saa at det ofte bliver uvisst, om han udfører en Hyrdes eller en verdslig Fyrstes Embede.’ «\nSaa stærk var altsaa den verdslige Magts Vækst  i det korte Tidsrum af 50 Aar fra den lille Begyndelse Aar 539. Vi kan derfor føle os forvisset om, at de 1260 Aar eller tre og en halv Tid, der var bestemt for det pavelige Herredømme, er klart og tydelig afmærket ved begge Endepunkterne.\nDaniel, som havde hørt den Grænse, der var sat for Vederstyggelighedens Magt til at lægge Kirken øde og knuse Sandheden, Guds Folks Kraft, saa, at dette endnu ikke vilde indføre Mikaels (Kristi) Kongedømme og de helliges Ophøjelse til Magten, men kun befri dem for deres Undertrykker. Dette var derfor endnu ikke den Underretning, han ønskede: »Jeg hørte det, mon forstod det [endnu] ikke; da sagde jeg, o min Herre, hvad skal der være senere end [eller efter] disse Ting? Og han sagde: Gak bort, Daniel! [Det er frugtesløst for dig at prøve paa at forstaa Sagen], thi tillukket og forseglet er Ordene indtil Endens Tid. Og fra den Tid af, da det bestandige Offer bliver afskaffet, og man opstiller den ødelæggende Vederstyggelighed [Aar 539], skal der hengaa Tusind to Hundrede og niti Dage [Aar]. Mange skal da rense [udskille] sig og tvætte sig hvide, ja lutres som ved Ild, men ugudelige skal handle ugudeligt, og ingen ugudelig skal forstaa det; men de forstandige skal forstaa det [da]. Salig er den, som bier og naar frem til de Tusind tre Hundrede og fem og tredive Dage. Men gaa du din Ende i Møde, og du skal hvile og staa op til din Lod [Del, Belønning] ved Dagenes Ende«.*)\n*) Se Bemærkningerne i Fortalen angaaende Oversættelserne.\nDen omhyggelige Læser vil lægge Mærke til, at disse 1290 og 1335 profetiske Dage, bogstavelige Aar, har det samme Udgangspunkt som de 1260 Aar, hvori Pavedømmet havde Magt til at undertrykke, nemlig fra den Tid, da den ødelæggende Vederstyggelighed blev »opstillet« — 539 e. K. Hvor to Begivenheder, der hændte paa forskellige Tider, er omtalt som i dette Tilfælde — Afskaffelsen af det bestandige Offer og Opstillingen af Vederstyggeligheden — maa vi altid regne fra den Tid,  da begge havde indtruffet. Afskaffelsen af »det bestandige Offer« fandt Sted nogle Aar før Vederstyggelighedens Opstilling i 539, som vi i næste Kapitel vil vise; og det var dette vigtige Punkt, som gjorde, at det blev kaldt »Vederstyggeligheden«. Vi skal derfor regne Vederstyggelighedens »Opstilling« fra den sidste af disse to Begivenheder.\nOg læg endvidere Mærke til, at begge disse Maal er given som Svar paa Daniels Spørgsmaal med Hensyn til, hvad der vilde hænde Guds hellige Folk, efterat deres Magt [Sandheden] var bleven befriet fra den pavelige Undertrykkelse (d. v. s. efter 1799) og inden Oprettelsen af Messias', Mikaels, Rige. Svarets Hovedindhold er, at Daniel ikke maatte gøre sig Haab om at forstaa mere, men at der 30 Aar efter Begyndelsen af Endens Tid (1260 + 30 = 1290) vilde begynde et rensende, helligende, lutrende Værk blandt det hellige Folk, i Forbindelse med hvilket en Forstaaelse af Profetien vilde blive given til de vise, de forstandige, indenfor denne prøvede, lutrede og udskilte Klasse; dog vilde Kundskaben blive meddelt paa en saadan Maade, at de ugudelige og urene ikke vilde kunne modtage eller forstaa den. Det blev endvidere vist, at denne rette Forstaaelse af Synet langt fra vilde være fuldstændig; i Grunden vilde den være mangelfuld i nogle af sine Hovedtræk indtil 45 Aar senere (1290 + 45 = 1335) eller 75 Aar efter Begyndelsen af Endens Tid, Aar 1799. Dette gives klart til Kende af den hebraiske Tekst, der fremstiller Sagen, som om de vaagende, der allerede har set noget og venter taalmodig, pludselig (naar de 1335 Dage var omme) vilde faa et klart og fuldt Syn, langt over sine Forventninger — »salig er den«.\nRegnet fra Aaret 539 endte de 1290 billedlige Dage i 1829 og de 1335 Dage i Slutningen af 1874. Lad Læseren omhyggelig dømme om, hvor nøjagtig disse Aarstal afmærker Forstaaelsen af Synet og de Profetier, der angaar Endens Tid og den Adskillelse, Lutring og Renselse, som var nødvendig for at bringe Guds Børn til den  barnlige, ydmyge, tillidsfulde Sinds- og Hjertetilstand, der kunde gøre dem rede til at modtage og værdsætte Guds Værk i hans egen Tid og paa hans egen Maade.\nEn religiøs Bevægelse naaede sit Højdepunkt i 1844. Deltagerne deri gik dengang og har siden gaaet under Navnet »Adventister« og » Milleriter«, fordi de ventede Herrens andet Komme ved den Tid, og fordi en Hr. William Miller var Lederen og Hovedmanden i Bevægelsen, der begyndte omkring 1829. Allerede inden 1844 (det Aar, de ventede Herrens Genkomst) havde den tiltrukket sig Opmærksomhed blandt alle Klasser af Kristne, især i Øst- og Mellemstaterne (i de Forenede Stater), hvor den foraarsagede en hel Ophidselse i Sindene. Omtrent paa samme Tid begyndte ogsaa Professor Bengel i Tübingen, Tyskland, at henlede Opmærksomheden paa Spaadommen og Messias' kommende Rige, medens den berømte Missionær Wulff gjorde det samme i Asien. Bevægelsens Centrum var dog i Amerika, hvor de sociale, politiske og religiøse Tilstande mere end andetsteds har fremmet Uafhængighed i Bibelstudium saavel som i andre Ting, ganske som Bevægelsen ved Jesu første Komme var indskrænket til Judæa, hvorvel alle fromme Israeliter alle Vegne hørte mere eller mindre derom. — Ap. G. 2, 5.\nAlle kender noget til, hvorledes Broder Millers Forventninger slog fejl. Herren kom ikke i Aaret 1844, og Verden blev ikke opbrændt med Ild, som han havde ventet og lært andre at vente; og dette var en stor Skuffelse for disse »hellige Folk«, som saa fortrøstningsfuldt havde skuet ud efter Kristus (»Mikael«) og ventet paa, at han skulde komme og ophøje dem med sig til Magt og Herlighed. Men trods Skuffelsen havde Bevægelsen dog den tilsigtede Virkning, den at vække Interesse for Emnet om Herrens Genkomst og at sætte Emnet i Vanry ved de fejlslagne Forventninger. Vi siger tilsigtede Virkning, fordi Herren utvivlsomt havde sin Haand deri. Det gjorde ikke alene en Gerning, der svarer til Bevægelsen ved Herrens første Komme, da de vise Mænd kom  fra Østerland og »alle var i Forventning om ham« (Matt. 2, 1. 2; Luk. 3, 15), men den svarer ogsaa dertil i Tid, da det indtraf netop 30 Aar før Herrens Salvelse i 30Aarsalderen ved Begyndelsen af hans Gerning som Messias. Denne »millerske Bevægelse«, som den foragtelig kaldes, bragte ogsaa det »hellige Folk«, som deltog deri, en personlig Velsignelse, idet den førte til en omhyggelig Ransagelse af Skriften og indgød Tillid til Guds Ord fremfor til menneskelige Overleveringer, og den varmede og nærede Guds Børns Hjerter og forenede dem i usekteriske Samfund; thi de interesserede tilhørte alle Samfund, om end de fleste var Baptister. Siden hin Bevægelse endte, har nogle af disse sluttet sig sammen og organiseret nye Sekter og saaledes forblindet sig selv for nogle af de Velsignelser, for hvilke Tiden nu er inde i denne »Høst«.\nSkønt vi, hvad Læseren vil have bemærket, er uenige med Millers Fortolkninger og Slutninger paa næsten ethvert Punkt — idet vi ser Hensigten med Herrens Komne saavel som Maaden og Tiden derfor i et vidt forskelligt Lys — holder vi dog for, at denne Bevægelse var bestemt i Guds Raad til at udrette et meget vigtigt Arbejde ved at udskille, rense, lutre og berede et Folk, der vaagede og var rede til at modtage Herren. Og den gjorde ikke alene et rensende og prøvende Værk paa den Tid, den fandt Sted; men paa Grund af den Forsmædelse, der blev kastet paa Granskning af Profetierne og paa Læren om Herrens andet Komme, har den lige siden tjent til at prøve og stadfæste de offerviede uden Hensyn til Forbindelse med Millers Synsmaader og Forventninger. Blot at nævne Spørgsmaalet om Profetierne, Herrens Komme og Tusindaarsriget fremkalder nu de verdsligvises Foragt, særlig i Navnkirken. Dette fandt uden Tvivl Sted ved Herrens Styrelse og i en noget lignende Hensigt som den for en Tid at sende Barnet Jesus til Nasaret, »forat han skulde kaldes Nasaræer«, skønt han virkelig var født i den ærværdige By Betlehem.  Hensigten med dette var øjensynlig den, at Sandheden kunde skille de »sande Israeliter« fra Avnerne indenfor Guds udvalgte Folk. Avnerne bortvejredes ved den Erklæring, at Herren var en Nasaræer, thi de tænkte: »Kan noget godt komme fra Nasaret?« Netop saaledes spørger de nu foragtelig: »Kan der komme noget godt fra Adventismen?« og saa forkaster de ubetænksomt Herrens, Apostlernes og Profeternes Viduesbyrd. Men de ydmyge, hellige og i Guds Øjne forstandige indtager, skønt de er Daarer i Verdens Øjne, ikke en saadan Holdning.\nMen den »millerske Bevægelse« var mere end dette; den var Begyndelsen til den rigtige Forstaaelse af Daniels Syner, og den kom tillige paa den rette Tid for en Forstaaelse deraf. Millers Anvendelse af de tre og en halv Tid (1260 Aar) var næsten den samme som den, vi netop har fremsat; men han gjorde den Fejltagelse ikke at begynde de 1290 og de 1335 Dage ved det samme Tidspunkt. Havde han gjort det, vilde han have haft Ret. Han begyndte dem derimod 30 Aar før — omkring 509 istedetfor 539, hvilket gjorde, at de 1335 Dage endte i 1844 istedetfor i 1874.*) Det var ikke desto mindre Begyndelsen til den rette Forstaaelse af Profetien, thi de 1260 Dage, som han opfattede rigtig, var egentlig Nøglen; og Forkyndelsen af denne Sandhed (om end i Forbindelse med Vildfarelser, urigtige Anvendelser og falske Slutninger) havde alligevel den Virkning at udskille og lutre »mange« netop paa den Tid, Herren havde forudsagt.\n*) Det har ikke været os muligt at faa fat i Millers Skrifter for at sammenligne hans Fortolkninger. Vi har kun faaet de Aarstal at vide, hvorved han fastslog den profetiske Tid.\nFordi han ikke forstod Maaden for eller Hensigten med Herrens Genkomst, men ventede en pludselig Tilsynekomst og alle Tings Ende paa én Dag, formodede han, at alle Tidsprofetierne maatte ende dér; og det var hans Formaal og. Bestræbelse at tvinge dem alle til at ende i dette samme Punkt; derfor mislykkedes det for  ham; og udover dette oplyste Gud ikke nogen dengang, da det ikke var den rette Tid til yderligere Oplysning.\nMiller var et alvorligt og agtet Medlem af Baptistsamfundet, og da han var en omhyggelig Gransker af Skriften, begyndte Profetierne at lukke sig op for ham. Efter først selv at være bleven helt overbevist med Hensyn til sine Fortolkningers Rigtighed begyndte han at sprede sin Overbevisning blandt Prædikanterne, først hovedsagelig blandt Baptisterne, men senere blandt alle Klasser og alle Trossamfund. Da Sagen begyndte at brede sig, rejste han selv og mange Medarbejdere rundt og prædikede vidt og bredt. Begyndelsen af denne Virksomhed blandt Baptistpredikanterne fandt saavidt vides Sted i Aaret 1829. Ældste Fuller, Prædikant i Baptistmenigheden i Poultney, Vermont, var den første, der blev vundet, for hans Anskuelser og fremsatte dem for Offentligheden. I et Brev, der er skrevet tre Aar efter, siger Miller:\n»Herren spreder Sæden. Jeg kan nu regne med 8 Prædikanter, som mere eller mindre prædiker denne Lære, foruden mig selv. Jeg kender flere end 100 Lægbrødre, som siger, at de vedkender sig mine Anskuelser. Dette faar være, som det er; Sandheden er mægtig og vil vinde Sejr.«\nMan kan saaledes se, at »Millerbevægelsen«s adskillende Arbejde begyndte paa den forudsagte Tid, ved Enden af de 1290 Dage — i Aaret 1829.\nHvad kan der nu siges om den ivrige Venten indtil de 1335 Dage var omme? Hvem har ventet saaledes?\nNogle af Guds Børn, det »hellige Folk«, deriblandt Forfatteren, har spejdet og »biet« efter Mikaels Rige, skønt ikke forbunden med den »millerske Bevægelse« eller med det siden organiserede Samfund, som kalder sig »Adventister«; og med Glæde aflægger vi Vidnesbyrd om »Saligheden«, der var i Følge med de vidunderlig klare Udfoldelser af vor Faders Plan ved og siden Slutningen af Aaret 1874.\nEnden af de 1335 Dage.\nOrd kan ikke beskrive denne Salighed! Kun den, hvis Aand er bleven vederkvæget af denne Rigets nye Vin, kan  paaskønne det, dersom vi kunde beskrive det. Det er derfor noget, som bedre kan erfares end forklares. Det var ved og efter Slutningen af de 1335 Dage, at man kom til den dyrebare Kundskab om Herrens Nærværelse og den Kendsgerning, at vi lever i denne Evangeliealders »Høst« og Tiden for Oprettelsen af Mikaels (Kristi) Rige.\nO hvilken Salighed i denne velsignede Tid! Hvilken Skønhed, Harmoni og Storhed vi saa, da den guddommelige Plan begyndte at udfoldes, efterat de 1335 Dage var »naaet«. Det er for, saavidt vi formaar det, at udtrykke denne »Salighed« og for i fuldere Maal at afsløre den guddommelige Plan, som det nu tilkommer det nulevende »hellige Folk« at forstaa, at Serien »Millenniets Daggry« udgives. Ingen andre end det »hellige Folk« vil forstaa det. Det skænkes som en Gunst. »Ingen af de ugudelige skal forstaa det«, og de af det »hellige Folk«, som har Samfund med Verden, som uklogt staar i de ugudeliges Forsamling og sidder i Spotteres Sæde, skal ikke forstaa og ikke erfare denne Salighed, som nu tilfalder disse »hellige« og i Sandhed »vise«, der har Lyst til Herrens Lov og grunder derpaa Dag og Nat. — Ps. 1, 1.2.\nDette Budskab om Mikaels Rige, der lidt efter lidt har lukket sig op siden 1829, fremstilles billedlig i Aabenbaringen (Kap. 10, 2. 8-10) som en »lille Bog«, og de »vise« blandt det »hellige Folk«, fremstillet ved Johannes, opfordres til at æde den. Og Johannes' Erfaring, som udtrykt i Vers 10, er alle deres Erfaring, som modtager disse Sandheder. De bringer en vidunderlig Sødme. O, hvilken Salighed! Men Eftervirkningerne er altid mere eller mindre en Blanding af Forfølgelsens Bitterhed og Sødmen. Og den Virkning, det har paa dem, som med Taalmodighed holder ud indtil Enden, er at rense, tvætte og lutre dem og saaledes gøre Kristi Brud rede til Brylluppet og Ophøjelsen, som skal finde Sted ved Slutningen af denne Forberedelsesdag.\nOm denne Skuffelse, som ikke desto mindre blev en Velsignelse og en Begyndelse til den rigtige Fortolkning  af Synet, skriver Profeten Habakuk et Opmuntringsord, idet han siger (Kap. 2, 2): »Skriv Synet op og skriv det tydelig paa Tavler [Kort], for at man let kan læse det.... Om det tøver, saa bi efter det, [»O, hvilken Salighed for den, som bier indtil de 1335 Dage]; thi komme skal det, ikke udeblive.« Dets tilsyneladende Tøven eller Udeblivelse var dog ingen Tøven, men en delvis Fejltagelse fra Millers Side, hvilket Herren paa Forhaand vidste og tillod for at prøve det »hellige Folk«.\nSom et Bevis paa den Helligelse, Bibelgranskning og Tro, som denne Bevægelse affødte, hidsætter vi følgende af et Brev, skrevet af Miller efter Skuffelsen i 1844 til dem, som var bleven skuffet ligesom han:\n»Vi takker altid Gud for eder, naar vi hører, at eders og vor nylige Skuffelse har fremkaldt i eder, og vi haaber i os ogsaa, en dyb Ydmygelse og en omhyggelig Ransagelse af vore Hjerter. Og skønt vi er ydmyget og for en Del smertelig berørt af en ugudelig og forvendt Slægts Haan og Spot, er vi dog ikke fortabt eller modfalden. I kan alle, naar der bliver spurgt eder om Grunden for eders Haab, aabne eders Bibel og med Sagtmodighed og Frygt vise Spørgeren, hvorfor I haaber paa den store Guds og vor Herres og Frelsers Jesu Kristi herlige Aabenbarelse. I behøver ikke i et eneste Tilfælde at henvise Spørgeren til eders Prædikant angaaende Grunden for eders Tro. Eders Trosbekendelse er Skriften; ... eders Filosofi er den Visdom, som kommer fra Gud; eders Foreningsbaand er de helliges Kærlighed og Samfund; eders Vejleder er den Helligaand, og eders Læremester er den Herre Jesus.... Vi formaner eder ved de helliges hele Kærlighed og Samfund til at holde fast ved dette Haab. Det er bekræftet ved ethvert Løfte i Guds Ord. Det er sikret eder ved to uforanderlige Ting: Guds Raadslutning og Guds Ed, hvorved det er umuligt, at han skulde lyve. Det er stadfæstet og beseglet ved Jesu Kristi Død, Blod, Opstandelse og Liv.... Frygt aldrig, Brødre; Gud har sagt eder, hvad I skal sige. Gør, som han byder eder, og han vil tage Følgerne paa sig. Gud siger: Sig til dem: »Nær er Tiden og hvert Syns Ord« [Se Ezek. 12, 22. 23].... Det er for mig næsten et Bevis paa, at Gud har sin Haand med i denne Sag. Mange Tusinder er ved Forkyndelsen om Tiden bleven ledet til at ransage Skriften.... Guds Visdom har i stort Maal  afmærket vor Sti, som han har planlagt for paa sin egen Tid og Maade at fuldføre sin gode Hensigt.«\nEn af Herrens Lignelser blev udtrykkelig given for at belyse denne Ventetid fra Skuffelsen i 1844 til Virkeliggørelsen ved Slutningen af de »1335 Dage«. Vi sigter til\nLignelsen om de ti Jomfruer.\n— Matt. 25, 1-12. —\nDenne Lignelse begynder med »da« og angiver saaledes, at den ikke kunde anvendes straks, paa Jesu Tid, men først en Gang i Fremtiden. »Da skal Himlenes Rige [i sin Fostertilstand — repræsenteret, ved nogle af det hellige Folk eller ved alle dem, som staar paa Prøve med Hensyn til Medarveret til dette Rige] være at ligne ved ti Jomfruer, som tog sine Lamper og gik ud for at møde Brudgommen. Men fem af dem var daarlige og fem kloge.«\nTallet af Jomfruerne har ingen Betydning, det, at der var fem af hver Slags, heller ikke. Lignelsen fremstiller en Bevægelse blandt Rigets Arvinger, som er i Forventning om at møde Brudgommen — en Bevægelse, i hvilken to Klasser vil blive aabenbare, her betegnet som »kloge« og »daarlige«. Ordet »Jomfru« betyder ren, saa at de, der fremstilles i Lignelsen, baade de kloge og de daarlige, er »hellige Folk«. Ingen, som elsker Brudgommen og længes efter at møde ham, kan elske Synd, selv om mange af dem er »daarlige«.\nDen Bevægelse, som er omtalt af Herren her i denne Lignelse, svarer nøje til en, som begyndte ved den millerske Bevægelse og endnu gaar for sig. Skønt den paabegyndtes af en Baptist, var den dog en usekterisk Bevægelse, hvortil de mest nidkære og trofaste af alle Trossamfund sluttede sig. Beretninger om disse Tider, om deres brændende Nidkærhed o. s. v. fylder os med Beundring for Mænd og Kvinder, som havde Oprigtighed nok til at handle efter sin Overbevisning, om vi end ikke kan stemme overens med denne Overbevisning.\n Penge blev udøst som Vand til Trykning af Traktater og Blade i forskellige Sprog og til Udspredning af Budskabet Verden over. Det fortælles, at der spredte sig en Vækkelsesaand i alle Trossamfunds Menigheder, og at i nogle Menigheder, der alle var under Indflydelse af denne Lære, lagde de, som havde Penge at undvære, disse paa et Bord foran Talerstolen, hvor de stod til fri Raadighed for alle, som havde dem behov; og de troendes Oprigtighed og Iver var paa den Tid af en saadan Beskaffenhed, at det ikke var nødvendigt at holde Øje med de Penge, der saaledes indviedes til Herren, eftersom de, der ikke trængte til dem, heller ikke vilde røre dem.\nLignelsen viser, at alle Jomfruernes Lamper var pudset og lysende. Disse Lamper fremstiller Skriften (»Dit Ord er en Lygte for min Fod«); og en saadan gennemgaaende Pudsning af Lamperne — Ransagelse af Skrifterne — blandt alle Klasser af Kristne har sandsynligvis aldrig før fundet Sted. Olien fremstiller Sandhedens Aand. Den fandtes i alle Lamper, men de havde ikke alle Sandhedens Aand i sig selv — i »Karrene«.\nSkuffelsen i 1844 er i Korthed meddelt i Lignelsen ved den Erklæring, at »Brudgommen tøvede«, d. v. s. for de ventende syntes han at tøve. Og den Forvirring og det Mørke, som alle erfarede, og de mange falske og svævende Anskuelser, som nogle af dem, der da blev skuffet, gled over i, er vist i Lignelsen ved dette Udsagn: »Men da Brudgommen tøvede, slumrede de alle og sov ind«. Ja, og i sit Mørke og sin Slummer drømte mange af dem underlige og urimelige Ting.\nMen Lignelsen viser en anden Bevægelse blandt Jomfruerne, som lignede den første og dog var forskellig fra den. Der er hentydet til den samme Klasse, men ikke nødvendigvis til de samme Personer. Ligesom den første Bevægelse var Følgen af det Lys, der faldt over Profetierne med Hensyn til Tiden for Messias' andet Komme som Menighedens Brudgom, saaledes var det ogsaa med den anden Bevægelse. Men der er flere Uligheder.  I den første brændte alle Jomfruernes Lamper ens, og den Skare, der ventede paa Brudgommen, var blandet, hvorimod det er saaledes i den anden Bevægelse, at skønt alle vil blive vækket, vil dog kun de blive ført ud, som har Sandhedens Aand i sit Hjerte saavel som Kendskab til Bibelen — de som har en pudset Lampe. Skuffelsen var forudsagt for den første Bevægelses Vedkommende, og det var nødvendigt at bie efter de 1335 Dage; men den anden var ingen Skuffelse, og at bie var ikke længer fornødent; thi Opfyldelsen kom netop ved Enden af de 1335 profetiske Dage — i Oktober 1874. Det var lige efter Afslutningen af de 1335 Dage, at man fik Kundskab om Herrens Nærværelse, som lært af de foregaaende Profetier. Det var meget aarle i den nye Tidsalders Morgen, men det var »Midnatstimen«, hvad Jomfruernes dybe Søvn angik, da Anskriget (som endnu lyder) lød: »Se Brudgommen!« ikke: se Brudgommen kommer*), men: se, han er kommen, og vi lever nu i »Menneskenes Søns Nærværelse [Parousia]. Og saaledes har den nuværende Bevægelses Karakter været fra hint Tidspunkt af: en Forkyndelse om Herrens Nærværelse og om Rigets Gerning, som nu gaar for sig. Forfatteren og hans Medarbejdere forkyndte om Herrens Nærværelse og beviste det ud fra Profetien paa Kort og Tavler, saadanne som bruges i denne Bog, indtil Efteraaret 1878, da der blev gjort Foranstaltninger til Udgivelsen af vort nuværende Blad »Zion's Watch Tower and Herald of Christ's Presence« (Zions Vagttaarn og Forkynder af Kristi Nærværelse). Ved Herrens Velsignelse har Millioner Eksemplarer af dette Blad udspredt det Budskab, at Tiden er fuldkommet, og at Kristi Rige nu bliver oprettet, medens Menneskers Riger og Systemer smuldrer hen og gaar sin fuldstændige Undergang i Møde.\n*) I de ældste Haandskrifter findes ikke Ordet »kommer« paa dette Sted.\nLignelsen siger os som en Advarsel paa Forhaand, at skønt hele Jomfruklassen pudser sine Lamper, kan dog  ikke alle se. Kun de, der har Olie i sine Kar (i sig selv — de fuldt offerviede), kan faa Lys fra sine Lamper og paaskønne Kendsgerningerne. De andre (alle de rene —Jomfruerne) vil en Gang faa Olien og Lyset og blive storlig velsignet derved; men kun de, som er fyldt med Olien, Sandhedens Aand, vil faa Lys i rette Tid og opnaa den store Velsignelse. Kun disse gaar ind med Brudgommen til Brylluppet. Olien eller Indvielsens Aand og dens medfølgende Lys kan ikke meddeles af den ene Jomfru til den anden. Hver for sig maa blive fyldt med Aanden, enhver maa faa sin egen Forsyning af denne Olie (Sandhedens og dens Indvielses og Helligheds Aand), og den koster betydelig i Retning af Selvfornegtelse, Miskendelse og Ildprøver. Erfaring i den store Trængselstid vil være det Torv, hvor de daarlige Jomfruer vil købe sin Olie. Men det vil da være for sent at komme med ind til Brylluppet som Medlemmer af Bruden, Lammets Hustru. Skriften viser imidlertid, at som Kar til »mindre Ære« vil disse, som angrer sin Daarskab, dog ikke blive tilintetgjort; men naar de er gjort skikket til Mesterens Brug, skal de endnu tjene ham i hans Tempel.\nVi vender atter tilbage til Engelens Ord til Daniel Vers 13, som lyder: »Men gaa du bort indtil Enden, thi du skal hvile og staa frem til din Lod [Del, Belønning] ved [efter] Dagenes [de 1335 Dages] Ende« — ved Høstens Tid, som da vil begynde.\nI Udtrykket: »Gak du bort indtil Enden«, maa man lægge Mærke til, at Ordet »Enden« har en meget forskellig Betydning fra »Endens Tid«. Høsten er Tidsalderens Ende; og Høsten er, som allerede vist, et Tidsrum af 40 Aar, fra Efteraaret 1874, Udløbet af de 1335 Dage, til Efteraaret 1914. Og Daniel skal i den »Ende« eller »Høst«. Periode faa sin Del, Løn eller Lod i Mikaels (Kristi) Rige, tillige med alle de hellige Profeter og Evangeliealderens hellige om end de sidstnævnte er de første i Rækken saavel som i Ære i dette Rige. (Heb. 11, 40.) Se »Millenniets Daggry« Bind I, Side 330.


La tour | La Tour de Vence\nLa Tour de Vence ligger som et slot og troner med udsigt over Middelhavet.\nPå La Tour de Vence bliver drømmen om at bo i et enestående hus med alt, hvad hjertet kan begære af smukke omgivelser, charmerende detaljer og moderne bekvemmeligheder til virkelighed.\nLa Tour de Vence ligger på en sydvendt bjergskråning med en enestående udsigt over dalen og Middelhavet midt i provencalsk idyl. Udsigten over den 50 kilometer lange kystlinje, med de italienske Alper mod øst, Cap d’Antibes og Cannes bugten og Esterel bjergene mod vest er fantastisk og absolut bjergtagende. På de klareste dage er der udsigt til øen Korsika 200 km syd for kysten.\nLa Tour de Vence har en indtagende atmosfære og historie. Huset, som er 670 kvm, er bygget i karakteristiske sten fra et lokalt stenbrud, med store malmklokker som ringer gæster til frokost, smukke stensøjler, gamle stenvaske og i haven masser af lavendler, rosmarin og smukke blomster. Vi bor på La Tour de Vence på 15. år og har nænsomt og med respekt for omgivelserne renoveret huset og haven. I dag er La Tour de Vence et hus med alle moderne bekvemmeligheder og al den franske charme, der kan forventes af et slot i Provence.\nLa Tour de Vence kan blive din feriebolig! Vi udlejer huset på ugebasis til feriegæster, slår dørene op for forskellige firmaarrangementer, bryllupper eller andre events der skal afholdes i de smukke omgivelser.


pej gruppen lancerer client publishing - 365DESIGN\n26. november 2018| Nyheder|Af Redaktion\npej gruppen lancerer client publishing\nMålrettede budskaber og solide handlingsplaner kan være udfordrende discipliner. Skal din virksomhed skille sig ud fra andre i branchen, hjælper pej gruppen med at formidle jeres budskab – fra idé til færdigt koncept\nHar du brug for at få et solidt fundament for din fremtidige strategi- og handlingsplan? Har du brug for ’navigation’ til udarbejdelse af din strategi? Eller kæmper du med at finde de rette ord, og er du i tvivl om, hvordan din historie skal vinkles?\nSom noget nyt tilbyder pej gruppen client publishing, hvor vi hjælper din virksomhed med at brænde igennem og kommunikere knivskarpt fra idé til færdigt koncept. Vi forstår os på branchen og ved, at et solidt fundament for virksomheden lige fra strategier og handlingsplaner til visuel identitet er vigtigt for at nå din målgruppe.\nDin virksomhed kan få hjælp inden for områderne:\nTekster og content\nMedier, film og lyd\nLæs mere om, hvad pej gruppen client publishing tilbyder her.


"At være opmærksom på omgivelserne giver os en følelse af kontrol".\nEt velkomment, vogtende øje\nOpmærksomhed, vejledning, forsikring og beskyttelse. På et eller andet tidspunkt har det menneskelige øje været brugt til at repræsentere alle disse ting. Og er det så mærkeligt? Vores øjne er utrolige. Øjet er efter hjernen det næstmest komplekse organ i menneskekroppen. Vores øjne indeholder 107 millioner lysfølsomme celler, som gør det muligt for os at opfatte objekter i farve, dybde og detalje, og som hjælper os med at træffe informerede beslutninger om omgivelserne. De kan også behandle 36.000 informationer i timen og omfatter de hårdest arbejdende muskler i menneskets krop. Den, der fandt på udtrykket "Vores øjne er vinduet til sjælen", har faktisk gjort dem en stor bjørnetjeneste - vores øjne er vores vindue til verden!\nNår vi blot ved, at bilen er i stand til at holde et vågent øje med problemer, hvor vi måske ikke venter dem, giver os en følelse af beroligende sikkerhed. Når vi har disse ting, kan vi virkelig begynde at leve i nuet og nyde turen. Det er derfor, Volvo Cars bruger så meget tid på at udvikle nye sikkerhedsløsninger til bilen - så du kan køre, hvor du vil, når du vil uden at skulle bekymre dig om uventede forhindringer på din vej.\nFølelsen af frihed, muligheden for eventyr og den glæde, der sommetider opstår, når man lever i nuet: det er det, vi ønsker os af vores biler, og vores øjne er nøglen. Når vi kører, giver det at være opmærksom på omgivelserne os en følelse af kontrol.\nEt øje for innovation\nHvordan kan din bil så gøre dig mere opmærksom, når du er ude på vejen? I årenes løb har Volvo Cars introduceret utallige sikkerhedsløsninger for at hjælpe dig med at holde bedre øje med omgivelserne. Det ekstra synsfelt, du får med innovationer som Blind Spot Information, Lane Keeping Aid og vores 360° fugleperspektiv-kamera giver dig mulighed for at bevare kontrollen, når dit udsyn er begrænset eller dækket. Situationer som for blot få år siden ville have været meget sværere at håndtere.\nMen Volvo Cars' seneste sikkerhedsløsninger holder ikke blot et vågent øje med potentielt farlige situationer, de er også i stand til at gribe ind for i det hele taget at forhindre, at de opstår. Volvo Cars har været foregangsmænd for udviklingen af automatisk bremseteknologi til biler, efter virksomheden var en af de første til at introducere kollisionsadvarsel med bremsehjælp. Nu er års forskning, ambitioner og innovation kulmineret i City Safety, Volvo Cars' banebrydende samling af automatiske bremsefunktioner og indbygget ulykkesforebyggende teknologi.\nPå samme måde som vores øjne fanger lyset og sender informationer tilbage til hjernen, opfanger City Safety bilens omgivelser og sender vigtige informationer til føreren. City Safety omfatter funktionerne Pedestrian and Cyclist Detection (fodgænger- og cyklistregistrering), Forward Collision Warning (advarsel om frontkollision) og en anden sikkerhedsdetalje, som Volvo var verdens første med - Autobrake at Intersections (automatisk bremsning i kryds). Baseret på en kombination af kamera og radar kan denne løsning registrere objekter, spore deres bevægelser og bestemme deres afstand fra bilen - selv i mørke.\nEn beroligende kombination\nHvis følerne tror, at en kollision er forestående, vil systemet bruge de indsamlede informationer til at evaluere situationen og sende en advarsel til føreren. Hvis føreren ikke reagerer i tide, kan den automatiske bremsefunktion aktiveres. Uanset hvor fantastiske de seneste indbyggede sikkerhedsinnovationer er, findes der naturligvis ingen erstatning for, hvad det menneskelige øje er i stand til at observere. Så tænk ikke på Volvo Cars' sikkerhedsløsninger såsom City Safety og vores parkeringsassistent-kameraer som erstatninger for dine egne øjne, men som beroligende hjælpefunktioner, der kan give en hjælpende hånd, når der er brug for det.\nMed så meget indbygget teknologi, der nu fokuserer på at forbedre vores udsyn og hjælpe os med at eliminere blinde vinkler, kan det i vore dages bilkultur se ud til, at øjnene repræsenterer mere end nogensinde før. Ikke kun udsyn og overskuelighed, men frihed, opmærksomhed, vejledning og beskyttelse. En meget beroligende kombination.\nNyd en sikrere rejse


Indskud på casino Campione\nPokerStars vil gerne have dig med til Bahamas, og derfor kan du vinde en komplet pakke for et indskud på bare 4 FPP Point. Enhver vundet pakke vil foruden indskud til Main Event, også inkludere hotelophold, flybilletter og alt andet du kunne forestille dig. Man bør derfor allerede nu prøve at spille med i de forskellige satellitturneringer som findes i alle prisklasser. Det betyder at blot fire dage efter nytårsaften, er paradiset klar til at blive indtaget. Som altid vil der være en lang række ekstra turneringer og cashgames under hele eventen, så der bliver rig mulighed for at få dyrket ens lidenskab for poker.\nMan har dog også fået en affektion for at spille poker, og alligevel vil der blive spillet en EPT event i Campione den PokerStars der er ejerne bag European Poker Tour, vil således tilbyde alle deres kunder muligheden for at komme med indtil den italienske by og spille inklusive. Heldigvis byder PokerStars dog på masser af satellitturneringer så du kan komme med til Italien for en brøkdel af prisen. Der skal nemlig ikke mangle noget når du skal erobre Europa og vise dine konkurrenter at du er den skarpeste pokerspiller. Alligevel sætter PokerStars en ære i at gøre din rejse så god hvordan overhovedet muligt, og man må proklamere sig enig i at de økonomiske aspekter er en væsentlig del af at man får en god turné.\nMan første software programmer var temmelig begrænsede og roulette og blackjack var man fremtrædende casino spil. Da spilleindustrien fandt ud af at der var et stort marked for online casino jernbanetog udviklingen fart og i dag er de forskellige online casino software programmer ganske fortrinlige. Spillene er nærmest ligeledes levende som et "almindeligt computerspil", plus det gør det meget sjovere at spille online casino spil nu omkring dage. Prøv f. Live Casino er en glimrende måde at få den autentiske casinostemning helt hjem i stuen, og du kan selvfølgelig spille alle spillene på din mobiltelefon, iPad ellers computer. Online Poker i Danmark På Poker slog for alvor igennem pr. Danmark omkring år , hvor det såkaldte "poker boom" tog Danmark inklusive storm. Alt og alle der havde set Gus Hansen bluffe sig indtil millioner af dollars på Zulu, måtte nu selv ind og prøver kræfter med verdens absolut fedeste kortspil på nettet. Nemlig poker!\nPick-up Points lagerstatus. På forråd, kan afhentes. Bestil moment plus afhent tirsdag derpå kl. Få placering indtil yderligere på billedet. Det avancerede triplekamera inklusive vidvinkel plus ultravidvinkel pr. Galaxy A7 gavegiver dig fritagelse indtil at opfange supplerende af univers om dig. Få supplerende inklusive af det, der fangeleg dit fiskeøje. Galaxy A7 har både et 77 vidvinkel- plus et ultravidvinkelkamera, sikke man ikke mere behøver at bekymre dig omkring, omkring man ovis det læge inklusive på billedet.\n← Automaten en høj udbetalingsprocent Manhattan casino\nVæddemål hver søndag Tornado casino →\nFlot grafik spillet om held\nEkstra kontanter vandt den heldige\nMedlemmer af bonus klubben spillemaskiner Play Boy


Hvordan man sikrer en erektion. Sådan fungerer penis: Derfor får du potensproblemer\nPenis: 10 ting, du ikke vidste om erektion | bosthe.bliveenmand.com Denne side understøtter beklageligvis ikke forældede browserversioner. Forskere skelner mellem tre forskellige tantra nordsjælland erektioner: Den psykiske skyldes fantasier, den fysiske skyldes berøring og den natlige opstår under REM-søvn. Når en mand dør i lodret position, løber alt blodet til benene.\nHVORDAN MAN SIKRER EN EREKTION - penis pumper øger penis størrelse. 10 hårde facts om erektion\nHvordan man sikrer en erektion, dicks for hænder Hvad gør du, hvis den ikke er så hård, som den plejer?\nDin internetbrowser er desværre uddateret. Denne side understøtter beklageligvis ikke forældede browserversioner. mar De blev bedt om at bevare spørgsmål om erektion, orgasme, kvaliteten og Potensproblemer er almindelige hos mænd med søvnapnø, men en nyere CPAP er en ikke særlig sexet maske, der med højt lufttryk sikrer mod. nov Viagra virker for rigtig mange, men kan vi hjælpe folk uden medicin, Resultaterne var imponerende: 40 procent fik deres fulde erektion. MAN PRIDE er en gel, der giver øjeblikkelig virkning at styrke og forlænge en erektion. Kontrollér funktionen af partiet! Mar 29, · De blev bedt om at bevare spørgsmål om erektion, der med højt lufttryk sikrer mod Og uden blodtilførsel ingen erektion. I en italiensk Author: bosthe.bliveenmand.com lodret streg tastatur Efter et par dage, vil din erektion vare længere. Det bliver så hver dag, indtil omkring den tiende dag.\njul Det kan enten være, når du får en rejsning, hvor du ikke ville have den, Du får en hårdere erektion Her er apparatet der sikrer din rejsning. okt Her er ti hårde fakta om den mandlige erektion. Diseases kan kost have indflydelse på, hvor hård en erektion er. I naturen gælder alle kneb for at sikre sig, at en partner tiltrækkes og fastholdes - og leverer et afkom. sep Hvordan skulle man kunne gøre noget ved den? Faktisk kan man via kosten gøre en del for at sikre sig en soldat, der står ret og solidt, når. 4. apr Scanner man mandens underkrop, vil kan kunne se, at penis har form og det sker oftest for unge mænd med særdeles kraftig erektion. Hvor gammel føler du dig? . Hacking: Sådan sikrer du router og internetforbindelse. 7. nov Men fordi rejsningsproblemer er så normale, er der også meget viden Det er også et sundhedstegn, hvis en mand vågner med erektion om. Oct 07, · Her er en lille video om hvordan man sætter en bivuak op. En bivuak er en form for telt man bruger når man er på spejder lejr eller andre ting som fx. klasse.\nHVORDAN MAN SIKRER EN EREKTION - selvvander til potteplanter. 10 hårde facts om erektion\nDe fleste mænd har oplevet episoder, hvor vedhænget, dilleren eller penis — ja, kært barn har mange navne man ikke vil samarbejde. Det kan enten være, når du får en erektion, hvor du ikke ville have den, eller endnu værre, at sikrer gerne vil have en rejsning, men ikke kan få den. Det kan skyldes psykiske problemer, diabetes, forhøjet blodtryk, stress, depression — eller en for stor kærlighed til alkohol og rygning. Begge noget, som kan være svært at hvordan ned på som mand.\nSådan får du den stenhård hvordan man sikrer en erektion Jan 29, · Hvordan regner man på en kemisk reaktion? Man City 5,, views. Hvor findes WordMat og hvordan installeres WordMat - Duration. Det er vigtigt at man sikrer at det ikke er Udmattelse kan nemlig også gøre det sværere at opnå og vedligeholde en erektion. Hvordan køber man viagra.\nmaj Over danske mænd lider af rejsningsproblemer. De kan selv gøre meget for at afhjælpe problemet. I de tilfælde hvor der ikke findes en årsag til impotensen, kan receptpligtig behandling mange mænd der ønsker et hårdere og længerevarende erektion ved samleje. Derudover kan det være en god ide at sikre at du ikke spiser for meget. på stranden eller i andre situationer, hvor det er svært at skjule erektionen At få rejsning betyder ikke nødvendigvis, at man har lyst til sex eller er liderlig. . Udfra det du skriver, er vi ikke helt sikre på, om din penis faktisk starter med at.\nMand Stolthed er et innovativt produkt i form af gel, der giver øjeblikkelig effekt af hårdere erektioner. Produktet er helt sikkert og indeholder kun naturlige ingredienser.\nnov Viagra virker for rigtig mange, men kan vi hjælpe folk uden medicin, Resultaterne var imponerende: 40 procent fik deres fulde erektion. jul Det kan enten være, når du får en rejsning, hvor du ikke ville have den, Du får en hårdere erektion Her er apparatet der sikrer din rejsning. okt Her er ti hårde fakta om den mandlige erektion. Diseases kan kost have indflydelse på, hvor hård en erektion er. I naturen gælder alle kneb for at sikre sig, at en partner tiltrækkes og fastholdes - og leverer et afkom. Mar 07, · Det virker i 36 timer og sikrer at du kan opnå en erektion i denne periode, Hvad er det, hvordan tager man det, hvad koster det, hvordan bestiller man/10(20).\nHvordan man sikrer en erektion, marianne schmiegelow anmeldelse Hvad gør du, hvis den ikke er så hård, som den plejer?\nMandens penis vækker gådefuld undren og uvished hos mange. Og flere af spørgsmålene vover manden ikke rigtig at stille hverken lægen eller vennerne. har egyptere store dicks Årsagen til seksuelle problemer er ikke altid åbenlys. En af de første bekymringer for mange mænd i forhold til impotens, er at der må være en årsag til det. Dette vil ofte være sygdomme som f.\nAnvendelse af gel til en erektion Mands Stolthed ikke forårsage bivirkninger, Hvordan gel-Mand Stolthed? producenten sikrer køber en refundering. Vi ved imidlertid ikke, hvordan man i givet fald reklamerer produktet, øger sexlysten samt sikrer en hård og langvarig erektion, som gør. Præcis hvordan man kan styrke erektion kvalitet med Virility Ex. Den maker sikrer, at chancerne for en hvilken som helst form for side virkninger ekstremt. Her er apparatet der sikrer din rejsning\nFem ting du ikke vidste om penis Fem råd kan hjælpe mænd\nTidligere: « « Medicin mod nervesmerter\nCopyright © Legal Disclaimer: Dette websted kan bruge affilierede links til forskellige virksomheder. Denne hjemmeside fungerer uafhængigt og er fuldt ansvarlig for indholdet. Kontakt venligst tro4for@gmail.com for spørgsmål om dette websted. Hvordan man sikrer en erektion bosthe.bliveenmand.com


Hvordan åbner Jeg Filen HPR? Filendelsen .HPR - File Extension .HPR\nHvad er HPR fil?\nHPR er en filtypenavn, der ofte er tilknyttet RoboHelp Settings filer. RoboHelp Settings specifikation blev oprettet af Adobe Systems Incorporated. HPR filer understøttes af softwareprogrammer, der er tilgængelige for enheder, der kører Windows. HPR-fil hører til kategorien Indstillingsfiler ligesom 1293 andre filnavneudvidelser, der er anført i vores database. Den mest populære software, der understøtter HPR filer, er Adobe RoboHelp. På det officielle websted for Adobe Systems Incorporated udvikler finder du ikke kun detaljerede oplysninger om softwaren Adobe RoboHelp, men også om HPR og andre understøttede filformater.\nProgrammer, der understøtter HPR filtypenavn\nNedenfor er en tabel, der viser programmer, der understøtter HPR filer. HPR filer kan findes på alle systemplatforme, inklusive mobil, men alligevel er der ingen garanti for, at hver enkelt understøtter sådanne filer korrekt.\nProgrammer, der understøtter filen HPR\nHvordan åbner jeg filen HPR?\nProblemer med adgang til HPR kan skyldes forskellige årsager. På den lyse side er de mest opståede problemer vedrørende RoboHelp Settings filer ikke komplekse. I de fleste tilfælde kan de adresseres hurtigt og effektivt uden hjælp fra en specialist. Nedenstående liste guider dig gennem processen med at løse det opståede problem.\nTrin 1. Få Adobe RoboHelp\nDen vigtigste og hyppigste årsag, der forhindrer brugere fra at åbne HPR filer, er, at intet program, der kan håndtere HPR filer, er installeret på brugers system. Løsningen på dette problem er meget enkel. Download Adobe RoboHelp og installer det på din enhed. Den fulde liste over programmer grupperet efter operativsystemer kan findes ovenfor. Hvis du vil downloade Adobe RoboHelp installer på den mest sikre måde, foreslår vi, at du besøger Adobe Systems Incorporated website og downloader fra deres officielle arkiver.\nTrin 2. Opdater Adobe RoboHelp til den nyeste version\nHvis problemer med åbning af HPR filer stadig opstår, selv efter installation af Adobe RoboHelp, er det muligt, at du har en forældet version af softwaren. Kontroller udviklerens websted, om en nyere version af Adobe RoboHelp er tilgængelig. Det kan også ske, at softwareproducenter ved at opdatere deres applikationer tilføjer kompatibilitet med andre, nyere filformater. Dette kan være en af årsagerne til, at HPR filer ikke er kompatible med Adobe RoboHelp. Alle filformater, der blev håndteret helt fint af de tidligere versioner af det givne program, skal også være åbne ved hjælp af Adobe RoboHelp.\nTrin 3. Tildel Adobe RoboHelp til HPR filer\nHvis du har den nyeste version af Adobe RoboHelp installeret, og problemet fortsætter, skal du vælge det som standardprogrammet, der skal bruges til at styre HPR på din enhed. Det næste trin bør ikke udgøre nogen problemer. Proceduren er ligetil og stort set systemuafhængig\nHøjreklik på filen HPR og vælg Åbn med mulighed\nFor at afslutte processen skal du vælge Søg efter en anden app på denne pc post og bruge filudforskeren til at vælge installationen Adobe RoboHelp. Bekræft ved at markere Brug altid denne app til at åbne boksen HPR filer og klikke på OK knappen.\nVælg Information fra rullemenuen, der åbnes ved at klikke på filen med HPR-udvidelse\nVælg Adobe RoboHelp og klik på Change for all ...\nDer vises et meddelelsesvindue, der informerer om, at denne ændring vil blive anvendt på alle filer med HPR-udvidelse. Ved at klikke på Frem bekræfter du dit valg.\nTrin 4. Sørg for, at HPR-filen er komplet og fri for fejl\nHvis problemet stadig opstår efter følgende trin 1-3, skal du kontrollere, om filen HPR er gyldig. Problemer med åbning af filen kan opstå af forskellige årsager.\n1. Kontroller filen HPR for vira eller malware\nHvis filen er inficeret, hindrer malware, der findes i filen HPR, forsøg på at åbne den. Skan straks filen ved hjælp af et antivirusværktøj, eller scan hele systemet for at sikre, at hele systemet er sikkert. Hvis filen HPR faktisk er inficeret, skal du følge instruktionerne herunder.\n2. Kontroller, at HPR-filens struktur er intakt\nHvis du har fået den problematiske fil HPR fra en tredjepart, skal du bede dem om at give dig en anden kopi. Under kopieringsprocessen af fil kan der opstå fejl, hvilket gør filen ufuldstændig eller beskadiget. Dette kan være kilden til problemer med filen. Hvis filen HPR kun er delvist downloadet fra internettet, skal du prøve at genindlæse den.\nUndertiden for at få adgang til filer skal brugeren have administrative rettigheder. Skift til en konto, der har krævet privilegier, og prøv at åbne filen RoboHelp Settings igen.\n4. Kontroller, om dit system kan håndtere Adobe RoboHelp\nHvis systemerne ikke har tilstrækkelige ressourcer til at åbne HPR-filer, kan du prøve at lukke alle programmer, der kører i øjeblikket, og prøv igen.\nRegelmæssigt opdaterede system, drivere og programmer holder din computer sikker. Dette kan også forhindre problemer med RoboHelp Settings filer. Forældede drivere eller software kan have forårsaget manglende evne til at bruge en perifer enhed, der er nødvendig til at håndtere HPR filer.\nHvis du har yderligere oplysninger om filendelsen HPR, vil vi være taknemmelige, hvis du deler dem med brugerne af vores service. Brug formularen placeres her og sende os dine oplysninger, der bekymrer filen HPR.


LA TORRE AI MARI (Sarteano, Italien) - Hotel - anmeldelser - sammenligning af priser - TripAdvisor\nHoteller i nærheden af La Torre ai Mari\nHoteller i nærheden af Bar I Diavoli\nHoteller i nærheden af La Bottega delle Idee\nRestauranter i nærheden af La Torre ai Mari\nAktiviteter i nærheden af La Torre ai Mari\nLa Torre ai Mari anmeldelser, Sarteano\nSe alle 5 hoteller i Sarteano\nNr. 3 af 5 hoteller i Sarteano\nEn dejlig og stille sted at slappe af.\nHotellet ligger på toppen af en bakke med en flot udsigt over dalen. To terrasser til afslapning. en ved siden af swimmingpoolen, den anden en højere niveau med en fantastisk udsigt Vidar ejere, meget høflig og hjælpsom: gode tip til at udforske området. Morgenmad med...pragtfuldt hjemmebagt kage. Værelserne er meget rene.Mere\nFå hurtige svar fra personale og tidligere besøgende hos La Torre ai Mari.


Køb billige Engangsservice i høj kvalitet online!\n42 84 122 802 1202 2404 3552 100010 300842 300852 300872 300882 300892 Catering10 Engangskopper10 Engangsservice10 Erhverv10 Køb10 billig10 engangkaffekrus2 engangskaffekrus8 høj10 industri10 kvalitet10 låg6 ml8 mm 2 online10 oz4 oz 4 papir4 plastik2 stk.10 vidaXL10\nKøb vidaXL engangkaffekrus med låg 1000 stk. 240 ml (8 oz) - 30087\nVores engangskaffekrus med plastikdrikkelåg er en enkel og praktisk løsning til to-go-drikkevarer. De har en bred anvendelse i takeaway-butikker eller ved fester, festivaller og andre begivenheder. Kruset er lavet af papir og kan rumme cirka 240 ml (8 oz). Låget af lavet af plastik i høj kvalitet og..


LEDER: Kan du sælge din virksomhed i morgen?\nUdfordringer Matematikken er simpel: Ud fra alderen på danske virksomhedsejere skal hver anden danske virksomhed sælges eller generationsskiftes indenfor de næste 10 år. Men det kræver, at du er klar til at sælge – også, hvis den rigtige køber kom i morgen.\nLine Fossing, vicedirektør i Væksthus Sjælland\nDin virksomhed skal altid være til salg. Du skal være bevidst om og kende virksomhedens værdi - din pris - og vide, hvad du vil acceptere allerede i morgen. Det betyder ikke, at du skal sælge den, men det giver dig muligheden. Et ejerskifte behøver nemlig ikke kun ske, når du som virksomhedsejer er nået pensionsalderen – træk dig i stedet tilbage på toppen, akkurat som i fodboldens verden. Brug dine erfaringer i nye virksomheder, som mentor, bestyrelsesmedlem eller investor – mulighederne er mange. Hvis alle danske virksomheder altid var parate til at blive solgt eller generationsskiftet, ville vi se flere succesfulde salg. I Danmark er det desværre mere reglen end undtagelsen, at ejerskiftet kommer alt for sent. Mange virksomhedsejere oplever - nok ubevidst - sig selv som udødelige. Men sygdom eller dødsfald sætter tit en brat stopper for jobbet som ejerleder, og virksomhedens værdi kan i løbet af meget kort tid hurtigt smuldre mellem fingrene.\nEr du den rette leder?\nEjerskifte i en virksomhed er en svær proces. Ikke kun på grund af de juridiske forhold og skatteregler ved et salg, men faktisk ofte fordi ejerlederen skal overdrage sit livsværk og hjerteblod til nye kræfter. Men behøver det at være sådan? Virksomheder har typisk behov for forskellig ledelse alt afhængig af, hvor virksomheden er i sin udvikling. Heldigvis vokser mange ledere med virksomheden, men der kommer ofte et tidpunkt, hvor den, som startede virksomheden, ikke mere er den rigtige til at drive den fremad. Det at eje og lede en virksomhed er i mange tilfælde en del af ejerlederens identitet, og mange er ikke bevidst om, at man ikke behøver at lede den samme virksomhed igennem hele karrieren og livet. Udfordringen med ejerskifte var mindre, hvis virksomhedsejerne så det at starte og sælge virksomhed som en naturlig del af deres virke. Man kan skifte virksomhed, ligesom andre skifter job. Men det kræver, at man altid er klar til et exit. Og så er næste skridt for en ejerleder måske at starte en ny virksomhed eller blive et kompetent bestyrelsesmedlem med erfaring fra egen virksomhed – dem er der brug for. Dermed ikke sagt, at man ikke kan være succesfuld i samme virksomhed i gennem hele sin levetid. Jysk og Mærsk viser noget andet. Men pointen er konstant at forny sig og sikre, at man varetager den rolle, man er bedst til. Gør du det?\nSælg til den rigtige pris\nEn virksomhed er nu engang ikke mere værd, end en køber vil give for den. Det er derfor vigtigt hele tiden at modne virksomheden, så den er attraktiv for en potentiel køber. Men hvad skal der til?\nIfølge eksperter er de 6 vigtigste ting at:\nSkærpe sin forretningsmodel og skære de aktiver fra, som ikke skaber værdi\nSørge for dokumentation og at alle juridiske dokumenter er på plads\nLøbende opdaterede budgetter og at have en strategiplan klar\nKortlægge virksomhedens viden og kompetente medarbejdere, samt sørge for at få den forankret i virksomheden\nEn professionel bestyrelse med eksterne kvalificerede medlemmer\nBenytte kvalificeret professionelle ejerskifterådgivere\nInteressant nok ligner disse råd dog rigtig meget det, som gælder for enhver virksomhed. Det er ansvarlige greb, der øger bundlinjen, styrker organisationen og sikrer en god udvikling. Kort og godt skab en kernesund virksomhed, så du har en god vare at sælge.\nGør det ikke selv!!!\nNår det er sagt, så er salget af en virksomhed en kompliceret proces. Derfor er der ALTID brug for faglige objektive øjne, der har erfaringen og også kan se på tingene udefra. Der er i det lange løb mange penge at spare ved at købe kvalificeret professionel rådgivning. Og start i morgen, lige meget hvor gammel du er. For det rigtige tidspunkt at sælge på er, når både du og din virksomhed er på sit højdepunkt.\nInvestor gjorde Lagkagehuset landsdækkende\nGenerationsskiftet: Ejerlederens største udfordring\nMere end 20.000 danske virksomhedsejere står i de næste ti år overfor en udfordring, der tillige har stor betydning for den samlede danske økonomiske vækst og antallet af danske arbejdspladser.\nDet psykiske aspekt i generationsskiftet bliver overset\nUdfordringen er kompliceret, når man skal foretage et generations- og ejerskifte i en familieejet virksomhed. Virksomhedsoverdragelsen skal ske med åben dialog og professionel rådgivning.\nQ&A: Undgå konflikter ved generations- og ejerskifte\nDen erfarne erhvervsmand, Niels Dahl-Sørensen, har været igennem salg af egen virksomhed. Her rådgiver han om konflikthåndtering i generations- og ejerskifte.\n2 casestudier på generationsskiftesager som endte i tårer\nMange ting kan gå galt, når en ejerleder beslutter sig for at sælge sit livsværk. Her er 10 faktorer, der har indflydelse på udfaldet af en generationsskiftesag.


Heste “treats” for og imod - Mit hesteliv\n31. oktober 2019\t0\tAf Simone Hoppe\nEr godbidder en god idé?\nJeg er bestemt ikke fan af hesteslik i form af hygge på staldgangen. Jeg synes ofte det giver urolig heste, som tigger og forventer at få mad, når de ser en. For mig er samarbejdet med hesten på staldgangen en del af omgangen med hesten og derfor allerede en del af kommunikationen mellem hest og rytter. Det er vigtigt for mig at hesten på staldgangen, ligesom under ridning, er opmærksom på mig og mine signaler. Derfor giver jeg aldrig godbidder på staldgangen medmindre det er en meget stresset hest, som ikke er vant til at stå bundet eller er urolig ved fx smed.\nGodbidder kan være rigtig nyttige\nMen faktisk er der situationer, hvor godbidder er en kæmpe hjælp. Jeg bruger det aller mest ved jordarbejde med hestene. Jeg har altid treats i lommen, når jeg har heste i køreliner og indlærer piaffe eller spanske skridt. Det er virkelig vigtigt, hestene synes det er sjovt at lære nyt og her bruger jeg godbidder præcis som når jeg træner min hund. Som belønning og positiv forstærkning af stemmen. Jeg har altid godbidder stående på barrieren, så de er klar, hvis jeg fx arbejder hestene i køreliner inden eller efter jeg rider.\nJeg bruger også godbidder til læsning af heste. Men ikke til at lokke dem ind i traileren, men til belønning og hygge, når de er derinde. Hestene skal synes traileren er et rart sted. Og et sted, hvor man bliver fodret er rart. Sådan har jeg det i hvert fald😉😂\nPavo er netop kommet med nye godbidder, som ikke indeholder korn og tilsætningsstoffer og samtidig er sukker indholdet utroligt lavt. De findes i fem varianter: rødbede, hørfrø, brændenælde, æble og gulerod.\nMine heste elsker dem og jeg må nok indrømme, at jeg altid før har brugt sukkerknalder, hvilket jeg godt ved ikke er sundt for hesten og faktisk kan en del heste slet ikke lide sukker…\nDen eneste ulempe ved Pavos treats er, at jeg altså ikke lige selv snupper et par stykker indimellem, som jeg godt kunne finde på med sukkerknalder🙈😂\nKategoridressur heste Ikke-kategoriseret ridning Stævne Træning\nTagsDressur fodring Hesteliv Ridning stald