Forretningsplan for cannabis - Advokat inden for cannabisindustri - Forretningsadvokater for licenseret marihuana\nEr din Cannabis-forretningsplan solid?\nAt have den rigtige cannabisforretningsplan øger dine chancer for at tiltrække investorer og andre iværksættere, der er villige til at samarbejde med dig. Når du vil gøre din forretningsplan færdig, er det bedst at nævne nogle af de væsentligste fakta om din virksomhed.\nKomponenter i din forretningsplan\nEt resumé skal være et resumé af din fulde forretningsplan, der kan stå alene. Her viser du investorer, hvem du er, hvem der er en del af dit ledelsesteam, hvad er dit målmarked, hvem der er konkurrenterne, og hvilke problemer du planlægger at løse på markedet. Hvis du planlægger at åbne et apotek, skal du sørge for at medtage de produkter, du vil tilbyde forbrugerne. Hvis du er en cannabisprocessor, skal du fokusere på dine primære operationer som mellemmand. Hvis du er cannabisproducent, skal du nævne i dit resumé af, hvordan du planlægger at sælge produkter til virksomheder og processorer.\nI afsnittet om virksomhedsbeskrivelse er en ting det vigtigste - din juridiske struktur. Når du åbner en cannabisvirksomhed, skal du fokusere på juridiske krav i din stat, især med hensyn til produktion og distribution af cannabis. I nogle stater skal du omhyggeligt revidere, hvilken type cannabis-sort der er godkendt til produktion og markedsdistribution. Ved andre lejligheder kan det være nødvendigt at overveje at åbne et apotek med begrænsede mængder produkter afhængigt af statens regler for nogle sorter. Den juridiske struktur er en vigtig del af din cannabisforretningsplan, og det er godt at få råd om, hvordan man strukturerer denne del af planen. Andre punkter i virksomhedsbeskrivelsesafsnittet inkluderer virksomhedens historie, mission statement, location og management team.\nNår det kommer til den samlede markedsanalyse af cannabisforretninger, er en ting sikker. Det er en virksomhed med betydelige muligheder for at opnå en betydelig fortjeneste. Rapporten fra Grand View Research viser, at den globale værdi af cannabismarkedet vil være $ 73.6 mia. I 2027. At foretage den rigtige markedsanalyse er afgørende for dig at få en andel af markedet. Du skal kende tendenser inden for medicinske applikationer og voksne. Der er også nogle kritiske segmenter af den nemme eller hårde tilgængelighed af produkterne. Du kan også se efter den ideelle alder for dine forbrugere og deres grunde til cannabisforbrug. Markedsanalyse dækker også priser. Denne del vil gøre din cannabisforretningsplan effektiv, hvis du kender markedspriserne og deres ændring over tid. Din virksomhed vil uden tvivl have fremtiden, hvis det lykkes dig at tilbyde den overkommelige pris for det krævende produkt. Derfor giver markedsanalyse meget mere end et simpelt resumé af markedet. Det viser dig også et bredere perspektiv på, hvordan du planlægger at gøre din virksomhed rentabel.\nSom en del af en konkurrencedygtig analyse finder du en strategi, hvor du afslører mere om dine konkurrenter og deres salg, produkter og markedsføringsstrategier. Det primære formål med en konkurrencedygtig undersøgelse er at bestemme dine konkurrenters styrker og svagheder. På denne måde skaber du en betydelig fordel ved at afsløre, hvilke aktiver og færdigheder der er behov for for at få succes i cannabisindustrien. Konkurrencedygtige strategier indsamler fem forskellige områder: prisfastsættelse, promovering, distribution, reklame og produkter.\nI afsnittet ledelse og drift skal du tale om din organisationsstruktur. Fremhæv dig og dit team, og nævne nøglerollerne i virksomheden. Nævn hvilke opgaver hvert teammedlem vil arbejde på, og hvor operativ din virksomhed vil være. Ledelse i cannabisbranchen er normalt lydhør over for dine organisationsfærdigheder, hvorfor du bør udvikle en strategi for at holde din virksomhed opdateret, når det kommer til nye reguleringsmeddelelser og markedsændringer. Cannabisvirksomhed er ofte en virksomhedsstruktur med en holdtilgang. Nogle gange er det godt at finde en lige så erfaren partner, der kan hjælpe dig med at se et større perspektiv på din virksomhed. Som et resultat kan du ende i et samarbejde, der øger dine chancer for at vinde markedet. Ledelses- og driftssegmentet i cannabisforretningsplanen dækker også dit teknologi- og beholdningssystem til emballering, mærkning og distribution af produkter. Dine udførelsesløsninger er også relevante at nævne.\nDette segment er afgørende for din fortjeneste. Når det kommer til markedsføring og salgsområde, handler det om din positionering på markedet. Tænk på, hvordan du vil markedsføre dine produkter, hvem dine ideelle kunder er, hvordan du planlægger at ændre markedet og de største fordele ved dine tilbud. Ønsker du at bruge digital markedsføringstaktik, eller har du brug for markedsføring på stedet? I salg har du også brug for regnskabsfærdigheder, så det er bedst at have en strategisk revisor i dit team. Dine konkurrenter kender din præstation, og du bør også kende deres. Undersøg markedet og se, hvordan du kan placere dit brand til at skille sig ud fra mængden. Cannabis-forretningen er "årtiets bedste forretning", som nogle kalder det, men hvis du vil vare i et årti og længere, skal du markedsføre dig med omhu. For denne del, prøv at tænke over, hvorfor din virksomhed vil være efterspurgt i fremtiden.\nSom den sidste del af din cannabisforretningsplan skal du oprette et særpræg og sandfærdigt økonomisk resume. Der er tre årsregnskaber, der skal medtages: resultatopgørelse, pengestrømsfremskrivning og balance. Som en del af resultatopgørelsen skal du overveje hvert regnskabsår eller år af din indkomst. Når du starter en virksomhed, er det bedst at fokusere på hver måned eller mindst den første måned i din indkomstplan. Ved nogle lejligheder er forudsigelserne svære at fortælle. Andre aspekter af din forretningsplan, især konkurrenceanalyse og markedsanalyse, hjælper dig med at skabe et billede af din økonomiske oversigt. De fleste investorer ser på dette resumé som et relevant punkt, når de overvejer et partnerskab, hvorfor det at skabe en detaljeret økonomisk oversigt kan føre til bedre muligheder for din virksomhed. Pro forma spiller også en rolle i din økonomiske oversigt. For mere om pro forma, læs vores Cannabis Pro forma for dispensaries and grows-artiklen og se vores YouTube video.\nVores cannabisadvokater kan hjælpe dig med en eksisterende forretningsplan eller hjælpe dig med at komme med en ny. Lad vores ekspertise give dig selvtillid til at starte din rejse til en succesrig cannabisvirksomhed.\nNår det kommer til placering, skal du overholde zoneloven i din stat, dit land og din by. De fleste af de amerikanske områder har begrænsninger med hensyn til åbning af et apotek i nærheden af skoler, legepladser, parker, kirker og endda afhængighedsbehandlingscentre. Dette kan være en enorm afbrydelse, fordi byområder ofte er fyldt med disse faciliteter, og du bliver nødt til at måle den rigtige afstand fra disse områder. I Illinois skal afstanden være 1,000 fod, i Californien er den 1,500 fod, mens afstanden i Ohio er mindst 600 fod.\nListen over produkter og tjenester, du planlægger at tilbyde dine kunder\nHvis du stadig ikke ved, hvilke produkter du vil levere på markedet, er det bedst at foretage markedsundersøgelser og se, hvilken slags produkter der er ideelle til det område, du ønsker at dække. Nogle gange vil det mættede marked med en type produkt ikke give dig en fordel. Du bliver nødt til at tilbyde noget, som folk vil se som værdifulde. Markedsundersøgelser er et meget vigtigt skridt i at skabe en cannabisforretningsplan med de produkter, der giver markedet noget særpræg og unikt. Det vil også give dig mere overskud i det lange løb.\nFor at åbne en apotek og oprette en effektiv cannabisforretningsplan skal du beslutte dig for de passende roller og ledelsesaktiviteter. Svar på følgende spørgsmål. Hvem er leverandørerne? Hvordan skal du styre opgørelsen? Alle disse punkter er vigtige, hvis du vil have din virksomhed til at fungere dagligt, og du bliver nødt til at kende alle detaljer i din apoteksledelse. Nogle gange er det let at oprette en forretningsplan, men virkeligheden viser, at nogle uventede problemer kan dukke op fra ingenting. Af denne grund er det godt at have en forretningsbeskyttelsesplan ved siden af din almindelige forretningsplan.\nOversigt over dine daglige arbejdsopgaver\nDenne del kan være meget vanskelig, fordi den virker let. Din daglige arbejde er alle de aktiviteter, du planlægger at administrere i løbet af dagen. Hvis du forbereder dem alle på forhånd, får du et klart billede af din arbejdstid, fridage, tidsplanoplysninger, personalerolle og vigtigst af alt - dine økonomiske fordele ved alle disse aktiviteter i slutningen af måneden. Du kan medtage denne del i din cannabisforretningsplan for at vise din virksomheds potentiale i 30 på hinanden følgende dage om året.\nOplysninger om finansiering af cannabis\nUanset hvilken forretningsmodel du vælger, vil finansieringsoplysningerne give dine investorer en klar forståelse af, hvordan du vil investere penge i din virksomhed. For denne del skal du kende alle detaljerne om dine operationer i løbet af en dag, måned og år i en finanspolitisk periode. Hvis du kender dine daglige driftsudgifter og omkostninger, vil det være lettere for dine investorer at vælge din forretningsmodel og investere penge i den idé, du har at tilbyde dem. En apotek er undertiden dyrere at styre end et væksthus, hvorfor den rigtige økonomiske analyse hjælper dig med at bestemme, hvilke dele af virksomheden der har mest brug for finansiering.


LMV - Transfusionsinstruktion, Regional. MANUEL opsætning af blodkomponenter\nTransfusionsinstruktion, Regional. MANUEL opsætning af blodkomponenter, TI\n3.1) Før blodtransfusion skal følgende udføres\n3.2) Transfusionsjournalen - beskrivelse og anvendelse\n3.3) Transfusion - opsætning og kontrol\n3.5) Afslutning af transfusion\nFormålet er at beskrive opsætning af blodkomponenter til transfusion uden brug af elektronisk opsætningskontrol\nInstruktionen anvendes, når det ikke er muligt at udføre elektronisk opsætning, eksempelvis ved akutudleverede blodkomponenter, hvor der ikke er udført BAC-test eller i områder hvor det ikke er tilgang til elektronisk opsætning, som i ambulance eller helikopter.\nDer skal være givet information til patienten om, hvorfor der påtænkes transfusion. (Folder om blodtransfusion er vedhæftet denne instruks).\nNB! Temperaturforhøjelse er i sig selv ikke en kontraindikation for transfusion.\nBlodets udseende kontrolleres. En normal erytrocytkomponent har en mørk dybrød, ikke gennemskinnelig farve. Plasma og kryopræcipitat er gult til orangegult, men kan have en grønlig eller mere rødlig farve og nogen gange have et mat mælket udseende. Trombocytter har samme farve som plasma.\nEr farven på en erytrocytkomponent violet/sort eller er der tegn på hæmolyse (saftevandslignende gennemskinneligt udseende), kan blodet været beskadiget (hæmolyse) og må ikke anvendes. Komponenten afleveres tilbage til blodbanken. Det samme gælder, hvis der observeres koagler i komponenten.\nTo personer skal være tilstede ved opsætning af blodkomponent, når dette udføres manuelt, dvs uden elektronisk opsætningskontrol.\n1. person = den ansvarlige sundhedsperson\n2. person = hjælperen\nTransfusionssæt og dropstativ skal være gjort klar. Blodvarmer anvendes ved forhøjet kuldeantistof, (vil fremgår af transfusionsjournalen).\nDen ansvarlige sundhedsperson noterer starttidspunkt for transfusion på transfusionsjournalen.\nDen ansvarlige sundhedsperson har blodkomponenten med tilhørende transfusionsjournal i hånden, og hjælperen kontrollerer på patientens ID-armbånd.\nPatienten bedes sige sit fulde navn og CPR-nr.\nDen ansvarlige sundhedsperson og hjælperen lytter og kontrollerer patientens navn og CPR-nr.på henholdsvis transfusionsjournalen og armbåndet.\nEr patienten ude af stand til selv at oplyse navn og cpr nr., læser hjælperen oplysninger højt fra ID-armbånd, mens den ansvarlige sundhedsperson kontrollerer oplysningerne på transfusionsjournalen.\nDerefter læser den ansvarlige sundhedsperson navn og CPR-nr. fra transfusionsjournalen og hjælperen kontrollerer disse oplysninger med armbåndet.\nHerefter kontrollerer den ansvarlige sundhedsperson, at komponentens tappenummer stemmer overens med tappenummer på transfusionsjournalen.\nBlodtypen kan afvige fra patientens egen blodtype - oplysning om dette vil være angivet i venstre side af transfusionsjournalen.\nSom dokumentation for identitetssikringen er udført korrekt, underskriver den ansvarlige sundhedsperson på transfusionsjournalen som ansvarlig for transfusion og hjælperen underskriver som kontrollant.\nTransfusionsjournalen anbringes i patientens journal - for senere at anvendes til dokumentation i SP og derefter skal den sendes til blodbanken.\nI tvivlstilfælde kan vagthavende læge i blodbanken / Klinisk Immunologiskk afdeling (KIA) kontaktes for vejledning på tlf. 51714066.\n- Tidspunkt for afslutning af transfusionen\n- Ved transfusionskomplikation udfyldes rubrikken for dette. Oplysningerne er vigtige for blodbanken og patientens videre behandling.\nEn komplikatione skal straks rapporteres via telefon til den lokale blodbank. Telefonnumre til blodbanken se Transfusionsinstruktion, Regional. Telefonnummer til Klinisk Immunologisk afdeling / Blodbanken Dok ID 273422\nDen tomme blodpose kasseres. Ved alvorlige akutte transfusionsreaktioner skal restpose dog straks sendes til blodbanken.\nTransfusionsjournalen skal returneres til blodbanken snarest, også selv om komponenten ikke er givet helt og senest efter 48 timers efter transfusion.\n(NB! Dette gælder kun for transfusionsjournaler efter MANUEL opsætning af blodkomponenter).\nI tilfælde hvor erytrocytter skal gives pga. en livstruende situation dvs. at der ikke er forudbestilt blod i blodbanken, men hentet 0 RhD neg erytrocytter fra blodbankens akutberedskab /udleveringskøleskab, vil proceduren afvige fra en normal opsætning.\nAlle indledende procedure med klargøring af patient og komponent udføres som beskrevet i afsnittene ovenfor. Herefter er proceduren følgende:\nHvis blodet er hentet fra akutkurven i udleveringsskabet, vil der ikke være navn og CPR-nr. på transfusionsjournalen. Her kontrollerer Den ansvarlige sundhedsperson og hjælperen at blodtypen er 0 RhD negativ.\nDen ansvarlige sundhedsperson noterer navn og cpr. nr. på transfusionsjournalen.\nDen ansvarlige sundhedsperson læser navn og cpr nr højt for hjælperen der kontrollerer på armbånd.\nHjælperen læser højt fra armbånd, navn og cpr nr og Den ansvarlige sundhedsperson kontrollerer de noterede data på transfusionsjournalen\nLink til Transfusionsinstruksen, Regional Akut afhentning af blod Dok ID 621646\nDen "ansvarlige sundhedsperson" er den som opsætter og tilkobler blodkomponenten og er ansvarlig for, at identifikation af patienten er udført bedside. Initialerne skal fremgå på transfusionsjournalen.\n"Kontrollanten" er medansvarlig for kontrollen ved opsætning af blodet og skal fremgå på transfusionsjournalen med initialer.\nTransfusionsjournalerne med initialer for opsætningen af blod, bliver når de er modtaget i blodbanken, registreret i blodbankens IT system "Prosang" og det vil fremgå i InterInfo med initialer for rapportering og dato og tidspunkt for opsætning. Dernæst skannes til alle transfusionsjournaler til OnBase og gemmes i 30 år.\nTransfusionsskema kan scannes som bilag i SP\nTransfusionsjournal: Dokument, som følger med enhver blodkomponent.\nKvikguide i manuel opsætning af blodkomponenter


StudioSpanie Apartament Mango i Sopot til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\nMere om StudioSpanie Apartament Mango\nUanset om du er turist eller forretningsrejsende, så er StudioSpanie Apartament Mango et fantastisk overnatningsvalg, når du skal besøge Sopot. Herfra har gæster glæde af nem adgang til alt, hvad denne livlige by kan tilbyde. Med sin praktiske beliggenhed tilbyder dette hotel nem adgang til byens vigtigste seværdigheder.\nStudioSpanie Apartament Mango tilbyder fremragende service samt alle de basale bekvemmeligheder der skal til for at nyde et skønt ophold. Gæster der opholder sig på dette vidunderlige hotel kan blandt andet benytte sig af gratis trådløst internet på alle værelser, lufthavnstransport, familieværelse.\nNyd værelsesfaciliteter i høj kvalitet under dit ophold. Nogle værelser indeholder opvarmning, ekstra lange senge (> 2 meter), tekøkken, køleskab, mikroovn, der er med til at hjælpe gæster med at få ny energi efter en lang dag. Desuden sikrer hotellets væld af fritidstilbud, at du har rigeligt at foretage dig under dit ophold. StudioSpanie Apartament Mango er det eneste sted, du behøver, når du søger kvalitetsindkvartering i Sopot.


Private fester - Maritimt Center Danmark\nEn rustik ramme om livets store fester\nI vores stemningsfulde pakhus på havnen i Svendborg er der tønder og tovværk, gamle sejl, solide bjælker og store portåbninger ud mod vandet. Den dag i dag kan de fornemme, hvordan der blev lastet og losset, når skibene lagde til udenfor.\nHvert år fra maj til oktober danner pakhuset en stemningsfuld ramme om mange runde fødselsdage og bryllupsfester.\nVi har haft par, der blev viet på kajen, inden festen fortsatte i det smukt pyntede pakhus. Andre brudepar har holdt receptionen på en sejltur med en af de flotte skonnerter, for siden at rykke ind i pakhuset, hvor de spiste middagen og festede til den lyse morgen.\nFra vores gæster hører vi altid, at pakhusets rustikke rum skaber en helt særlig, afslappet og hyggelig stemning. Kom gerne ned og se huset, hvis du har noget at fejre.\nSe øvrige lejebetingelser her:\nMaritimt Center udgjorde de smukke og rustikke omgivelser, som vi drømte om til vores bryllupsdag. Der var et væld af muligheder, både indendørs og udendørs, og vi behøvede kun minimal pynt, idet rummet og omgivelserne var så fantastiske.\n- Bryllupsfest i sommeren 2016


Computeren fryser i en pink glittersky (Videoer) - Software - Tweak.dk\nmandag, 26. marts 2012, 13:58\nMin station�re har udviklet det irriterende problem at sk�rmen (systemet faktisk) fryser hvis at jeg spoler for hurtigt (alts� tr�kker s�gelinjen manuelt hurtigt) i mit Media Player Classic.\nComputeren d�r helt ud (der kommer alts� ikke et "Driver has recovered" popup eller noget som redder situationen. Jeg har pr�vet b�de med CCCP og K-Lite pakken, men begge har problemet. Jeg har s�g�r skiftet til en nyere nVidia driver i mellemtiden som heller ikke fiksede problemet.\nDet er s� blevet endnu v�rre da jeg her forleden var ude for at den gjorde det samme midt i en video intro i Shogun 2 - den kunne jeg dog redde mig ud af med procesmanager.\nNogen der har v�ret ude for noget lign. og evt. har et bud p� hvor problemet ligger?\nMSI nVidia 560TI\tG� til toppen af siden\nmandag, 26. marts 2012, 14:16\nJeg har selv et GTX560ti og det begyndte ogs� pludseligt at lave artifacts osv. Mit msi GTX560ti er en overclocket version, jeg har pr�vet for noget tid siden at underclocke kortet til standard hastighed, har indtil videre ikke haft nogle problemer. F�r jeg pr�vede at underclocke kortet, s� lukkede jeg computeren helt ned og startede op igen n�r kortet begyndte at lave artifacts, det l�ste problemet, dog kun et par dage s� begyndte det igen\tasus P8P67 evo - arctic freezer 13 pro\nsteelseries siberia v2-logitech z-2300 creative x-fi\tDette indl�g er blevet redigeret 1 gange, senest redigeret af "jedimind" (26.03.2012, 14:21)\ntirsdag, 27. marts 2012, 08:26\npr�v da evt. tag kortet ud rens bl�seren evt. skift k�lepasta se om det gir noget.\nhvis ik kan det jo godt v�re noget defekthed p� kortet.\tG� til toppen af siden\nBl�seren er helt ren - mit kabinet indtager ikke st�v grundet de store st�vfiltre p� alle indgange Har v�ret inde p� MSI's officielle forum og det kan �benbart have noget med en d�rlig kombination af Windows (f.eks. Aero) og s� min model kort. Deres moderator sidder og administrerer nye BIOS updates til folk - s� jeg sidder lidt i k� imens at vi finder en l�sning G� til toppen af siden\ntirsdag, 27. marts 2012, 09:52\nHvis video codecet er h.264, beh�ver du ikke at anvende MPC-HC, de codecs der er i Windows 7 kan sagtens anvende hardware accellerering.\nHvis videoen anvender mkv containeren, skal du dog have en splitter som haali f�r at videoen kan blive afspillet i windows media player.\tHusk at t�nke dig om inden du poster, underbyg gerne svar med argumenter baseret p� fakta og husk kilder.\tG� til toppen af siden\ntirsdag, 27. marts 2012, 09:56\nJeg har videofiler i alle mulige formater s� CCCP/K-Lite (eller lign.) er mandatorisk p� min PC (Og det er ikke en +codec fejl der g�r dette - selv med Windows default codecs g�r den dette p� video jeg kan afspille)\tG� til toppen af siden\ntirsdag, 27. marts 2012, 10:10\nOkay, s� vil mit n�ste bud v�re at opdatere directx, APIet der anvendes til video acelleration (DXVA) er en directx teknologi: LINK\nEllers kan du pr�ve en anden m�de at accellerere video, anvende et codec der kan anvende shaders til at dekode h.264, som f.eks. Core AVC\tHusk at t�nke dig om inden du poster, underbyg gerne svar med argumenter baseret p� fakta og husk kilder.\tG� til toppen af siden\ntirsdag, 27. marts 2012, 10:31\nSjovt som du bliver ved med at snakke codecs - det er ikke et codec problem. Og DirectX, .net, drivere (et cetera) er selvf�lgelig up date. Som sagt f�r jeg allerede hj�lp p� MSI forumet.\tG� til toppen af siden\ntirsdag, 27. marts 2012, 12:45\nRTM var det et codec problem med h264/x264/avc s� var det kun i MPC den blev lyser�d el. gr�n.\nmen som HerrMansen selv er inde p� s� h�ber jeg da MSI f�r det fixed da.\tG� til toppen af siden\ntirsdag, 27. marts 2012, 18:58\nmen som HerrMansen selv er inde p� s� h�ber jeg da MSI f�r det fixed da.\tCiteret fra "HerrMansen"\nSjovt som du bliver ved med at snakke codecs - det er ikke et codec problem. Og DirectX, .net, drivere (et cetera) er selvf�lgelig up date. Som sagt f�r jeg allerede hj�lp p� MSI forumet.\tPointen er ikke at det skulle v�re et codec problem (og er heller ikke det jeg har skrevet), men at man kan udf�re video accelerering p� en anden m�de.\nDet tyder jo p� at v�re et kort/driver problem, s� hvis man kan lave en workaround ved ikke at anvende de samme funktioner i driveren, kan man undg� et problem der.\nMen okay, hvis du ikke er den eneste med problemer med pr�cist kort, s� skal fiksen nok komme fra producenten (i mellemtidne kan man jo godt pr�ve at lave en workaround )\tHusk at t�nke dig om inden du poster, underbyg gerne svar med argumenter baseret p� fakta og husk kilder.\tG� til toppen af siden\nDet ligner ram fejl p� grafikkortet.\nEn nem huskeregel som virker ved 90% af tiden er:\nGenstarter eller slukker den = CPU eller chipset\nFryser den i windows = RAM\nFryser billedet i spil = GPU\nGrafikfejl i spil/programmer = Grafikkort ram\n(Skal tages med et gran salt, men plejer at v�re en okay m�de at finde fejlen.)\t[Workstation]Intel i7-2600K|i5-650[HTPC]\nNero 6 fryser ved DVD br�nding\nhvad skal i kl�des ud som p� onsdag?


Tour de France er jo bare opvarmning - sn.dk - Lokalsport Nordvestnyt\nMads Pedersen vil vinde DM og Paris-Roubaix i et tætpakket efterårsprogram. Tour de France er mest opvarmning, mener han.\nArtiklen: Tour de France er jo bare opvarmning\nTour de France er jo bare opvarmning\nLokalsport Nordvestnyt - 14. august 2020 kl. 14:32\n- Jeg går på slankekur nu, og så går jeg i træning, så jeg slutter i top 10.\nLæs også: Lisson skal have det største løb ud af benene\nSådan lød det med et smil fra verdensmester Mads Pedersen fra Tølløse, da han torsdag var en del af underholdningen for sponsorerne, da Team Eiland Electric Carl Ras bød indenfor på Maskinværkstedet i Holbæk. Sandheden er som bekendt en anden, men Mads Pedersens ambitioner for det komprimerede cykelefterår fejler ingenting. Og så kan han godt acceptere at skulle agere hjælperytter, når Tour de France begynder den 29. august.\n- Vi kommer med Ritchie Porte. Han har aldrig været på podiet, og det kommer han nok heller ikke i år, lød den friske udmelding fra Mads Pedersen om den ene af Trek-Segafredos kaptajner. Den anden er Bauke Molema.\nMen hvor de fleste Tour de France-ryttere normalt bygger hele sæsonen op om det ikoniske løb, så vil Mads Pedersen nærmest bruge det som opvarmning til forårsklassikeren Paris-Roubaix. Brostensklassikeren har i mange år været det store mål for Mads Pedersen, og i år bliver den først kørt 25. oktober.\n- Planen er, at jeg skal komme bedre ud af Tour de France, end jeg kommer ind i det. I år kører jeg for at vinde Paris-Roubaix. Det er også derfor, jeg er helt afklaret med at være hjælperytter i Tour de France, siger Mads Pedersen.\nHan kommer til at køre Tour de France i verdensmestertrøjen, mens det er usikkert, om han kommer til at køre i den til Paris-Roubaix. VM skulle køres i september efter Tour de France, men efter Schweiz onsdag meddelte, at de ikke kan arrangere det, er det usikkert, om der bliver kørt VM i år, eller om Mads Pedersen får et år mere i trøjen.\nTorsdag fortalte Mads Pedersen, at de sidste meldinger til ham går på, at der kommer en udmelding senest 1. september.\nMen han satser på, at han under ingen omstændigheder skal køre i den almindelige trøje fra Trek-Segafredo næste sæson. For allerede næste weekend køres der om DM-titlen ved Middelfart, og Mads Pedersen vil gerne gentage triumfen fra 2017, hvor han vandt retten til at bære Dannebrogstrøjen. En ret, som Michael Mørkøv har haft de seneste to år.\n- Når jeg kører DM, så kommer jeg for at vinde og ikke andet, slår Mads Pedersen fast.\nEgholm vil køre sin chance ved DM\n22. august 2020 kl. 14:30 Opdateret: kl. 17:27\nVerdensmesteren går efter endnu en trøje\n21. august 2020 kl. 20:00 Opdateret: kl. 13:00


Braskem | Producenter - Resinex\nBraskem, en brasiliansk petrokemisk virksomhed, er den største producent af polymerer i Nord- og Sydamerika med en stor produktion i Brasilien og Mexico og stigende aktivitet i USA. De seneste opkøb og projekter inden for det grønne område har øget deres samlede produktion af polymerer til over 7 mio. ton, i høj grad domineret af polyethylen (LD, LLD, EVA), polypropylen og PVC.\nBraskem ejes med 51 % af Odebrecht-familien og 49 % af Petrobas, den nationale brasilianske olieproducent, hvilket sikrer en god forsyning af råstofprodukter.\nEfter opkøbet af Sunoco PP-fabrikkerne i USA købte Braskem DOW’s aktiver inden for polypropylen-området i USA og Europa i 2011. På den måde fik de fodfæste på det europæiske kontinent.\nBraskem driver 35 produktionsanlæg i Brasilien, USA og Tyskland, med en samlet kapacitet på mere end 16 mio. ton produkter, hvilket gør Braskemtil en stor global spiller inden for polypropylen, polyethylen, PVC og kemiprodukter. Braskem beskæftiger omkring 7.500 personer og har en årlig omsætning på ca. 24 mia. USD.\nBraskem er den første virksomhed, der er begyndt at producere BIO-PE på verdensplan. Dette materiale er lavet af sukkerrør. Materialet reagerer som normalt HDPE, men laves af fornybare kilder. I 2014 vil Braskem også begynde at producere BIO-PP fra den samme kilde.\nBæredygtighed og global tilstedeværelse ligger højt på Braskems dagsorden, og der vil blive foretaget flere investeringer i fremtiden.


Andesteg - En lækker juleret se opskriften hos Vildmedmad.dk\nSveske, uden sten\nFløde 13 %\nDer er ikke noget så lækkert som en varm andesteg med kartofler og en god sovs, når det er koldt og mørkt uden for.\nNår andestegen skal tilberedes fjernes indmaden og anden tørres godt. Vingerne og halsen skal klippes af, og gemmes sammen med indmaden. Det bruges til den lækre sovs. Anden skal gnides ind i salt og peber både indvendig og uden på. Æblerne renses for kernehus, skæres i stykker, blandes med sveskerne og puttes i anden. Anden lukkes til med nogle kødnåle.\nVarm din ovn op til 250 grader. Læg andestegen på en rist over en bradepande med brystsiden nedad. Brun så andestegen i cirka tyve minutter. Herefter vendes andestegen, og du skal nu putte 5 dl vand i bradepanden. Varmen sættes ned til 160 grader og andestegen steger cirka to timer til den er færdig (Den er færdig, hvis du mærker ved låret og det løsner sig, og kødsaften er klar). Tag andestegen ud af ovnen og lad den køle lidt af, inden den skæres i stykker.\nImens andestegen er i ovnen kan du påbegynde saucen. Halsen, vingespidserne kråsen og hjertet puttes i en gryde og koges sammen med grønsagerne og bouillonen i en time. Herefter sis det, og der hældes stegesky fra bradepanden oveni. Lad så blandingen stå lidt så fedtet kommer til overfladen og fjern det. I en lille gryde smeltes smørret og melet blandes i, mens der piskes. Bland skyen i til du synes, at sovsen er passende. Herefter tilsættes fløden, og saucen koges igennem. Til sidst smager du sovsen til med salt og peber, og sovsen gøres brun med lidt farvekulør.\nServer din fine andesteg og den lækker sovs med kartofler, for eksempel kogte, brunede eller hasselbagte og eventuelt en lækker rødkål.\nVelbekomme!Omkring optøning af and:\nAnden skal sættes til optøning i køleskabet ved fem grader i et godt stykke tid i forvejen:\n1000 g and = Optøning i 1 døgn1500 g and = Optøning i 1,5 døgn2000 g and = Optøning i 2 døgnosv.\nNår en and sættes til optøning, skal anden pakkes ud af emballagen og pakkes ind i et rent og tørt viskestykke. Det forhindrer kødet i at blive surt. Når viskestykket er gennemblødt, skal det skiftes ud med et nyt.\nAnonym sagde på november 9, 2012 Log ind for at svare\nHer i USA spises aldrig and.\nAnonym sagde på november 11, 2012 Log ind for at svare\nAnonym sagde på februar 14, 2013 Log ind for at svare\nHej Angådene sovs, jeg\ntak til Ebbe..\nEt spo’rgsmaal, der ikke har\ng.fich-olsen (not verified) sagde på september 13, 2013 Log ind for at svare\nsidste år langtidstegte jeg


Træfældning & Topkapning - MS SkovserviceMS Skovservice\nTræfældning, Topkapning, Beskæring, Rodfræsning, Flishugning, Hækklipning, Træpleje, Plantning\nVi kører i …\nMS-Skovservice.dk Træfældning og beskæring i Ølstykke\nMS-Skovservice.dk Træfældning og beskæring i Ågerup (Roskilde Kommune)\nMS-Skovservice.dk tilbyder alle former for træfældning. Hvad enten træet kan ligge ned i et stykke eller det skal klatres ned, og tages ned i flere stykker, tager vi god hånd om opgaven med vores top uddannet medarbejdere.\nSimpel træfældning, er der plads til træet kan fældes i et stykke, er det klart den billigste og hurtigste metode.\nTopkapning, er der ikke plads til træet kan ligge ned i et stykke, fordi træet står for tæt på bebyggelse, hegn eller andre forhindringer, anvender vi topkapning ved hjælp af klatring med moderne klatretekniker, avanceret og godkendt reb-udstyr, så kan vi få selv det mest besværlige træ ned på meget lidt plads, med hensyn til buske, træer, belægninger m.m. omkring arbejdsområdet.\nEfter endt træfældning kan du enten selv stå for oprydning og spare lidt ellers kan vi stå for at få grene bortkørt ved hjælp af vores tippelad bil. Vi kan også flise grenene på stedet hvor flisen kan bruges i bede til ukrudtsbekæmpelse. Ønskes brændet opskåret og evt flækket kan vi selvfølgelig også klare det.\nKontakt os her for at få et tilbud på træfældning eller topkapning.\nMS-Skovservice.dk er naturligvis forsikret. Policenr. 9410 310 730\nGiv MS-Skovservice.dk et Like på Facebook\nMS-Skovservice.dk anvender miljøvenlige forbrugstoffer


Deus Otiosus er et dansk death metal band, som består af Anders Bo Rasmussen (vokal), Henrik Engkjær (guitar), Peter Engkjær (guitar), Jesper Olsen (trommer) og Jesper Holst (bas). Bandet holder til i København. Rise er deres tredje album.\nSom den skarpsindige læser af anmeldelser fra undertegnet måske har bemærket, så er death metal ikke min stærkeste side. Jeg er ikke så velbevandret inden for denne genre og har kun hørt få bands ”smadre” sig igennem albums. Heriblandt Morbid Angel, Deicide og Death. Og jeg vil da også sammenligne Deus Otiosus med disse bands. Jeg vil derfor betegne bandets musik som old school death metal. Altså hurtige guitar riffs, tons tunge basgange, tordenede trommer og en yderst tung og rå vokal. Selvom vokalen passer perfekt til denne genre, så er det også en af grundende til at jeg ikke lytter så meget til dødsmetal. Jeg kan simpelthen ikke høre eller forstå hvad de synger. Men så er det jo godt der følger et teksthæfte med.\nRise består af 9 sange og der er selvfølgelig fuld knald på fra start til slut. Åbningsnummeret ”Rising War” lægger godt fra start og sangen hører til blandt mine favoritter. Derudover synes jeg også godt om ”Stand Up And Fight” og ”Vultures”. Sidst nævnte er nok den mest ”stille” af de 9 sange. Jeg har ofte synes sangene indenfor deathmetal har lydt meget ens, men Deus Otiosus spiller faktisk ret varieret. Lyt bl.a. til sangen med det meget flatterende titel ”Don't Fuck With The Dead”. Her hører jeg også en smule thrashmetal-inspiration (hvilket også gør sig gældende i flere andre af de andre sange).\nAlbummet er indspillet og produceret i henholdsvis Fast Beat Studios (trommerne) af Rasmus Toftlund og Earplug Studio (resten) af Thomas Pedersen og Jens-Chrstian ”Jack” Britze Kijne. Fin produktion og instrumenterne ligger godt i forhold til hinanden. Et album der skal høres på max volume for at få det udtryk.\nUden at være den store deathmetal kender, så kan jeg vist roligt anbefale metal folket derude, at tjekke dette album ud. Et gennemført album med kompetente musikkere og sange + en sanger der gør sig perfekt inden for dødsmetal genren. Deas Otiosus kan helt sikkert være yderst stolte af dette album.\nRise udkom 10. juni via Deepsend Records.\nBesøg Deus Otiosus på Facebook her.


At spille Andersen i Minneapolis er at lade Ret gå for Nåde – Odense Bys Museer\nMinneapolis’ navnkundige Children’s Theatre Company (CTC) fortsætter sin tvivlsomme succes med at sætte eventyr af H.C. Andersen i scene. Direktøren og iscenesætteren John Clark Donahues seneste valg er faldet på De røde Skoe, hvad der umiddelbart kalder den første CTC-opførelse jeg så af Andersen – af Den lille Havfrue – frem i erindringen. Den samme kunstneriske mangfoldighed skåret ned til sokkeholderne med den samme overvældende teatralske opfindsomhed. Det er hver gang lige spændende og overraskende at følge forvandlingen af eventyr til scenespektakel og teaterbudskab og hver gang lige deprimerende at opleve den sceniske gestaltning som en kunstnerisk nedtur fra forlægget.\nDonahue gør sig selv en bjørnetjeneste ved at lade Andersen lægge navn til sine adaptioner for CTCs scene. Instruktørens tekniske variationsbredde kunne sandsynligvis bære et selvstændigt slutprodukt, men vidner nu i sammenligning med Andersens grundtekst kun om et meget begrænset talent for tekstfortolkning. Inspirationen fra Andersen gør Donahues opførelser interessante af den enkle grund at deres opstyltede melodrama kan føre tilskueren tilbage til inspirationskilden med en klarere fornemmelse for dennes ubrugte muligheder og virkelige faldgruber.\nNetop det uforløste i eventyrene kommer til sin ret på scenen, medens fortolkningsmulighederne ikke bliver muliggjorte. Den dramatiske dans på scenen bliver for så vidt en dans på stedet, og forestillingen som helhed et show med et budskab, eller en foreteelse som er ude af stand til at problematisere sig selv og vise ud over showets og budskabets rammer. Et teater som nok holder opmærksomheden fast, men som også er for fastholdere – børn og voksne i flæng – som har det mellemklasseideal til fælles at de gerne vil føres omkring i deres verden af følelser men nødigt stå i et forhold til denne verden som kan gøre godt eller ondt længe efter at ’forestillingen’ er ovre.\nI en diskussion efter den sidste forestilling med De røde Skoe vedgik Donahue indirekte sin overensstemmelse med disse smagsbegreber. Som teaterdirektør ser han sig selv som den vidtfavnende pluralist i bedste amerikanske tradition. Men som forfatter af egne værker som en kunstner med egen integritet og profil. Hans opførelse af Andersen, der skulle forstås som et led i pluralismen, viser at denne rollefordeling er falsk og at pluralismen går dybere end Donahue tror, helt ind i hans fortolkning af det enkelte værk. De røde Skoe er ikke et selvstændigt historisk værk sat på scenen mellem værker af anden støbning, det er Donahues værk eller Andersens trivialiseret til en moderne handlings- og meningsdualisme der nærmer sig det meningsløse. Der er sikkert kunstnere der hugger fødderne af deres skikkelser og andre der giver dem træben i erstatning, men kunst der får det til at se ud som om proteser er lykken er for løst sammenhængende til at gøre sig gældende i nogen sammenhæng. Den rejser højst tvivl om sin egen berettigelse.\nHvor berettiget en sådan tvivl forefalder fremgik for resten pudsigt af andre indlæg i den omtalte diskussion. En lutheransk præst var begejstret for at se sit budskab bogstaveligt talt hugget i fødder, medens denne hestekur mod følelsernes og fantasiens frie løb til gengæld havde holdt en svensk børneteaterspecialist søvnløs. Dette reaktionspar må vel kaldes pluralismen værdig i dens yderste karikatur. Hvis teater er skruet så uforpligtende sammen at hvem som helst kan finde udelt bekræftelse af sine yndlingsforestillinger og -aversioner og gå hjem i tryg forvisning om at have virkeligheden eller retten på sin side, så har teatret virkelig bidraget smukt til de herskende liberale tilstande, som jo ikke hersker diktatorisk, men så meget mere effektivt, så længe alle med kraft kan indbilde sig selv og hinanden at der er en såkaldt ret og virkelighed og at den er min hvis jeg stærkt føler det og kun andres hvis de føler det samme. I frihed, under ansvar, kan alle gå ombord i samme diffuse blændværk.\nAt De røde Skoe trods alt er gjort af andet stof end disse stereotype reaktioner lader formode, er kun tilsyneladende paradoksalt. Jo større kontrovers en meningsdannelse vækker, desto stærkere ideologisk forsimpling får den tilbage i synet. En anmelder i Twin Cities Reader får i al enkelhed følgende ud af CTCs opførelse af eventyret: „The message is this, kids: to grow up without nightmares, knuckle under.“ I en tale til min konfirmation var orakelordene: ’opfør dig pænt, det spørges mindst’. Forskellen – både i situation og budskab – er næsten ens. På overgangsstedet mellem barn og voksen må de voksne naturligvis slå vagt om deres privilegier og sørge for at ingen barnligheder slipper med over i voksenalderen. Det er hvad konfirmation længe har været til for. Men er det også det teater og teaterkritikere er til for? Burde de ikke, i stedet for at forsvare grænsen som den er, indskrænke sig til at forsvare, måske endda betvivle, den som en mulighed og tilmed spejde efter andre muligheder?\nScenebillede fra Children’s Theatre Company’s opførelse af »De røde Skoe«, Minneapolis 1983. Iscenesættelse: John Clark Donahue. Scenografi og kostumer: Gene Davis Buck. George Heinrich fot.\nNår De røde Skoe fortolkes med alskens bekendelser og konfirmationsformaninger, hænger det vist sammen med at de grænser dens betragtere er vant til at se og gerne vil gense i deres liv, ikke helt og udelt går igennem den historie. Hvor historien betvivler dem, må historiens tilskuere derfor postulere dem. Karens dans minder om frihed, men ikke under ansvar, for frihed under ansvar er begrænset frihed, og hendes dans er absolut frihed. Absolut frihed er imidlertid endnu mere begrænset eftersom man absolut ikke kan afstå fra at nyde den. Den er tvang. Begreberne frihed og tvang lader sig med andre ord ikke, som gode borgere foretrækker at tro, blande til et nydeligt og ansvarligt resultat, som et andet sæt spillekort. I stedet blander begreberne sig selv og slår med uimodståelig kraft over i hinandens modsætninger. Det eneste ansvarlige man under de omstændigheder kan gøre er at tage sin skæbne til efterretning og på god kristen-eksistentialistisk facon gøre en dyd af nødvendigheden. I forsøget på at finde sig selv mister man sig selv, og dyden er da at indse at først hermed har man vundet sig selv. Proceduren var den lille havfrues, hvis man tør tro Søren Baggesen, og den er også lille Karens i De røde Skoe.\nEigil Nyborg, som er særligt opmærksom på overensstemmelsen mellem disse to eventyrforløb, men som jo ikke henfalder til en kristen-eksistentialistisk tydning, ser den fromme udgang på teksterne som alt andet end befriende. Begge historierne handler for ham at se „om digterens forsøg på at integrere anima i sit bevidste liv, så at denne ubevidste psykiske dominant kunne frigøre hans bundne eros. (…) Begges forsøg på at realisere deres inderste væsen ender med døden. Psykologisk vil det jo sige, at anima glider tilbage i det ubevidste, og med fortrængningen af den funktion, hvormed en mand ene og alene fatter kvindeligt væsen, stiger risikoen for den følelsesmæssige ubehjælpsomhed, som også kendetegnede Andersen.“ Kort sagt: „Karens fromme død er ikke nogen befriende løsning, den virker blot som nådesstødet til den, der i forvejen ikke kan leve.“\nDet er ikke stedet her at forlænge den gamle debat mellem Baggesen og Nyborg. Skønt den første finder eksistentiel meningsfylde hvor den sidste finder dødeligt nederlag, vil nemlig ingen af fortolkerne hævde at den dannelsesproces eller erfaringskurve som de to eventyr gennemløber kan oversættes til en simpel dialog mellem barn og voksen. Men netop en sådan pædagogiserende dialog hen over generationskløften kendetegner Donahues formulering af eventyrenes problemer og løsninger.\nI Den lille Havfrue opererer han med en rammeeffekt bestående i at prinsen i eventyret både forekommer som en tvivlsom helt nede på scenen og som en udenforstående iagttager der fra scenens ramme følger sit sceniske alter ego med troskyldig forargelse. Bevidsthedsdannelsen er lagt ud i en moralsk dialog, et lærestykke i konstruktiv selviagttagelse, som antagelig imødekommer børns krav på anskuelighed, voksnes krav på psykologisk spænding og alles krav på en altomfattende harmonisk udgang på deres nok så forskellige oplevelser, – men som ikke imødekommer en blot rimeligt opmærksom læsning af Andersens tekst. Det har jeg tidligere skrevet om. Her skal jeg tilsvarende opholde mig ved Donahues omformning af De røde Skoe.\nIgen er bevidsthedsdannelsen spaltet op i dialogform. Tilmed i dobbelt forstand. Borgerbarnet Karen med det biedermeier-klingende efternavn Sorensen er i konfirmations- og trodsalderen, og som ven af Karens forældres hus bliver digteren Hans (Christian Andersen) bedt om at tale pigen til fornuft og tilbage til katekismus og konfirmationsforberedelse. Han gør det ved i dialog med Karen at digte eventyret om de røde sko eller om en mindre begunstiget Karen som Karen Sorensen efterhånden kommer til at opleve som en side af sig selv hun kan lære af og hvis skæbne til sidst fører hende tilbage til dydens rette vej.\nEventyret er fra starten låst fast i det didaktiske og pædagogiske, og Karen Sorensens oplevelse af dets karakterdannelse – den fattige Karen – er så vel integreret i den kunstneriske skabelsesproces at hun mærker Hans’ styrende hensigt med hende – Karen Sorensen – som om den kommer inde fra hende selv. Vi skal vel her få illusionen af hvordan Andersen levede sig ind i børns verden. Det helsebringende i den proces der således sættes i gang skal snart vise sig at være det som belaster den forkælede Karen Sorensen til randen af fortvivlelse. Man kan godt sige at også hun skal lære at vinde sig selv ved at tabe sig selv, men der er den afgørende forskel mellem Donahues opskrift og den kur Andersen foreskriver at hos sidstnævnte kan man ikke lære om sig selv. Hvor et lærestykke i sin art er risikofrit, er en selvoplevelse der foregår over sikkerhedsnet en selvmodsigelse. Erfaringen kan derfor være helt efter bogen, alligevel bliver den på skrømt, en illusion eller en manipulation, hvis en anden har holdt i de usynlige tråde. Selvforståelse beregnet for anskuelsesundervisning forekommer kun på selvets bekostning.\nHistorien som Hans digter for Karen Sorensen, over hendes situation, opfører de sindbilledligt sammen på hendes dukketeater i scenens venstre forgrund. Det er en effektiv måde at illustrere skabelsesprocessen på, og den viser samtidig hvordan den digteriske indsats dels er inspireret, dels formålsbestemt. Karen Sorensen er både dens mål og dens med. Hvad vi netop kan ane udspiller sig på det lille dukketeater, medens Hans og Karen med nærmest lydløs artikulation er fordybet i iscenesættelsen, forstørres lydligt og billedligt op bag et transparent skilletæppe midt hen over scenen. Synkroniseringen mellem situationen foran dukketeatret og figurerne – nu og da store dukker – bag transparenttæppet har en svag ekkoeffekt, som både virker illusionsbrydende og illusionsforstærkende. Ind imellem perforeres – eller markeres? – illusionen yderligere ved at forstørrede figurer træder frem fra rummet bag transparenttæppet til scenerummet foran, nærmest os. En (munter?) tand ekstra får moraliseringen i Donahues regi når eksempelvis eventyrets gamle frue tillægges den formaning at man ikke skal tale om penge før (og?) efter solnedgang. Den moralske vejledning af Karen Sorensen er under opsejling.\nSit gennembrud får den hvor spørgsmålet om den fattige Karens ret til at vrage den gamle frue til fordel for ballet i de røde sko behandles. Karen Sorensen, som burde være varsom med at kaste den første sten men huser den uskyldiges uanfægtede selvretfærdighed, mener at den ret har fattig-Karen ikke. Men Hans svarer prompte igen at hun selv – Karen Sorensen – var den der gav fantasien og dermed samme Karen frit løb til at danse af sted. Karen Sorensen forsvarer sig med sin uskyldighed, men kan Hans ikke umiddelbart få hende fanget i hendes eget net, kan han i det mindste belære hende om at harmløs fantasihengivelse, som den hun søger beskyttelse bag, er uforenelig med vilkårene for at vokse op og blive voksen, hvilket hun – konfirmanden – burde lægge sig specielt på sinde.\nDet plausible i sådanne forskrifter kan naturligvis diskuteres. Gives der her overbevisende tilbud om en nødvendig overjegsdannelse til et ungt menneske i fare for at gå en fremtid i forkælelse og frivolitet i møde? Eller gives der her udtryk for en raffineret og brutal voksenkultur i selvgodhedens tjeneste, en snedig samvittighedspåvirkning iblandet autoritær overtalelse? Spørgsmålene er hverken mere eller mindre tankevækkende end når de stilles i enhver anden pædagogisk situation. Men de er malplacerede i den givne sammenhæng, som står og falder med gode oplevelser, ikke med rigtige doktriner. Rigtigt eller forkert kan man begå sig så mange steder i livet, men vilkårene for at opleve hvad der er rigtigt, forkert og meget andet, og for at prøve oplevelsens holdbarhed af, har god kunst for vane at nærme sig med særlig kompetence. Det er mig lidt af en gåde at Donahue har villet spilde energi på at fremstille sådant som gør pastorer tilpas og børneteaterspecialister utilpas når hans forlæg har så meget mere komplekse oplevelser at byde på og kun passerer hans småkontroversielle fikspunkter som stationer på vejen mod et større anliggende. Jeg mistænker at han ikke selv har denne gådes løsning parat – fordi han ikke har forestillet sig Andersens anliggende – og at han i øvrigt tidligt er blevet opslugt af problemer med at legitimere sine halvgjorte løsninger.\nHans’ lige beskrevne pædagogiske fremstød byder klart på et legitimeringsproblem, helt enkelt fordi det er kunstnerisk uvedkommende. Hvordan stive en så oplagt tvivlsom moralsk adfærd af? Ved at kontrastere den med en anden som er værre og som følgelig må bringes til at te sig komisk. Kirkefolket er fremstillet som stive, sorte tøjklemmer, levende døde, som man for sit eget livs skyld gør klogt i at holde sig fra livet. De andre konfirmander underordner sig pænt kirkefolkets smag og myndighed, men den fattige Karen begynder at danse og bryde ritualet. Under store groteske gebærder bringer præsten de forbandede røde sko under lås men afslører på den måde snarest den åndelige og fysiske afmagt under autoritetens tunge kappe. Karens dans mellem maskemenneskene lader sig ikke standse så let, og man forstår rigtigt at den form for indlevende og medlevende autoritet som Hans udøver over for Karen Sorensen er anderledes virkningsfuld. Tøjklemmerne var for resten Karen Sorensens ide; Hans har intet imod at give hende indflydelse på groveffekterne når de stiller hans egne subtiliteter i så meget fordelagtigere skær.\nHvis denne gevinst på Hans’ konto var blevet brugt til en kritisk prøvelse af hans status på scenen og ikke blot til styrkelse af hans autoritet, havde forestillingen nærmet sig en bevidsthed om Andersens holdningskompleksitet. Men gevinsten satses benhårdt på at afstikke en humant fortyndet kristendomslære som den eneste saliggørende vej til sjælens frelse, lige langt fra tant og fjas på den ene side og ortodoks fanatisme på den anden. Det varer ikke længe før den borgerlige Karen sander budskabets gyldighed for sit eget vedkommende. Efter skomagerscenen, hvor en skuffe med de røde sko bestandig ruller sig ud af forretningens store, grønne støvlesymbol for at friste den fattige Karen, stiller denne stakkel sig drømmende hen ved transparenttæppets vindue. Inden længe har Karen Sorensen stillet sig i samme position ved vinduet ved siden af. Som de to prinser i Den lille Havfrue begynder de to Karen’er så småt at dele skæbne. Men hvor den ene må friste sin skæbne under barske vilkår, kan den anden opleve den i moderat samvær med en ven af sine forældres hus, bygge med på den uden at vide den sin egen og risikofrit drage ved lære af den uden at det som i virkeligheden – eventyrets virkelighed – er for sent.\nJohn Donahue har gjort et stort nummer ud af at vise hvordan Karen Sorensen gradvist vokser sammen med eventyrets Karen i en fællesoplevelse af skæbnen. Vi skal se hvordan eventyret som en tolkning af Karen Sorensens situation, som et digt om hendes virkelighed, finder plads i denne virkelighed efter at have gået sine egne uforudsete veje. Det er den gamle lære om kunstens relative autonomi som her gives belæg. Karen Sorensen må skilles ud fra sig selv for at finde sig selv. Selvets forræderiske begrænsning må overskrides før selvforståelsen kan indtræde.\nFra det tidspunkt hvor hun stiller sig i parallelposition til sit fiktive alter ego i skomagervinduet vokser Karen Sorensens engagement i livsforløbet på den forstørrede dukketeaterscene. Da Fanden i den gamle soldats skikkelse strides med eventyrets Karen under hendes dans, står Hans og Karen Sorensen passivt og ser på. Men allerede her er Karen Sorensens passivitet et tilbageholdt engagement, som hun snart ikke kan holde tilbage længere. ’You must get to the church (to find relief)’ ivrer hun magtesløst til sit andet jeg. Den troskyldighed man ikke kunne få i hende direkte, under konfirmationsforberedelsen, er nu ved at finde ind ad bagvejen. Intet under at Hans forholder sig strengt afventende til høsten af sin digteriske udsæd. Først da englen ved kirkens dør formener fattig-Karen adgang – med et sværd der lokker erotikken frem, helt frem til huggeblokken, så man ikke er i tvivl om at denne Karen skal miste sine fødder og sin frie erotiske udfoldelse ved samme hug – først da denne ildevarslende most serveres for Karen Sorensen og hun ikke kan tåle den, træder Hans igen frem. Nu for at bebrejde hende ethvert forsøg på at censurere den selvforskyldte liden hun overværer – eller for at fastholde hende på den selvoplevelse der gør hende til et lydigere medlem af de voksnes geled end alle præstens prækner kunne gøre.\nRevet løs fra sin kontekst, som Donahue præsenterer dette indføringskursus i skyldbevidsthed, kan det naturligvis ikke undgå at få skyldbevidste lutheranere til at falde i svime af henrykkelse eller forfærdelse (forskellen er ikke så afgørende). Karen Sorensen, som ikke er en ynder af præstens præken, er fuldt opmærksom på digterens. Snart har hun overtaget Hans’ historie om fattig-Karen som helt og holdent sin egen. Hun overgår fra at omtale sin navnesøster som ’she’ til at tale om ’I’ – et umiskendeligt udslag af den medleven og identifikation der hævdes at være vejen til sand personlig ydmyghed, og som i sin tur skulle kvalificere Karen Sorensen til nåden. Nået så vidt kan den unge pige gå tilbage til brugen af ’she’, for nu er overblik og moden indsigt vundet, nu kan hun med sindsro skille sig ud fra den hvis historie oprindelig blev skilt ud fra hendes for at give hende bevidsthed og selvforståelse. Nu omsider er Karen Sorensen blevet sig selv, ifølge Donahue.\nMen nåden fører ikke kun til selvfordybelse og sjælero, den fører til døden og optagelse i himlen. Instruktøren gengiver Andersens slutlinie at der oppe var „Ingen, som spurgte om de røde Skoe“ Det lyder jo straks befriende, men ved nærmere eftertanke noget betænkeligt. Findes nåden helt enkelt ikke i denne verden, men kun på den anden side døden? Og at ingen i himlen spørger om de røde sko, betyder det at dér og kun dér kan man have sine sko og lidenskaber for sig selv, eller betyder det at dér har man hverken sko eller lidenskaber, fordi man er blevet kureret for dem? Hvordan er nåden og døden med andre ord forbundet?\nI CTCs program foreslår William Mishler at de ikke er bogstaveligt forbundne. ’Himlen er nådig’ betyder generelt at der findes et sted hvor alle kvaler og problemer som et eventyr skildrer har deres løsning, hvor elendigheden hører op og derfor bliver til at bære. Det skulle forklare at børn kan holde lidelsen ud – blot de ved at udholdenheden lønner sig.\nDet synes mig at være en frugtbar tanke at døden, himlen og nåden kan være så meget, men netop derfor en tanke som kræver at man klargør sig hvad det meget er og hvordan det hænger sammen. En fortolkning bør udfolde denne sammenhæng, hvad hverken Donahues eller kommentarerne til den har forsøgt. Findes der et overbegreb for de reaktioner som Andersens tekst lægger frem og provokerer?\nOm Karen læser vi hos digteren at hun var fattig men dog ikke af denne verden. Virkelig og eventyrlig, som en eventyrfigur bør være. Folk finder hende „nydelig”, hvad der ikke er meget mere end en passende ros, men spejlet finder hende mere end nydelig, nemlig „dejlig”. Er spejlet imidlertid en objektiv instans med større sans for virkeligheden end det indskrænkede eller ligefrem misundelige folk? Eller er spejlet tværtimod den mest indskrænkede informator, det mest subjektive sandhedsvidne, den simple refleks af lille Karens egen virkelighedsopfattelse, hendes mulige forfængelighed eller umulige besættelse? Synsvinklen er tvetydig.\nDet samme er – tilsyneladende – de iagttagelser den leder til. Karens lille vrist bliver ganske rød af de store træsko hun tvinges til at bære, „og det saa grueligt“! En medlidende skildring af et fattigt barns lidelser, en dejlig skabning som virkeligheden maltrakterer? Eller, som i Prindsessen paa Ærten, en ironisk udlevering af den alt for fintfølende? ’Og det så grueligt’ fremhæver tvetydigheden. Efter pålydende hører det forstærkende adverbialtillæg hjemme i socialrealismen, men efter sprogtonen lyder det mindre medlevende, mere udleverende, en anelse karikerende og sarkastisk.\nNæste gang ordet ’grueligt’ bruges er det om Karens første røde sko, som Mo’er Skomagers har lavet til hende, men som hendes nye madmor, den gamle frue, fordømmer. Samtidig med at udtrykket er flyttet fra fortællerens mund til den gamle frues, er det flyttet fra Karens fødder til hendes sko og herunder blevet frigjort fra Andersens poetiske småord „saa“. Vi synes forflyttet ind mod fortællingens kerne, dens egen verden, dens eget store problem. Det gruelige er blevet nærmere fikseret og en anelse mere grueligt – bl.a. fordrives det med bål og brand.\nDermed være ikke sagt at det er blevet mindre tvetydigt – man kan jo nok undre sig over at skoene som lidenskabens symbol virkelig skulle være farligere end fødderne der bærer og tragter efter symbolet. Der kan blot være sagt at også tvetydigheden har forflyttet sig. I sin oprindelige form kunne den være bevidst poetisk vildledende, så læseren narredes til at overse den virkelighed den faktisk artikulerede. Medens den i sin tilsyneladende realistiske form kan være vildledende i modsat retning, så den åbenlyse fordømmelse af skoene indirekte tjener til at bekræfte at vi nu for alvor er på vildspor – bort fra de fødder der virkelig er lidenskabens smertelige rod men så svære at fordømme eller tale ondt om.\nDenne tydning bestyrkes af den tredje anvendelse eventyret gør af „grueligt“. Da fødderne under Karen bliver ved med at danse til hun sparker den gode, gamle frue, hedder det at hun sparkede hende „saa grueligt“. Sprogbrugen er igen fortællerens og det højfrekvente „saa“ er vendt tilbage, men nu uden poetisk formildende effekt. Vendingen syntetiserer de to foregående anvendelser idet den betoner den realistiske alvor under den poetiske stiloverflade og idet den samler de to tvetydigheder fra før. Kombinationen af fødder og sko er det springende punkt, og at det i første omgang hjælper at få skoene af viser netop at man ikke kan fordele ansvaret for danselidenskaben mere præcist end som så. Operationen tyder jo på at galskaben sidder i skoene, men viser samtidig at den ikke kan udfoldes uden villige ben. Skoene danser ikke uden fødder (det har Donahue overset), og når Karen ikke kan lade være med at tænke på dem, kan fikseringen lige så vel bebrejdes hende.\nDet gruelige eskalerer fra det punkt hvor fødder og sko uløseligt hører sammen. Erkendelsen af uadskilleligheden foregår i et symbolsk landskab, et ubevidst mørkesceneri, og det noteres med superlativen „grueligst“. Herefter er der kun den voldelige adskillelse tilbage som en mulighed for at skænke Karen fred i ben og sjæl, og typisk nok er det ikke længere muligt at lægge snittet mellem virkeligheden og symbolet, fødderne og skoene. Karen må af med hele kombinationen, som endda har oparbejdet så megen egenenergi at den kan danse videre som en fortsat forbandelse mellem hende og den sjælefred hun stræber efter. Diagnosen af det gruelige, som har forskudt sig fra den ene tvetydighed til den anden i retning af større klarhed, må herefter fortsætte ind bag tvetydighederne, bag lidenskabens eller besættelsens fremtrædelsesformer. Herinde gemmer sig de menneskelige mulighedsbetingelser, som ikke er mindre tvetydige men anderledes tvetydige.\nFor Karen er vejen indad stenet og fyldt med forhindringer så sandt som hun fremfor alt og alle tænker i fremtrædelsesformer. Hun vil ses i sin liden og mener hun tager sig bedre ud i den tilstand end alle de selvretfærdige kirkegængere. Skoene med hendes fødder i stiller sig fremdeles hindrende i vejen som en billedlig påmindelse om at hun, skønt på vej mod sit hjertes lov, fremdeles tænker i ydre baner. Hvad de nu – skoene – symboliserer er da en forbandelse hun kun tilsyneladende er blevet kvit, men de symboliserer også ved deres frigjorte optræden at hun har fået distance til forbandelsen, kan se og lære af den og fortsætte den proces som den fysiske adskillelse fra skoene og fødderne indledte – en proces som indebærer afdøen fra alle fremtrædelsesformer, selv fra hjertets som hun søger at beherske med anger og syndsbevidsthed. Hendes hjerte må briste før hun er i mål, før hun kan optages i nåden, før alle lidenskabens forbandede former har sluppet deres tag i hende og hun kan opgå i den rene lidenskab, som er bemærkelsesværdig lidenskabsløs fordi den er Guds eller det evige livs forskelsløse glæde.\nLille Karen er kommet ud over konfirmationen uden at komme ind i voksenverdenen. Hendes barnlige uskyld er blevet til bevidsthed, men en bevidsthed som ikke er af denne verden, men af idealernes. At hun har en bevidsthed idet hun glider ind i idealernes verden står klart. De voksne som dyrker den samme idealverden konfessionelt, altså også gennem fremtrædelsesformer, siger at hun gjorde ret i at komme i kirke. Men Karens svar er at det var nåde, og medens ret er noget man kan leve med og overskue, er nåde noget man må dø med fordi det overgår enhver forstand. De voksne har ikke løst lidenskabens problem fordi de går i kirke – de har kun forkrampet det til noget udholdeligt. Men den ublandede lidenskab lader sig ikke moderere på denne måde, der kan ikke leves med den, men den kan gyldigt ophæves med livet som indsats.\nVor svenske børneteaterspecialist ville have eventyrets historiske forudsætninger med på scenen som en formildende omstændighed der kunne give hende nattero efter forestillingen. Jeg holder helt med om at historiciteten er en uomgængelig del af eventyret, men som jeg opfatter den, tvivler jeg på dens virkning som sovemedicin.\nVist er det en trøst at de afhugne fødder repræsenterer en mindre smerte end den uophørlige dans med fødderne på. Vist er det en trøst at den menneskelige nøgenhed og lidelse er en vej ud af et blændværk og ikke blot nøgenhed og lidelse i sig selv. Og den trøst burde opførelsen på CTCs scene have givet. Skoene burde ikke have tiltrukket en nutidig danseglæde som forbenede kristne er alene om at have ondt af og ville til livs. De burde nu som dengang kunne ses som en besnærende attraktion der ret beset er frastødende – også for den tiltrukne selv, som jo på egen krop, uden kristne indgreb, føler at det som skulle være så godt, det er faktisk skidt.\nJamen, vil man måske indvende, var det da ikke den gamle frue som først lagde skoene for had og dermed startede hele miseren. Jo, vist fandt hun, plus kirken og englen og Fanden og hans humpestok, de røde sko uforenelige med konfirmandens koncentrationsevne. Men denne negative fiksering er ikke større end Karens egen, positive, fiksering. Fikseringspunktet er det samme, positivt forførende set fra barnets perspektiv, negativt forførende set fra den voksnes. Men forførende i alle fald.\nHvis det imidlertid er historiens pointe, hvorfor så fra forfatterens side utydeliggøre den med tvetydigheder der blot giver folk moralsk kvababbelse på et uskyldigt, livslystent barns vegne? Fordi tvetydighederne, som det foregående skulle have vist, fører ind mod netop kvababbelsens årsag, giver læseren antydning om den selvforståelse han og eventyrets Karen har lige svært ved at finde og som må optræde tvetydigt hvis den overhovedet skal optræde. Det er så meget enklere at søge sin lidenskabs årsag – og senere skæbne – i de berømmende og fordømmende fremtrædelsesformer der omrammer den end at gå til dens rod i en selv. Den negative og positive fiksering ved skoene er let nok at mobilisere, men som tilnærmelse til lidenskabens problem er den overfladisk. Den bortleder opmærksomheden fra fødderne, som er det virkeligt ømme punkt uden hvilket skoene ville være ufarlige. Kombinationen af sko og fødder må frem i lyset, og senere må også den vige for indsigten i en endnu formløsere, tvetydigere selvforståelsesproces, den som til sidst leder Karen helt ind i sig selv og helt ud af denne verden. Det kan der altså være trøst i, og den trøst hører hjemme i en opførelse af teksten.\nMen hvor trøsten ligger i at lidelsen ikke rammer uretfærdigt eller for sin egen skyld, hører den – trøsten – op i og med at hverken lidelsen eller den fører nogen vegne. Det tragiske i historien er ikke at et barn har svært ved at finde sig selv og kun finder sig selv gennem den smerte som selverkendelse altid indebærer på den ene eller anden måde – Andersen vidste så vel som Karen Blixen, der sagde det, at det onde ikke er det der gør ondt – det tragiske ligger i at der ikke er noget at bruge selverkendelsen til. Nok er det her bemærkelsesværdigt at den forløsning der bydes et menneske på overgangen til voksent liv befinder sig i himlen, men til det sted var det dengang godt at komme. Det tragiske er at det gode liv kun findes i himlen eller i hvert fald uden for jordisk rækkevidde. Den verden Karen forlader er værre at leve i end at dø fra. Hun selv må betragtes som heldig, men intet i historien forplanter hendes held til ubrustne hjerter. Hun fik de forførende sko på og dansede sig ud af livet.\nDe voksne drev det aldrig så vidt. Deres vej gik ikke over smertelige erfaringer (dog muligvis over smertelige fortrængninger) men stik ind i institutionaliseret erfaringsløshed, konfession og katekismus. Pigen mister livet ved at leve det, men de voksne bjærger det ved at afstå fra det. Det er det virkeligt trøstesløse perspektiv i Andersens eventyr. Jeg tror ikke at Dona-hues endimensionale tøjklemme-figurer gav tilskuerne til CTCs version af De røde Skoe tilstrækkeligt indtryk af tilværelsen som en sort blindgyde som Karen var heldig at slippe ud af.\nSom jeg tidligere antydede, ser jeg forklaringen på denne proportionsforvirring i det forhold at Donahue har opfattet teksten som et stykke realisme isprængt ufølsom kristen dogmatik, eller et frastødende budskab som dramatisk må stilles for fornuftens og følelsens domstol så et tiltrækkende budskab som en fugl fønix kan opstå af scenens aske og kaste nådens lys over lidelsens offer, og så letsindige unge kan lære at tage livet passende alvorligt og lade være med at friste skæbnen. Når det nærmest forholder sig omvendt hænger det sammen med at det religiøse i Andersens tekst er sekundært, ikke primært, og dernæst med at det som virkelighedsbegreb skatter til forestillinger som vi regner for idealistiske, men som den tid opfattede som yderst realistiske.\nAndersens tekst er sort fordi den, som biografer og psykologer i flæng har sagt det, forsøger at mediere et konfliktstof i hans personlighed som skulle vise sig at være uforsonligt. Jeg henviser igen til Nyborgs beskrivelse af forholdet, som hverken er enestående eller indiskutabel, men som er tilstrækkeligt tydelig til at illustrere den pointe jeg vil benytte som afsæt til at forklare religionens sekundære rolle i teksten med. Religionen — eller kristendommen — kommer ind som den mest naturlige medieringsform for den kristne, men vanekristne, forsynstroende og udødelighedstroende Andersen. Men fordi den kommer ind som et løsningsmiddel beregnet til at fjerne et personlighedsproblem med, kommer den kun delvis ind på sine egne vilkår. For at fungere som løsning må den dele vilkår med det personlighedsproblem den skal løse.\nPersonlighedsproblemet går, hvis man skræller Nyborgs terminologiske specificering af det, ud på at finde sig selv i en verden der ikke synes at ville vide af én. En særlig form for ensomhedsproblem. Det var Andersens skæbne at være så anderledes at han måtte gå sine egne veje og insistere ualmindeligt stærkt på sin gang for at få den regnet for noget. Han var eller måtte være i sin lidenskabs vold for at overleve. Uanset hvor meget erindringen om hans konfirmationsstøvler og mindelsen om den forkætrede søsters frivole dans på jorden faktisk har betydet for tilblivelsen af De røde Skoe, så kan de to episoder meget vel illustrere digterens dragning til selvdannelsens vej og hans samtidige frygt for at drive ud af kontrol. Det realistiske i forløbet er set med tidens, ikke blot med Andersens øjne, omend det er særligt accentueret i hans diskurs. Sin lidenskab må man udfolde for at blive sig selv, men prisen for udfoldelsen, hvis den for alvor går for sig, er at man bliver dens fange. Uden lidenskab ingen selvudfoldelse, med lidenskab en selvudfoldelse i lidenskabens vold, hvor netop selvet går under. Det er en ond cirkel, så intet mærkeligt i at den konfirmeres af den Onde. Men heller intet mærkeligt i at det onde ikke kan fordrives. Lidenskaben går sine egne veje efter at man har hugget fødderne af den. I denne verden findes der ingen løsning på personlighedsproblemet når det først er stillet. Vil man undgå denne bitre erkendelse, skal man ikke stille det men leve i det lidenskabsløse livs afstukne baner, hvad Andersen altså ikke kunne.\nHvad der her læres er ikke, som hos Donahue, noget der kan fortælles, men noget en person oplever ved at lade lidenskaben føre indad i sit liv i stedet for udad. Det er en kompliceret proces, en ikke-voldelig måde at give sig lidenskaben i vold på, som ikke fører ud af stedet men dog fører personligheden ud over dens givne forestillingskreds. Lidenskaben sættes ikke forgæves på porten, hvor den plagede digter ofte fristedes til at anbringe den, men den åbnes og modtageliggøres, og det skridtvis. Den implicerede person, som først dansede i blinde, lærer undervejs sine skridt at kende og bliver i stand til at gå sin skæbne i møde med voksende forståelse for dens veje. Den dunkle, men antydningsvise udgangsforestilling bliver tydeliggjort i erfaringens løb, så mødet med nåden bliver selvforvoldt på samme tid som det indtræffer med større viljesudfoldelse end personens egen. Det er skæbne, men skæbnen taget i egen hånd.\nSåledes tænkte romantikerne gerne om menneskets dannelse, og var deres idealisme kristen betød det kun at skæbnen havde guddommelig karakter. Det betød ikke at den var religiøs og kun religiøs; den var en personlig vej til Gud som samtidig var personlighedens vej til sig selv. Dette ændres ikke, stilles tværtimod i relief, af de vanekristne der pynter kirkerne og tager skæbnen for helt og holdent gudgiven og ikke noget de personligt skal bebyrdes med at opsøge. Når Karen Sorensen hos Donahue bekymret sufflerer sit sceniske alter ego at hun skal søge hen i kirken, må det naturligvis indgive tilskuerne den forestilling at her, hvor de vanekristne råder, befinder nåden sig. Det er meget upræcist af Donahue at udlægge begreberne på den måde. Han burde have gjort det klart at Karen Sorensen her er på voksne vildspor som ikke har autoritet i værkets helhed.\nHvad Andersen tydeligt demonstrerer da hans lille Karen finder nåden i kirken, er jo at hendes fund overgår kirkegængernes forstand, at de ikke har fattet hvad hun har oplevet, men kun bekymrer sig om at få deres egne fordomme bekræftet af det. Om det er Karen der kommer til kirken eller det omvendt er kirken der kommer til Karen, i hendes egen verden, lader Andersen bevidst stå hen som et åbent spørgsmål, hvad der kun kan betyde at den kirke der rummer nåden er en anden end den der rummer de vanekristne, for den sidste flytter bestemt ikke på sig. Andersens kirke er en menneskelig tilstand hvori en person og dens skæbne mødes på lige vilkår, og hvori personligheden formes. Hans tragiske budskab er at lige så livsnødvendigt denne kirkegang er for ham og lige så stærkt han insisterer på den, lige så umuligt er det for ham at finde eller fastholde denne kirke her på jorden hvor mennesker lever deres liv. Andersen tror på idealismen og behøver den til at løse sit personlighedsproblem, men hans personlighedsproblem er også af denne verden, og her kan han ikke fastholde sin løsning. Derfor er den dybt utilfredsstillende.\nVi spurgte tidligere hvorfor ingen i himlen spurgte efter Karens røde sko, og foreslog forskellige mulige svar. Det synes som om det endelige svar er en kombination af de foreslåede. I himlen er alle fri for lidenskaber og derfor ubekymrede om dem, men kun fordi de stillede de røde sko på jorden. Når ingen længere spørger kan det simpelt hen være fordi der ikke længere er noget at spørge om, men måske også fordi svaret er en anelse ubehageligt. Jordisk liv er uigenkaldeligt konfliktfyldt, og himmelsk liv har ikke plads til de former eller symboler som konflikter lever og udtrykker sig i. Kroppens konflikter harmoniseres ikke i kroppen, men gradvist ud af den, og først når kroppen er væk og sjælen fri er konflikterne løste. Men at vokse op er ikke at vokse ud af sin krop, det er at vokse sig til en måde at leve med kroppen på – og den måde kender Andersen ikke.\nJohn Donahue har ikke opfattet at Andersen foregriber den moderne erfaring om kødets lyst og sjælens ubodelige ensomhed (moderne specielt omkring århundredskiftet). Digteren reagerer som typisk var for hans tid ud fra en organicistisk grundanskuelse hvori kødets lyst var igangsætteren for en dannelsesgang gennem erfaringsgivende lidelse med endemål i en lyst som er større end kødet kan rumme, en lyst med plads til hele personligheden. Imidlertid opdager han at erfaringen ikke leder til kødets opstandelse i denne højere lystfølelse, men kun til sjælens. Donahue vender uhistorisk om på begreberne og påtrykker dem en nutidig forfladigelse idet han fremstiller splittelsen mellem det kristne og det jordiske som det givne og derfor den kristne interesse for de jordiske følelser som utidigt anmasende og livsfornægtende indtil den slår ud i nåde. I Andersens univers er splittelsen derimod bestandig en del af sammenhængen mellem gud og menneske – i romantikkens ’kirke’. Det er det givne, og på den baggrund er Karen den lykkelige, enestående – og for de andre ufatteligt lykkelige. Til gengæld er sammenhængen i sig selv ikke meningsgivende længere. Her findes en løsning, men intet at bruge den til.\nDette kan vel bruges til at relativere den naive forestilling om at blot vi frit får lov til at udfolde os, skal vi nok finde sammenhæng i vort liv. Tragisk er ikke at vejen til denne sammenhæng er stenet, for det behøver vi ikke at laste os selv for. Men tragisk er at finde en sammenhæng og sig selv i den og så ikke finde et sted at udfolde den. Tragisk også i den gode betydning at her tvinges hele vor livsforståelse på prøve, medens den sentimentale fortolkning som Donahue lægger frem kun frister til at trække gamle, beprøvede syndebukke frem til fornyet underkendelse eller pludselig tilgivelse (beroende på hvordan man foretrækker at få sine kæpheste redet eller sine aversioner luftet). Den rigtige lutheranisme er for længst klædt af til skindet, men vil man endelig beskæftige sig med at slå åbne døre ind, kan det være ét fedt fra hvilken side man gør det.\nPluralismen er en følsom målsøger hvis man tilstræber nye formuleringer af en serie enkeltstående livsomstændigheder. Men som historisk bevidsthed om livsomstændighedernes sammenhæng og om deres grundlæggende formulering, forud for alle nyformuleringer, er den uduelig. Den forplumrer historien om at himmelsk lykke kun råder i himlen eller på vej til himlen. Men den forplumrer også historien om vores egne begreber: at vi som har frihed til at trække himlen ned på jorden ikke er så meget bedre til at gå den i møde her og fastholde den som jordisk vilkår. Andersen sad fast i idealismens forestillinger men mærkede det. Vi har lagt dem bag os og mærker dem kun i karikatur. Det sidste er værre end det første, for det hindrer os i at mærke vores egen tilværelses særpræg. Show og underholdning gør måske ondt eller godt lidt længere end forestillingen varer, men ikke ’længere’ end vores hævdvundne begreber om ’ondt’ og ’godt’ rækker. Heri ligger på den anden side gemt John Donahues indirekte budskab om arten af den tilværelse vi ellers ikke mærker og det interessante i at hans pluralisme ikke begrænser sig til hans repertoirevalg men gennemsyrer den måde hans værk fungerer på. Det hele er som skabt for den mellemklassemytologi det er skabt indenfor og som det fungerer i.\nDet samme er mange af de oversættelser af Andersens eventyr som udenlandske scenefolk går ud fra. Her glides der med lethed over fra den historisk-litterære semantik til den nutidspluralisme og teknokratiske perceptionsform som mange teaterfolk og tilskuere i fællesskab ligger under for. Et par eksempler skal afslutningsvis gives på oversættelser der legitimerer iscenesættelser af typen John Donahues De røde Skoe.\nOm den gamle haltefanden til soldat skriver Andersen at hans skæg var „mere rødt end hvidt, for det var rødt“. Eventyr-tautologien skal selvfølgelig angive en humoristisk distance til figuren, men fremfor alt skal den angive at han er opdigtet og hører denne specielle fiktion til. Som type er han velkendt, men hos Andersen dog særpræget. Ganske som resten af det religiøse og mytologiske inventar hentet ind fra almenforestillinger til behandling af digterens personlighedsproblem (i digtet udgave). Men i oversættelserne er denne præcis instrumentalfunktion karakteristisk ’omfunktioneret’. Haugaard søger at lægge en træskorealisme ind i beskrivelsen ved at kalde skægget „red with touches of white in it.“ En anden oversættelse, fra Owens udgave, har „a wonderfully long beard, more red than white,“ et mere udvandet realistisk forsøg, medens Vera Gissing, der har samme epiteter: „more red than white,“ for en sikkerheds skyld tilføjer: „in fact it was red“ – hvor man tydeligt ser hvordan Andersens dristige anti-realisme og eventyrrealisme af hans gendigtere bevæges over i en frygtsom fantasiløshed.\nSå vidt jeg husker Donahues sprogbrug talte man på CTCs scene om et skæg der var „quite red“ – i hvert fald på ingen måde væsentlig afvigende fra de ovenstående eksempler. Den åbenlyse illusion er veget for en tam illusion, så tilskuerne kan labbe historien i sig direkte, uden at måtte gå ind på det fantastiskes realisme og uden at blive generet af fortolkningskrævende udtryksformer. Pluralismen er realistisk i den forstand at den tilbyder punkt for punkt genkendelighed, en afstumpet identifikation med enkeltheder og ingen radikal tvivl om det grundlag hele identifikationsprocessen finder sted på. For Andersen er dette grundlag nærværende og problematisk i alle detaljer – selv Fandens skæg.\nHvis forskellen mellem digteren og hans eftersnakkere er så udtalt i detaljen, hvor mærkbar bliver den da ikke i den kunstneriske mønsterdannelse? Vi fandt vej til Karens dannelsesvej ved at gennemgå den tvetydige lidelseskurve gennem fire gange ’grueligt’. Først var det „saa grueligt“ som træskoene gnavede den lille piges vrist. Da senere den gamle frue ser hendes første røde sko finder hun dem „gruelige“, og de bliver brændt. Det afholder dog ikke pigens fødder fra at danse videre til hun ender med at sparke „saa grueligt“ den gode, gamle frue. Og til sidst, hvor hendes dans bliver rent ustyrlig, bliver den „grueligst“ om natten. Hvor Andersen med sin geniale sprogbegavelse og dybe virkelighedsfornemmelse har vidst at her hører gentagelsen af et nøgleord hjemme, ikke forvirrende variationer, som ikke leder på spor af hovedanliggendet, – her har hans mindre begavede gendigtere, som ikke ser noget hovedanliggende og som formentlig tror at sprogbegavelse består i hovedløs opfindsomhed, gjort en lærerig indsats i tekstfordærvelsens tjeneste. Gissing erstatter i tur og orden de fire gange ’grueligt’ med „awfully“, „ugly“, „cruelly“ og „horrible“. Owen har helt enkelt ingen oversættelse af det første, men af de følgende tre: „hideous“, „violently“ og „most horrible“. Endelig springer også Haugaard det første over og fortsætter ellers med „frightful“, „nastily“ og „horrible and frightening“.\nHvor fristende en sammenlignende detaljegranskning af disse oversættelser end kunne være at anstille, skal vi her indskrænke os til at lodde deres tendens. Den synes at være den samme fra oversætter til oversætter, men tydeligst udtalt hos Haugaard. Hvad der ikke tjener deskriptionen har han ikke øje for, og hvad der gør smører han for en sikkerheds skyld et ekstra lag deskription på. Eventyråbningens „og det saa grueligt“ finder han vel sagtens overflødig eller ufunktionel og gengiver ikke. At skoene var „gruelige“ er også for dybsindigt for ham, de „looked frightful“. Karens sparken tager han kraften af med en passiv som flytter opmærksomheden sentimentalt over på den gamle frue som „was kicked nastily“. Endelig kulminationen med den „grueligst(e)“ dansemani om natten. Her mærker Haugaard antagelig at noget vigtigt er på færde, og da han ikke har haft evne til at styre sin oversættelse i denne retning i god tid i forvejen, giver han den med ét hele armen så overtydeligheden råber til himlen. „Grueligst“ oversættes med hele to ord: „horrible and frightening“, som i billige gysere, og for særligt tungnemme trivilæsere gør han lidt ekstra ud af natten: „at night when the world was dark“.\nSuperpluralisme: hver enkelthed aflæst og oversat for sig, uden blik for helheden og derfor i bedste fald overset eller oversat ufølsomt, misvisende, klodset, – i værste fald og som helhed oversat til nutidstrivi og underholdning på slap line. Fjernt fra Andersens verden. En verden som digteren havde så mange problemer med at finde sig til rette i at vi burde have visse problemer med at fjerne os fra den. Om både disse oversættelser fra dansk til engelsk og John Donahues ’videreoversættelser’ af eventyrene til scenisk dramatik gælder at de alle oversætter på nutidens betingelser som om de betingelser befandt sig et helt andet sted end i de tekster der oversættes fra. Men det gør de ikke eller meget mindre end man tror.\nI De røde Skoe lader Andersen bogstaveligt „Ret“ gå foran „Naade“ for at kunne lade nåde gå for ret. Klart står at Karens begreb om nåde udplacerer menighedens begreb om ret. Men Donahue giver det indigneret udseende af at ikke blot går ret foran nåde, nej, ret går for nåde, så sandt som Karen er et offer og menighedens begreb er historiens over(be)greb. Som et ureflekteret produkt af en ’naadesløs’ nutid har hans ’oversættelse’ ingen forestilling om den nåde der hvælver sig over H.C. Andersens livsbillede og det problemkompleks der befinder sig under hvælvingen. En sådan forestilling fordrer oversættelseskunst, som i sin tur er uadskillelig fra (kultur )historisk forståelse.\n^ Anmeldelsen i Twin Cities Reader har overskriften „No simple Story. A De parture in Message“, var indført den 9/3, 1983, og forfattet af Carla Waldemar, som mest gør sig gældende som restaurant-anmelder. Hendes eget budskab er desværre også noget af en sammenkogt ret. Hendes kritik kan både gå på den moralisme Andersen – i Donahues tapning – tvinger sin barnlige hovedperson ind under, og på den arbejdsmoral Donahues teater synes at ligge under for. I det første tilfælde kan man ikke se om hun adresserer bebrejdelsen til Andersen eller Donahue, i det sidste tilfælde ikke om teatrets arbejdsmoral reflekterer den moral i Andersens stykke der falder hende for brystet (enten det så skyldes Andersen selv eller teatrets misforståelse af hans forlæg). Som jeg opfatter anmeldelsen er dens uklarhed ingen sproglig tilfældighed – den eneste fællesnævner for de nævnte mulige udlægninger jeg øjner er den forsimpling jeg har citeret i artiklen til støtte for min pointe dér.\n^ Søren Baggesen: „Individuation eller frelse? Om slutningen på H.C. Andersens eventyr ’Den lille Havfrue’“. I: Kri-tik nr. 1, 1967. 50-77.\n^ Eigil Nyborg: Den indre linie i H.C. Andersens eventyr, København 1962. 168 f.\n^ Ibid. 169.\n^ Poul Houe: „Andersen realiseret – Andersen til realisation“. I: Nordisk Tidskrift, nr. 5, 1979. 269-278.\n^ Eventyret er læst og citeret efter H.C. Andersen: Samlede Eventyr og Historier, Bind I, København 1962. 329-334.\n^ Se fx. Hans Brix: H.C. Andersen og hans Eventyr (1907), 2. udg., København 1970. 157-159.\n^ Undtaget fra denne bestemmelse er dog de fine, prinsessen og grevebarnet, hvis fodtøj beundres for nøjagtig de egenskaber det dadles for når et fattigt barn som Karen ifører sig det. Den som er højt på strå, eller på balkon, som prinsessen, lever i en anden verden end gemene folk og kan nyde den nåde som disse må dø for at opleve. Selv aflagte sko fra den anden side klasseskellet kan ikke accepteres. Det betones at såvel prinsessen som Karen er ‘fine’ og derfor kunne være samme opmærksomhed værd. Men hvor det fine er en dyd hos en prinsesse, noget der kan vises frem og syne, er det en synd hos den fattige, noget der bør skjules eller adles til noget højere, såsom ’dejligt’. Når den fattige ikke kan virkliggøre sig selv i dette liv, er det således ikke fordi menneskelig virkeliggørelse naturnødvendigt overgår menneskelig forstand og hører hjemme i det hinsides. Det er fordi der ikke er social sanktion til at søge virkeliggørelsen hvor den faktisk findes i det dennesidige. Den kristne nåde er en dyd gjort ud af den sociale tvang. En dyd, hvis inderlighed Andersen måske nok oprigtigt foretrak for de fines udvendighed, men hvis tvangskarakter han alligevel aldrig kunne se bort fra. Ikke blot er det kristne en nærliggende mulighed for Andersen at ty til med sin konfliktfyldte personlighed, det er en bydende nødvendighed hvis denne personlighed skal overleve. Hvilket være sagt i en note, da det slet ikke blev sagt på CTCs scene.\n^ Hans Christian Andersen: The Complete Fairy Tales and Stories. Translated from the Danish by Erik Christian Haugaard, Garden City, New York 1974. 289-294.\n^ The Complete Hans Christian Andersen Fairy Tales. Edited by Lily Owens, New York 1981. 450-453.\n^ Hans Andersen’s Fairy Tales. Retold by Vera Gissing (1979), reprint, London 1981. 15-22.


Nicolai Sylvest ramt af teknisk defekt på Paul Ricard | bilsport.dk\n« Det kan ikke blive ved for Frederik Nymark\nIb og Mie udbyggede føringen »\nNicolai Sylvest ramt af teknisk defekt på Paul Ricard\nNicolai Sylvest var i weekenden til start på Paul Ricard-banen i den sydlige Frankrig for at køre tredje afdeling af Blancpain Endurance GT Series. Forventningerne inden weekenden var store, da den unge nordsjællænder havde vist stor fremgang og super speed i det foregående løb på Silverstone, men desværre blev det ikke til et resultat, da en teknisk defekt betød, at han måtte udgå af løbet.\nTil dette løb havde team Rowe Racing lavet ændringer i deres kørersammensætning. Formel 1-testkøreren Daniel Juncadella var blevet flyttet fra Nicolai Sylvests bil til søsterbilen, og i stedet havde Rowe Racing i samarbejde med Mercedes AMG indsat deres rutinerede fabrikskører Thomas Jäger i stedet, og det er meningen, at han i resten af sæsonen skal foresætte sammen med Nicolai Sylvest og Indu Dontje.\nI de to træninger forud før tidtagningen var der problemer med at få bilens bagende til at være stabil. Rowe Racing forsøgte med flere ændringer, men lige meget hvad klagede alle tre kørere over, at bilen var meget svær at kørere, og jo varmere det blev, des sværere blev det. Lufttemperaturen var om eftermiddagen cirka 30 grader, men tidtagningen skulle heldigvis køres lørdag formiddag, hvor temperaturen var noget lavere.\nHver kører fik 15 minutter til at sætte en tid, og denne gang kom Nicolai Sylvest i bilen som nummer 2 kører, og det lykkedes ham at køre bilen ind til en foreløbig 27. plads ud af de 63 deltagere på banen. Til sidst kom Thomas Jäger i bilen og nu med mindre brændstofmængde lykkedes det ham at få bilen avanceret til en startplacering som nummer 21. Ikke et super resultat, men dog hæderligt og ikke verdens undergang, da løbet denne skulle køres over seks timer fra klokken 17.00 til klokken 23.00, hvor temperaturen er lavere. Man håbede, at det kunne hjælpe lidt på bilens køreegenskaber.\nThomas Jäger tog den første time i bilen, og da han kom i pit for at overdrage bilen til Nicolai Sylvest, laver teamet et super pitstop, så Team Danmark-talentet kom ud på en flot 12. plads, en placering, han formår at holde den næste halve time og endda lige foran søsterbilen. På et tidspunkt kom der safety car på banen, og da safety car’en skulle forlade banen igen, kom det til en misforståelse mellem Nicolai Sylvest og chaufføren i en langsomt kørende Ferrari, som pludselig sænkede farten.\n”Jeg prøvede febrilsk at undgå at ramme Ferrarien, men kunne ikke undgå en kollision,” fortæller Nicolai Sylvest. ”Jeg ramte den med højre forhjørne og jeg måtte i pit for at få gaffa-tape på fronten og forhjørnet. Senere blev jeg kaldt i pit igen for at tage en drive through, men det var ikke på grund af min kollision. Det var Thomas Jäger, som tidligere havde gjort noget, som han ikke måtte.”\nDa Nicolai Sylvest var færdig med sit stint og overdrog bilen til Indy Dontje, var bilen selvfølgelig placeret noget længere nede i feltet, men problemerne stoppede ikke her. Hollænderen kom i pit med et bristet baghjulsophæng – en skade som intet havde med kollisionen at gøre – men man kunne ikke fortsætte.\n”Det var selvfølgelig brandærgerligt, men nu vælger jeg at tænke positivt og se fremad,” siger Nicolai Sylvest. ”Nu skal vi i teamet arbejde hårdt på at finde den grundlæggende fejl på bilen, og vi skal onsdag deltage i den officielle Blancpain Endurance test på Spa-Francorchamps. Jeg vælger at tænke positivt, for jeg ved, at hvis bilen kører perfekt, så kan vi godt lave et godt resultat.”\nNæste løb i Blancpain Endurance GT Series er netop på Spa-Francorchamps, som køres den 25.-26. juli over hele 24 timer – et løb som har en rigtig stor status og har rigtig mange tilskuere næsten som Le Mans. Løbet kan ligeledes følges live på Blancpain Endurance website og på flere TV kanaler.


project44 udvider deres Advanced Visibility Platform med ocean visibility | SCM.dk\nproject44 har lanceret ocean visibility produktet som er en del af project44 Advanced Visibility Platform. Ocean visibility gør det muligt for shippers herunder transportfirmaer, speditører og tredjepartslogistikfirmaer (3PL'er) at spore Nordamerikanske container shipments som de ankommer til forsendelseshavnen, rejser over havet og bliver losset fra skibet til jernbane eller lastbil. En sådan detaljeret visibilitet af ocean shipments har tidligere været uopnåelig for mange shippers, speditører og 3PL’er.\nOcean visibility kombineret med project44’s eksisterende transportformer - truckload (TL), less-than-truckload (LTL), volume less-than-truckload (VLTL), parcel, final-mile, rail and intermodal - tilbyder end-to-end visibilitet på shipments. Tilføjelsen af Ocean visibility til project44 Advanced Visibility Platform gør det muligt for organisationer at automatisere flere vigtige transportprocesser og handle på den indsigt de får og derved forbedre shipment præstationen.\nDe fleste forsinkelser for ocean shipments sker i havnen eller umiddelbart efter, men andre visibilitets løsninger fokuserer kun på satellitdata af et skibs lokation, mens det er i transit. project44 Advanced Visibility Platform gør det muligt at indsamle og analysere et bredere spektrum af historisk og realtidsdata på skibsfartøj, container, havn, vejr og andre ocean shipment metoder. Disse data gør det muligt for project44 at levere prædiktive indsigter, der gør det muligt for brugerne at fjerne omkostninger i forbindelse med demurrage afgifter samt reducere lagerbeholdninger og manuel arbejdsbyrde. At indsamle data fra hele økosystemet gør det muligt for project44 at opnå et betydeligt investeringsafkast.\n"Indtil for nylig har mange af de værdifulde oplysninger, der er genereret af havfartsselskaber og skibsterminaler, været vanskelige, hvis ikke umulige at få adgang til," siger Jett McCandless, CEO og grundlægger af project44. "Endvidere er rigtig ocean visibility multimodal, der omfatter havneoperationer i begge ender inklusive lastbil og jernbane. Ved at tappe i havfartsselskabernes og skibsterminalernes skattekiste af skibs- og havnedata, hjælper project44 organisationer med at forstå det hele omkring ocean shipment. Dette giver dem den visibilitet, de har brug for for at øge effektiviteten, reducere omkostningerne og forbedre deres kunders oplevelser."\nYamato Transport USA, hvis moderselskab, Yamato Holdings, er verdens førende logistikvirksomhed, var en af de første brugere af project44's nye ocean visibility produkt. Paul T. Masuda, Chief Strategy & Innovation Office hos Yamato Transport USA siger, ”Vores firma har arbejdet i årevis for at være den førende indenfor logistik, men før vi integrerede project44's platform, var ETA'er på vores nordamerikanske bundne container shipments stadig kun korrekte ca. 60 procent af tiden, og når disse shipments kom i havn, endte de i et informativt 'sort hul'. Denne forvirring var stressende og dyr - både for os og vores kunder."\n”Vi tror på, at project44’s ocean visibility produkt vil levere præcise ETA'er for hvornår vores shipments ankommer til amerikanske havne. Derudover vil vi få detaljeret data i realtid om shipping containers placering og status som de bliver afladet, så vi ved, om der er et toldvæsen, som kræver opmærksomhed, hvornår en lastbil skal sendes og nøjagtigt hvornår shipping containere skal returneres til havnen. Bedre ETA'er og forbedret visibilitet af containere i havnen vil spare os og vores havfartsselskaber en masse tid og penge og give os mulighed for at yde en bedre service til vores kunder."\nproject44 er den verdensførende Advanced Visibility Platform for shippers og tredjeparts logistiskvirksomheder. project44 forbinder, automatiserer og leverer gennemsigtighed til de vigtigste transportprocesser for at accelerere indsigt og reducere den tid, det tager at føre denne indsigt ud i livet. Ved hjælp af project44’s cloud-baserede platform er organisationer i stand til at øge driftseffektivitet, reducere omkostninger, forbedre forsendelsespræstationer og levere en fremragende Amazon-lignende oplevelse til deres kunder. Idet project44 har forbindelser til mere en 175.000 vognmænd verden over og omfattende dækning for alle ELD/GPS og telematik enheder på markedet, er virksomheden i stand til at understøtte alle transport- og forsendelsestyper, inklusive Parcel, Final-Mile og Less-than-Truckload, Volume Less-than-Truckload, Truckload, Rail, Intermodal og Ocean. Hvis du ønsker at få mere at vide, så besøg www.project44.com.\nTags: project44, Containerfragt, Containershipping, Containerskib, Gennemsigtighed


Tomater har høje ernæringsmæssige krav, og deres korrekte og regelmæssige befrugtning giver mulighed for at opnå flot og velsmagende frugt. Forkert befrugtning af tomater eller fuldstændig opgivelse af denne behandling påvirker hurtigt kvaliteten af frugten og udbyttet. Find ud af, hvad der er den bedste måde at befrugte tomater på, så de vokser hurtigt og ikke bliver syge. Her er tips til, hvordan du gødes dine tomater til en saftig og smukt farvet frugt!\nGødning af tomater\nBefrugtning af tomater dyrket i jorden\nOrganisk befrugtning er meget vigtig i markdyrkning af tomater , da det er en kilde til humus i jorden. Selv før plantningen af kimplanterne, mens jorden forberedes til dyrkning af tomater, fodres jorden med organisk gødning, såsom komposteret gødning eller kompost. Påfør gødning i efteråret i en dosis på 2-3,5 kg / m². Brug af gødning forhindrer mangler ved mikroelementer (Mg, Cu, B, Cu, Mo, Mn) under den efterfølgende dyrkning af tomater. Brug komposten om foråret i en dosis på 3-4 kg / m².\nTomater har den største efterspørgsel efter næringsstoffer i perioden med stærk vegetativ udvikling og samtidig frugtsætning, det vil sige i månederne juli-august . I denne periode vises symptomer på næringsstofmangel som gulfarvning af bladene i bunden af stilken eller krølning af tomatblade mod toppen af bladbladene. Som et supplement til næringsstofmangler bruger vi mineralsk gødning. For at undgå symptomer på næringsstofmangel skal du starte befrugtning af tomater med mineralsk gødning ca. 3 uger efter plantning af kimplanter og gentage hver 14-16 dage . Vi afslutter fodring af tomater 3-4 uger før den planlagte afslutning af dyrkningen.\nTil mineralgødning af tomater kan vi bruge en- eller flerkomponentgødning.\nDe mest foretrukne enkeltkomponentgødninger er: ammoniumnitrat, calciumnitrat, kaliumsulfat og superphosphat. En-komponent gødning skal anvendes baseret på jordanalyse. I amatørafgrøder er en bedre løsning at bruge gødning med flere komponenter med en afbalanceret sammensætning af næringsstoffer, f.eks. "Velsmagende frugt" -gødning til Target, Florovit, Azofoska-tomater. Det er bedst at bruge flydende gødning, da de absorberes hurtigt af planter.\nEt alternativ til mineralgødning er brugen af brændenælde, mælkebøtte eller padderokgødning. Fortynd den fermenterede opslæmning i vand i en andel på 1: 10, og vand tomaterne hver 3-4 dage i en dosis på 2-3 liter opløsning pr. Plante. Brændenældeopslæmning har ud over dets ernæringsmæssige egenskaber også antiseptiske egenskaber.\nOg hvis der ikke er brændenælder i vores område, som kan bruges til at fremstille flydende gødning, er det værd at købe færdiglavet SUBSTRAL brændenældegødning i en havebutik.\nBrændenældegødning til tomater. Hvordan man laver og bruger tomater til at vokse som vanvittige?\nBrændenælde og tomat er en iøjnefaldende duo, men ved at bruge brændenældegødning til tomater opnår vi fantastiske resultater! Se hvordan man laver og anvender brændenældegødning for at få tomater til at vokse som vanvittige! Oplev den dokumenterede økologiske måde at sunde og smukke tomater på :-) Mere ...\nGødning af tomater dyrket i potter\nTomater, der dyrkes i potter, er mere tilbøjelige til at lide af næringsstofmangler end dem, der dyrkes i jorden, fordi de hurtigere bruger de tilgængelige næringsstoffer i et lille volumen substrat. Vi begynder at befrugte tomater i potter to uger efter plantningen af planterne og gentager dem hver anden uge. Til gødning af tomater dyrket i containere bruger vi speciel gødning til tomaterindeholdende magnesium (Mg), calcium (Ca), bor (B), kobber (Cu), molybdæn (Mo) og mangan (Mn), da mangler på disse grundstoffer oftest forekommer under beholderdyrkning. Disse kan for eksempel være Magic Strength Substral Tomat Gødning eller Target Liquid Tomat Gødning. Det er værd at bruge langtidsvirkende gødning, f.eks. Mål ekstra effektiv gødning til tomater, agurker og urter, der kun behøver at påføres én gang, og næringsstofferne frigives i op til 6 måneder. Mineralgødning kan ændres til naturlig, fx biohumus, organisk gødning til tomater Target eller Compo BIO organisk gødning til tomater lavet af fåruld.


Tilsted: Vi kendte ikke vores besøgstid\nDet blev til et ærgerligt nederlag til i aftenens kamp mod HC Midtjylland, hvor det med lidt held og marginaler på vores side kunne være blevet til point. Undervejs i kampen var Mors-Thy Håndbold bagud med 6 mål, men i kampens sidste kvarter kæmpede gæsterne sig tilbage i kampen og havde muligheden for at udligne - desværre missede vi den chance og HC Midtjylland vandt kampen med 25-23.\nHele kampen igennem blev landets vel nok mest tamme hal styret suverænt af Mors-Thy Håndbolds medrejsende fans, Bette Balkan. Over 100 tilhængere havde taget turen til Herning og efter kampen hyldede de deres helte på banen på trods af nederlaget - høj, høj klasse, Bette Balkan!\n- Det er vores egen skyld, at vi taber til HC Midtjylland i dag. Vores forsvar står generelt okay - der er måske et par småting der skal justeres, men ellers presser vi dem utallige gange til at spille på grænsen til passivt spil og generelt spiller de kedeligt, forudsigeligt og med lange angreb. Vi kommer ikke med tryk nok i vores angrebsspil, vores skud har ikke kvalitet nok, og så laver vi et hav af tekniske fejl helt ned på kaste-gribe-niveau. HC Midtjylland straffer os i starten af både første og anden halvleg med deres kontrafase, som får os til at hænge bagefter, og til sidst i kampen mangler vi de små marginaler på vores side. Skal vi tage noget positivt med herfra, så er det at vi ikke giver op og viser god moral, selv om vi er bagud med mange mål.\n- Vi taber, fordi vi ikke kender vores besøgstid. Vi spiller dårligt angrebsspil og finder aldrig de rette løsninger mod HC Midtjyllands forsvar, som er godt indstillede på os i dag. Vi får ikke spillet den ekstra aflevering, som giver os den gode mulighed, og dertil laver vi en del fejl, som de straffer prompte. Jeg synes, at vi står fint, når vi kommer ned og står 6 mod 6 i forsvaret, og Larsen har nogle fine redninger, men vi får aldrig straffet dem med vores kontra.\nJeg synes faktisk ikke, at HC Midtjylland spiller en specielt god kamp, men set over hele kampen er det nok fair nok, at de vinder - de var bedst til at straffe fejlene i dag. Det positive i kampen er, at vi viser god moral og får os kæmpet tilbage i kampen efter at have været bagud med 6 mål, og havde vi været lidt skarpere og havde haft en smule held og marginaler på vores side, så havde vi fået et point med herfra.