Hvad er bevis for indsatsmønter: Ultimate Guide - Blockgeeks\nI denne vejledning, hvad er bevis for stakemønter, introducerer vi dig til nogle lovende POS-mønter. Inden vi går videre, lad os give dig et overblik over bevis for indsats, og hvorfor det er at foretrække fremfor krigsfanger.\nMens proof-of-work (POW) mønter har banet vejen for kryptokurver, peger alle indikatorer mod markedsdominering af POS / bevis for indsatsmønter. Den virkelig fantastiske ting ved POS er, at den er mere skalerbar end POW, mens den ikke er nær så spild. POS giver dog også forskellige økonomiske fordele / udbytter til sine brugere, såsom at give mulighed for at køre en masternode eller lægge deres mønter i en portefølje, der kan indsættes.\n1 Hvad er konsensusmekanismer?\n2 Hvad er bevis for indsats?\n3 # 1 Ethereum\n3.1 Hvad er problemet Intet ved stav?\n3.2 Indtast Casper-protokol\n4 # 2 EOS\n5 # 3 Tezos\n6 # 4 DASH\n7 Fordele ved indsats for brugere\n7.1 # 1 Faldende tokenhastighed\n7.2 # 2 Tjen passiv indkomst\n8 Bevis for indsatsmønter: Konklusion\nHvad er konsensusmekanismer?\nEfter sin definition mangler et decentraliseret økosystem et centraliseret organ, der kontrollerer dets aktiviteter. Selvom dette holder dem beskyttet mod korruption og farer i et centraliseret system, åbner det et meget gyldigt spørgsmål.\nHvordan bliver noget gjort i et decentraliseret system?\nI et centraliseret system har det centrale organ ansvaret for at træffe beslutninger, hvilket er en luksus, som et decentralt netværk ikke har. For at afbøde dette bruger decentrale økosystemer brug af “konsensusprotokoller”. Konsensus er en dynamisk måde at nå til enighed i en gruppe. Mens afstemning bare nøjes med et flertal, uden at tænke på mindretallets følelser og velbefindende, sørger en konsensus for, at der opnås en aftale, der kan komme hele gruppen som helhed til gode.\nFra et mere idealistisk synspunkt kan konsensus bruges af en gruppe mennesker spredt rundt om i verden for at skabe et mere lige og retfærdigt samfund.\nEn metode, hvorved konsensusbeslutning opnås, kaldes “konsensusmekanisme”.\nI henhold til Wikipedia er hovedmålene for en konsensusmekanisme:\nAftale, der søger: En konsensusmekanisme bør skabe så meget enighed fra gruppen som muligt.\nSamarbejde: Alle deltagerne skal sigte mod at arbejde sammen for at opnå et resultat, der sætter gruppens bedste.\nSamarbejdsvillig: Alle deltagere bør ikke sætte deres egne interesser først og arbejde som et team mere end enkeltpersoner.\nEgalitær: En gruppe, der forsøger at opnå konsensus, bør være så egalitær som muligt. Hvad dette grundlæggende betyder, at hver stemme har lige stor vægt. En persons stemme kan ikke være vigtigere end en andens.\nInklusive: Så mange mennesker som muligt bør inddrages i konsensusprocessen. Det bør ikke være som regelmæssig afstemning, hvor folk tror, at deres stemme ikke vil have nogen vægt i det lange løb.\nDeltager: Konsensusmekanismen bør være sådan, at alle aktivt skal deltage i den samlede proces.\nMetoden, hvormed et system opnår konsensus, kaldes konsensusprotokoller eller konsensusmekanismer. Under oprettelsen af Bitcoin ændrede Satoshi Nakamoto konsensusprotokoller fuldstændigt ved at indlede begrebet Nakamoto-konsensus. Kravene til en sådan protokol er som følger:\nDet skal være i stand til at håndtere et bredt netværk.\nKonsensusmekanismen skal give korrekt validering af transaktioner af mindst 2/3 af netværket.\nBør beskytte mod dobbeltforbrug.\nDet unikke ved Nakamoto-konsensus er begrebet “vanskelighed”. Vanskeligheden kan være en slags arbejde, ressource eller aktiv, som netværksmedlemmet skal investere for at skabe en ny blok. “Vanskeligheden” hjælper med:\nStyring af antallet af mønter / poletter, der flyder rundt i økosystemet.\nAt bringe sikkerhed ind i systemet.\nVi vil undersøge de to mest populære og udbredte former for Nakamoto-konsensus:\nVi går ikke ind på detaljerne i POW, men lad os give dig en kort idé. I et POW-konsensus-system har vi minearbejdere i netværket, der bruger deres beregningsressourcer til at løse kryptografisk hårde gåder. Hvis nogen løser puslespillet korrekt, tilføjes deres blok til blockchain. Til gengæld får de en blokbelønning for deres indsats.\nDesværre har POW to store problemer:\nDet er ikke et skalerbart system.\nDet er ekstremt spild, da det kræver minearbejdere at spilde beregningsressourcer i virkeligheden.\nDette er grunden til, at mange projekter i stedet vælger proof-of-stake konsensus-systemet,\nBevis for indsats vil gøre hele mineprocessen virtuel og erstatte minearbejdere med validatorer. Sådan fungerer processen:\nValidatorerne bliver nødt til at låse nogle af deres mønter op som en indsats.\nDerefter begynder de at validere blokkene. Betydning, når de opdager en blok, som de tror kan føjes til kæden, vil de validere den ved at placere et væddemål på den.\nBortset fra konsensusmekanismen er der nogle projekter, der giver mulighed for særlige indsatsfunktioner. I disse projekter låser indehaverne en del af deres tokens i netværket for at modtage særlige privilegier såsom afstemning og hosting af masternoder. En anden ting, du skal bemærke, er at hvert projekt har sin egen version af beviset for stav S-algoritmen. I denne vejledning vil vi se på tre projekter, der bruger (eller vil bruge) en variation af Proof of Stake-algoritmen, nemlig – Ethereum, EOS og Tezos. Derefter skal vi se på, hvordan Dash udnytter staking til at køre Masternodes.\n# 1 Ethereum\nFør vi starter, er der en ting, der skal gøres klart Ethereum er i øjeblikket ikke et bevis på stakmønt, men det er en POW-mønt. Ethereum vil til sidst gå videre til bevis for indsats i sin sidste fase. Ethereums bevis for stavsimplementering kaldes “Casper-protokollen”. Casper blev oprettet for hovedsageligt at afbøde den største fejl i beviset for stavealgoritme – problemet “Intet på spil”.\nHvad er problemet Intet ved stav?\nOvervej følgende situation:\nI diagrammet ovenfor har vi hovedkæden (blå), der er blevet udvundet til blok # 53. Der er dog en parallel gren, der stammer fra blok # 50 (rød). Hvad vil der ske, hvis nogle ondsindede minearbejdere mødes og fortsætter minedrift i den røde kæde, indtil den overhaler den blå? Alle transaktioner, der har fundet sted i blok 51, 52 og 53, annulleres med det samme.\nI et Proof of Stake-system kan denne risiko mindskes.\nAntag, at ondsindet minearbejder Alice vil mine i den røde kæde. Selvom hun afsætter al sin hashkraft til det, får hun ingen andre miner til at slutte sig til hende i den nye kæde. Alle andre fortsætter stadig med at udvinde i den blå kæde, fordi det er mere rentabelt og risikofrit at udvinde i den længere kæde.\nHusk nu, at POW er ekstremt dyrt ressourcemæssigt. Det giver ingen mening for en minearbejder at spilde så mange ressourcer på en blok, der alligevel vil blive afvist af netværket. Derfor undgås kædesplitninger i et bevis på arbejdssystem, fordi det vil være ekstremt dyrt.\nDog ser tingene lidt anderledes ud, når du bringer Proof of Stake. Hvis du er en validator, kan du simpelthen lægge dine penge i både den røde kæde og den blå kæde uden nogen frygt for konsekvenser overhovedet. Uanset hvad der sker, vil du altid vinde og ikke have noget at tabe på trods af hvor ondsindet dine handlinger måske er.\nDette kaldes “Nothing at Stake” -problemet, og dette er noget, Ethereum måtte tage fat på. De havde brug for en protokol, der kunne implementere POS og afbøde problemet “Nothing at Stake”.\nCasper er en POS-protokol, der har en indbygget strafmekanisme. Sådan fungerer det:\nValidatorerne staker en del af deres thers som en stav.\nMen hvis en validator handler på en ondsindet måde og forsøger at gøre “intet på spil”, vil de straks blive irettesat, og alle deres indsatser vil blive skåret ned.\nEnhver, der handler ondsindet / byzantinsk, straffes straks ved at få deres indsats skåret ned. Det er her, det adskiller sig fra de fleste andre Proof of stake-protokoller. Ondsindede elementer har noget at miste, så det er umuligt for intet at stå på spil.\nDette betyder, at validatorer bliver nødt til at være forsigtige med deres nodetid. Uforsigtighed eller dovenskab vil føre til, at de mister deres andel. Denne egenskab reducerer censur af transaktioner og den samlede tilgængelighed. Sammen med alt dette giver egenskaben “skåret” også Casper en tydelig fordel i forhold til standardbevis for arbejdsprotokoller.\nDen nuværende situation i Casper\nDer er i øjeblikket to versioner af Casper-algoritmen, der udvikles side om side:\nCasper the Friendly Finality Gadget (FFG): Ethereum-grundlægger Vitalik Buterin udvikler Casper FFG. FFG er en hybrid POW / Proof of stake konsensus mekanisme. Blokkene vil stadig blive udvundet via POW, og hver 50. blok vil være et bevis på indsatskontrolpunkt.\nCasper Correct-by-Construction (CBC): Vlad Zamfir leder Casper CBC. CBC gør det muligt for Ethereum at udlede Casper dynamisk.\n# 2 EOS\nEOS sigter mod at blive et decentraliseret operativsystem, der kan understøtte dApps i industriel skala. Ledet af Dan Larimer og Brendan Blumer er det en af de mest omtalte platforme i kryptorummet. Ethereum, som nævnt ovenfor, bruger i øjeblikket POW-protokollen, hvilket gør den meget langsom og upålidelig. EOS planlægger at producere en platform, der potentielt kan udføre millioner af transaktioner pr. Sekund. Den måde, de gør på, er ved at bruge en unik form for bevis for stavealgoritme, kaldet DPOS eller delegeret bevis for indsats.\nHvordan fungerer DPOS?\nStandard proof-of-stake konsensusalgoritmen følger princippet om en klassisk Nakamoto-konsensus. Et flertal af hele netværket tages med til konsensusprocessen. Dette kan dog være en langsom proces, da netværket vokser i størrelse. I DPOS vælges delegerede blandt de tilgængelige validatorer gennem et kontinuerligt godkendelsessystem. Disse delegerede har ansvaret for konsensusprocessen.\nI EOS kaldes disse delegerede “Block Producers.” I alt vælges 21 blokproducenter fra listen over validatorer. Alle kan deltage i blokproducentvalget. De får lov til at producere blokke, der er proportionale med de samlede stemmer, de modtager i forhold til alle andre producenter.\nFor at opsummere blokproducenternes hovedroller:\nSørg for, at deres knude altid kører og er sund.\nSaml transaktioner i blokke.\nValidering af transaktionerne ved at underskrive og udsende disse blokke.\nVedligeholdelse af netværkets generelle sundhed og trivsel.\nHvorfor bruge DPOS?\nSom du kan forestille dig, er DPOS meget hurtigere end POS, simpelthen fordi de involverede noder er meget mindre. EOS har opnået et højt niveau på 3.996 transaktioner pr. Sekund. Skærmbilledet nedenfor viser os også, at blokke bliver bekræftet i EOS på kun 0,5 sekunder.\nForhindrer gentagelse af transaktion på forskellige kæder.\nSignalerer netværket om, at en bruger og deres indsats er på en bestemt gaffel.\nForhindrer validatorer i at handle skadeligt på andre kæder.\nEOS indsats for ressourcer\nMens EOS og Ethereum begge er smarte kontraktplatforme, er der en grundlæggende filosofisk forskel mellem de to projekter. Ethereum fungerer som en global supercomputer, der udlejer sin magt til udviklere til at opbygge deres dApps. EOS er derimod bygget på en ejerskabsmodel. I stedet for at betale husleje for ressourcer, ejer du dem.\nI det øjeblik du spiller EOS-tokens, får du ressourcer som netværksbåndbredde og CPU-båndbredde til gengæld. Da RAM er en sjælden ressource, skal du købe det fra RAM-markedet. Når du sælger dine ressourcer som CPU og netværksbåndbredde, får du dine indsatte tokens tilbage.\n# 3 Tezos\nTezos er en decentral, selvstyrende smart kontraktplatform, der blev grundlagt af Arthur Breitman og Kathleen Breitman. Virksomheden har hovedkontor i Schweiz og samlede 232 millioner dollars i en ikke-begrænset ICO på kun to uger og accepterede bidrag fra både bitcoin og ether.. Tezos bruger en liquid proof of stake eller LPOS til konsensusformål.\nIndtil videre har vi set to former for proof-of-stake (POS):\nEthereums Casper, som tager et flertal af hele netværket.\nEOS ’DPOS, der vælger delegerede fra netværket, som igen tager sig af konsensus.\nLPOS kombinerer facetter af begge disse tilgange for at skabe en konsensusmekanisme, der er bygget på principperne om flydende demokrati.\nDet er et system, der flydende overgår mellem direkte demokrati og repræsentativt (delegeret) demokrati.\nProcessen har følgende funktioner:\nFolk kan stemme om deres politikker direkte.\nFolk kan delegere deres stemmeansvar til en delegeret, der kan stemme om deres politik for dem.\nDelegaterne kan selv delegere deres stemmeansvar til en anden delegat, der kan stemme på deres vegne. Denne egenskab kaldes transitivitet.\nHvis en person ikke kan lide afstemningen fra deres delegerede, kan de tage den tilbage og stemme om politikken selv.\nSå hvad er fordelene ved flydende demokrati?\nMeningen fra hver person tæller og spiller en rolle i den endelige politikoprettelse.\nFor at blive delegeret er alt, hvad man skal gøre, at vinde en persons tillid. De har ikke brug for at bruge millioner af dollars på dyre valgkampagner. På grund af dette er adgangsbarrieren relativt lav.\nPå grund af muligheden for at svinge mellem direkte og delegeret demokrati kan mindretalsgrupper være ret repræsenteret.\nEndelig har den en skalerbar model. Enhver, der ikke har tid til at stemme om deres politikker, kan simpelthen delegere deres stemmeansvar.\nHvad er Liquid Proof of Stake?\nI modsætning til DPOS er der ingen hård og hurtig regel, som delegerede absolut skal vælges. Det er helt op til deltageren, hvad de vil gøre. Okay, så lad os komme i gang med LPOS.\nTezos ‘LPOS kræver, at man satser et bestemt antal Tezos-tokens for at deltage i konsensus om blockchain. Processen med at lægge Tezos-tokens (XTZ) kaldes bagning.\nTokenholdere, alias “bagere”, kan delegere deres valideringsrettigheder til andre tokenholdere uden at overføre ejerskab. I modsætning til i EOS er delegation valgfri.\nBagning af blokke\nDu finder og tilføjer blokke til Tezos blockchain gennem en proces kaldet “bagning”. Sådan fungerer det:\nBagere får blokudgivelsesrettigheder baseret på deres andel.\nHver blok bages af en tilfældig bager og notariseres derefter af 32 andre tilfældige bagere.\nHvis blokken er god at gå, tilføjes blokken til blockchain.\nDen succesrige bager får en blokbelønning og kan opkræve transaktionsgebyrer for alle transaktioner inde i blokken.\nSom vi har sagt før, har tokenholdere mulighed for at delegere deres bagerettigheder til andre indehavere uden at give slip på ejerskabet af deres tokens. Efter afslutningen af bageprocessen deler bageren deres belønning med resten af delegaterne.\n# 4 DASH\nDASH er en af de mest populære kryptokurver på markedet i dag. Skaberen Evan Duffield stødte på Bitcoin i 2010 og var meget imponeret over teknologien. Han var dog ikke så begejstret for den langsomme transaktionshastighed og den manglende privatliv.\nDette er grunden til, at han besluttede at bruge kernekoden og oprette sin egen kryptokurrency den 18. januar 2014. Dash blev tidligere kaldt Xcoin, som senere blev “DarkCoin”, som blev omdøbt til Dash. DASH er et portmanteau af “Digital Cash”.\nDash Specielle funktioner\nSend private transaktioner via PrivateSend-funktionen.\nSend pæne øjeblikkelige transaktioner via InstantSend.\nDa DASH er en fork af Bitcoin-protokollen, er det et proof-of-work-system (POW).\nSom den sidste funktion siger, er DASH en POW-protokol i stedet for en POS-protokol. Så det åbenlyse spørgsmål er, hvorfor taler vi om det i en guide om bevis for indsatsmønter? Nå, DASH har en funktion, der giver sine indehavere mulighed for at være vært for Masternodes og levere en service til netværket.\nHvad er Dash Masternodes?\nMasternodes er som de fulde noder i Bitcoin-netværket, bortset fra at de skal levere en bestemt tjeneste til netværket og skal have en betydelig investering i systemet. For at køre en Masternode skal man satse en 1000 DASH.\nSå nu er spørgsmålet, man skal stille, hvorfor en Masternode har brug for at foretage den slags investeringer?\nTil gengæld for deres tjenester får Masternodes udbetalt tilbage i udbytte på deres investering. Løftet om en belønning tilskynder Masternodes til at arbejde i økosystemets bedste. Dash var den første kryptokurrency, der implementerede Masternode-modellen i sin protokol.\nMasternoderne skaber et sekundærnetværk efter en Proof of service-algoritme og findes oven på det standardniveau af minearbejdere. Dette system med to niveauer skaber en synergi mellem bevis for service og bevis for arbejdsmekanismer i Dash-netværket.\nNår en Masternode er tændt, har den ansvaret for et bestemt sæt funktioner som InstantSend og PrivateSend. De har også ansvaret for netværksstyring.\nDa kørsel af en masternode kræver penge og kræfter, for at tilskynde nodeoperatørerne, bliver de belønnet for deres indsats. Belønningen er normalt 45% af blokbelønningen. For at få et mere konkret svar skal vi dog tjekke nogle parametre.\nBelønningssystem for masternoderne\nDa antallet af aktive masternoder i DASH-systemet fortsætter med at ændre sig, fortsætter belønningen med at svinge i henhold til denne formel: (n / t) * r * b * a\nVariablerne i formlen er som følger:\nn er antallet af masternoder, som en operatør kontrollerer\nt er det samlede antal masternoder\nr er den aktuelle blokbelønning (i øjeblikket ~ 3,6 DASH)\nb er blokke i en gennemsnitlig dag. For Dash-netværket er dette normalt 576.\na er den gennemsnitlige Masternode-betaling (45% af det gennemsnitlige blokbeløb)\nInvesteringsafkast for at køre en Masternode kan beregnes som: ((n / t) * r * b * a * 365) / 1000.\nFordele ved indsats for brugere\nDer er flere fordele, som en mønt kan få ved at inkorporere en indsatsmekanisme. Lad os se på nogle af dem i dette afsnit.\n# 1 Faldende tokenhastighed\n“Token Velocity” er en metric, der bruges til at bestemme den langsigtede værdiansættelse af en bestemt kryptokurrency. Vi kan ikke flygte fra det faktum, at markedet er fuld af unødvendige tokens. Disse tokens tjener intet andet formål end at være bare et middel for udviklere og projektskabere til at skaffe penge via crowd salg. Som sådan er disse tokens kun egnede til spekulativ handel, og så snart deres pris er omkring et bestemt niveau, bliver de solgt. Da disse tokens næsten ikke har nogen beholdningsværdi, siges det at de har høj hastighed.\nToken Velocity = Samlet transaktionsvolumen / gennemsnitlig netværksværdi.\nMere tokenhastighed = Mindre gennemsnitlig netværksværdi.\nMere transaktionsvolumen = Mere tokenhastighed.\nEn effektiv måde at mindske tokenhastighed og generel tokenbevægelse er at låse dem inde i netværket som indsats. Dette er grunden til, at en POS-kryptomønt i sig selv har lav tokenhastighed.\n# 2 Tjen passiv indkomst\nIndsættelse af dine mønter er også en fantastisk måde at låse og sætte pris på din investering på. Hvis du ejer en stor del af et bestemt projekts tokens, betyder det, at du er ekstremt investeret i dets succes. Hvis det er tilfældet, er det fornuftigt for dig at deltage i dens indsatsproces, hvis den har en.\nBevis for indsatsmønter: Konklusion\nMange kryptoprojekter er begyndt at inkorporere stakingfunktioner på en eller anden måde i deres system. Mens mange af de nyere projekter vælger en Proof-of-Stake-konsensusmekanisme, viser DASH os, at en proof-of-work-mønt også kan integrere indsatsfunktioner for at høste fordelene.


Annette Vibeke Jensen....der sku jo være nogen - PDF\nAnnette Vibeke Jensen....der sku jo være nogen\nDownload "Annette Vibeke Jensen....der sku jo være nogen"\n1 Annette Vibeke Jensen...der sku jo være nogen - de første 40 år SF i Vejle\n2 Annette Vibeke Jensen...der sku jo være nogen - de første 40 år SF i Vejle\n3 Annette Vibeke Jensen: Der sku jo være nogen - de første 40 år SF-Vejle Layout: Jens Tønnesen Tryk: Udbye Grafisk Udgivet af SF-Vejle 1999 ISBN:\n4 Forord Socialistisk Folkeparti blev stiftet den 15. februar 1959, og har altså dermed 40 års jubilæum i februar i år. I den anledning har SF-Vejle bedt mig skrive lokalafdelingens historie, dels fordi man gerne vil markere begivenheden, og dels fordi vi nærmer os en tid, hvor begivenhedernes vidner begynder at blive færre. På trods af - eller måske netop fordi - jeg ikke selv er medlem af partiet, syntes jeg det var en spændende opgave at være med til at fastholde og formidle beretningen om dannelsen af et parti, som i en tid med mange døgnfluer har udviklet sig til at være et af de store, stabile - og med 40 år på bagen kan man vel også sige - gamle partier. Uden at tage munden for fuld kan man vel også hævde, at partiet repræsenterer det eneste reelle alternativ til Socialdemokratiet på venstrefløjen, og at det igennem 40 år har øget sin indflydelse i dansk politik. Denne tendens ses i Vejle ved det faktum, at vi nu i forløbig to valgperioder har haft en SF-borgmester. Set i den store sammenhæng er 40 år ikke lang tid, og man ville umiddelbart tro, at der alene af den grund fandtes store mængder kildemateriale. For Vejles vedkommende gør det sig desværre ikke gældende for den første halvdel af perioden. Sandsynligvis har man ikke indset vigtigheden af at gemme materiale, der kunne have fortalt eftertiden historien om partiets første år. Ikke af ond vilje, men fordi de første mange år gik med blot at overleve som parti. Denne del af lokalafdelingens historie baserer sig derfor i høj grad på såkaldt ikke-skriftlige kilder, nemlig samtaler med de af partiets stiftere og tidlige støtter, det har været muligt at finde. For sidste del af perioden gør det modsatte sig gældende, idet man her drukner i informationer, og den store opgave bliver da at uddrage det vigtigste inden for de rammer, der blev afstukket for jubilæumsskriftet. Det vigtige er i denne sammenhæng defineret som de sager, som enten optog og inddrog medlemmerne meget, eller som profilerede SF som parti i Vejle. Mange mennesker har været involveret, for at dette skrift har kunnet se dagens lys, og de skal alle takkes her. Det gælder Vejle kommunes folkeregister, som i flere omgange var behjælpelig med at finde nulevende ud fra 40 år gamle adresser, det gælder personalet på Vejle Byhistoriske Arkiv, hvor jeg fik uhindret adgang til SFarkiverne, og det gælder Vejle Bibliotek, som - selv om der var travlhed og kaos på grund af en brand - velvilligt både hjalp og stillede plads til rådighed, så det kunne lade sig gøre at læse aviser fra perioden. Takkes skal også Flemming Christensen for udlån af sin private scrapbog og Jack Eg Nielsen for at jeg måtte benytte hans private arkiv samt for altid at være til rådighed med svar på utallige spørgsmål om forskellige forhold i lokalafdelingen. Ikke mindst er jeg stor tak skyldig til de SF - medlemmer - tidligere som nuværende - der tålmodigt har ladet sig interviewe. Især vil jeg i den sammenhæng fremhæve stifterens hustru, Ulla Nielsen. Selve skriftets form følger ikke det gængse for et historisk skrift. Således er det valgt at undlade den sædvanlige dokumentation af faktuelle oplysninger - dog vil det fremgå hvorfra oplysningerne stammer omend ikke med nøjagtige bibliografiske data. Denne form er valgt af to årsager: For det første er det skønnet, at beretningen dermed bliver mere læsevenlig, og for det andet er SF vel næppe et parti, som regnes og regner sig for at være traditionens vogter. Vejle, januar 1999 Annette Vibeke Jensen 5\n5 Starten En brun, meget slidt kassebog med knækket ryg. På forsiden er skrevet Socialistisk Folkeparti Vejle. Her begynder SFs historie i Vejle. Åbnes kassebogen, kan man på de gulnede sider læse navnene på dem, der var med fra starten. Sirligt er det anført, at 20 navngivne mennesker har betalt kontingent for månederne marts/april og maj/juni - 2 kr. pr. gang. Ikke nogen uhyrlig sum på et tidspunkt, hvor en havnearbejder på akkord kunne have en ugeløn på 90 kr. Man er dog også nødsaget til at hæve kontingentet - allerede fra juli er det steget til det tredobbelte, altså 3 kr. om måneden. Så pudsigt det end er, er det interessante ikke kontingentet. Det interessante er de 20 navne. De mennesker som gjorde det muligt at stifte en lokalafdeling af SF. Mange af dem er døde, men det er lykkedes at opspore nogle af de centrale personer, og det er dem, der kommer til orde i det følgende. Det hele startede i Den 15. november blev Aksel Larsen ekskluderet fra det kommunistparti, som han havde været medlem af siden Det kom ikke uventet. Siden Sovjetunionens indmarch i Ungarn 1956 havde Aksel Larsen argumenteret for, at partiet skulle gøre sig mindre Sovjetafhængig, og andre ekskluderede eller frafaldne DKPere havde støttet ham. Mange opfordrede ham til at stifte et nyt kommunistparti - et dansk kommunistparti. Den 22. november 1958 samledes 76 repræsentanter fra tidligere kommunistiske partiforeninger og for arbejdergrupper samt faglige tillidsfolk på Christiansborg. Her enedes man om, at når/hvis der var indsamlet et tilstrækkeligt antal underskrifter på anmeldelsen af SOCIALISTISK FOLKEPARTI ville man indkalde til stiftende generalforsamling. Et tilstrækkeligt antal definerede man som mindst det antal personlige stemmer Aksel Larsen havde opnået ved det sidste valg. 6 Uddrag fra SFs første kassebog fra marts/april og maj/juni 1959.\n6 Initiativtager til og stifter af SF-Vejle, Orla Nielsen. Østerbo var formand for DKP i Vejle, men blev ekskluderet, fordi han havde anbefalet Aksel Larsens nye parti. For Orla var der ikke tvivl om, at han skulle gå ind i dette nye parti, og selv om hustruen Ulla næsten ikke Frem til februar 1959 indsamledes der mere end underskrifter, over det dobbelte af det krævede antal. For Vejles vedkommende har vi det første spor af oprettelsen af en lokalafdeling så tidligt som den 25. november, kun 3 dage efter Christiansborgmødet. Denne dag sendte en Orla Nielsen et brev til Aksel Larsen, hvori han skriver, at efter telefonsamtale med Holger Vivike kan han forstå, at der er fremstillet nogle specielle lister til underskrifter. Om Aksel vil sende disse lister? Og, fortsætter Orla Nielsen, for at komme ud til så mange som muligt, kunne man så ikke sætte listerne i avisen, det ville jo lette indsamlingen noget. Hvem var denne Orla Nielsen? Orla var initiativtageren til stiftelsen af SF Vejle. Den store bager fra Huset på Abildvej 6, hvor SF-Vejle blev stiftet. Tilbygningen til venstre er af nyere dato. 7\n7 orkede at skulle starte forfra, fulgte hun ham fra DKP. Bruddet med DKP var kommet på den måde, at Ulla og Orla havde hørt rygter (meget stærke og meget underbyggede) om, at Orla skulle ekskluderes, men det skal blive løgn, sagde jeg, og næste dag gik Ulla hen og meldte dem ud. At der ikke var plads til selvstændige meninger i det parti, ægteparret havde givet al menneskelig overskud, var en skuffende oplevelse. Orla havde ikke behøvet at være nervøs for at komme til at mangle underskrifter. Hans første træk var at indkalde til nogle møde for at lodde stemningen blandt kammeraterne, og det faldt positivt ud. Sigvald Sørensen deltog i et af disse møder, og han meldte sig som frivillig underskriftsindsamler. Sigvald boede også dengang på Søndermarken, så det var naturligt, at han skulle dække Blomsterkvarteret samt nogle af boligforeningens blokke. Og det gik godt. Som Sigvald siger, var det kolossalt så mange, der var villige til at underskrive. Om det kan tages som et udtryk for, at underskriverne gav deres støtte til det nye kommunistparti er nok ikke sandsynligt. Snarere er der tale om en stille, men synlig protest mod det gamle kommunistpartis Sovjet-afhængighed. Bent Andersen, dengang en 24 årig havnearbejder, kan huske nogle enkeltheder omkring dannelsen af lokalafdelingen. I hans familie var man glødende kommunister, så da Bent nåede skelsår, meldte hans far ham automatisk ind i partiet. Men Sovjetunionens invasion i Ungarn var faldet Bent for brystet, og efter mange og lange overvejelser var han blandt de mange, der meldte sig ud - til stor fortrydelse for familien. Imidlertid blev han jo ikke mindre socialistisk af at melde sig ud af DKP, så også han var på udkig efter et nyt politisk ståsted, og det skulle være til venstre for Socialdemokratiet, for helt så desperat var man jo ikke. Løsningen kom gennem en ven og meningsfælle, som ad omveje havde hørt om det nye parti, som de mente at søge. Bent kom med til nogle af de indledende møder og var således blandt den lille flok på omkring 15 personer, som fik valgt en bestyrelse. Bestyrelsen kom til at bestå af Orla Nielsen som formand, brødrene Erik og Ib Hansen, Egon Albrechtsen og endelig Søren Peter Sørensen. Både Ulla Nielsen og Bent Andersen husker, at de indledende møder og det stiftende møde fandt sted på Abildvej 6 hos ægteparret Magda og Alfred Pedersen, men ingen husker præcist hvornår. Af et brev fra Orla Nielsen skrevet i 1988 ved vi imidlertid, at bestyrelsen i Vejle blev dannet før SFs officielle start den 15. februar Det har formodentligt været en gang i januar, for underskriftsindsamlingen blev jo sat i værk ret hurtigt efter den 22. november. Vejle var altså på banen før københavnerne. Var det et forvarsel om, at Vejleafdelingen også på andre områder skulle gå i spidsen? 8 Orla Nielsens brev fra 1988 til lokal-afdelingen i Vejle.\n8 Telegram fra Aksel Larsen Når man vil beskrive forgangne begivenheder, er det god latin, at man gør brug af kilder - skriftlige såvel som mundtlige. Som tidligere nævnt er vi desværre ikke i besiddelse af ret meget af nogen af delene, når det gælder Vejle partiforenings første spæde start. De, der endnu lever, kan ikke huske begivenhederne fra hinanden, og på det tidspunkt kunne man vel ikke forestille sig, at datidens dokumenter skulle gemmes for at kunne tilfredsstille fremtidens nysgerrighed - når man lige er blevet født, tænker man ikke på jubilæer. Nogle få levn er der dog, som kan give brudstykker af et billede. Det første der skal fremhæves her, er fra folketingsvalget den 15. november Ikke fordi det i sig selv er interessant, når man skriver lokalhistorie, men det har efterladt en ganske overordentlig interessant kilde. Det var jo SFs første folketingsvalg, og derfor den første lejlighed til at vise, om partiet var bæredygtigt. Vi ved det ikke, men man kan vist roligt gå ud fra, at det har givet anledning til en del arbejde også i lokalafdelingen. Valgets resultat blev, at SF fik 11 mandater. Et meget flot resultat i betragtning af, at DKP ved det forrige valg i maj 1957 havde opnået 6 mandater. Denne gang røg DKP helt ud af Folketinget for først at komme igen ved valget i SF havde altså vist sin eksistensberettigelse. Valgresultatet for Vejle Amt var også overmåde tilfredsstillende: Gunhild Due kom ind, valgt i Koldingkredsen, og Orla Nielsen blev første stedfortræder. Det store arbejde der ligger bag disse resultater blev også påskønnet: Den 17. november indløb der telegram til Vejle partiforening med denne ordlyd: Tak for den store fremgang I skaffede. Aksel Larsen. Det Aksel Larsen refererede til, var de 867 stemmer, der i Vejle faldt på SF. Nu skulle der arbejdes på repræsentation i byrådet til kommunalvalget i marts Arbejdet var vigtigt, fordi Aksel Larsens telegram med tak for det arbejde, man havde lagt for dagen i Vejle et parti er mest synligt - og får derfor størst tilslutning - når det er repræsenteret i offentlig sammenhæng. Det var ikke blot en konsolidering, men også en vækst, man arbejdede på. Indsatsen blev noget hæmmet af, at det var svært at finde folk til opstilling. Man ville måske nok gerne gøre et stykke arbejde for partiet, men det var så som så med at lade sig opstille, for tænk, hvis man nu blev valgt? Sigvald Sørensen, som ellers havde vist sin iver allerede ved underskriftsindsamlingen i november 1958, gjorde fra starten klart, at han ikke ville være medlem, for han ville ikke vælges til noget. Det manglende medlemsskab blev imidlertid ikke nogen hindring for Sigvalds opstilling på SFs liste til byrådsvalget i men så tilpas langt nede, at der ikke var nogen mulighed for at blive valgt. Senere - under Hans Nedergaards formandskab - blev Sigvald meldt ind. Der skulle være orden i tingene. Også Ulla Nielsen kan berette om pres for at lade sig opstille. Hun gik ram forbi i 1962, men ved byrådsvalget 4 år senere pressede man hende så meget, at hun indvilgede, for der skulle jo være nogen. Hendes modstand var ikke som Sigvalds begrundet i, at hun ikke ville væl- 9\n9 Ulla og Orla Nielsen ved en festlig lejlighed. ges til noget, men havde bund i en frygt for, at hun kun ville få een stemme. I Vejle Amts Folkeblad fra den 10. marts 1966 kan man imidlertid se, at Ulla fik 10 stemmer. Det går dog som en rød tråd gennem partiets historie i de perioder, hvor det ikke var repræsenteret i byrådet, at det daglige arbejde bestod i mange, mange opstillingsmøder samt en evig leden efter opstillere. Bent Møller Christensen, formand fra 1972, fremhæver da også de mange ture i sin gamle bil rundt i omegnen til diverse møder. Som han husker det, fandt disse møder ofte sted i præstegårde. Det skulle dog vise sig at blive hans held, at partiet havde så god repræsentation blandt de næstekærlige, for bilen måtte ofte skubbes igang til hjemturen. Men trods genvordighederne med at få opstillet folk, lykkedes det alligevel at få lavet en liste i Den kom til at se således ud: Orla Nielsen, bagersvend Erik E. Hansen, tekstilarbejder Karl Kjeldsen, slagteriarbejder Sigvald Sørensen, murerarbejdsmand Uanset en behjertet indsats havde man ikke heldet med sig i denne omgang. Vejle Amts Folkeblad kan berette, at der ialt blev afgivet stemmer, heraf de 766 på SFs liste. Hvis det skal sættes i relief kan man sammenligne med Kommunistpartiet, der fik 142 stemmer, og set i det lys var 766 jo ikke så dårligt endda. De 766 stemmer udgjorde lige 4.1% af stemmerne og det ville have været nok til et mandat i byrådet idag, men da der dengang kun var 17 pladser i byrådet, rakte det ikke til et mandat 10\n10 Repræsentation i byrådet I 1964 var der igen folketingsvalg. Denne gang var der ingen begejstringens bølge, der bar SF igennem. Tværtimod måtte man notere en tilbagegang på et mandat fra 11 til 10. Tilbagegangen skyldtes indre uroligheder i partiet, og disse uroligheder førte til, at tre af folketingsmedlemmerne forlod Folketinget forud for valget. Og når det regner på præsten... Tendensen ses også i Vejle: Fra 867 stemmer i 1960 til 801 i Det tegnede ikke godt med det forestående byrådsvalg for øje. Skulle det ses som et varsel, at Melodi Grand Prix vinderen få dage før kommunalvalget i marts var Ulla Pias Stop mens legen er go? Muligvis, men i Vejle sattes derimod alle sejl til - man fik fremstillet en folder i A5 størrelse, ialt 4 sider. På forsiden prydet af en tegning af Vejle Vindmølle, og indeni var Erik Hansen og Orla Nielsen, listens nr. et og to, afbildet med angivelse af SFs kardinalpunkter i det nye byråd. Heraf kan vi se, at man prioriterede boligpolitikken højt. Erik Hansens første punkt er en sanering af det, han kalder de kommunale drypstenshuler - de mennesker, der endnu i dag er henvist til at bo i disse elendige rønner, må snarest anvises en bolig - og til en pris de er i stand til at betale! Og videre kræves der tidsvarende boliger til unge og enlige - og vel at mærke boliger, der modsvarer både behovet og pengepungen! Også ungdommen og idrætten lå SF på sinde. Erik Hansen slog således til lyd for, at der skulle bygges et fritidscenter med en idræts- og svømmehal med friluftsbassin, kunstisbane m.m.. Endelig kræves der vuggestuer, børnehaver og fritidshjem - det var jo de glade tressere, hvor der rigtig kom gang i hjulene, og kvinderne holdt deres indtog på arbejdsmarkedet. Og det har vel i høj grad været SFs vælgere, der havde behov for børnepasning, idet partiet endnu ikke var langt fra sit kommunistiske udspring, og Forsiden af valgpjecen lavet til byrådsvalget\n11 derfor stadig næsten udelukkende trak arbejderstemmer. I hvert fald var de opstillede at finde i arbejderklassen - heraf to lokale fagforeningsformænd - som følgende opstillingsliste viste: Erik Hansen var den første SFer i Vejle byråd. Erik Hansen, textilarbejder, bestyrelsesmedlem i textilarbejdernes fagforening Orla Nielsen, bager, formand for bagernes fagforening Sigvald Sørensen, murerarbejdsmand, formand for murerarbejdsmændenes fagforening Ulla Nielsen, Jysk telefon Svend Aage Bank, malersvend Poul Nielsen, textilarbejder Jonna Clausen Enevoldsen optræder ikke på den officielle liste offentliggjort i Vejle Amts Folkeblad dagen før valget. Åbenbart har der været forfald, og det var derfor Ulla Nielsen blev presset til at lade sig opstille som tidligere beskrevet. Var det en bevidst kvindepolitik, at der helst skulle være en kvinde på listen? Det ville passe med tidens ånd og SFs tidligt markante kvindepolitik. Hvorom alting er, denne gang lykkedes det. 5.9% af stemmerne i Vejle kommune gik til partiet, og dermed fik SF i Vejle for første gang sæde i byrådet. Byrådsforhandlingerne for 1966 kan ikke give os noget billede af, hvordan Erik Hansen gjorde sit mandat gældende, idet der kun gengives beslutningsreferater, men han fik sæde i social-, biblioteks- og museumsudvalget, hvoraf i hvert fald det førstnævnte må have ligget hans hjerte nært. Erik Hansen døde i Opstillingslisten på bagsiden af valgpjecen. Her har man ikke kunne nå at ændre listens nr. 4 til Ulla Nielsen. 12\n12 Den første katastrofe I starten lignede det overhovedet ikke en katastrofe. Faktisk gik SF frem fra 10 til 20 mandater ved folketingsvalget i november Det var så stor en fremgang og gav så stor selvtillid, at flere røster i partiet mente, at nu var tiden inde til at få etableret et samarbejde med Socialdemokratiet, og på denne måde få større indflydelse på udviklingen. Det var absolut heller ikke uinteressant, at der for første gang var et arbejderflertal i Folketinget. Det burde udnyttes, mente mange. Viljen var der da også hos de to politiske ledere, J.O. Krag og Aksel Larsen, som begge snakkede ministerpost til SF, og initiativet blev kraftigt støttet af fagbevægelsen. Men Aksel Larsens bestræbelser vandt ikke gehør i folketingsgruppen, og enden på det blev, at de to partier i marts 1967 enedes om et forlig, der bl.a. omfattede en afgift på forbrug - moms - og en omlægning til forudbetalt skat - kildeskat. Dermed var Det røde Kabinet indledt, og det førte bl.a. til, at SF for første gang i partiets historie stemte for finansloven og dermed accepterede militærbevillingerne, angiveligt for at undgå at de øvrige partier i Folketinget skulle vælte regeringen. Men uanset hensigten så splittede det partiet i en højrefløj anført af Aksel Larsen, som gerne ville samarbejde med Socialdemokratiet for derved at trække det til venstre, og en venstrefløj, som talte om marxisme med meget store bogstaver, anført af blandt andre Erik Sigsgaard og støttet af Preben Wilhjelm i Hovedbestyrelsen, så det måtte naturligvis gå galt. Det gjorde det under forhandlingerne om indefrysning af en dyrtidsportion for at støtte den danske devaluering som værn mod den engelske devaluering. Folketingsgruppen splittedes i to grupper, 14 SFere og 6 løsgængere, som senere samme år dannede partiet Venstresocialisterne. Dønningerne bredte sig ud over det ganske land, og folketingsvalget januar 1968 var en katastrofe. Tilbagegang fra 20 til 11 mandater var også det år, hvor lokalafdelingen i Vejle fik et nyt medlem ved navn Hans Nedergaard, tidligere kommunist og aktiv i modstandsbevægelsen - han var blandt initiativtagerne til strejkerne i Odense sommeren Med ham får vi lidt at vide om, hvordan det gik - og var gået Vejle-afdelingen. Nedergaard skrev i marts 1969 et brev til partikontoret, hvor han kommer ind på løst og fast. Blandt andet hører vi, at der faktisk ikke var sket ret meget i afdelingen. Orla Nielsen havde været travlt optaget af sit fagforeningsarbejde (han var i mellemtiden blevet formand i bagernes fagforening), og det stod dårligt til med det organisatoriske. Nedergaard selv var som sagt blevet meldt ind i november 1968, og ved samme lejlighed var han blevet valgt som formand. Det skyldtes nok, at den foregående formand, Per Berendtsen ikke ville (eller kunne?) længere. Per Berendtsen har ikke efterladt sig spor i materialet, så nogen udfarende kraft har han formodentlig ikke været. Men i 1969 stod det endnu dårligere til, for da er Hans Nedergaard både formand og kasserer, og det forklarer han selv med, at det ikke kunne lade sig gøre at få en fuldtallig bestyrelse, og alle blev simpelthen valgt til noget. Vi hører også lidt om medlemstallet fra Nedergaard. Hans Nedergaard var formand for SF i Vejle fra 1968 til\n13 Hans Krintel var gennem mange år folketings-kandidat i Juelsminde-kredsen. Sigvald Sørensen var en trofast kandidat til Vejle byråd gennem mange år. Der var i 1969 godt 30 medlemmer, men personer skyldte kontingent for de sidste halvandet år, og af dem blev 9 slettet. Der var altså stadig ikke den store tilstrømning til partiet. Med baggrund i både dette og splittelsen i folketingsgruppen, var det derfor ikke uventet, at kommunalvalget i marts 1970 ikke gik, som man kunne håbe. I Vejle havde man ellers sat alle sejl til, så man dækkede bredt rent fagligt. Erik Hansen, textilarbejder Johnny Lindskjold, arbejdsleder Ulla Lindsted, slagteriarbejder Kay Boye Pedersen, lektor Sigvald Sørensen, fagforeningsformand Ulla Hansen, fabriksarbejder Orla Nielsen, fagforeningsformand Svend Jespersen, rangerformand Hans Krintel, specialarbejder Jens Chr. Nygaard Nielsen, banebetjent Nikolaj Mortensen, slagteriarbejder Villy E. Christiansen, installatør Som man ser, holdt akademikerne deres indtog på listen denne gang. Ikke fordi der ikke havde været højtuddannede eller akademikere med i partiet - vi har jo hørt Bent Møller Christensen omtale de mange præster, og Møller Christensen var selv cand. mag. og underviste på Vejle Gymnasium, senere Rødkilde Gymnasium. Når han ikke var opstillet, skyldtes det, at han boede i Grejs, og derfor ikke kunne opstille i Vejle. Det hjalp imidlertid ikke, at man viste den store faglige spredning på listen. 645 stemmer blev det til, og det var ikke nok til at Erik Hansen kunne blive siddende. Heller ikke selv om byrådet var udvidet til 25 medlemmer med kommunalreformen fra 1. april Tværtimod mente mange, at folks usikkerhed om konsekvensen af sammenlægningen til storkommuner fik vælgerne til at stemme på det sikre, ikke på fløjene. SF var igen ude i kulden. 14\n14 Fremgang Da Erik Hansen forlod byrådet begyndte kampen for ny repræsentation igen. Denne evige kæmpen for synliggørelse tærede på kræfterne og mange mistede modet. Bent Møller Christensen husker perioden som een lang kamp for et comeback. Et lyspunkt var der dog. I oktober 1972 skulle der være folkeafstemning om dansk medlemsskab af EF, og da SF dengang var modstander, og over halvdelen af den danske befolkning i hvert fald i valgkampen var ligeså, var der masser af potentielle medlemmer og vælgere. Det var da også en travl tid for Vejle-afdelingen. Bent Møller Christensen husker, hvordan alle mand var af huse for at snakke med folk på gågaden, for at sælge aviser ved Paladspassagen, for at deltage i diverse paneler og møder. Ihærdigheden - og måske især sagen - gav også resultat: I protokollen for SF Vejle kan man læse om generalforsamlingen 30. oktober 1972: Den konstituerede formand Bent Møller Christensen aflagde beretning hvoraf det fremgik at S.F s medlemstal var steget med 50% siden folkeafstemningen om E.F. Et af disse nye medlemmer var den senere formand, Tage Hvilsom. Tage husker tydeligt den travle tid om- Medlemstallet steg med 50% efter folkeafstemningen om EF. Tage Hvilsom, formand for SF- Vejle kring folkeafstemningen. Især husker han et møde på Rødkilde Gymnasium kort tid før afstemningen - på dagen for Norges afstemning. Når han husker det så tydeligt, er det ikke kun fordi Anker Jørgensen var tilstede. Det skyldes, at Anker Jørgensen blegnede, da det norske resultat midt under mødet blev offentliggjort - beretter Tage med slet skjult skadefryd. 15\n15 Den anden katastrofe Egon Hansen blev valgt til byrådet for SF i Med alle de nye medlemmer og den øgede interesse om SF kom der fornyede kræfter til de hårdt prøvede frontkæmpere. I første omgang slikkede man sårene efter Jordskredsvalget i december (tilbagegang til 11 mandater fra 17 i 1971) og koncentrerede sig ellers om det i marts 1974 forestående kommunalvalg. Som sædvanlig var flere villige til at lade sig opstille på listen - men aldrig øverst. Og så var der alligevel en overraskelse. Året før havde fagforeningsformanden fra Tulip, Egon Hansen, henvendt sig om medlemsskab. Han var godt nok socialdemokrat, men fandt at SF var mere i overensstemmelse med hans politiske overbevisning. Og selvfølgelig var der plads til Egon, som oven i købet havde et par venner med. Og så var det, at Bent Møller Christensen fik en ide. Hvorfor ikke lade Egon opstille som frontfigur? Han var politisk skolet, og han var fagforeningsformand på en af byens største virksomheder, et kendt ansigt, som måtte kunne trække en masse stemmer. Ikke alle var lige begejstrede for Egon Hansen. Man kunne jo ikke se bort fra, at han havde trådt sine politiske barnesko i Socialdemokratiet, fremhævede Tage Hvilsom. Og kunne man nu også stole på ham med den korte baggrund i partiet? Men som sædvanlig var der ikke trængsel om førstepladsen på listen, og det var nu, der var fokus på SF på grund af EF afstemningen - der skulle smedes mens jernet var varmt, eller i hvert fald, mens SF havde medvind. Så derved blev det. Foruden Egon Hansen kom listen til at bestå af følgende: Egon Hansen, fagforeningsformand Henny Strøyer, husmoder ( sekretær i bestyrelsen) Hans Krintel, specialarbejder Chr. Rahbæk Møller, møllersvend Svend Jespersen, rangerformand Sigvald Sørensen, fagforeningsformand for murerarbejdsmændene SFs hovedpunkter i valgkampen var, at man for at undgå dobbeltadministration skulle placere flest muligt af statens opgaver hos amter og kommuner, det ville også styrke nærdemokratiet. Vejle Amts Folkeblad kan også berette, at SF i byrådet ville arbejde for små skoler, lokale sundhedscentre, fælleshuse, kommunens overtagelse af bybusserne, gågader og skånsom renovering. Sammesteds kan man læse, at stemmesedlen efter at være blevet udvidet med de nye partier som f.eks CD og Fremskridtspartiet er blevet så lang, at der på et af valgstederne kunne høres en røst, Undskyld, De træder på min stemmeseddel! Resultatet blev, at byrådet kom til at se således ud: Socialdemokratiet 12 mandater (tilbagegang på 2) Radikale 1 mandat (uændret) Konservative 3 mandater (tilbagegang på 1) SF 1 mandat (688 stemmer) Venstre 7 mandater (fremgang på 1) Fremskridtspartiet 1 mandat 16\n16 Egon Hansen løb med SFs mandat efter mindre end et år i byrådet, hvilket er at læse i protokollen fra 20. februar\n17 Bent Møller Christensen var afdelingens formand i perioden Fremskridtspartiet blev repræsenteret for første gang. Da der som tidligere nævnt nu var 25 byrådsmedlemmer, manglede Socialdemokratiet ét mandat for at have flertal, og det fik måske betydning for den senere udvikling. Valgperioden startede 1. januar 1975, men allerede d. 7. februar modtog formanden Bent Møller Christensen et brev fra Egon Hansen, og det var en bombe. I brevet stod, at Egon Hansen hermed nedlagde sit mandat for SF. Begrundelsen var, at han syntes det var forkert, at der var 4 arbejderpartier, og at han i øvrigt ikke mente, han havde fået den fornødne opbakning til sit byrådsarbejde fra partiet. Det sidste kan næppe være sandt, for han kan kun have nået at deltage i det første konstituerende møde, og på den baggrund kan han dårligt bedømme, om der var støtte nok fra baglandet. Hvad det første angår, er det sandsynligvis nok også en letkøbt undskyldning for noget andet. De 4 arbejderpartier han henviser til, er foruden Socialdemokratiet og SF også VS, der jo som tidligere nævnt var blevet dannet i 1967, samt DKP. Men disse partier var der jo også, da han besluttede sig til at lade sig opstille for SF. Og SF ville jo ikke forsvinde som parti selv om han meldte sig ud. Bent Møller Christensens reagerede prompte. I et brev til Egon Hansen fremfører han, at af de 688 stemmer der ved valget i marts var faldet på SF, faldt de 280 som listestemmer og kun 210 tilfaldt ham, Egon, personligt. Det måtte derfor kun være rimeligt og moralsk rigtigt at han, Egon, gik af og gav plads til suppleanten, Henny Strøyer. Det ville Egon Hansen ikke. Han fortsatte som løsgænger, og stemte i øvrigt sammen med socialdemokraterne i resten af perioden. Derefter meldte han sig ind i Socialdemokratiet, opstillede for dem i næste periode og blev valgt ind. Han sad således i byrådet i mange år. Det, at han på den måde blev det manglende socialdemokratiske mandat, fik mange til at mene, at der var tale om aftalt spil, at socialdemokraterne og Egon havde lavet en handel i porten, som sikrede Socialdemokratiet flertal i byrådet. Og givet er det, at forhandlingerne blev meget nemmere for partiet med Egon Hansen til at støtte. Så sent som 21. maj 1980, da Egon Hansen blev 60 år, stod der i den anledning at læse i avisen, at Egon Hansen efter at have meldt sig ud af SF stod udenfor partierne. Det er dog almindeligt kendt, at han havde skiftet til Socialdemokratiet. Og alle de, der oplevede dette alvorlige slag er enige om, at der var tale om forræderi. 18\n18 Resignation Det var en alvorlig streg i regningen, da man mistede mandatet i byrådet. Glansen gik i sandhed af St. Gertrud. Rent fysisk udmønter det sig i, at protokollen pludselig ikke føres mere. Den senere sekretær og formand, Verner Hansen, skriver Herfra er protokollen ikke ført i 1½ år, men hullet er søgt udbedret ved hjælp af forskellige papirer og avisnotitser. På generalforsamlingen 3. september 1975 valgtes Tage Hvilsom som ny formand. Det var en resigneret flok, som Tage skulle styre. Det ses af, at det blev sværere og sværere at få hele bestyrelsen til at samles. Nogle gange fremgår det af protokollen, at der er meldt lovligt afbud, men ofte er det angivet, at vedkommende bare er udeblevet. At det var et problem er gentagne opfordinger til at deltage vidnesbyrd om. Den 11 december 1976 indkaldes til bestyrelsesmøde: Gode kammerat! Det er nu en del måneder siden vi holdt vores første bestyrelsesmøde, på dette bestyrelsesmøde lykkedes det at samle samtlige, hvad der ikke har været muligt på noget tidspunkt siden. Og det fortsætter i 1977: Til samtlige bestyrelsesmedlemmer i SF Vejle. Tilstanden i vor partiforening er ganske utilfredsstillende, og har været det længe. For nogle kniber det med at komme til bestyrelsesmøder, oftest uden afbud. Heller ikke de menige medlemmer undgår formandens opsang, hvad følgende indbydelse er et eksempel på: Kære medlem! Vi i bestyrelsen for SF Vejle er ikke ganske tilfredse som vor partiforening virker. Vi har tidligere inviteret til medlemsmøder for at høre din mening, men vi modtog ikke nogen større reaktion. Det var et problem, at man igen skulle bruge alle kræfter på at blive synlige, og problemet blev større af, at der ikke var så mange frivillige hænder at tage af. Rent ud sagt, så var det altid de samme hænder, der tog fat, og det sled. Det betød, at man efter Tages mening druknede i det forefaldende arbejde, ikke var udadvendte nok, og derfor ikke fik gjort nok ved det lokalpolitiske. Det forefaldende arbejde var de evigt tilbagevendende Et eksempel på en af de mange indsamlinger, der ifølge Tage Hvilsom tappede kammeraterne for kræfter. indsamlinger - til SFs dagblad, Minavisen, senere kaldet Socialistisk Dagblad, til diverse strejker og til valgkassen. Det var de samme mennesker,der støttede hver gang, og derfor betegner Tage indsamlingerne som kammeratlig udplyndring. Ud over pengeindsamlinger samledes der underskrifter til støtte for strejker, mod EF og hvad der ellers kunne være. Og hver fredag stod to medlemmer ved Paladspassagen for at sælge Minavisen. Det var efterhånden ikke et særlig eftertragtet job, for det var mildest talt utaknemmeligt, og det var besværligt at få frivillige til det. Tage beretter, at da han engang var taget på sommerferie, havde bestyrelsen simpelthen afbestilt Minavisen i den periode bag hans ryg. Et andet problem, man havde at slås med, var kontingenterne - eller rettere de manglende kontingenter. Christian Rahbæk, der var valgt som kasserer samtidig med Tage Hvilsom, var en udmærket kasserer, men han var efter formandens mening for blød. Kort sagt lod han folk få for lang snor med hensyn til betaling. Alt dette vidner om, at det var de daglige opgaver, en desperat holden hovedet oven vande, der prægede lokalafdelingen efter Egon Hansens afgang. 19\n19 Socialistisk folkepartis ungdom - SFU Der skete dog også positive ting i denne periode. Således fik Socialistisk Folkepartis Ungdom en afdeling i Vejle den 17. marts Ikke alene var det et synligt bevis på, at det stadig gærede i lokalafdelingen, men det gav også flere muligheder. Som ungdomsorganisation var SFU berettiget til økonomisk støtte, og det åbnede op for et længe næret ønske: Et lokale, hvor man kunne holde møder. Indtil da havde møderne fundet sted privat, nogle gange på skift, og ofte også i Idrættens hus. Det var dog blevet besværliggjort af, at afdelingen efterhånden havde behov for lagerplads - til valgpjecer, plakater og lignende - og papirarbejdet var også blevet så omfattende, at det var passende om man fik sin egen duplikator og ikke skulle låne andre steder. Så alt talte for, at man fik et lokale. Det blev en lille lejlighed i stuen Vesterbrogade 34. Det gav lidt luft til den betrængte bestyrelse, at familien ikke længere behøvede at forlade dagligstuen for at give plads til kammeraterne. Og det var et stort fremskridt, at der var et sted at arbejde med duplikatoren og alt det praktiske arbejde. At lokalet så var nabo til købmand frk. Nygaard, som tillod salg efter lukketid - af f.eks. øl - var jo heller ikke at foragte. Men lykken varede kort, allerede i december måtte lokalet igen opgives, midlerne var trods alt ikke til det alligevel. Det skete dog med maner, idet SFU inviterede til en afslutningsfest den 29. november for medlemmer og pårørende. Pølser øl og vand kan købes, oplyser invitationen. Det var nok ikke de store kulinariske udskejelser frk. Nygaard blev vidne til i nabolejligheden. Lokalesituationen bedredes igen senere, da man i begyndelsen af 1978 fik et lokale i Jernbanegade 4 lige overfor højbanen. Dette lokale fejredes med, at SF Vejle formsmæssigt endelig blev et rigtigt arbejderparti, idet der blev syet en rød fane. Hverken fane eller lokalet er i SFs besiddelse idag, lokalet fordi man atter måtte flytte, først til kælderen på hjørnet af Spinderigade og Vesterbrogade, senere til Havnegade på den anden side af højbanen, og senere igen til Nørrebrogade 2, hvor SF fik lokaler i det, der oprindeligt var Arbejdernes Forsamlingsbygning. Måske er fanen bortkommet under de mange flytninger? Ikke alt der skete i SFUs lokaler var lutter idyl, som dette uddrag af protokollen tyder på. 20\n20 De fem Det var ikke kun de lokale fortrædeligheder med en frafalden SFer i byrådet, der kunne give anledning til resignation. Folketingsvalget januar 1975 havde været endnu et skridt tilbage i mandattal fra 11 til 9 mandater, og i det hele taget var man ifølge nogles opfattelse vidne til en højredrejning både i samfundet og i Folketinget. Det sås specielt med den store tilslutning et parti som Fremskridtspartiet fik. Højrestemmerne kom fra stort set alle Folketingets partier, og det foruroligede Kurt Brauer, Poul Dam, Kristine Heltberg, Henning Philipsen og Sigurd Ømann fra folketingsgruppen i en sådan grad, at de følte sig foranlediget til at anbefale et samarbejde mod højre. Larsenister kaldte de sig, og henviste dermed til Aksel Larsens erklæring, at SFs største opgave var, at forhindre Socialdemokratiet i at samarbejde med højrefløjen. For at lokke Socialdemokratiet mod venstre var de fem villige til at føre indkomstpolitik, et absolut fy-ord indenfor SF, ligesom man også erklærede sig indforstået med indførelse af atomkraft. I Vejle kan sagen spores i Vejle Amts Folkeblad. Den 15. februar 1977 skulle der være folketingsvalg. I den anledning var der den 14. februar arrangeret paneldiskussion på biblioteket, og samme dag havde avisen bragt en forsidehistorie om en hemmelig plan blandt SFs antilarsenister gående ud på udrensning af bl.a. Gert Petersen. Dette fik Bent Møller Christensen til på aftenens møde at afvise noget sådant med en udtalelse om, at der her forelå et eksempel på politisk pornografi. Denne udalelse satte sig fast hos lederskribenten, og i maj samme år var der lejlighed til at få den returneret, For første gang var det muligt at trykke valgmaterialet i flere farver. 21\n21 der stadig var saft og kraft nok til at stable en valgkamp på benene. Men det lykkedes. Og endda introducerede man noget nyt i den trykte valgpjece - farvetryk, et F på rød baggrund. Det var en landvinding, der var mulig, fordi man havde kunnet benytte trykkefaciliteter i Huset på Østerbrogade. Tage fortæller, at de blev så begejstrede for pjecen, at de lod den trykke i 5000 eksemplarer. Stor var fortrydelsen derfor, da de fandt ud af, at ikke mindre end 2 telefonnumre var forkerte pjecer er mange, når der skal rettes i dem manuelt. Listen viser, at der nu var kommet nye ansigter til: De to telefonnumre, der skulle rettes i hånden i 5000 eksemplarer. idet avisen har set beviser for, at udrensningsprocessen både er foregået efter en klar plan og med nøje målbevidsthed. Med henvisning til, at SF i meningsmålingerne får mindre og mindre tilslutning og efterhånden er betænkeligt nært udslettelsesgrænsen, fremfører avisen at Man må altså slå fast, at SFs politiske stripteasenummer fortsætter - for nu at blive i nærheden af den sprogbrug, der blev anvendt mod os i valgkampen i Vejlekredsen... Både Tage Hvilsom og andre SFere var på banen med læserbreve vendt mod avisen, men striden i partiet undgik ikke at få indflydelse på valgresultatet. Først var der folketingsvalget i februar. Her gik SF tilbage fra 9 til 7 mandater. I Vejle mistede partiet 391 stemmer, en reduktion på 30%. Dernæst gjaldt det kommunalvalget i marts Med al den desillusion og modgang partiafdelingen havde oplevet inden for de seneste år, kan det undre, at Lindhardt Thomsen, assurandør Niels Jørgen Jensen, radiotekniker Hans Krintel, specialarbejder Allan Christensen, lærerstuderende Sigvald Sørensen, fagforeningsformand Selv om partiforeningen gjorde et godt stykke arbejde, kunne udviklingen ikke vendes. Tilbagegangen ved kommunalvalget svarede procentvist stort set til tallene fra folketingsvalget: Fra 688 til 408 stemmer. Det var naturligvis surt, og skulle forklares på en eller anden måde, og på et medlemsmøde den 21. marts 1978 havde Tage Hvilsom opstillet følgende punkter til forklaring på tilbagegangen: 1. Lindhardt var ikke kendt nok. 2. Folk huskede stadig Egon Hansen, og ville derfor ikke spilde en stemme 3. Der var ingen piger på listen (altså var man, som tidligere antaget, bevidste om listens kønsfordeling) 4. Afdelingen markerede sig for lidt mellem valgene, og så kom Tages hjertesuk: Vi mangler kræfter økonomisk og fysisk. Og det sidste var alt taget i betragtning nok problemet i en nøddeskal. 22\n22 Nye tider Om end valgresultatet kunne forklares - og især bortforklares - med baggrund i både lokale og landspolitiske forhold, så var det dog et skuffende resultat. Så skuffende, at man åbenbart havde svært ved at rumme det. Dette indtryk underbygges af, at protokollen er påfaldende fåmælt omkring valgaktiviteterne: Vi undlod at sætte plakater op, men lod trykke en brochure i 5000 eksemplarer til uddeling. Vi havde enkelte avisindlæg og møder. Det valgtekniske samarbejde gav ét mandat i byrådet - til kommunisterne... Så hjalp det lidet, at afdelingen havde haft succes med at markere sig i sagen om vej-forlægningen i Ådalen. Her havde SF fra starten været modstandere af et projekt, der forudsatte en motortrafikvej gennem Vejle Ådal. For det første, mente man, ville det være galimatias at ødelægge den enestående natur i Ådalen, og for det andet, hvis der endelig skulle være en vej, hvorfor så en motortrafikvej, så cyklister ikke kunne få lov til at nyde naturen? Den socialdemokratiske borgmester Karl Johan Mortensen havde godt nok ærgret sig over at de - ifølge ham - negative grupper ikke var udelt begejstrede for en motortrafikvej gennem Ådalen. Men da både Fredningsmyndigheder, Miljøministeriet og Planstyrelsen ligeledes havde blandet sig, var projektet blevet udsat - dog kun, som det viste sig, for en kortere tid. En anden sag, som havde haft SF-Vejles bevågenhed, var spørgsmålet om tilladelse til at bygge et Bilka lavprisvarehus. Her var SFs holdning, at indkøbssteder Cigaretter, whisky og nøgne pi r - var det det, som kunne lokke SFerne til at støtte Minavisen? 23\n23 skulle være boligorienterede, for at sikre hele befolkningen en rimelig vareforsyning. Også i dette spørgsmål gik SF i polemik i Vejle Amts Folkeblad, så på trods af modgang var der liv endnu, og ved Folketingsvalget i oktober 1979 gik SF frem til 11 mandater, og var det ikke et tegn på, at man skulle spytte i næverne og bare komme igang igen? Det var det byråd, der spøgte. Listen var på tale i flere omgange fra starten af 1981 (fra dette år blev kommunalvalgene flyttet til november måned). Den 10 februar blev der opstillet en liste med Svend Jespersen som spidskandidat - den tidligere spidskandidat, Lindhardt Thomsen, var ikke tilstede og kom først ind på listens 6. plads. Allerede 15. februar skulle listen ændres, idet Svend Jespersen trak sit kandidatur tilbage. Det fik følgende bemærkning i protokollen - ikke uden humor: Det blev klart at Svend Jespersen alligevel ikke ville være spidskandidat til byrådet - så der stod vi med fletningerne i postkassen. Og så, for at være sikker på, at vi alle er med, er der tilføjet i parentes (efter Storm P.) Det udviklede sig faktisk til et opgør i gruppen, for 4. marts var der medlemsmøde, og her måtte man konstatere, at der ikke kunne findes en spidskandidat skønt Lindhardt Thomsen ikke var uvillig. Han forlod partiet kort tid efter dette møde, angiveligt i skuffelse over den manglende tilslutning. Så sent som 25. august var spørgsmålet endnu ikke afklaret. Denne dag holdt bestyrelsen møde med det ene formål at finde en spidskandidat. Man havde søgt forstærkning ved at indbyde amtets hovedbestyrelsesmedlem, Poul Einar Jensen, og han gjorde nogle desperate forsøg på at overtale Svend Jespersen og Vibeke Kinch, men stadig uden resultat. Det skulle blive en tilflytter, der løste den gordiske knude. I 1977 havde sognepræst Flemming Christensen fået embede i Hornstrup. Chr. Rahbæk, som boede på Nørremarken, havde i sin egenskab af kasserer opsøgt Flemming Christensen blev valgt til byrådet i Flemming Christensen flere gange for at sludre lidt med det nye medlem. På den måde lærte Rahbæk Flemming Christensen at kende som en mand, der både kunne og turde stille op til den byrådsplads, man så sikkert regnede med at få i denne omgang. Ideen blev fremført for bestyrelsen og præsten, og begge parter accepterede. Listen kom dermed til at se sådan ud: Flemming Christensen, pastor Vibeke Kinch, lærer Sigvald Sørensen, fagforeningsformand Svend Jespersen, rangerformand Peer Jespersen, gymnasielærer Niels Jørgen Jensen, specialarbejder Hans Krintel, specialarbejder Det viste sig at troen på, at det skulle lykkes denne gang, kom til at holde stik. Ved valget fik SF en plads i byrådet. Stemmeantallet næsten tredobledes til 1425 stemmer - faktisk var man kun få stemmer fra at opnå endnu et mandat. Det skulle siden vise sig, at med Flemming Christensen i byrådet var der nye tider på vej. 24\n24 Ind i varmen - og ud De nye tider viste sig, da det fulde resultat af valget kom frem. Socialdemokratiet var ikke kommet så godt igennem kommunalvalget. Tre mandater havde de mistet, og det betød, at de var tvunget til at sikre sig nogle samarbejdspartnere og dermed vælge side. Karl Johan Mortensen udtalte til avisen 18. november, at han personligt intet ville have imod at samarbejde med de konservative, mens det straks var vanskeligere med Venstre, som i valgkampen efter hans mening havde ligget meget tæt op ad Fremskridtspartiet. Men i sidste ende valgte Socialdemokratiet den anden side, nemlig Flemming Christensen og den radikale Anders Grosen. Det var sandsynligvis ikke af ideologiske årsager. Som Vejle Amts Folkeblad skrev i den anledning: Socialdemokratiet gjorde det billigste - købte to debutanter. Flemmings pris var næstformandsposterne i socialudvalget og kulturudvalget, desuden en plads i skolekommissionen straks og to vurderingsmænd senere. Socialdemokraterne mente bestemt, at konstitueringssnakken også indebar de to samarbejdspartneres accept af en ny kommunal administrationsbygning, men her havde de forregnet sig. Det havde længe været en socialdemokratisk drøm at komme ud af lejemålet i Hafniahus (nu Codanhus), og i stedet komme i egne lokaler i en ny administrationsbygning. Da byrådet i september begyndte forhandlingerne om næste års budget, viste det sig, at hverken Flemming Christensen eller Anders Grosen ville støtte byggeriet. Det var en alvorlig torn i øjet på de socialdemokratiske medlemmer. Der faldt hårde ord mod det, der blev opfattet som løftebrud. Især måtte SF lægge ryg til. Fællesorganisationen i Vejle udtalte, SFs nej er en skandale, og de udtrykker undren over, at netop dette parti ikke skulle være interesseret i at skabe arbejdspladser. Denne stikpille hentyder til, at Sigvald Sørensen som fagforeningsmand på et tidligere tidspunkt havde udtrykt tilfredshed over, at der med administrationsbyggeriet blev skabt arbejdspladser. Helt nøjagtig 100 arbejdspladser i 3 år, havde Socialdemokratiet beregnet. Men det var efter Flemmings mening skudt helt over målet. Hvis 100 mand skulle aflønnes i 3 år, ville lønsummen alene overstige det samlede budget. Snarere var der tale om 35 arbejdspladser, og i en tid med smalhals kunne de bruges bedre på andre områder, f.eks. til isolering, vedligeholdelse og modernisering af noget af det ældre byggeri. Derved kunne der også skabes plads på budgettet til sociale forbedringer og bedre forhold for børnefamilierne, bl.a. ved at fastholde priserne på daginstitutionsområdet. Efter beskyldninger fra begge parter om løftebrud fra begge sider, endte sagen med, at samarbejdet mellem de tre partier brød sammen. I 1983 blev der alligevel til en ny administrationsbygning, til gengæld fik man så gennemtrumfet, at bygningen på Kirketorvet 25 - den nuværende Teknisk Forvaltning - blev bevaret imod socialdemokratiets ønske. SF har deltaget i mange 1. majarrangementer. Dette fra 1980 var en stor succes med mange deltagere. 25\n25 Tulipsagen Socialdemokraternes formand i Vejle havde begrundet bruddet med SF og R i 1982 med, at det ikke var muligt at føre realitetspolitik med d herrer Flemming Christensen og Anders Grosen, og det er også tydeligt, at Socialdemokratiet havde det svært med SF i byrådet. Noget af det svære bestod nok i, at partiet skulle vænne sig fra at være enerådende til at samarbejde, og det var en hård proces. Vælgerne så imidlertid på SF med blide øjne både lokalt og på landsplan. Ved folketingsvalget i december 1981 havde SF næsten fordoblet sit mandattal fra 11 til 21, og partiet var nu det tredie største. Mandattallet fastholdtes ved folketingsvalget i januar 1984, så det var tydeligt, at SF var kommet ind i varmen hos vælgerne. I Vejle skete der i september 1985 noget, som gav SF yderligere vind i sejlene lige inden kommunalvalget i november. Vejles store arbejdsplads, Tulip, havde i et par år ønsket at bygge nyt. For at få de bedste kort på hånden, havde Tulip henvendt sig til både Hedensted, Kolding, Horsens og Vejle kommuner, og alle steder var man interesseret, for der blev talt om 1200 arbejdspladser. Forhandlingerne med Vejle kommune var i september 1985 så langt fremme, at byrådet 25. september var indkaldt til et ekstraordinært møde med kun et punkt på dagsordenen, nemlig jordhandelen med Tulip. I handelen indgik følgende: 1. Vejle kommune skulle sælge en kæmpestor grund til Tulip på yderst favorable vilkår - 12 kroner pr. kvadratmeter - med garanteret rabat på spildevand og vand i al fremtid. Kommunen havde sikret sig forkøbsret til grunden fra godset Øster Grundet, men ikke med en fastsat pris. 2. Til gengæld skulle kommunen købe Tulips gamle fabriksbygninger i Havnegade for 70 millioner kroner - efter sigende det tredobbelte af vurderingssummen. Yderligere skulle Tulip leje lokalerne til en billig leje flere år frem, helt til 1992, skulle det vise sig. Af de 25 i byrådet var de 2 inhabile og 2 andre, Flemming Christensen og Jørgen Lund (DKP), ville have sagen udsat for at kunne sætte sig bedre ind i den. Men, fik de at vide, det er sidste udkald, for Tulip skal umiddelbart efter have repræsentantskabsmøde, og hvis ikke Vejle vil have de 1200 arbejdspladser, har Horsens kommune et godt tilbud i ærmet. Jørgen Lund og Flemming Christensen stemte imod, hvilket siden skulle vise sig at være en god beslutning. For Otto Christensen, ( Kage Otto ), ønskede også at købe grund i den del af byen, og han handlede med Øster Grundet til 59 kroner pr. kvadratmeter. Vejle kommune og Øster Grundet kunne derfor ikke blive enige om en pris, som var lav nok til, at kommunen kunne holde sin aftale med Tulip og stadig have skindet på næsen. Så måtte jorden eksproprieres. En taksationskommission satte prisen til 30 kroner pr. kvadratmeter, men med udsigt til et kommunalt tab på 7 millioner kroner, ankedes sagen til Overtaksationskommissionen. Inden kommissionen kom med en afgørelse, solgtes endnu et stykke af godsets jord til entreprenørfirmaet Højgaard & Schultz for 50 kroner pr. kvadratmeter. I februar kom afgørelsen: Vejle kommune skulle betale 40 kroner. Sagen blev først endeligt afgjort i august 1990, og først efter at have været i både Landsret og Højesteret, men resultatet blev det samme: Prisen var 40 kroner pr. kvadratmeter. Det tab på 13.5 millioner kroner der derved fremkom, skubbede Tilsynsrådet videre til de 19 af byrådets medlemmer, der stemte for handelen, dog således at de kun skulle dække 5% af det samlede tab, nemlig kroner hver. 26


Det luksus Sky City At Madox Hotel er en 4-stjernet ejendom i nærheden af New York-børsen, Top of the Rock observationsplatform og Trinitatis Kirke.\nSky City At Madox Hotel ligger 30 minutters gåafstand fra centrum af New York.\nGæsterne kan gøre brug af et køleskab, gratis Wi-Fi, en mikrobølgeovn og et køkken, som er tilgængelige i alle Sky City At Madox Hotel værelser. Gæsterne kan også bruge en kogeplade og en fryser, som findes i hvert værelse.\nExchange Place togstation ligger 10 minutters gåtur fra ejendommen. Et par minutters kørsel fra Newark Liberty International lufthavn.\nEt flersproget personale tilbyder concierge-service og tøjvask.\nVandrerhjem Starria , Seoul\nHotel Pigfly 2*, Seoul


Heidelberg-Ziegelhausen ferieboligudlejning ferielejlighed - feriebolig - Eksklusiv 2 1/2 Zi. For 2-4 personer. i en førsteklasses beliggenhed i det eksklusive boligområde i Heidelberg - 544554\nHeidelberg-Ziegelhausen, Heidelberg, Baden-Württemberg, Tyskland >\nEksklusiv 2 1/2 Zi. For 2-4 personer. i en førsteklasses beliggenhed i det eksklusive boligområde i Heidelberg\nEksklusiv og høj kvalitet 21/2 Zi. Lejlighed til 2-4 personer i en rolig, solrige, skovklædte førsteklasses beliggenhed i det eksklusive boligområde i Heidelberg (kun 2 km fra Heidelberg slot / Old City). Den 90m2 Lejligheden er beliggende på en 1600m2 af smukt anlagt grund med en privat stor have. At slappe af og nyde naturen, du med en stor terrasse med sidde / tilbagelænet muligheder og grill. Lejligheden har et soveværelse med en dobbeltseng (1,80 x 2,00), et badeværelse med badekar og separat brusebad og stue med satellit-tv og stereoanlæg. De levende område har også en sovesofa til 2 personer (hvis det er nødvendigt, en seng til et femte Placeres person). Den nye høj kvalitet Køkkenet er fuldt udstyret med køkkenredskaber, komfur, ovn, køleskab, mikroovn, kaffemaskine og brødrister. Den spiseplads kan rumme op til 5 Pers..Handtücher og sengetøj er for dig og selvfølgelig en gratis trådløs internetadgang. Lejligheden er beliggende i en fremragende beliggenhed kun 2 km væk fra den verdensberømte Heidelberg Slot og den gamle bydel i Heidelberg. Nyd med os den ro og kvalitet udstyr Fereinwohnung samtidig være tæt på seværdighederne i Heidelberg. De udlejere selv kommer fra Heidelberg og giver dig tips til at gøre dit ophold i Heidelberg bliver mindeværdig. Vi ser frem til dit besøg!\nFremragende beliggenhed, meget smagfuld og udstyr af høj kvalitet, op til 5 personer\nEksklusiv og høj kvalitet 21/2 Zi. Lejlighed til 2-4 personer i en rolig, solrige, skovklædte førsteklasses beliggenhed i det eksklusive boligområde i Heidelberg (kun 2 km fra Heidelberg slot / Old City). Den 90m2 Lejligheden er beliggende på en 1600m2 af smukt anlagt grund med en privat stor have. At slappe af og nyde naturen, du med en stor terrasse med sidde / tilbagelænet muligheder og grill. Lejligheden har et soveværelse med en dobbeltseng (1,80 x 2,00), et badeværelse med badekar og separat brusebad og stue med satellit-tv og stereoanlæg. De levende område har også en sovesofa til 2 personer (hvis det er nødvendigt, en seng til et femte Placeres person). Den nye høj kvalitet Køkkenet er fuldt udstyret med køkkenredskaber, komfur, ovn, køleskab, mikroovn, kaffemaskine og brødrister. Den spiseplads kan rumme op til 5 Pers..Handtücher og sengetøj er for dig og selvfølgelig en gratis trådløs internetadgang.\nLejligheden er beliggende i en fremragende beliggenhed kun 2 km væk fra den verdensberømte Heidelberg Slot og den gamle bydel i Heidelberg. Nyd med os den ro og kvalitet udstyr Fereinwohnung samtidig være tæt på seværdighederne i Heidelberg. De udlejere selv kommer fra Heidelberg og giver dig tips til at gøre dit ophold i Heidelberg bliver mindeværdig. Vi ser frem til dit besøg!\nIndretning og faciliteter ferielejlighed, Heidelberg-Ziegelhausen, Tyskland\nPå anmodning kan vi også give dig en barneseng til rådighed.\nVores lejlighed er beliggende i et beboelsesområde i Heidelberg / Schlierbach i en fantastisk beliggenhed og nær skoven. Kun 2 km væk fra den verdensberømte Heidelberg Slot og Heidelberg gamle bydel nyde i vores lejlighed hvile og afslapning og samtidig være tæt på seværdigheder i Heidelberg.\nAndre Aktiviteter: Heidelberg og det omkringliggende område byder på en bred vifte af sportsgrene\nUdlejningspriser for ferielejlighed, Heidelberg-Ziegelhausen, Tyskland\nEndreinigungsgebühr 446,47 DKK


Jeg kan huske tilbage fra folkeskolen at vi nogen gange til jul fik lov til at fremstille bolcher - gold diggers\nJeg kan huske tilbage fra folkeskolen at vi nogen gange til jul fik lov til at fremstille bolcher\nposted on september 21, 2014 by golddiggers | Leave your thoughts\nDet var både sjovt at prøve og så hyggeligt. Jeg kunne bedst lide althea bolcher. Den dag i dag har jeg 2 små børn, som elsker alt hvad der er sødt, ikke mindst bolcher. Børn er generelt glade for slik, men jeg vil ikke tillade mine børn at spise hvilket som helst slik. Det skal være af godt kvalitet med naturlige sødestoffer og ingen farvestoffer.\nDet er svært at vælge i supermarkedet når børnene skal have slik, fordi der ikke er meget at vælge i mellem i forhold til mine forventninger til indholdet af slikket for børnene. Jeg har desværre ikke meget tid i hverdagen til selv at fremstille slik heller, men vil heller ikke gå på kompromis med kvaliteten. Sidst jeg var til informationsmøde på skolen, havde en af mødrene medbragt althea bolcher som hun bød os andre på.\nDe smagte simpelthen så godt. Jeg måtte vide hvor hun havde købt dem henne, og hun fortalte hun havde fundet dem på internettet og havde bestilt flere gange fra samme butik, fordi kvaliteten var så god, de smagte så godt og der var ingen kunstige tilsætningsstoffer i. Jeg bestilte efterfølgende selv altea bolcher derfra og er rigtig glad for dem, ligesom mine børn er. De elsker bolcherne og jeg er glad og tilfreds over, de ikke putter hvad som helst i deres mund, når de skal have noget sødt. Sidst jeg kiggede i bolche bøtten var der næsten ingen tilbage. Det undrede mig lidt fordi jeg var sikker på, ungerne ikke havde spist så mange sidst. Min mand kom ind i køkkenet og med et glimt i øjet spurgte, om det ikke snart var på tide at bestille nogle flere althea bolcher.\n« Sæt sommeren på glas\nMærket Next Level »


A-Color akrylmaling, mørk grøn, 02 - mat (plakatfarve), 500ml med PrisGaranti - kr. 52.50\nHjem / Kreativ / DIY > Maling & Tilbehør > Akrylmaling & Hobbymaling > A-Color Akrylmaling > A-Color Akrylmaling Mat / A-Color akrylmaling, mørk grøn, 02 – mat (plakatfarve), 500ml\nVarenummer (SKU): 5707167016886 Kategori: Kreativ / DIY > Maling & Tilbehør > Akrylmaling & Hobbymaling > A-Color Akrylmaling > A-Color Akrylmaling Mat Tag: A-color\nA-Color akrylmaling, mørk grøn, 02 – mat (plakatfarve), 500ml beskrivelse:\nNavn: A-Color akrylmaling, mørk grøn, 02 – mat (plakatfarve), 500ml\nLæs mere om A-Color akrylmaling, mørk grøn, 02 – mat (plakatfarve), 500ml her.\nA-Color akrylmaling, mørk grøn, 02 – mat (plakatfarve), 500ml – Garn og strik er blevet moderne\nOver de senere år kan man se flere og flere, der er, gået tilbage til røddere og er startet på at strikke og hækle- og din fordom om, at det jo nok er kvinder over 60 år, vi jo fordomsfuldt betragter som den eneste målgruppe for garn og den slags. Man ser lige så mange unge i dag der har taget strikning og hækling til sig, som deres bedstemødre gjorde. Rito.dk er nok den meste populære webshop i Danmark indenfor garn, strikkepinde, hæklepinde, strikkeopskrifter mv.. Vidste du, at du også får, prisgaranti og et helt år hvor du kan fortryde dig køb – der er 365 dages returret, så få nu bare fyldt den kurv med A-Color akrylmaling, mørk grøn, 02 – mat (plakatfarve), 500ml.\nA-Color akrylmaling, mørk grøn, 02 – mat (plakatfarve), 500ml med prisgaranti\nA-Color akrylmaling, mørk grøn, 02 – mat (plakatfarve), 500ml findes stadig i Top-10 eller tæt på i varegruppen Kreativ / DIY > Maling & Tilbehør > Akrylmaling & Hobbymaling > A-Color Akrylmaling > A-Color Akrylmaling Mat. Din pakke kommer hjem til dig med hele 365 dages returret der giver dig en god sikkerhed, hvis du alligevel ikke skal bruge A-Color akrylmaling, mørk grøn, 02 – mat (plakatfarve), 500ml. Langt de fleste i Norden køber deres A-Color akrylmaling, mørk grøn, 02 – mat (plakatfarve), 500ml hos den populære shop Rito.dk, der giver dig det store udvalg af de produkter du leder efter. I det store udvalg af varer finder du noget for alle, det kan jo passende være A-Color akrylmaling, mørk grøn, 02 – mat (plakatfarve), 500ml. Købes der ind i online webshops er priserne bedre- og det kan lade sig gøre fordi shoppen sparer husleje til en almindelig butik.\nA-Color akrylmaling, mørk grøn, 02 – mat (plakatfarve), 500ml med 365 dages returret\nNår webshops leverer dine produkter, er betingelserne lidt gunstigere, end loven foreskriver for de fysiske butikker. Loven siger, du har ret til at returnere dine varer indenfor 14 dage. efter du har købt dine varer, og du kan finde webshops der giver mere det er slet ikke ualmindeligt, at få 30, 60 eller 90 dages returret i dag. Webshops er nødt til at skilte med deres priser på varerne online, og det er let at gennemskue, hvilken pris og betingelser der er bedst, på tværs af forskellige webshops. Din sammenligning kan du rent faktisk lave når du har lyst, uden at være afhængig af butikkers åbningstider. Ved at købe dine varer online, slipper du for, at være underlagt butikkernes åbningstider. Webshoppen kan sende produkterne hjem til dig, hvis du ikke har valgt at få dem sendt hen til dit arbejde, så vælg det, der passer bedst til dig. I dag er der ingen grund til at skulle stå i kø ved en kasse – ved online handel så gå bare direkte til kassen, når du har fundet dine varer, og betal med det samme, så slip for de sædvanlige forkerte valg af kø – man vælger altid den langsomste.


Hot Wheels Bane - Mega Garage Legetøj → Køb billigt her - Gucca.dk\nHot Wheels Bane - Mega Garage Legetøj\nSpænd sikkerhedsselen, og gør dig klar! Denne Mega Garage er den fedeste Hot wheels udvidelse! Den har svingende karruseller som sender biler rundt, derudover har denne garage hele to ramper,... Læs mere.\nSpænd sikkerhedsselen, og gør dig klar!\nDenne Mega Garage er den fedeste Hot wheels udvidelse! Den har svingende karruseller som sender biler rundt, derudover har denne garage hele to ramper, så man kan køre om kap! i denne Mega Garage er der plads til hele 35 af dine mega seje Hot Wheels biler. Den er nem at transportere rundt, og derudover kan dine Hot Wheels biler få et hvil inden det næste hæsblæsende race!\nHæld benzin på dit barns leg med massere af kreativitet og gode oplevelser.\nHandel på Internettet skal være helt sikker for vores brugere. Vi vil derfor aldrig kompromittere sikkerheden. Med NETS godkendelse af vores løsning for online betaling, har vi opnået den bedste garanti for, at betalingssikkerheden er i orden. Så online køb og betaling hos os er forbundet med 100% sikkerhed.\nNår vi siger 30 dages fuld returret, så mener vi det selvfølgelig på alle typer produkter. Så fortryder du af en eller anden grund dit køb, og alligevel ikke måtte ønske at beholde din vare, kan du uden dårlig samvittighed sende din vare retur til os, hvorefter du vil få dine penge refunderet. Inden du sender din vare tilbage, har du altid den mulighed at tage kontakt til os, hvis du har spørgsmål eller er i tvivl.\nVi har den klare holdning, at det er meget vigtigt, at du som kunde får din vare leveret sikkert og hurtigt. Hvis vi er lagerførende, så vil du oftest modtage varen indenfor 1-2 hverdage. Den præcise lagerstatus er synlig ved hvert enkelt produkt. I tvivl om lagerstatus og/eller leveringstiden? Så hold dig ikke tilbage med at tage fat i os.\nDu har i vores webshop mulighed for at foretage betaling på adskillige måder. Du bør naturligvis benytte den betalingsmulighed, der passer lige til dig. Du handler altid trygt og sikkert, uanset hvilken betalingsform du gør brug af. Alle vores betalingsmuligheder finder du her. Når du vælger at betale med kreditkort, trækker vi først pengene, når vi sender dig din vare.\nOpstår der spørgsmål eller tvivl til Gucca.dk, så tag kontakt til os. Du kan ringe eller sende e-mail til os på hverdage mellem kl. 10-15, og med godt humør og et smil tager vi imod din henvendelse.\nHvis du har behov for det, har du mulighed for at spore din ordre, fra det øjeblik vi afsender forsendelsen, til du har den i hænderne. Når du har betalt og modtaget din kvittering, får du mulighed for at få adgang til din egen personlige ordreside. Du kan se, hvornår vi sender dine produkter, på ordresiden. Når vi sender dit produkt, vil du i samme øjeblik modtage en mail med leveringsinformation fra os.\nLegetøj, Legetøjsbiler, Hot Wheels Bane, Legetøj\nDin anmeldelse af Hot Wheels Bane - Mega Garage Legetøj\nproduct_stock_yes product_offer_no product_preorder_no\tproduct_buyable_yes product_group_køretøjer og maskiner path__forside path__legetøj path__køretøjerogmaskiner path__bilbanerogparkeringshuse path__køretøjerogmaskiner path__bilbanerogparkeringshuse path__mattel path__hotwheels path__hotwheelsbanemegagaragelegetøj\n379,95 krStor Garage - Parkeringshus Legetøj\n289,95 krBiler - Garage - Parkeringshus Legetøj\n349,95 krHot Wheels Bane - City Toxic Creatures - Snake Strike