juni | 2017 | Stephanie Fisker juni 2017 – Stephanie Fisker\nChokoladeovertrukne karameller med et hint af himalayasalt\nChokoladeovertrukne karameller med et hint af himalayasalt – Karamellerne indholder fem ingredienser, og selvom man skulle tro det, er ingen af dem hverken fløde, smør eller raffineret sukker. Karamellerne har bid samtidig med de nærmest smelter i munden. De smager ganske enkelt som en syndig flødekaramel. Jeg serverede dem for nogle familiemedlemmer, som enstemmigt mente, de er noget af det bedste, jeg nogensinde har lavet. Derfor var opskriften egentlig gemt til min kogebog, men som I ved, har jeg været nødt til at udskyde den til efter min barsel. Det gjorde mig ked af det, og jeg var nervøs for...\nBrøndby, bog og baby – nyt eventyr, udskydelse og nyt liv Kære alle jer som følger med herinde – og især jer som glæder sig til min kogebog Nogle gange kommer livet i vejen. Det oplever min familie og jeg netop i disse dage. I går var en mærkelig dag.. En dag i limbo. Vi ventede nemlig på et opkald, som skulle afgøre hvordan vores i morgen, vores fremtid og vores liv ville komme til at se ud. Vi flyttede til Århus i april, Elva er startet i en super god vuggestue og jeg har arbejdet benhårdt på at få...\nRisifrutti – sund udgave uden ris og sukker Som kun tager tre minutter at lave! I min udgave af Risifrutti er risene erstattet af hytteost, sukkeret af sukrin melis, mælken/fløden af skyr – og det smager dejligt! Risifrutti – sund udgave uden ris og sukker: (en stor portion eller to små) Risifutti uden ris og sukker: – 200 gram hytteost – 30 gram sødning (jeg brugte sukrin melis) – 100 gram skyr (eller fløde, mascarpone eller kokosfløde for en mere fed udgave) – 1/2 tsk. ren vaniljepulver Bland alle ingredienserne sammen i en skål. Jordbærsauce: – 100 gram jordbær (både...


VESTHIMMERLANDS GYMNASIUM OG HF 05/06 VESTHIMMERLANDS GYMNASIUM OG HF - PDF\nVESTHIMMERLANDS GYMNASIUM OG HF 05/06 VESTHIMMERLANDS GYMNASIUM OG HF\nDownload "VESTHIMMERLANDS GYMNASIUM OG HF 05/06 VESTHIMMERLANDS GYMNASIUM OG HF 2005-2006"\n1 VESTHIMMERLANDS GYMNASIUM OG HF 05/06 VESTHIMMERLANDS GYMNASIUM OG HF\n2 2005/2006 Indholdsfortegnelse Forord/Velkommen side 3 Om Elevrådet side 5 Livø september side 6 Simon og Signe side 8 Elevindtryk af gymnasiereformen side 10 I Budapest med 2.HF side 12 Stand up and fight side 14 Arabien i Aars side 15 Tur til Paris for 3.g side 16 Hvorfor er teater vigtigt for en skole? side 18 Skolefest side 21 2.a s tur til Viareggio side 22 2.b i Sankt Petersborg side 24 2.x i Holland side 28 Trøstetur til Rom side 30 Interview med Franscesco side 32 Forårskoncert side 34 Vennebog side 36 Personaleoplysninger side 40 Elevarbejder i billedkunst side 45 Mindeord Frode Bisgaard side 47 Mindeord Henning Jørgensen side 48 2 Redaktion: Ida Rasmussen, Hans Peter Beck Auken, Lene Bisgaard, Bente Nielsen, Trine Madsbøll, Ole Riis Olsen, Peter Westergaard, Birgitte Lentz Buus, Jørgen Jørgensen og Jonna Fransgård Fotos: Jonna Fransgård, Trine Madsbøll, Niels Nørgaard Nielsen, Gordon Blair, Jesper Lambert-Jensen, Mads Ilsøe, Peter Stenild, Kirsten Svejstrup Sørensen m.fl. Forside: Øverst: Et udsnit af skolens skulpturpark, der er tegnet af Per Kirkeby. Nederst: Fotos fra musicalen Atlantis og en biologitime Bagsiden: Fotos fra en fysiktime og fra aktivitetsdagen Tryk & repro: Aars Bogtryk & Offset Tlf Vesthimmerlands Gymnasium og HF Jyllandsgade Aars Tlf Fax Hjemmeside: Forord Der er sket mange forandringer i det forgangne skoleår, men hvad årsskriftet angår, er alt ved det gamle: Vi har forsøgt - i tekst og billeder - at fastholde en række begivenheder, der har præget årets gang: F.eks. de nye elevers introduktionstur til Livø, afgangselevernes tur til henholdsvis Budapest og Paris, 2.g ernes udvekslinger, fællestimer, musical, skolefest, forårskoncert osv. Men naturligvis har vi ikke kunnet undgå at forholde os til reformen. Det har vi især gjort ved at lade eleverne beskrive, hvordan de har oplevet de nye tiltag: AP, NV og AT. På den måde får læserne også nogle forbrugeroplysninger om, hvad de mange nye mærkelige forkortelser i undervisningsverdenen står for. Vi bringer endvidere en artikel om, hvad vi for øjeblikket arbejder med som Unesco-skole. Samt interviews med folk udefra: Vores professionelle instruktør af årets musical, Erik Schøler, og en italiensk udvekslingsstudent. Bidragyderne til årsskriftet er næsten udelukkende skolens egne elever og lærere. Dog er der tradition for, at anmeldelsen af årets forårskoncert lægges i hænderne på en uvildig person udefra. Palle Fogh har i flere år løst denne opgave på sin egen måde. Men da han nu ikke mere er leverandør til skolen, måtte vi finde en ny til opgaven. Heldigvis var bibliotekar Preben Kyndesen parat til at løfte arven, og efter at have set resultatet, er vi ikke blege for at overlade hvervet til ham også til næste år. Det er ikke helt entydigt, hvem læserne af årsskriftet er, men med den cocktail, vi har præsenteret ovenfor, håber vi, at der er noget for enhver smag. Både for dem, der udefra vil danne sig et indtryk af, hvad VHG er for noget, og for skolens daglige brugere. Af hensyn til de sidste har vi videreført spøgen med en vennebog, en uhøjtidelig præsentation af et par elever og lærere. Vores primære målgruppe er imidlertid de nye elever, der starter på skolen efter sommerferien. Vi håber, at de vil læse årsskriftet med interesse og på den måde få en lille forsmag på, hvad der venter dem på Vesthimmerlands Gymnasium og HF. Jørgen Jørgensen og Jonna Fransgaard Velkommen Det første år med reformen Skoleåret , som dette årsskrift handler om, har budt på udfordringer ud over det almindelige, idet de mange gode intentioner i den nye gymnasiereform nu skulle stå deres prøve i den praktiske dagligdag. Meninger om, hvordan det er gået, har man dagligt kunnet følge i medierne. Og spredningen i synspunkterne har været stor. For at danne sig et reelt indtryk af reformen er det naturligt at spørge brugerne selv. Umiddelbart efter prøverne i Almen Sprogforståelse (AP), Naturvidenskabeligt Grundforløb (NV) og Almen Studieforberedelse (AT) gennemførte vi i december måned en spørgeskemaundersøgelse blandt 1. g erne. Den blev besvaret af 74 elever ud af 86 mulige. Undersøgelsen viser, at eleverne vurderer de tre nye fag meget positivt. Deres egen oplevelse af dem er, at de både har lært noget fagligt og en række kompetencer. De oplever selv, at de tre discipliner får betydning for arbejdet i andre fag. I kølvandet på de ellers lidt kølige reaktioner på de nye tiltag, der overvejende har præget medierne, er undersøgelsens resultater temmelig opmuntrende for de lærere, der har været spændt hårdt for med implementeringen af gymnasiereformen. I almen sprogforståelse samarbejder sprogfagene om det kernestof, der er fælles for dem. Dvs. at eleverne får styrket deres teoretiske sprogforståelse, samtidig med at de lærer at anvende forskellige strategier til at lære fremmedsprog med. Der indgår også et historisk perspektiv i forløbet, idet eleverne får kendskab til overordnede træk ved latinsk ordforråd og grammatik samt europæisk sproghistorie. Det kunne på forhånd lyde lidt kedeligt. Som om der kun er tale om noget rent grammatisk. Men elevernes oplevelse er en helt anden, for de fleste svarer bekræftende på, at det er andet og mere end grammatik, og der er enighed om, at kurset i almen sprogforståelse vil give resultater ved indlæringen af et nyt sprog. Og hovedparten slår fast: Almen sprogforståelse er et godt fag! I det naturvidenskabelige grundforløb bliver eleverne intro- Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium /2006\n3 2005/2006 duceret til den naturvidenskabelige arbejdsmetode. Emnerne er hentet fra fagene biologi, fysik, kemi og naturgeografi, så også her er der tale om, at en gruppe lærere fra forskellige fag har måttet samarbejde tæt med at udvikle et fælles undervisningsmateriale. Det er lykkedes, for hovedparten af eleverne svarer bekræftende på, at lærerne har fået naturvidenskabeligt grundforløb til at hænge sammen på tværs af fagene, og balancen mellem det teoretiske stof og eksperimenterne har været fin. I faget har eleverne på baggrund af små forsøg i laboratoriet lært at opstille hypoteser og efterprøve dem ved målinger. Den vigtigste nyskabelse i gymnasiereformen er uden tvivl faget almen studieforberedelse. Det er tænkt som en timeramme til samarbejde mellem fagene. 20 % af tiden i grundforløbet er blevet brugt hertil. Det svarer til en times undervisning om ugen. De behandlede emner skal belyses af mindst 2 fag, og gerne af meget forskellige fag, så at eleverne får større faglig og metodisk bevidsthed. Det skulle også gerne give dem evne til at kombinere indsigt fra forskellige fag og dermed bedre forstå den løbende diskussion inden for videnskabsteori. På VHG har alle 1.g-elever i grundforløbet haft 3 emner: 1. Skabt til at skabe (samarbejde mellem dansk og matematik) 2. Ungdomskultur og rusmidler (samarbejde mellem billedkunst, musik, mediefag, biologi, kemi, samfundsfag og idræt). 3. Titanic (samarbejde mellem naturvidenskabeligt grundforløb, historie og engelsk). Igen er vore elever meget positive over for det, de har lært. De mener således, at de er blevet bedre til at arbejde sammen, lave rapporter og fremlægge et stof mundtligt. I den offentlige debat har man fokuseret meget på gymnasiereformen og derved overset, at der også er sket en del på HF-området. F.eks. er der etableret værkstedsundervisning, hvor lærerne har mulighed for at gå ind og støtte den enkelte elev med at udvikle gode studie- og arbejdsvaner, og hvor man kan præsentere de forskellige fags metoder. Værkstedsundervisning er altså et slags frirum, hvor man ikke er bundet af pensakrav, men kan tage udgangspunkt i den enkelte elevs behov. Desuden har hver enkelt 1.HF-kursist en lærer knyttet til sig som tutor. Denne følger med i, hvordan det går fagligt og socialt, og gennem samtaler med sin tutor får kursisten mulighed for at udvikle sine studiekompetencer og gøre status over sine stærke og svage sider. Man er altså ikke overladt til sig selv, men får støtte og vejledning. Disse nyskabelser er med til at give et godt læringsmiljø, så man mindsker frafald i hf-afdelingen. Disse positive elementer i gymnasie- og HF-uddannelsen er det vigtigt at fastholde og videreudvikle i det skoleår, der nu ligger foran os. Jeg er glad for at kunne byde velkommen til 6 nye klasser i år, 5 gymnasieklasser og 1HF-klasse. Især er det glædeligt, at der i år var ansøgere nok til at oprette den kreative musik-retning. Musik har i mange år været en vigtig del af skolens profil. Det var derfor en skuffelse, at vi i det første år med reformen ikke kunne oprette en studieretning med dette fag som bærende element. Det er der nu rådet bod på. God arbejdslyst til alle i det nye skoleår. Kirsten Holmgaard, rektor Per Kirkeby-maleri på skolens trappeopgang Om Elevrådet Elevrådet på Vesthimmerlands Gymnasium består af 1-2 repræsentanter fra hver klasse på alle klassetrin. Alle disse repræsentanter mødes ugentligt for sammen at drøfte emner og interesser, som på en eller anden måde har noget at gøre med alle elevernes tarv. Det at være repræsentant i elevrådet på VHG kræver engagement og interesse for andres meninger, vilje til at tage hånd om klassekammeraternes ønsker over for skolen og ledelsen, samt et ønske om at have indflydelse på skolens dagligdag, fra elevernes side. Ydermere skal man være forberedt på at yde en ekstra indsats i sin fritid, da man som repræsentant får en post som elevrepræsentant i de mange udvalg. Disse består af lærere, elever og ledelse, som sammen står for dagligdags og kulturelle events eller som har en anden funktion inden for skolens regi. Elevrådets primære funktion er at agere bindeled mellem elever og lærere/ledelse, for på den måde at skabe en sund debat om emner, som påvirker eleverne, eller kommer eleverne til gode. For nylig har elevrådet opnået bevilling til en såkaldt Sorggruppe på VHG, for elever som måtte have mistet en forælder eller som på anden måde måtte føle sorg over at have mistet nogen. Elevrådet på VHG fungerer således ad to veje, idet ledelse og lærere videregiver kommunikéer og andet materiale til elevrådet, men samtidig kan eleverne komme med forslag, ønsker og betragtninger til ledelsen gennem elevrådet. Det er den sidste funktion, som elevrådet primært består på, idet det som før nævnt er elevrådet, der varetager elevernes tarv, men dette kræver også en aktiv og engageret deltagelse fra den enkelte elev. For uden stemme bliver man ikke hørt! Troels Mahneke 2005/ Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 5\n4 SEPTEMBER 2005 Der blev også tid til volley SEPTEMBER 2005 Croquistegning Livø september Solen strålede om kap med musikinstrumenter og forstærkere, da alle førsteårseleverne tog færgen til Livø for at tilbringe 3 dage sammen omkring fagene idræt, billedkunst, mediefag og musik. Faglærere inden for de nævnte fag samt teamlærerne var også med, så der var høj aktivitet fra morgen til aften. Formålet med turen var dels at forberede den efterfølgende introduktionsaften for elever og forældre, idet der både blev produceret film, kunst og indstuderet musik, dels at ryste sammen både inden for de enkelte klasser og hele årgangen. Arbejdet med de kreative fag foregik gruppevis, og det fælles overordnede tema var Kærlighed og venskab. I mediefag blev der produceret flere film med udgangspunkt i eventyr. Billedkunst arbejdede udendørs med akvarel og croquistegning, mens der for musikfagets vedkommende blev indøvet 3 sange med fuld besætning af rock/latin orkester med blæsere, solister og flerstemmigt kor. Disse kreative projekter foregik på tværs af de eksisterende hold og klasser, mens de idrætslige aktiviteter havde præg af turneringer mellem klasserne. Der blev spillet volley, basket og vikingespil. De praktiske opgaver blev fordelt efter nøje gennemtænkte planer, så alle fik lejlighed til at studere opvaskefaciliteterne på nært hold! Aftnerne gik med underholdning alle for alle, idet hver klasse havde forberedt forskellige underholdende indslag, lige fra dans, skuespil, musik til tøj-kæde-konkurrencer. Senere blev der tændt bål, og hyggen bredte sig over hele lejren. Det eventyrlige blev understreget af den specielle lokale fauna. Dog var det nok de færreste af frøerne, der opnåede at blive kysset! Trine Madsbøll Der øves på Friends 6 Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 7\n5 SEPTEMBER 2005 Simon og Signe (VHG's svar på Kasper og Karina) I moderne markedsføring er det vigtigt at fortælle nogle personlige historier, som målgruppen kan identificere sig med. Det har de forstået på Handelsgymnasiet, på hvis hjemmeside man lige fra skoleårets start har kunnet følge årets gang for Kasper og Karina. Her var vores ledelse lidt Kære dagbog, sent ude i forhold til konkurrenten, men i løbet af efteråret fik den heldigvis kontakt til en elev i 2b, Signe, der havde noget på hjerte, og som derfor fik en fremtrædende plads i vores markedsføring over for nye elever. Det var Signe selv, der henvendte sig til ledelsen og bad den om at gøre noget. Baggrunden for henvendelsen får man en fornemmelse af, når man læser hendes dagbog, som årsskriftets redaktion er kommet i besiddelse af. Her står der f.eks. under 23. september: Jeg er så nedtrykt over, hvordan dagen er gået. Det startede ellers så godt med solskin og alt muligt, og jeg havde glædet mig helt vildt til, at vi som klasse skulle vise, hvad vi duer til. Der var nemlig aktivitetsdag for hele skolen, og da aktivitetsniveauet på nogle områder er meget højt hos os, regnede jeg med, vi havde en chance for at vinde den interne klassekonkurrence om at være mest aktiv. Men dér havde jeg gjort regning uden drengene i klassen. :-( Ja, du husker dem nok fra dengang, vi holdt før-hebe hjemme hos mig: Danni, Jens, Damir, Kasper og Steffen. De er ikke noget at skrive hjem om, men jeg havde dog regnet med, at de kunne regne den ud for os. Ole Riis, det lange hyl, havde i forvejen belært os om, at vinderen skulle findes blandt dem, der udfordrede de andre i en masse aktiviteter. Det gav bonuspoints, og det var her, jeg mente vi havde en chance. Mange af lærerne siger nemlig, at bare det at ha' os er en udfordring i sig selv. Men drengene kunne ikke finde ud af en skid. Det hele gik i skudder-mudder, og det var kun med nød og næppe, at vi gennemførte maraton-stafetten. Hvis ikke nogle af lærerne havde løbet for os, havde vi heller ikke fået points dér. Bare vi dog havde haft nogle af de drenge, der går ude på HTX. :-) De må da kunne regne ud, hvilke udfordringer man skal melde sig til for at få det højeste snit. Jeg tror, jeg vil be ledelsen om at få fat i nogle skarpere knive til næste år. Hvis vi så får taget et billede af mig, når jeg ser bedst ud, :-) og får lavet en plakat, sådan lidt western-agtig, hvor jeg siger: We want your brain! Så skulle den være hjemme. Som vi alle véd, bar Signes henvendelse til ledelsen frugt. Plakaten blev sat i produktion, og fra mange forskellige opslagstavler i det vesthimmerlandske har Signe set appellerende på diverse eksemplarer af hankøn, der kunne tænkes at have hjerne. Det bliver spændende at se, om de kan leve op til Signes krav. Måske vil de også føle sig lokket til under falske forudsætninger, for det viser sig nu, at Signe har fundet, hvad hun søgte. Ifølge øjenvidneberetninger skete det til en Hebefest her i det nye år. En såkaldt Western- Hebe med rodeotyr og det hele. Her underholdt Signe veninderne med en hjemmelavet rap: Jeg er spændt på at se, om mit opråb gi'r pote, om flere vi får end i sidste års kvote, der brikker ka flytte og bruge forstanden, men samtidig véd, vi skal hjælpe hinanden. For sjovs skyld begyndte pigerne at råbe i kor: We want your brain! Pludselig fik Signe øje på Simon fra 1x oppe på den rodeotyr, der var aftenens hovedattraktion. Han holdt hendes blik fast, mens han rappede tilbage: SEPTEMBER 2005 Du har jo da mig. Hvorfor gå i panik? Jeg er mer' end almindelig go' til fysik. Mat'matik og kemi, det går som en leg. Mon ikke jeg lige er sagen for dig? P.S.: Dagen blev ikke bedre af, at jeg senere på dagen blev vraget til at spille en rolle i musicalen Atlantis, :-( som Teaterkredsen sætter op i starten af det nye år. Jeg havde ellers sat næsen op efter at skulle spille en af hovedrollerne. Der var audition og det hele, og det var langt ud på aftenen, inden jeg fik lov til at synge min sang for de strenge dommere. Og da VHG jo næsten er en pigeskole, og mange af pigerne i 3.g synger som en drøm, havde jeg selvfølgelig ikke en chance. Endnu en god grund til at få nogle flere drenge i gymnasiet. At dømme ud fra det, man kan se på gangene i frikvartererne, har Simons henvendelse båret frugt. Jørgen Jørgensen 8 Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 9\n6 2005/2006 Elevindtryk af gymnasiereformen En øvelse i nye forkortelser Naturvidenskabeligt Grundforløb(NV): Faget NV er en sammenslutning af 4 naturvidenskabelige fag: fysik, kemi, biologi og geografi. Det mest spændende ved NV er, at disse fag samarbejder på tværs af faggrænser for at belyse et emne fra hver deres synsvinkel. Det giver eleverne mulighed for at se emner fra nye sider. Hvis der er noget, der undrer dig, og du har nogle gode ideer eller hypoteser, så er NV lige noget for dig, hvor du kan planlægge og finde på eksperimenter, der kan vise om din hypotese passer. Lærerne arbejder meget tæt sammen og ved, hvad der foregår i klassen i de andres NV-timer, hvilket øger forståelsen for det respektive emne. Det Naturvidenskabelige Grundforløb forekommer kun i det første semester for alle 1.g klasser. I vores Naturvidenskabelige Grundforløb oplevede vi mange nye og spændende arbejdsmetoder. Blandt de nye ting vi har prøvet i NV var at skrive en synopsis til den afsluttende prøve. Den skulle indeholde en opsummering af, hvad vi nåede frem til i de forskellige forløb med fokus på det eksperimentelle arbejde. Kort sagt er NV noget for dig, der vil opleve noget nyt og spændende! Anas Al-Kahwa, 1.x Almen sprogforståelse (AP) Almen sprogforståelse er et af de nye fag som indgår i den nye reform. Det skal lære eleverne om skrift- og talesprog, sætningsanalyse, og ved hjælp af latin give en forståelse for det grundlæggende i det tyske, engelske, italienske og franske sprog. Almen sprogforståelse er delt op i latin og AP. I latinundervisningen fik vi en smagsprøve på det latinske sprog. Vi oversatte latinske tekster, lærte gloser og lærte hvordan man bøjer efter kasus. Det har givet os en fordel, nu hvor vi er i gang med at lære et helt nyt sprog. Det kan også mærkes i tyskundervisningen med hensyn til bøjning af sætningsled i kasussystemet. Vi har også haft lidt historie om det latinske sprog i undervisningen, hvilket har givet os et indblik i, hvordan forskellige sprog hænger sammen, og hvor meget de latinske betegnelser stadig bruges i dag, f.eks. singularis og pluralis, som vi også i dansk bruger til at angive ental og flertal. Vi har mere eller mindre lært de latinske betegnelser for de forskellige ordklasser. I almen sprogforståelse har vi arbejdet med genrer inden for forskellige tekster, ud over de genrer vi allerede kendte. Vi har arbejdet med forskellige former for sprog såsom talesprog, dialekt, formelt/uformelt skriftsprog, sms-sprog, og hvordan sprog hele tiden udvikler sig, bl.a. fordi vi i dag er så internationale. Derudover har vi arbejdet hårdt med sætningsanalyse, ikke blot de velkendte grundled, udsagnsled, genstand og hensynsled, men også de små sætningsled som biord, bindeord og stedord. Det har været lidt af en udfordring, men det har helt klart hjulpet klassen. Meningerne om sværhedsgraden har været delte, men personligt synes vi at det var et godt forløb. Det kompendium, vi havde, indeholdt meget stof i forhold til den tid, vi havde til gennemgangen af det. Hvis det bliver ændret til næste år, vil tidspresset ikke være så stort, og der vil blive mere tid til at forstå de ting, som voldte problemer. Karina S. Byrialsen og Sarah Linn L. Hindal, 1.a AT-forløbet om Titanic AT står for Almen Studieforberedelse. Forløbet gik ud på at angribe emnet Titanic med 4 forskellige fag. Disse fag var engelsk, historie, fysik og naturgeografi. Vi brugte en aften oppe på skolen på at se filmen. Det var en rigtig hyggelig aften i klassens samvær, hvor folk havde taget kage med, og lærerne havde lavet kaffe og te. Forløbet strakte sig over en uge. I engelsk og historie fik vi en masse skriftlige kilder, så vi kunne finde ud af hvad der virkelig skete på skibet. I historie var det selvfølgelig rigtige kilder vi fik, hvorimod der i faget engelsk sagtens kunne blive udleveret fiktive tekster. Dette var for at kunne forstå samfundet dengang. I fysik skulle vi lave en masse forsøg ud fra Achimedes lov, så vi bl.a. kunne udregne hvornår skibet sank osv. I naturgeografi lærte vi noget om isbjergenes ruter i forhold til Titanics rute. Hele forløbet blev afsluttet i engelsk og historie med en skriftlig aflevering, hvor vi, med den viden vi havde fået af kilderne, skulle skrive et brev om de sidste timer på Titanic fra en af passagerne. I fysik/naturgeografi skulle vi afslutte forløbet med en rapport om Titanic og havstrømme, og om de forsøg vi lavede i fysik. Jeg synes forløbet var godt, da vi fik set emnet Titanic fra forskellige emner. Selvom fagene var forskellige, hang de godt sammen. Det blev ikke ens på noget tidspunkt, og det var dejligt ikke kun at skulle sidde at læse hele tiden, men også at kunne komme op af stolene og lave nogle forsøg. Camilla Maria Rasmussen, 1.s Billedkunst C Da jeg startede på VHG, forventede jeg ikke at billedkunst ville interessere mig sådan. Jeg forventede at timerne fungerede som i 5. klasse i folkeskolen. Men jeg blev positivt overrasket. Billedkunst er mere end blot at sidde og tegne en tegning. Man får indblik i, hvordan udviklingen har været op gennem de sidste mange år. Man lærer samtidig også historie. Vi var på tur til Århus, hvor vi bl.a. var inde på Aros, som er et stort kunstmuseum. Det var virkelig en oplevelse. Billedkunst er et dejligt, afstressende fag. Lotte Sørensen, 1.k Musik C Da jeg forlod musiklokalet efter vores allerførste musiktime i efteråret, frygtede jeg, hvordan det her skulle gå. Jeg vidste i forvejen kun meget lidt om musikkens finurlige begreber og historier, og allerede efter de første 60 minutter havde jeg opnået at blive totalt forvirret. Men på dette år har jeg lært en masse, som jeg aldrig nogensinde havde forestillet mig, at jeg ville kunne forstå, og det har oven i købet været utrolig sjovt og spændende. Vi startede ud med at lære den rigtige sangteknik, og inden længe var 19 opskræppende gæs blevet forvandlet til 19 fortryllende sanglærker, selv om det var meget svært. Tænk engang, at det kræver så meget bare for at synge en enkelt lille strofe. Alle disse sanglærker har så gang på gang tryllebundet gymnasiets øvrige elever og andre musikinteresserede folk. Bl.a. med morgensang og fakler foran indgangen i julemåneden, til juleafslutningen, forældreaften, morgensamling, forårskoncerten, og til rock for sjov slog vi til igen. I forbindelse med vores AT-forløb om unge og rusmidler sang vi til billedkunstfolkenes projekt med afbrænding af nogle plader til malerier. Og nu vi er ved at nævne diverse arrangementer, så har vi da også været en tur til koncert med Aalborg Symfoniorkester. Det var noget af en oplevelse, som vakte både stor forundring og foragt. Men jeg tror, vi er enige om alle sammen, at det var fedt at overvære sådan noget, som vi aldrig selv havde drømt om at tage til. Der har også været en del teori i løbet af året. Noder, der hopper op og ned, akkorder hist og pist, skalaer, som klinger, analyser, der giver grå hår i hovedet, og musikhistorie, der sætter sine spor. Desuden har vi lyttet til forskellige genrer - alt fra techno og rock til dansktop og klassisk. Vi har været hele vejen rundt. Vi har sågar været en lille tur omkring Tyrkiet for at høre lidt tyrkisk folkemusik. Vi har været tilbage i tiden for at hilse på Mozart og Beatles. I den seneste tid har vi koncentreret os om den lidt mere alvorlige del, nemlig at blive rigtig gode til vores eksamenssammenspilsnummer, og vi er så småt også i gang med vores eksamensprojekt om dansk pop/rock. Det, jeg nok vil mindes bedst fra Musik C i år, må være vores hyggelige timer med fællessang omkring klaveret, opvarmning af stemmerne med Ping Pong Ball, Bjarne med nyklippet hår og mærkelige udtryk som flueknepperi. Asja Poulsen, 1.k 2005/ Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 11\n7 2005/2006 Mediefag I 1.g. fik vi valget mellem de 3 kunstneriske fag: musik, billedkunst og mediefag. Navnet Det kunstneriske fag klinger jo så smukt i ørerne, men hvis jeg skal tegne, bliver det tændstikmænd, og synge kan jeg absolut heller ikke. Så jeg brugte udelukkelsesmetoden. Sådan faldt valget på mediefag. Det kunne da vel ikke være så svært. Bare at filme noget ubetydeligt for derefter at smække det ind på computeren og brænde en skive ud. Men, men, men Den lille og uerfarne sut blev klogere.. Da jeg første gang blev stillet spørgsmålet: Hvad er filmens præmis? stod jeg som et stort spørgsmålstegn. PRÆMIS?? Ehh Men, jeg blev klogere. Som vi arbejdede mere med faget, skete det umulige: det blev pludselig interessant. Vi sad ligefrem efter skole for at få lavet vores elskede film færdige. Familien blev da også involveret en del som statister, men også som de helt store hovedroller. Jo jo, vi har skam opdaget mange talentfulde skuespillere. Det er så bare en skam, at vores dårlige klipsammensætning ødelagde det hele Men som man siger: øvelse gør mester. Jeg ved nu ikke helt, om jeg er blevet mester, men det er tæt på! Randi Svane Sørensen, 1.k HF-eleverne foran terrorens hus I Budapest med 2.HF 43 HF-kursister og 4 lærere fra VHG var i november måned på en 5-dages studietur til Budapest. På programmet stod bl.a. et gymnasiebesøg, og det besøg fik eleverne stor ære af. Hør bare, hvad idræts- og historielærer Morten Severin kan berette: - Mandag morgen. Vi blev afhentet af to yngre gymnasieelever, og efter 10 minutter til fods var vi ved Madách Imre Gimnázium. Det 150-årige gymnasium er Budapests mest eftertragtede. Først et kort oplæg ved skolens rektor, dernæst spørgsmål til skolens enlige danske udvekslingsstudent. Efterfølgende en guidet rundvisning af skolens ypperligste engelsktalende elever, hvorefter kursisterne blev inddelt i mindre grupper for at overvære lektioner i engelsk eller tysk. Såvel undervisningsform, disciplin som niveau (eller mangel heraf) rystede mange og skabte en taknemmelighed over at være dansk skoleelev. Dagen sluttede med en skolelandskamp i 5-a-side-fodbold. På forhånd var vi rystede, for skolens lærere havde lovprist deres skolehold som det bedste i hele Budapest. Bedre blev det ikke, da vi så holdet. Udelukkende store og friske mænd, som ikke lagde skjul på deres sejrs-attitude. Ikke mindst, da de øjnede vores hold, som bestod af lige dele miks-hold. Så blev kampen fløjtet i gang i den lukkede skolegård foran et entusiastisk dansk publikum på skolegårdens bænke og et ditto ungarsk bag de forskellige klasseværelsers vinduer. Snart var det synligt: danskerne var spilmæssigt overlegne, og da den suveræne danske ankermand, Kasper Nielsen, med et drømmehug scorede til 1-0, var skæbnen beseglet for de ungarske drenge. Danskerne vandt, holdene sagde pænt tak for kampen, hvorefter de ungarske spillere luskede ned i omklædningsrummet for at sparke frustrationerne og ydmygelsen ud mod skabsdørene. Programmet i øvrigt: Allerede i busturen fra lufthavnen ind til hotellet kunne man fornemme, at her var der tale om en storby, som kan rumme Aalborg mere end tyve gange. En by i et land, der i dag er medlem af EU, men som har en historie præget af besættelser: ved tyrkere, habsburgere og kommunister. Og som på trods af dette har formået at bevare deres helt egen nationale stolthed og deres eget sprog. Resten af fredagen blev brugt på praktiske foranstaltninger: indlogering, anskaffelse af transportkort samt en kort tur ind til centrum, så alle fik det første overblik over metrosystemet. Lørdag Få valgte en tur ind til den mere end 100 år gamle markedshal, hvis konstruktion af stål og glas fremstår som et af modernismens hovedværker. Og hvis tre etager er proppet med ungarske specialiteter i alle afskygninger. De fleste valgte imidlertid terrorens hus. Set udefra et uskyldigt nyrenæssancepalæ på Budapests flotteste boulevard, men inde bag væggene stedet, hvor lidelser og ondskab herskede i form af tortur og drab på jøder under anden verdenskrig og efterfølgende modstandere af kommunismen. Et forstemmende møde med en mørk ungarsk fortid, som ikke bringer en i godt humør. Eftermiddagen blev brugt til en rask vandretur over den ældste af byens ni broer over Donau, hængebroen. Herfra med den gamle kabelbane fra 1870 op til borghøjen, der er på UNESCO s liste over bevaringsværdig kulturarv. Her blev det til et møde med det gamle og imponerende kongeslot, den gamle statsministerbolig, Matthiaskirken, hvor de sidste konger (og østrigske kejsere) blev kronet samt fiskerbastionen, hvorfra der er en imponerende udsigt over Donau, parlamentet og i det hele taget byen. Søndag Den store skattejagt, hvor kursisterne var inddelt i grupper, som skulle besøge fire seværdigheder i byen og her løse opgaver. Først et besøg i Ungarns næststørste kirke (med plads til mere end 8000) for at jagte den hellige højre hånd. Et besøg, hvor alle blev konfronteret med kong Stefan d. Hellige (Ungarns grundlægger) mumificerede højre hånd, men også til et udkig fra toppen af den 96 meter høje kirkekuppel. Herfra til den store bypark og det slot, der oprindeligt blev bygget af pap som symbol på arkitekturens udvikling i anledning af 1000-års-festlighederne i Oprindeligt midlertidigt, men på grund af stor popularitet blev det efterfølgende genopført af vedvarende materialer; bl.a. med materialer fra 21 historiske bygninger rundt omkring i Ungarn. I dag er der tale om et rigtigt eventyrslot, som rummer et virvar af stilarter. Herefter gik turen over Donau til Gellért-bjerget for at løse gåden om, hvorfor munken Gellért blev trillet ned i en tønde i 1046, og for at inspicere fæstningen på toppen. En tur, de seje tog til fods med en puls nær det maksimale. Og sluttelig ventede så verdens næststørste synagoge, bygget på det sted, hvor zionismens grundlægger, Theodor Herzl, blev født. Efter at have passeret den omhyggelige sikkerhedskontrol, skulle grupperne på mission efter sølvtræet i synagogens gård for at finde ud af historien bag dette. Alle arbejdede ihærdigt med opgaverne. Enkelte forsøgte sig dog med lidt hjælp fra en internet-cafe, men ingen kunne løse opgaverne uden at spørge sig frem. Ved den fælles aftenspisning på en restaurant blev skattejagtens gruppevinder kåret. Mandag Oven på den gode oplevelse med fodboldkampen var der nogle timer fri til indkøb inden rejsens sidste programpunkt. Her kom ungarske Vera (uddannet i dansk fra universitetet) og hendes danske mand, Max (arbejder og bor i Budapest), til hotellet for at fortælle om at bo i Ungarn. Efter et kort oplæg blev ordet givet frit. Spørgsmålene var mange og indimellem kritiske: Hvorfor kan man møde en ung moder med børn, der sidder i metroen og synger for at tigge om penge? Hvorfor er der så mange fattige? etc. Hertil blev der givet gode svar, som gav en forståelse, og de to oplægsholdere modtog et stort og fortjent bifald. Ikke mindst, da de også har været behjælpelige med kontakter og tilrettelæggelse af programmet. Tirsdag De morgenfriske nåede de sidste indkøb. Ellers handlede det om checke ud samt hjemrejse. Og da toget rullede ind på Hobro station kort før midnat var det en flok mættede, men også trætte danskere, som returnerede fra et ophold i en af Europas flotteste byer. Tilbage fremstår Budapest i al dens pragt. Den vil være savnet. Morten Severin NOVEMBER Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 13\n8 OKTOBER 2005 Stand up and fight Fællestime med Farshad Kholgi Torsdag d. 6. oktober lagde VHG lokaler til et stort fællesarrangement med de andre uddannelsesinstitutioner i Års. Vi havde inviteret komiker og skuespiller Farshad Kholgi, der er kendt for sin politiske ukorrekthed og stand up-komik med hvasse budskaber. Fællestimen blev en bragende succes. Den humoristiske dansk-iraner Kholgi tryllebandt publikum, der var samlet i hallen, og til trods for de til tider alvorlige emner, fik han elever såvel som lærere til at skrige og hulke af grin i en hel time. Med pludseligt skiftende roller og personligheder karikerede, udstillede og spiddede han alle. Det være sig hormonbomben af en muslimsk teenagedreng, der drømmer om det væld af jomfruer, han af islamister er blevet lovet, hvis han dør i hellig krig, og den danske halalhippie, der på ingen måde vil stille krav til indvandrerne, der jo skal have lov til at være til, uden at den store grumme stat skal stille krav til dem. Politiske budskaber Farshad Kholgis budskab med humoren var meget klart, og det politiske budskab gjorde desuden showet særdeles relevant. Pointen var at integrationen vil mislykkes, hvis ikke alle parter går til hinanden med respekt. Respekt betyder på den ene side at det danske samfund skal møde indvandrerne uden på forhånd at have sat dem i bås. Således fik han påpeget at der er en grad af racisme i Danmark, men den modsatte opfattelse, den som halalhippien står for, er mindst lige så farlig. Dette kaldte han en misforstået vaghed uden krav og forventninger, og hvor alt handler om at er indvandrerne bare tilfredse, så må det være målet. Et eksempel på denne misforståethed gav Kholgi fra sit eget liv: En sproglærer der talte dansk med indvandreraccent, så eleven ikke skulle blive ked af sin fremmedhed. Pointen med dette var at det jo ikke er fremmende for integrationen. Det er tværtimod krav, fordomsfrihed og mennesker, der ikke har bekymret sig om finfølelse hos den unge Farshad, der har hjulpet ham selv ind i det danske samfund og hjulpet ham til en succesfuld integration. Kun ved at møde danske skikke og samfundet på godt og ondt, kan man som indvandrer lære det at kende. Derfor skal man som indvandrer mødes med krav og være indstillet på at slås for sin tilværelse, hævdede Kholgi. Værn om principperne Kholgis familie måtte pga. præstestyret i Iran forlade deres hjemland. Familien var venstreorienteret, ikke-muslimsk og akademisk, og blev derfor forfulgt efter systemskiftet i Oplevelserne med undertrykkelse og manglende ytringsfrihed knyttede han også an til diskussionen. Netop for at pointere at der er kræfter der modarbejder den danske frihed, sagde Kholgi at vi skulle stille krav og ikke være bange for at stå fast på samfundets basale grundprincipper. Med en god blanding af komik, satire, skuespil, politik, integritet og udpensling af manglende sund fornuft sørgede Farshad Kholgi for en mindeværdig time, hvor lattermusklerne blev løst op, og hvor både elever og lærere fik noget at gå hjem og tænke over. Peter Westergaard Arabien i Aars Projekt kulturmøde i 2.y Som i fællestimen med Farshad Kholgi, der tog et kærligt såvel som kritisk blik på det Arabien hans familie måtte forlade, har 2.y gennem to år beskæftiget sig med aspekter af den arabiske verden. Omdrejningspunktet i projektet har været netop at finde et mere nuanceret billede af en verden, som normalt fremstilles stereotypt. Siden begyndelsen af 1.g har 2.y i deres egenskab af Unesco-klasse, såvel i projektarbejde som i den normale undervisning, arbejdet med den arabiske verden. Ideen med projektet har været at sætte fokus på den arabiske verden og nedbryde forestillinger og fordomme om en verden, der er meget mere nuanceret end den der bliver præsenteret for os. I 1.g betød det for klassen at de arbejdede med arabisk litteratur og historiske møder mellem europæisk og arabisk kultur. Desuden var klassen en tur i København, hvor man besøgte Davids Samling for islamisk kunst, Carsten Niebuhr Instituttet for arabiske studier samt en moske på det ydre Nørrebro, der blev en meget skelsættende og intens oplevelse pga. det personlige møde med en fremmed kultur på dansk grund. Klassen fik ligeledes besøg af en arabisk danser. Hallens gulv var tæt pakket under fællestimen Et eventyr med forhindringer For både elever og lærere har dette arbejde med at åbne op for en ukendt og, viser det sig, ret eksotisk og mangfoldig verden, været en spændende og oplevelsesrig rejse. Faktisk skulle projektet have været fulgt op af en rejse, men når verdenspolitikken er på spil, må selv eventyrlystne VHG'ere trække snuden til sig. Først måtte vi aflyse en tur til Damaskus, Syrien, da et politisk drab i Libanon pludselig fik amerikanerne til at rasle med sablerne over for de syriske magthavere. Dette fik os til at flytte fokus fra Mellemøsten til Tyrkiet, der nok skulle være et sikkert rejsemål. Et større projektarbejde om det moderne Tyrkiets historie og kultur gav eleverne smag for dette land, der også blev aktuelt pga. de forhåndenværende diskussioner om tyrkisk medlemskab af EU. Især er Tyrkiet interessant, fordi det geografisk og kulturelt lægger sig midt imellem europæisk og arabisk territorium, som et islamisk land i udkanten af det kristne Europa. Vi så frem til en spændende rejse til millionbyen Istanbul, men, men, men, verden ville det igen anderledes. I januar og februar 2006 eskalerede pludselig Muhammed-krisen, og urolighederne og de uvisse omstændigheder betød at rejsen til Istanbul måtte aflyses. Dårlig timing for os og det planlagte kulturmøde, der i Istanbul bl.a. betød aflysning af et besøg på en tyrkisk skole. Dermed måtte vi aflyse det vigtigste, nemlig det personlige møde mellem danskere og tyrkere. Det videre arbejde Muhammed-krisen viste os om noget, at gensidige tilnærmelser er nødvendige for at vores kulturer bedre skal kunne forstå hinanden. Til trods for de store forhindringer som 2.y blev lagt i vejen, har det været et spændende og lærerigt arbejde. Interessen for det arabiske projekt nåede også de nordjyske medier, således at Radio Nordjylland, Nordjyske Stiftstidende og TV Nord kom forbi og lavede interview med elever og lærere. Sådan blev vi verdensberømte i Nordjylland, og flere fik deres tv- og radio-debut. Derfor fortsætter projektet også i de kommende år. Der arbejdes i øjeblikket på at etablere kontakter til skoler i Tyrkiet og Mellemøsten, så vi fremover kan kommunikere og lave projekter via internettet. Kontakten mellem vore skoler og den personlige kontakt mellem elever er altså næste skridt, som vi håber VHG's kommende elever vil få stor glæde og oplevelser af. Peter Westergaard OKTOBER Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 15\n9 NOVEMBER 2005 Den omvendte pyramide, Louvre Rejsedeltagerne samlet under Spreckelsens triumfbue Tur til Paris for 3.g Bienvenue! 3.g i Byernes By Tidligt om morgenen lørdag d. 5. november vågnede eleverne fra VHGs 5 3.g-klasser op til et morgenmåltid i et land langt fra Danmark, hvor kun de færreste kunne gøre sig forståelige, og hvor maden tog sig anderledes ud, end man var vant til. Efter en 14 timer lang, lidet behagelig, men ikke desto mindre hyggelig bustur var godt og vel 100 elever og en lille gruppe lærere ved at have nået deres mål - Paris. Et par timer senere tømtes busserne for elever, som myldrede ud på fortovene i hjertet af Paris, afventende deres bagage og ivrige efter at få tildelt et hotelværelse med senge, hvor det rent faktisk ville kunne lade sig gøre at ligge ned! Altså tog vi opstilling i hotellets lobby med bagage og morgenhår, men fra lærernes side vistes ingen medlidenhed: Værelserne kunne først indtages efter kl. 14, hvorfor det var oplagt at udnytte tiden til en rundtur ved Seinen og Louvre. Selv om vi alle var trætte og knap så dejligt duftende, som da vi tog hjemmefra, viste Paris sig fra sin bedste side med højt solskin, kurrende duer, storby-stemning, caféer, eksklusive butikker, seværdigheder, sindssyg trafik og glitrende vand i Seinen. Sammen med resten af min klasse, 3.a, traskede jeg troligt efter Mads Ilsøe, som var ansvarlig for vores klasse under turen. Undervejs delte han ud af sin viden om bygningerne, vi passerede og deres rolle i den franske historie. Til sidst stødte vi til de 4 andre klasser på Musée d Orsay, som oprindeligt var en stor banegård med tilhørende hotel, hvor vi selv kunne gå rundt og fordybe os i de enkelte perioders malerier, statuer og skulpturer. Selv om hele ugen var præget af ture til muséer, kirker, pladser og et enkelt slot, var der som regel altid rigeligt med fritid, så vi på egen hånd kunne udforske og opleve verdens mest romantiske by. Den havde en egen charme og særpræg med sine souvenir-, tobaks-, frugt- og pandekageboder, turister, sin særlige arkitektur og et utal af små specialforretninger. Selv om Paris på mange områder er trendsættende, kunne man alligevel mærke historiens vingesus, når man bevægede sig ned ad Champs Élysées med to Triumfbuer bag sig, Eiffeltårnet på højre hånd og Den Lille Triumfbue samt Louvre foran sig. Aftenerne tilbragte vi på forskellige restauranter, klubber, caféer og diskoteker rundt om i Paris, da vi - trods lærernes gradbøjning af forbudet - ikke måtte have dåse-øl eller - sodavand på værelserne. Heldigvis behøvede vi ikke bevæge os ret langt væk fra hotellet for at finde et sted at spise eller en café, hvor vi kunne hygge os. Quasimodos Notre Dame, hvor der om aftenen var mange mennesker, sælgere og kunstnere af enhver slags forsamlet, lå heller ikke mere end et par minutters gang fra hotellet. Til gengæld måtte man ukristeligt tidligt op efter nattens udskejelser for at få sit morgenbad, sin croissant og kakao, før man var på vej ud i morgenen sammen med sin klasse og den dertilhørende lærer, parate til en ny dag med seværdigheder og oplevelser. Turene gik til selvskrevne steder som Louvre og Versailles-slottet, men også til Montmartre og den famøse natklub Moulin Rouge, Latinkvarteret, Eiffeltårnet og muséer - bl.a. Rodin s. Søndag gik turen for nogles vedkommende langt omkring i Paris med det formål at ende på Rodin-muséet, for andres at ende på Cité de la Science. Undervejs nåede vi omkring et gammelt amfiteater og selve kernen af Paris berømte Latinerkvarter, hvor der var tid til at indtage frokost. I de snævre, brolagte gader med høje, ældgamle huse i sten, var der indrettet adskillige små butikker og restauranter, og man følte sig hensat til en ganske anden tid, flere århundreder tidligere. Efter tre kvarters frikvarter gik turen videre til Musée Rodin, hvor man kunne se flere kendte statuer, som Borgerne i Calais, Kysset, Tænkeren og Helvedesporten. Langt de fleste steder slap vi for en dårligt engelsk-talende guide, så vi på egen hånd kunne suge indtryk til os. På Louvre, som vi besøgte om mandagen, blev vi udstyrede med en digital guide, så vi selv via kunstværkernes numre kunne bestemme, hvad vi ville høre om, hvilket var ganske praktisk. Alligevel opstod der en større krise, da vi skulle aflevere de digitale guides ved skranken og antallet ikke stemte. Det forsinkede vores afgang fra muséet, men truslen om en regning på de manglende guides blev dog trukket tilbage efter endnu en optælling. Eftermiddagen gik for alle klassers vedkommende med individuelle ture. For min klasse, 3.a, gik den til Montmartre, med dens smukke Sacre Coeur-kirke, tegnere og natklub. Tirsdag formiddag stod vi i kø i en time foran Versaillesslottet, mens mørklødede sælgere og gyldne miniatureudgaver af Eiffeltårnet sværmede omkring os, blot for at finde ud af, at selve slottet var lukket pga. strejke. Til gengæld var solskinnet blændende og den tilhørende have imponerende, både i størrelse, udformning og skønhed. Man forstår godt, at det franske hof i sin tid yndede at holde til på dette sted uden for Paris. Onsdag pakkede vi tidligt om morgenen vores tasker sammen, inden vi alle tog metroen ud til Paris mest kendte og måske smukkeste kirkegård, Père Lachaise, hvor berømtheder som Jim Morrison, Balzac og Edith Piaf ligger begravet. Derefter gik turen i metro til en endestation i La Défense, hvor man kunne nyde synet af Sprechelsens ny Triumfbue og glæde sig over et kæmpe indkøbscenter, hvor man kunne gå rundt i tørvejr - netop denne sidste dag valgte solskinsvejret at svigte os. De sidste billeder af vores trup blev taget foran Le Grand Arche, inden vi kunne sætte os i bussen og vende snuden hjemad mod Danmark. Trods træthed og mæthed efter mange ture, besøg og gode oplevelser var det et vemodigt farvel til verdens måske smukkeste hovedstad, den Rodins Borgerne fra Calais franske kultur og den ganske særlige stemning, vi havde været en del af de sidste par dage. Selv om Frankrig ikke ligger langt fra Danmark geografisk set, og selv om vi er naboer og del af et større fællesskab i form af EU, oplever man en stor forskel i vores måder at leve og indrette vores samfund på. Men netop mangfoldigheden giver os lysten til at rejse ud, til at se, til at leve, til at blive rigere og klogere. Så selv om glæden over hjemturen havde meldt sig, tænkte jeg alligevel - à bientôt, Paris! Camilla Christoffersen Cathédrale Notre Dame NOVEMBER Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 17\n10 JANUAR 2006 Hvorfor er teater vigtigt for en skole? Interview med Erik Schøler Det er en fredag eftermiddag i januar måned. Der har lige været forpremiere på Teaterkredsens opsætning af musicalen Atlantis, og jeg har inviteret instruktøren Erik Schøler ind til en snak på mit kontor med henblik på at få lavet et lille interview til årsskriftet. Under forestillingen lagde jeg mærke til, at Erik gik stilfærdigt rundt bagerst i lokalet; ganske afslappet, selv om det var flere måneders arbejde, der nu for første gang skulle udsættes for publikums dom. Som professionel instruktør tror jeg, han var så afklaret med, hvordan det måtte gå. Publikum kunne ikke andet end vende tommelen opad for den helstøbte forestilling, som han havde været fødselshjælper for. Med tilfredshed har han sikkert noteret sig, at publikum reagerede på de enkelte scener, som han havde planlagt det. For mit eget vedkommende var et af højdepunkterne en ganske banal scene på markedet i landet Atlantis, hvor de handlende en morgen falbyder deres forskellige varer. Der er mange dramatiske scener i Atlantis, men denne lyriske scene var så fuld af friskhed og poesi, at den for altid vil blive stående i min erindring. Jeg har sikkert talt om denne scene, da jeg bad Erik Schøler redegøre for, hvad han personligt får ud af at sætte skuespil op. Erik Schøler: Det er dybt inspirerende at starte med sådan en trup fra bunden af og så se, hvad der sker med den enkelte. Nå ud til de individuelle og personlige grænser, så at den medvirkende bagefter siger sig til sig selv: Jeg kan mere, end jeg selv troede jeg kunne. At sætte en teaterforestilling op er en form for teambuilding. Der sker det samme, som der gerne skulle ske i en undervisningssituation i en klasse. Enhver skal give sit bidrag, stort eller lille. For mig er en person, der skal på scenen i 10 sekunder for at sige Bøh!, lige så vigtig som ham eller hende, der har en hovedrolle. Det er vigtigt, at de medvirkende oplever, at afhængighed af de andre er noget positivt, og at enhver kan yde sin skærv til helheden. Derfor kører jeg heller ikke med individuelle fremkaldelser af skuespillerne efter tæppefald. JJ: Apropos det at nå sine grænser, så snakkede jeg i ugerne op til premieren med 2 af de piger, der spiller hovedroller, nemlig Marianne, 3b, der spiller Salene, Silvans mor, og Gitte, 3b, der spiller kongedatteren Adalena. Og de gav eksempler på, hvordan du får dem til at overgå sig selv. Gitte fortalte således om en lang replik, hun skal aflevere i stykket, hvor du blev ved med at følge efter hende for at tirre hende til at råbe højere. Marianne kunne berette om et fingeret spark i maven, mens hun lå ned på scenegulvet. Hvorfor gør du det? neret af, hvor langt de to og alle de andre medvirkende kom. Man skal være meget motiveret for at stille op til øvearbejde efter en lang skoledag, og jeg er da også meget bevidst om, at jeg pressede dem til det yderste i den sidste uge inden premieren. Vi havde to gennemspilninger både onsdag og torsdag, men jeg tror også de medvirkende har oplevet, at det har skabt tryghed og givet dem overskuddet til at slippe gækken løs i den sidste fase, så at de har kunnet spille og improvisere. Se bare på dansepigerne i stykket. Det er 2 x Katrine (Katrine Bjørnshave og Katrine Myrup), der selv har lavet koreografien til dansen, ligesom de to mandlige hovedrolleindehavere, Simon og Søren, selv har bakset med at indøve fægtescenerne efter et indledende kursus i slagsmålsteknik med 12 deltagere. Også de to er vokset meget i løbet af øveforløbet. Det er vigtigt, at alle når så langt, som de nu har muligheder for. Her vil jeg gerne pege på én, der er nået meget langt. Nemlig Murat i rollen som Zan-Zan, en komisk rolle i musicalen. Murat siger ja til tingene, er hele tiden til stede. Murat leger virkelig, og det kræver disciplin. Erik Schiøler har under samtalen talt sig varm. Man mærker virkelig, at han brænder for det, han laver, og med ét forstår man, hvorfor det er så vigtigt for en uddannelsesinstitution at sætte musicals og teaterstykker op. Det er processen, der er vigtig. At eleverne oplever, de ikke er isolerede øer. At man ikke kan nøjes med blot at tænke på sig selv. Resultater kræver koncentration og nogle gange blod, sved og tårer. Jørgen Jørgensen (JJ) JANUAR 2006 Erik Schøler: Det var jo ikke, fordi jeg var efter de to personligt. Teater er stemning og følelser, og når man nu er et par pæne himmerlandske piger, holder man måske lidt igen. I de omtalte scener havde Gitte brug for at give udtryk for hysteri, og Marianne skulle leve sig ind i, hvordan det er at blive tortureret. Det er i orden at have grænser, men det er min rolle at få dem helt derud. Jeg skal ikke gå efter at være populær. Men når det er sagt, så er jeg virkelig impo- 2 x Katrine havde lavet koreografien til dansen 18 Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 19\n11 JANUAR 2006 Festklædte elever fra 3.a, 3.b og 2.HF Skolefest 2006, 11. februar 1.a til skolefest 2.p ved bordet FEBRUAR 2006 Søren som Jabbadoor Her ses indtryk fra et af skoleårets højdepunkter, den store skolefest for nuværende og forhenværende elever, forældre og personale. Lanciers Murat leger 20 Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 21\n12 MARTS 2006 Fra Piazza Michelangelo kan Firenze beskues 2.a s tur til Viareggio Turen startede fra VHG søndag den 12. marts kl om natten. Folk var spændte, men uendelig trætte, så turen fra Aars til Lübeck var hurtigt overstået. Fra Lübeck tog vi flyveren til Pisa, hvor vi blev modtaget af vore værtsfamilier. Resten af dagen var fri, men vi mødtes alle sammen på Viareggios berømte promenade, hvor vi så, hvordan de italienske unge tilbragte deres søndag, mens snakken gik omkring italienernes meget dristige måde at køre på, for at sige det mildt Alle frygtede for deres liv, mens de befandt sig i en bil. Mandag startede vi ud med teater med de italienske elever, efterfulgt af matematik og idræt. Teatertimen var en time, vi sent vil glemme, da timen både var fyldt med underholdning og alle nærmest kom til at overskride deres egne grænser på den ene eller den anden måde. Om eftermiddagen tog vi til Cittadella del Carnevale, som er det sted, hvor alle vognene bliver lavet til Viareggios store karneval, som italienerne er meget stolte over, hvilket man godt kan forstå efter at have set alle de flotte vogne. Tirsdag eftermiddag tog vi alle på en udflugt til en nærliggende by, der hedder Lucca og som er kendt for sine mange kirker og muren, der indrammer byen. I Lucca gik vi en meget lang tur, hvor vi bl.a. så nogle kirker og et hus med en have oven på taget. Det lyder selvfølgelig meget besynderligt, have på et tag, så vi skulle da op og se det, men ingen havde advaret os om de 300 trapper, der var imellem os og haven på taget. Onsdag gik turen til Pisa, hvor vi selvfølgelig skulle se det skæve tårn. Vi kan konkludere: Wooow, det er skævt! Vi var ikke oppe i tårnet, da der er en gammel skrøne, der siger: Hvis man kommer op i tårnet, inden man bliver student, vil man aldrig bestå sine eksamener. I stedet for så vi Domkirken, der er rigtig stor og flot pyntet både udenfor og indenfor. Derefter var vi inde på et museum, der lå næsten ved siden af det skæve tårn. Så fik vi fri i nogle timer, hvor vi fik lov til at udforske Pisa på egen hånd, hvilket nogle selvfølgelig valgte at gøre, mens andre smed sig på den enorme græsplæne tæt på tårnet og nød den dejlige forårssol. Torsdag gik undervisningen med Dante, hvorefter vi danskere fik fri, så vi kunne besøge deres store marked, som kun er der om torsdagen. Vi fik selvfølgelig pruttet om prisen med nogle af sælgerne. Da torsdagen var den sidste dag i Viareggio, skulle den vellykkede uge have en god afslutning. Italienerne havde arrangeret en tur til et pizzeria, hvor vi alle skulle spise sammen, inkl. lærerne, hvorefter vi skulle høre en af italienerne optræde med sit band. Rør ved Porcellinos tryne - og gense Firenze 2.a sammen med deres italienske værter på molen ud for Viareggio På Piazza Santa Croce. Statue af den italienske nationaldigter Fredag gik turen mod Firenze. Eftersom flyveturen sparede en del transporttid, fik vi to ekstra dage i Firenze. Italienerne var med i Firenze fredag, og turen bød på endnu et hold kirker og andre monumenter fra byens storhedstid. Tiden til at tage afsked med italienerne kom også, telefonnumre og e- mail adresser blev udvekslet, men det var lidt underligt at skulle sige farvel til dem, med tanken om at man måske aldrig vil komme til at se nogen af dem igen. Resten af dagen var fri, så nogle udforskede Firenzes natteliv, mens andre blev tilbage og hyggede på hotellet. Lørdagen startede meget tidligt, da vi skulle ind på Galleria degli Uffizi. Her stod vi og ventede på at komme ind i lidt under 2 timer, men det lykkedes os at komme derind, hvor vi så en masse berømte malerier, der er malet af berømte malere som f.eks. Leonardo da Vinci og Sandro Botticelli. Efter besøget på det berømte museum fik vi resten af dagen fri til at udforske Firenze. Om aftenen samledes hele klassen igen, hvorefter vi tog på restaurant som en ordentlig afslutning på en uge, der har været fyldt med oplevelser. Men oplevelserne stoppede ikke der, to fra klassen valgte at prøve en ret, der består af komave. Resten af aftenen/natten foregik på et af hotelværelserne, hvorefter nogle valgte at tage på en af Firenzes mange pubs. Søndag startede også meget tidligt, da vi skulle med toget til Pisa, hvorfra vi fløj til Lübeck. Folk var selvfølgelig udmattede efter den hårde uge, men vi havde en masse oplevelser at snakke om på vejen hjem. Morten Dencker Larsen, Louise Vedel Ellborg og Dragana Alexandra Bozic Katedralen i Pisa MARTS Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 23\n13 MARTS 2006 Besøg på Det russiske Museum 2.b i Sankt Petersborg En af de mest positive oplevelser, jeg havde, da klassen var i Skt. Petersborg, var da jeg sammen med min vært, Julie, besøgte hendes bedsteforældre. Det var en aften, hvor alle andre fra klassen og de russiske studenter tog på bar, hvilket gjorde, at jeg til start var en smule negativ over situationen. Dette ændredes dog hurtigt, da jeg blev taget utrolig godt imod. Bedsteforældrene havde været meget spændte på at møde mig, og derfor blev jeg modtaget med stor glæde. Jeg blev spurgt, om jeg var sulten, og da jeg sagde lidt, blev bordet dækket med al slags russisk mad, hvilket til min overraskelse var godt. Bedsteforældrene ville vide alt om mig, hvor jeg kom fra og om Danmark. Jeg tror aldrig, at jeg er blevet mødt med så stor gæstfrihed som i Rusland, og denne interesse for et helt fremmed menneske var rørende. Ja, begejstringen for at møde mig var dog nærmest for stor, da jeg til afsked blev krammet og ikke mindst kysset i hele hovedet af bedstemoderen, efter at have besøgt dem i tre timer. Jeg blev spurgt mange gange, hvornår jeg kom til Rusland igen, ikke om jeg gjorde, og måtte love, at jeg ville komme på besøg, hvis jeg gjorde. Familielivet fik jeg ikke så meget indtryk af hjemme hos min vært, da vi stort set kun var hjemme formiddag og sen aften. Det var spændende at møde denne side af den russiske kultur. Lige så sure mange russere kan se ud, mindst lige så glade og kærlige var hele den familie jeg besøgte. Eva Rusland er ikke et sted, jeg har planlagt at tage hen igen. Byen, busserne og metroen var meget beskidte. Hver gang man fik lyst til at sidde ned på en sten eller en anden ting, kom ens russer hen til en og sagde: No, no, don t sit, it s dirty!. Lugten i gaderne og busserne var grim, selve byen var meget fattig, hjælpeløse mennesker var på gaderne og uden for kirkerne for at tigge penge. Selv børn kunne man se. Der var et barn uden ben, og børn uden forældre sad og tiggede. Hjemløse hunde var der også. Det hele var meget sørgeligt at se, og man kom til at tænke på, hvor godt man egentlig selv har det derhjemme. Russeren, jeg boede ved, var rigtig sød, og der manglede ingenting, når man skulle spise morgenmad og aftensmad. Der var forskellige retter mad, og hvis der var noget man ikke kunne lide, så var det helt okay, og man blev tilbudt noget andet. En morgen fik jeg tilbudt Corn Flakes og sagde pænt ja tak, men da det kom til stykket, havde de ingen mælk. Lidt pudsig situation. Forældrene og min vært kom med gaver og spurgte flere gange om dagen, hvordan jeg havde det. Det kunne godt blive for meget til sidst, fordi de var så søde og klistrede. Men det må man bare tage med, og jeg glæder mig rigtig meget til at vise dem min by, min skole og vores kultur, samt nogle andre seværdigheder. Jette Mange nye oplevelser og indtryk Vinterpaladset er taget med hjem i rygsækken til bearbejdelse. Jeg selv synes kun at det har været en utrolig spændende, og meget lærerig tur, hvor vi fik muligheden for såvel at smage som føle på en helt anden kultur end den vi er vant til her i Danmark. Jeg kom til at bo hos en dreng på 16 og hans familie. Han var den eneste, hvis forældre havde eget hus, hvilket jeg slet ikke havde regnet med hjemmefra. Familien var meget moderne, de havde to biler, et topmoderne hus med sikkerhedsvagt og port med gitter ind til huset. Jeg var virkelig benovet over, at man havde den slags i Rusland, da det langtfra var den kultur i Rusland, som vi havde studeret hjemmefra i vore lektioner, inden vi forlod de trygge rammer i Danmark og rejste til et helt fremmed land. Steffen Da vi kom til Rusland, kunne vi se en masse mennesker ude i ankomsthallen, som stod og ventede på os. Da vi kom ud til dem, føltes det som at være i zoologisk have (hvor vi var dyrene) - de stod i en stor gruppe og gloede på os. Vi anede intet om hvem vi skulle bo ved, så vi stod der bare. Det føltes lidt som en udvælgelse og en bedømmelseskomite, og da vi endelig havde fundet vores russer, eller var blevet fundet, kunne vi tage med dem hjem, hvor der ventede os en stor omvæltning. Den pige, jeg boede hos, boede i en høj, forfalden bygning med graffiti på væggene og mørke gange. Lejligheden var en smule lille og primitiv, men det blev meget hyggeligt, da man havde vænnet sig til det. Det skyldtes russernes gæstfrihed og venlige væsen. Det var alt i alt en hyggelig tur, hvor man rigtig kunne se, hvor godt vi har det herhjemme i Danmark. Julie Noget af det bedste på vores tur var deres balletter. Den første, vi var inde at se, var Romeo og Julie. Den synes jeg dog ikke var noget specielt, da de havde gjort mere ud af at få handlingen frem, end de egentlig havde gjort ud af dansen, så det blev efter min mening bare til noget hoppen rundt. Den anden ballet vi var inde at se hed Korsar og var en klassisk ballet. Den var flot. I denne fik man både noget ud af handlingen og dansen. Tøjet og farverne var fantastiske, det var ubeskriveligt. Man bliver nødt til at se det selv! Da jeg hørte vi skulle se to balletter i Rusland tænkte jeg: årh nej, men den sidste endte nok med at blive min bedste oplevelse derovre og noget, jeg aldrig vil glemme. Jeg kan kun anbefale alle, der kommer til Rusland, at tage ind og se en klassisk ballet. Hvis man ikke gør det, går man klart glip af noget!!! Når man har oplevet Rusland, som vi gjorde det, er der selvfølgelig ting, man kommer til at savne. Jeg vil savne de mange flotte bygninger fra tsarens tid, balletten og mine nye venner, men jeg har dog også lært at sætte mere pris på de ting, vi har i Danmark. Jeg er i hvert fald glad for at komme hjem til et land, hvor man ikke får flødeskumslagkage eller cornflakes varmet i mikroovnen om morgenen, og det at have rent vand i hanerne er også en velsignelse. Rusland er et land, som er værd at opleve. Og hvis man har lyst til at opleve både den rige del af det og den fattige, er det en god ide at bo privat, som vi gjorde det. Jeg vil aldrig glemme Rusland. Karina MARTS Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 25\n14 MARTS 2006 Kunstinteresserede på Eremitagen Da jeg mødte Agnes - Sashas babuschka. Mandag var dagen, hvor vi skulle have rundtur på skolen. Det var en fornøjelse endelig at møde vores danske venner igen og fortælle om, hvad man havde oplevet. Efter at hele seancen var slut, skulle vi alle ud at shoppe, troede jeg i hvert fald. Sasha ville gerne hjem til sin bedstemor Agnes, som hun til hverdag bor hos. Jeg sagde selvfølgelig okay, selvom jeg hellere ville slutte mig til danskerne, men som Birgit havde sagt, skulle vi opleve noget russisk kultur. Vi skulle ikke gå særlig langt, da Agnes boede lige over for skolen. Boligkomplekset var, som alle andre boligkomplekser i Rusland, meget gråt, beskidt og faldefærdigt. Da vi kom op med elevatoren, stod Agnes i døren. Hun stod med åbne arme og smilede til os - en varm velkomst, som man altid får i Rusland. Hun var en lille tyk kvinde med sort farvet hår. Hun havde rødt tøj på og mel ud over det hele. Hun havde næsten ingen tænder, og rynkerne afslørede hendes alder og historie. Vi kom ind, og Agnes tog min jakke og hængte den op i skabet. Jeg fik et par tøfler, som jeg blev bedt om at tage på, så jeg ikke frøs mine fødder. Lejligheden var ikke særlig stor. Der var Sashas værelse, et køkken, et badeværelse, et toilet og en stue, som også var Agnes værelse. Sasha og Agnes begyndte fra start at snakke meget sammen, og man var slet ikke i tvivl om, at de ikke var vant til at være så længe væk fra hinanden. Agnes kunne en lille smule engelsk, som jeg prøvede at forstå lidt af. Agnes viste mig deres hund og kanin og prøvede at fortælle, hvor gamle de var. Sasha og jeg gik ind på hendes værelse, som var fyldt med bøger og bamser. I hjørnet stod der også et stort og fint klaver. Sasha fortalte, at hun havde gået til klaver i fire år, men stoppede sidste år, da andre interesser fyldte for meget. Hun fortalte, at hun hellere ville gå til kampsport, som hun ikke kunne gå til mere, da hendes skolegang fyldte for meget. Sasha spillede, indtil Agnes kom ind og sagde, der var mad. Køkkenet var et lille og gammelt køkken med masser af forskellige rør til syne. Tapetet på væggene var revnet, og rørene var rustne. Midt i rummet var der et bord og tilhørende blå plastikstole. Der var mange nipsting og kunstige blomster rundt om i hele køkkenet. Agnes bad os om at sætte os ned, så ville hun komme med mad. Agnes havde spist, så der var kun dækket op til to personer. På bordet stod der allerede brød med fiskeæg og smør. Vi fik først suppe med kylling og grønsager. Det næste måltid glemmer jeg nok aldrig - vi fik kartofler og kød. Der var egentlig ikke noget galt med selve maden, men deres lille hund tilbragte også tiden i køkkenet, og jeg ved ikke hvordan, men hele dens pels var landet i min mad. Hver eneste bid, jeg tog, var fyldt med hundehår, og jeg havde en frygtelig kamp med at fjerne dem alle. Jeg kunne kun få to bidder ned, hvorefter jeg måtte sige, at sulten var stillet hos mig. Agnes og Sasha sagde selvfølgelig, det var helt okay. Sasha spiste fornøjet videre, alt imens jeg næsten ikke kunne holde min mad nede. Efter måltidet skulle vi af sted igen. Agnes sagde, vi måtte huske at komme igen - hvilket vi aldrig kom. Agnes gav mig min jakke på og smilte begejstret, da jeg på vej ud af døren sagde: Bye Bye and spasiba Lone A. Det første indtryk af Rusland fik vi, da vi trådte ind i flyet i Danmark og blev mødt af en russer i uniform og bjørneskindshue, og med pokerface. Man forsøgte sig forsigtigt med et venligt smil, men ingen reaktion. Stewardessen i flyet var heller ikke nem for os at forstå, idet det næsten var umuligt at høre forskel på russisk og hendes engelsk pga. accenten. I lufthavnen blev vi modtaget af en gruppe årige russiske elever, som var lige så nervøse som vi var, og som stod med hver deres seddel i hånden med en danskers navn på. Da jeg efter 3 kvarter i bil gennem Skt. Petersborgs heftige trafik nåede til min værtsfamilies lille lejlighed på 5. etage, fik jeg anvist pigens værelse, mens hun selv skulle sove i stuen. Derefter stod den på velkomstmiddag sammen med forældrene kl. 3 om eftermiddagen, hvor der var dækket op med flere slags salat, brød, laks, kaviar, vin og suppe. Herefter troede jeg det var slut, men så øsede de kød og kartofler op til min værts far og mig, og bagefter skulle vi have te og et velassorteret udvalg af kage og chokolade. Sulte kom jeg bestemt ikke til, og min trang til søde sager blev mere end tilfredsstillet. Sara At rejse er at leve. Hvor har vor kære H.C. Andersen ret, men aldrig har jeg været så glad for Danmark, som da jeg kom hjem fra Rusland. Alligevel vil denne rejse altid være i mit sind. At bo hos en fremmed russisk familie, som er så forskellig fra lille Danmark, har været en oplevelse fyldt med minder, samt en kulturel oplevelse, der næppe glemmes. 1,2,3 og pludselig er vi i Skt. Petersborg i Rusland - fuldstændig uvidende om, hvad vi går i møde. Jeg møder min russer i lufthavnen og bliver kørt hjem til hendes bopæl. Nok er der dårlige bilister i Danmark, men det er der så sandelig også i Rusland. Det var en oplevelse i sig selv at blive kørt rundt i Skt. Petersborg. Hastigheden var generelt på 100 km/t inde midt i byen, ingen markeringer på vejbanen som sådan (hermed = man kører, som man vil), biler der var så beskidte, at man ikke kunne se nummerpladen, samt smadrede biler her og der. Ja, dette var min første og uforglemmelige biltur i Rusland. Det er en by, der er smuk på mange områder, men også meget fattig - en kontrast, som jeg sent vil glemme. Der findes de mest fantastiske paladser, katedraler og bygninger, men mindst lige så mange faldefærdige og ildelugtende bygninger. Man kunne ikke finde et eneste palads eller katedral, som der ikke var guld i. I hvert eneste rum var der guld - et smukt syn. Man kunne tydeligt fornemme, hvor meget prestige der havde været i, at disse bygninger skulle være overdådige og uforglemmelige. For mit vedkommende er jeg glad for, at det blev os, som skulle til Rusland, da jeg nok aldrig ville være taget derover af egen fri vilje. Alt i alt var det en god tur og en mindeværdig oplevelse på mange måder. Tina Isakskatedralen MARTS Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 27\n15 MARTS x i Holland Træt og fyldt af nye indtryk og erfaringer går turen hjem fra vores 7-dages ophold i Holland. Roen er begyndt at sænke sig over bussen, og endelig bliver der tid til at fordøje ugens mange oplevelser. Programmet var tæt, og selvom det virker som længe siden, at vi stod ud af bussen for at gense vores hollandske venner en kold aften i marts, synes tiden samtidig at være fløjet forbi på et øjeblik. Hvad har vi dog lavet? Det var en hel uge siden, at vi første gang mødte vores værtsfamilie og straks derefter blev placeret på en cykel med kurs mod et propfyldt lokaldiskotek. Selvom gensynsglæden var stor og bundslatterne hurtigt små, kunne der hurtigt spottes trætte miner blandt danskerne ovenpå den lange rejse. Efter et par timer, omgivet af dansende, hollandske, 15årige høns(læs piger). formåede vi kun at tænke på en dejlig varm dyne. Dynen fik vi, og oven på den festlige velkomst var en havnerundfart i Rotterdam med pandekager, is og frisk havneluft, alt vi behøvede den følgende søndag morgen. Da vi mætte af sirupsdryppende og baconglinsende pandekager vendte hjem igen, gik der ikke lang tid, inden næste aftens festlige event var sat i gang. Op på cyklen, på med vanterne og fuld fart frem, så dynamolygten næsten brød i brand, drønede vi forbi dybe, faretruende kanaler mod sjov og ballade. I det hele taget stod hver aften i festens og hyggens tegn, hvilket dog selvfølgelig ikke forhindrede os i at nyde de øvrige hollandske seværdigheder. Dem var der nemlig masser af. Ugen igennem så vi mægtig effektive og imponerende attraktioner, der bedst samles under et ord: STORT. Verdens største dæmning, verdens største blomsterauktionshus, verdens største arealer med drivhuse, Europas (verdens anden) største havn og verdens allerstørste panoramamaleri. Alt var større end størst. Superlativer mangler! Besøget på skolen i Naaldwijk var også en stor begivenhed, selvom der her var tale om mindre størrelsesforhold. Der fik vi den spændende mulighed at få et indblik i hollændernes skolesystem, som var et fint, om end mere stringent, alternativ til vores eget. Muhammedkrisen blev diskuteret, fysikken og engelskkundskaberne sat på prøve, og da dagen var til ende, blev konklusionen umiddelbart: Ude godt, men hjemme trods alt bedst! Denne uge kunne vi dog ikke have gennemført uden vore to lærere Dorthe og Lene som guides. De arbejdede nemlig prisværdigt med at informere og tyde de hollandske læreres programmer og planer, hvilket til tider slet ikke var nogen nem opgave. Trods enkelte misforståelser kan det kun være på sin plads med en infernalsk applaus. Efter et sidste stop ved selveste fader Otto Duborg går turen tilbage til det lille, men behageligt mere bakkede Danmark, hvor den daglige trummerum på gymnasiet venter med udstrakte arme. Med trætte cykelben og ingen bekymringer om at falde i kanaler, faldt vi i søvn i vores egen seng igen! Birgitta Petersen og Hans Peter Beck Auken Maeslantkeering Rådhuset i Delft MARTS 2006 Pandekagebåd i Rotterdams havn 28 Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 29\n16 MARTS 2006 Trøstetur til Rom Elevoplæg foran Pantheon I foråret 2006 skulle vi i 2.y på studietur. Vi er en international Unesco-klasse, og det viste sig at volde os flere problemer end vi havde regnet med. I første omgang skulle vores tur gå til Syrien, nærmere betegnet hovedstaden Damaskus. I den anledning havde vi igennem det meste af 1.g og en del af 2.g arbejdet med den arabiske verden, hvilket så skulle munde ud i vores studietur til Damaskus. Vi havde sågar været i København for at studere den arabiske kultur nærmere. Dog skulle vores planer hurtigt blive forpurret, og turen til Syrien blev aflyst på grund af de urolige tilstande i landet. Lærerne kom på overarbejde, navnlig Peter og Kirsten, og de skulle planlægge en tur til en anden destination. Valget faldt på Istanbul, Tyrkiet, da dette land også omhandler den arabiske kultur. Desværre kom Muhammedkrisen i vejen, og vores tur blev aflyst på grund af vrede over nogle tegninger. Nu var der kun en måneds tid til vores studietur, og lærerne måtte handle hurtigt. Kedlerne var lige ved at koge over, men lærerne fik i sidste øjeblik arrangeret en tur til Rom, Italien. Trods de to først skuffelser kunne vi hurtigt vænne os til tanken om en studietur til Cæsarernes Rom. Dette var en udmærket erstatning, dog skulle vi lære om Roms kultur og historie på blot en lille måneds tid. Søndag d. 12. marts drog vi af sted til Hamborg lufthavn og fløj derfra MANGE timer efter ankomsten. Dog havde klassens Torbjørn glemt at få tjekket udløbsdato på sit pas, så han undgik at skulle høre på Kirstens lærerige ord i lufthavnen. Han nåede alligevel flyet. Vi indlogerede os i Rom på Hotel Amico, et yderst luksuriøst to-stjernet hotel på 7. etage. Selv om Kirsten og Peter mente at hotellet lå centralt, mente resten af klassen at gåturene til de forskellige attraktioner var lidt for lange. For at komme godt i gang med studieturen, startede vi med det prægtige Colosseum og Forum Romanum. Lige uden for Colosseum lå resterne af gladiatorskolen, hvor slaverne blev trænet til kamp. Inde i Colosseum foregik blodige kampe gladiatorer imellem. De kæmpede også imod diverse eksotiske dyr, blandt andet løver og tigre. Den ene kejser prøvede altid at overgå den foregående i storhed, og derfor blev forestillingerne gradvist vildere. Under alle disse kampe gik mange dyr til spilde, og dyrebestanden faldt voldsomt nogle steder i Afrika. Colosseum var derudover kendt for sine søslag, hvor arenaen blev fyldt op med vand, og skibe konkurrerede imod hinanden. Derefter begav vi os hen til Forum Romanum, hvor de gamle filosoffer sad og udbredte deres tanker og ideer. Stedet var et samlingssted for byens borgere. Pladsen kunne kaldes Romerrigets politiske centrum, og på dette sted foregik de verbale kampe, i modsætning til hundrede meter væk hvor de voldsomme gladiatorkampe foregik, som var knap så fredelige. Ved hver seværdighed havde en eller flere fra klassen til opgave at fortælle historien bag det pågældende, nogle mere entusiastiske end andre. Vatikanstaten ligger også i Rom, men er ikke en del af Rom som sådan. Vatikanstaten er en separat stat med eget postvæsen ol. og er verdens mindste stat. Dette er opholdsstedet for næsten alle paverne igennem tiden og er hjertet i den katolske tro. Inde i Vatikanstaten ligger Peterskirken, som er opkaldt efter Skt. Peter, som er en helgen ifølge den katolske tro. Han skulle efter sigende være begravet under selve kirken. Foran Peterskirken ligger Peterspladen. På pladsen findes der 2 fontæner og en obelisk, hvor der i toppen skulle være et stykke af Kristi kors. Selve pladsen er omringet af et utal af søljer og helgener derpå. Pladsen er tegnet af Michelangelo. Pave Benedikt 16. kommer hver onsdag og søndag ud fra Peterskirken og holder tale. Der er gjort meget ud af at kirken og pladsen virker storslåede, for at give det guddommelige indtryk, og det får man virkelig også. Inde i kirken er hundredvis af skulpturer og malerier, og det hele virker meget overvældende. Den store kuppel midt i kirken er vartegnet for hele kirken, og den kan ses på lang afstand på grund af sin enorme højde på 132 meter. 2.y i Rom Ydermere så vi Det Sixtinske Kapel, hvor kardinalerne udvælger den nye pave. Her findes også de berømte loftsmalerier af Michelangelo, hvoriblandt er Skabelsesberetningen, Dommedag og Uddrivelsen. Efter denne lange, hårde, men også solrige dag spiste vi alle sammen aftensmad sammen på en lokal restaurant, som var anbefalet af nogle elever fra klassen. På trods af venlig service forsøgte restauratøren at hive lidt flere penge ud af os end forventet. Det vides ikke om det skyldtes overlagt snyd eller restauratørens manglende matematiske egenskaber. Heldigvis formåede lærerne efter en del parlamenteren at overbevise restauratøren om den rigtige pris. Efter middagen tog nogle af eleverne fra klassen ind og oplevede Roms byliv. Det lokale diskotek, Havanna Club, havde opdaget at danskere var i byen og holdt derfor danskeraften. Det var der hver aften. De havde gjort det meget hyggeligt med store danske flag og dansk musik. Dog fandt de også ud af at danskere har mange penge. Indgangsprisen og garderobeprisen var derefter. På vores tur til Rom oplevede vi mange vidt forskellige ting: Gladiatorer der bruger mobiltelefon, hooliganslåskampe fra fodboldkampen mellem Middlesbrough og AS Roma, nøgenbadning i fontæne af anden dansk gymnasiast, ekstra delikat knækbrødsmorgenmad, den fuldstændige ukontrollerede færdsel af knallerter og biler, og selvfølgelig de italienske mænds sleske facon og deres evige lidenskab for lyshårede danske piger. Sidst, men ikke mindst, oplevede vi to friske gymnasielæreres forsøg på at genvinde ungdommen ved besøg på diskotek Havanna Club. Turen hjem gik smertefrit, og vi havde endda en hel bus for os selv. Det gjorde godt for 22 elevers og 2 læreres trætte ben. Alt i alt var det en virkelig god tur med mange spændende og anderledes indtryk, selv om det kun var en trøstetur. Pernille Nikolajsen og Mads Brink Laursen MARTS Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 31\n17 APRIL 2006 Interview med Franscesco ved Hans Peter Beck Auken En varm sommerdag i august møder 350 solbrændte elever på VHG klar til skolestart. De er alle i fuld gang med at udrede sommerens eventyr for hinanden, og humøret er i top. En forventningsfuld summen kan høres på gangene, og nye som gamle er alle spændte på hvad det nye år vil bringe. Kortene er givet ud igen. Begejstringen er også til at få øje på, da nyheden om en vaskeægte italieners ankomst til VHG annonceres på skoleårets første morgensamling. Pigerne hviner og kan straks pege den nye mørkhårede varmblodslatino ud i mængden. Francesco starter i 2x, og hilses velkommen. Francesco er udvekslingsstudent fra Sardinien i Italien og fortæller her i et interview om sit et år lange ophold i Danmark. Okay, hvad med at du fortalte lidt om dig selv først? Hvor kommer du fra?? Jeg kommer fra en stor by, som hedder Sassari, der ligger på øen Sardinien i Italien. Der bor jeg i en lejlighed ved min familie. Jeg har to storesøstre og selvfølgelig to forældre. Jeg gik i skole i Liceo Scientico G. Spano i 4c. Hvordan kan det være at du valgte Danmark frem for andre lande? Det var faktisk helt tilfældigt må jeg indrømme. Hvordan var dit første møde med Danmark og VHG? KOLDT! griner Francesco. Mit første møde med VHG var 3.g ernes vandpistoler og glad stemning i badekaret. Alt var nyt og det var selvfølgelig en stor omvæltning for mig, men det var ok. Hvordan synes du at det er gået her i Danmark? Det har været rigtig rigtig godt her i Danmark. Og jeg har lært mange gode venner at kende her. Helt i top! Blev du taget ordentligt imod af os danskere? Ja, jeg følte mig meget velkommen, selvom man skulle vænne sig til det mærkelige sprog og de fremmede omgivelser. Hvordan har dit møde med dansk kultur været? He he, okay første dag i Danmark var i København, hvor jeg fik min første frokost. Der var majonæse, kartofler, smør og spegepølse på ét lille stykke rugbrød. Arr, dansk mad skal man vænne sig til! Lidt senere kom selvfølgelig øl he he, danskerne drikker mange øl. Danske fester er altid sjove. Hvad er det værste/bedste ved Danmark? Synes måske at danskerne drikker for meget de kan tit ikke huske hvad de lavede aftenen før. Det gør det mærkeligt dagen efter. De åbner først rigtig op, når de har fået lidt øl. Men alle danskere er også virkelig skøre på den gode måde! De er altid klar på sjov. Det kan jeg rigtig godt li. Hvad har du lært i Danmark, som du kan bruge til noget i Italien? Jeg har lært at åbne øl med en anden flaske!... og så selvfølgelig at drikke dem. He he. Hvad synes du om det danske skolesystem? Jeg kan rigtig godt lide det danske skolesystem, fordi der er større valgfrihed her. Man kan lave lige hvad man har lyst til. Man har også et rigtig godt forhold til lærerne. Her kalder man dem ved fornavn. Der er også meget mere diskussion og snak i Danmark, hvor man i Italien skal læse meget mere. Det sociale liv på skolen er også rigtig godt. Hebe, fredagscafé, skitur og andre arrangementer er rigtig godt. Hvad er den største forskel på danskere og italienere? Danskerne er virkelig høje! Italienerne er slet ikke så høje. Danmark har noget virkelig mærkeligt og meget tungt mad. Italiensk mad er BUONISSIMO! Har dit ophold her i Danmark levet op til dine forventninger? Danmark var faktisk meget bedre end jeg troede. Jeg troede jeg ville savne Italien hele tiden, men jeg synes at Danmark er blevet mit land nu også. Tror du, at du kommer tilbage og besøger os engang? Ja, selvfølgelig! DMF-festen kan jeg ikke gå glip af! Jeg vil komme tilbage og besøge jer! Tror du, at du vil komme tilbage for evt. at studere eller at arbejde? Måske vil jeg studere i Danmark senere, men kun hvis det er oplagt. Ved ikke om jeg vil arbejde her Okay, her til sidst skal jeg spørge om noget meget vigtigt. Hvilke piger er de flotteste? Danske eller italienske piger? Hmm, det er et meget svært spørgsmål. Jeg kan lide alle piger! Så let slipper du ikke! Okay, i Danmark er der mange mange (Francesco tilføjer selv i mine noter: mangen ) smukke piger men i Italien findes de flo Hrrm, Tak! Tak for din tid her i dag! Du skal vide, at det har været rigtig godt at have dig som klassekammerat i 2x! Ønsker dig al mulig lykke i din fremtid! Af Hans Peter Beck Auken, 2x. APRIL Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 33\n18 APRIL 2006 Mikkel, Carl og Skipper Forårskoncert 2006 Efter en laaang vinter med sne fra fjerde juledag til jævndøgn, værdsætter vi i højeste grad at komme til forårskoncert på VHG. Dér får vi vished om at foråret er lige om hjørnet. Det første jeg bed mærke i, var den udvidede udstilling af formning og billedkunst. Tidligere år har det været lidt stedmoderligt behandlet: det der ikke kunne være i elevkantinen var forvist til lokalet over for biblioteket. Allerede i indgangen strålede de farverige plakater os i møde; de var hængt op i badekarret - vi kunne sidde og nyde dem før og under koncerten, så vi ikke behøvede at haste igennem i pausen. Et nyt tiltag var også sanserummet bag scenen. Jeg følte mig helt hensat til børnehavens kims-lege, dog med anderledes eksotiske emner i æskerne, avanceret musik og installationskunst associerende videosekvenser. Koncerten begyndte med den vel nok danskeste hyldest til foråret: Andersen & Dissings Hilsen til forårssolen, fællessang akkompagneret af Margit. Derefter tog konferencierne Niels Haldrup og Gustav Nielsen over og førte os afbalanceret og kompetent gennem aftenens program. 2muhf lagde ud med It s gonna be a long night - med den musik og sang gør det ikke spor, hvis natten bliver lang. Marianne 3b - som vi husker fra hendes flotte indsats i musicalen - sang smukt og indfølt, akkompagneret af Gustav (konferencier), Nobody s Man af Tina Dickow. 1gax havde Shubidua på programmet med Sommergryder - et stort kor med nogle fine temposkift. 2-3Mu fyldte scenen godt ud og med det tremandskor følte vi os hensat til 70 ernes glade California-stemning. Den gode stemning fortsatte i Accidentially in Love og med dén trommeslager fik rock-ambitionerne frit løb. Trine+Karen 3b gav en smuk tostemmig ballade/folk i The grass is Blue på piano og akk. guitar 1.g klasserne fremførte Totos I won t hold you back med en flot klar stemme og god besætning. 1muh: Herlig afveksling med en mandlig sanger der tør og vil - og kvindelige ditto der absolut ikke lader ham noget efter. Det var Sitting in a Room udsat for en befriende flot sang og akkompagnement. Sådan. Dorthe 3y spillede og sang sin egen komposition A Dream of You. Blues eller i hvert fald stærkt inspireret af sydstatssound. Flotte fraseringer. Hun kan drive det vidt på MGK. Drengene fra HF mellemniveau Mikkel, Carl og Skipper leverede ægte hjemmegjort rock med gammeldaws besætning. De rakte godt ud over kanten - titlen refererede vist til dansktimernes skiftende regler for tegnsætning. Trine, 3.b, The Grass Is Blue 3MU inkl. konferencierne kom nu på banen - forventningerne steg - og med Bryan Adams: When You re gone gik budskabet klart igennem, ikke mindst de to sangere løftede i kor. 2MU løftede og bar videre, så Sebastians Fuld af nattens stjerner var reelt vellykket, takket være det syvmandsstore kor, bla med en sjov, alternativ sceneoptræden og solid besætning. Kan det blive bedre? Ja, hvis man er kommet efter decideret forårskåde og glade musikanter, vil jeg sige at omrokeringen i gruppen gav et perfekt opspil til pausen med Ray Dee Ohhs muntre slager Jeg vil la lyset brænde. HEBE sørgede for at vi kunne få læsket ganen mens vi minglede og kiggede på kunst. Vi var et par stykker der undrede os over, at der ikke var noget klassisk - nå det kommer vel i næste halvleg. Sjovt gensyn med 1.g klasserne efter pausen. Et ironisk indslag: popmelodien Fra Mols til Skagen. Slagtøj og især det kompetente og uimponerede et-fingersystem på keyboardet trak i smilebåndet hos de stærkt applauderende tilhørere. Det efterfølgende samspilsband kunne sagtens ta ud og optræde med Johnny Deluxes: Drømmer jeg. Trommer, bas, single for fuldt tryk og et par rockmamas i forgrunden. Måtte man anmode om et genhør til Rock for Sjov? Endnu et sammenspilsband Hip gav os en følsom selvkomponeret funk-ballade Pip (!). Vi glædede os over tilpas mange soli, så vi kunne høre hver enkelt folde sig ud - det band ville helt sikkert også kunne gøre sig uden for VHGs beskyttende mure. Dansetrioen Naturen førte sig frem med en gang rap og derefter - troede undertegnede - et dansevenligt medley først med Ray Dee Ohh, men det skulle blive løgn: Sylvester, Simon K og Søren er til hård rock og metal. Sofie 3b og Dorthe 3y er et par velsyngende, vrede kvinder. Enten er de begge forsmået ud i kærlighedslivet eller også ER drengene på VHG slemme - det sidste kunne bifaldet fra publikum tyde på. Det annoncerede nummer på programmet udeblev, og Pikante Intelligente Kvinder overraskede med Anna Davids Fuck dig. Sofies og Dorthes tolkning frembragte minder fra fordum tiders kønskampe. For tredje år i træk skulle vi udsættes for sækkepiberi: Scotland the Brave på originalinstrumentet blev indledt som en tyk amerikansk roman med dedikationer til ALLE. Et sjovt indslag med fejlfri - trommestikker! Jacob er ledig og modig - jeg vil anbefale ham at søge MGK efter studentereksamen Så kan han lære det. Glædeligt genhør med 3MU My Joy ain t Yours to steal, solid westernmelodi med smuk sang, fint akkompagneret på akkustisk guitar og piano. 1ks gennemførte med en flot stemme og ditto piano TV2s nyeste schlager - det gi r håb for fremtiden. Jeg glædede mig helt fra begyndelsen til at høre Keun Jam fortolke den go e gamle Percy Sledge komposition When a Man loves a Woman. Simon lagde indfølende ud på piano, MEN det var ganske kortvarigt så tog deres drifter over og de gennemførte med glans. 2MUh levede faktisk op til Genesis Another Day in Paradise - paradisisk smuk og følsom. Niveauet er - ligesom i første halvleg - støt stigende. 3MU lavede en forfriskende tolkning af Dancing in the Moonlight ; flot guitar solo - funk, når det er mest udfordrende. 3MU fortsatte med Bridge over troubled Water 1muh, Sitting In A Room og satte et smukt punktum over aftenens optræden: fire piger fraserede kompetent, bistået af piano. Som afslutning på en dejlig aften, fik publikum lov til at Plukke fløjlsgræs Vi glæder os allerede til næste år. jeg tvivler på at niveauet kan blive højere end i år, men måske kunne der blive plads til noget jazz eller et par klassiske numre jeg har et ydmygt håb. Preben Kyndesen, far til Lars, 2.g APRIL Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 35\n19 Elev Helene Bisgaard HÅRFARVE: Brun FØDSELSDATO: 12. maj 1988 MINE YNDLINGSFAG: Matematik og dansk MINE BEDSTE LÆRERE: Alle lærere blev vel lærere fordi de ville dele deres viden med andre. Den tanke er jo i sig selv smuk. MINE VÆRSTE LÆRERE: Jeg tror på det bedste i alle MIN FAVORITSPORT: Jeg dyrker egentlig ikke rigtig sport, men volley er sjovt nok MINE HOBBIES: Mit arbejde i brugsen og selvfølgelig at være sammen med mine søde venner. MIN YNDLINGSFILM: Dr. Zhivago fra 1965 MIN YNDLINGSBOG: Det sker alt for sjældent, at jeg læser noget ud over lektier MIT YNDLINGSBAND: Kashmir, hvis jeg skal vælge MIN YNDLINGSMUSIKSTILART: Blød rock. Men de gamle 80 er-hits er jo altid en sikker vinder. MIT IDOL: Jeg har intet specifikt idol. MIN LIVRET: Varieret kost. Der findes ikke noget jeg kunne spise hele tiden. DET VÆRSTE JEG VED: Misforståelser og dårlige dage. DET BEDSTE JEG VED: Det er selvfølgelig at feste med mine venner. JEG SVÆRMER FOR: Min familie og at rejse. JEG VIL GERNE VÆRE: Det er stadig lidt usikkert. Noget livsbekræftende som f.eks. jordemoder. Elev Anne Katrine Tved HÅRFARVE: Mørkeblond FØDSELSDATO: 22. april 1988 MINE YNDLINGSFAG: Idræt og biologi MINE BEDSTE LÆRERE: Dem, som sagtens kan tage noget sjov, f.eks. Thomas Asaa og Finn S. Norre MINE VÆRSTE LÆRERE: De lærere, som har en dårlig dag MIN FAVORITSPORT: Håndbold og fodbold. Det er sjovest, når man er i et fællesskab, synes jeg MINE HOBBIES: Sport, arbejde, venner m.m. MIN YNDLINGSFILM: Forrest Gump MIN YNDLINGSBOG: Jeg læser ikke andre bøger end dem, vi læser i skolen MIT YNDLINGSBAND:? MIN YNDLINGSMUSIKSTILART: Det er lidt forskelligt. Kommer an på, hvad jeg er i humør til MIT IDOL: Anja Andersen, på grund af hendes måde at skabe noget stort på MIN LIVRET: Indbagt oksemørbrad DET VÆRSTE JEG VED: 6. time, især om fredagen DET BEDSTE JEG VED: Glæde, humør og ferier JEG SVÆRMER FOR: Sport og mennesker, jeg holder af JEG VIL GERNE VÆRE: Har altid gerne villet arbejde med dyr, så det er mit mål 36 Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 37\n20 Lærer Bjarne Edelskov Nielsen HÅRFARVE: Helt sort FØDSELSDATO: 19. juli 1979 MINE YND INGSFAG: Musik og Psykologi MINE BEDSTE ELEVER: Dem som undres. MINE VÆRSTE ELEVER: De bor ikke her i nærheden. MIN FAVORITSPORT: Hockey, 112%. MINE HOBBIES: Musik, bøger, få plænen til at gro. MIN YNDLINGSFILM: Abernes Planet (de 5 gamle, naturligvis) MIN YNDLINGSBOG: Der er mange, men Smilet er den korteste afstand var god. MIT YNDLINGSBAND: Der er alt alt for mange, men lige nu er det Mikkel var til påskebal. MIN YNDLINGSMUSIKSTILART: Barok og wienerklassik = max afstresning. MIT IDOL: Kirsten Bundgaard! Docent på Vestjysk Musikkonservatorium. MIN LIVRET: Havregryn, derfor er hver dag en fest! DET VÆRSTE JEG VED: Racisme, jantelov og pseudodemokrati DET BEDSTE JEG VED: 1) at vågne til en ny dag 2) at nå sine mål! JEG SVÆRMER FOR: Clara og Asta JEG VIL GERNE VÆRE: Undervisningsminister! Lærer Jørgen Jørgensen HÅRFARVE: Nærmest gråt FØDSELSDATO: 8. december MINE YNDLINGSFAG: Fransk og dansk MINE BEDSTE ELEVER: Dem, der er åbne og nysgerrige MINE VÆRSTE ELEVER: Dem, der ikke gider at lege med MIN FAVORITSPORT: Fodbold MINE HOBBIES: Salt, salt og atter salt MIN YNDLINGSFILM: Le Fabuleux Destin d Amélie Poulain MIN YNDLINGSBOG: William Heinesens De fortabte Spillemænd MIT YNDLINGSBAND: TV2 MIN YNDLINGSMUSIKSTILART: Fransk rap MIT IDOL: Otto Brandenburg MIN LIVRET: Lasagne DET VÆRSTE JEG VED: Kolde vintermorgener DET BEDSTE JEG VED: Lyse sommermorgener JEG SVÆRMER FOR: Søde sager JEG VIL GERNE VÆRE: Olivenbonde i Sydfrankrig 38 Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium Årsskrift 2005/2006 Vesthimmerlands Gymnasium 39


Kahlenberg: Danmark er ikke en prioritet – Ekstra Bladet\n17. nov. 2011 kl. 15:27\nKahlenberg: Danmark er ikke en prioritet\nThomas Kahlenberg skal have spilletid for at komme med landsholdet til EM, men han er umiddelbart ikke parat til at tage hjem til Danmark for at opnå det\nMange Brøndby-fans ønsker Thomas Kahlenberg hjem til Vestegnen, men det kan have lange udsigter. (Foto: Lars Poulsen)\nTilværelsen i Wolfsburg er én lang spillemæssig nedtur for Thomas Kahlenberg, som efter sin lange skadespause er blevet sendt ned på andetholdet af træner Felix Magath.\nLæs også: Kahlenberg: Slaget er tabt.\nMorten Olsen siger til Ekstra Bladet torsdag, at Kahlenberg er inde i landsholdsvarmen, hvis han begynder at få spilletid igen, men det tror den 28-årige midtbanespiller ikke kommer til at ske i den tyske klub.\nIngen kontakt med træneren\n- Slaget er tabt her i Wolfsburg. Jeg har ingen udsigt til spilletid, og har ingen kontakt med trænerteamet. Selv om jeg har en professionel tilgang til tingene, og giver alt hvad jeg har på andetholdet, så er det tydeligt, at jeg ikke indgår i trænerens planer, siger han til ekstrabladet.dk.\nLæs også: Olsen: Kahlenberg kan komme til EM.\nDerfor ligner et klubskifte til januar danskerens eneste mulighed for førsteholdsfodbold, men Kahlenberg vil ikke væk for enhver pris.\nEn skør fodboldverden\n- Kunne du finde på at skifte til en dansk klub?\n- Det er ikke en prioritet at tage hjem. Men man skal selvfølgelig aldrig udelukke noget i fodboldverdenen. Det er en skør verden.\n- Kommer du med til EM 2012?\n- Det håber jeg da utrolig meget, siger Thomas Kahlenberg.


Scary Movie 2 (BRUGT) (DVD) - Laserdisken.dk - salg af DVD og Blu-ray film.\nScary Movie 2 (BRUGT)\nUdgivet 5. december 2001 af Nordisk Film DVD1076931 / UPC# 5708758642613\nOriginal titel: Scary Movie 2\nInstruktør: Keenen Ivory Wayans\nEt år efter Scary Movie 1 er Cindy, Ray, Shorty og Brenda på college, hvor de forsøger at glemme, hvad der skete sidste år til Halloween. Men onde professor Oldman foreslår at undersøge det såkalte Hell House, og så begynder det splattede og ulækre.\nEr den lige så dårlig som etteren? Nej, den er faktisk rigtig sjov. Der er nået nye dybder for platheden. Men hvis man er til prutte-humor, ja, så er det bare at slå hjernen fra og grine med.\nUnderteksterne kan ikke fravælges.\nBrugerne skriver om Scary Movie 2:\nAnmeldt af Thomas Aquinas, Værløse 23. juli 2011\nGys & Grin igen\nGlem alt om et sammenhængende plot og nyd de gode gags som der godt kunne have været lidt flere af end tilfældet er. Det bedste er nok åbningsscenen med James Woods i en skæg krydsning af fader Merrin og ditto Delaney, men der er også et par andre sjove idéer.\nLækre Kathleen Robertson optræder med trussekanten helt fremme og i en meget stram top, så der er noget at kigge på også imellem grinene.\n-den svære 2´er..............\nMindst lige så plat, men ikke lige så sjov som den første i serien.\nThe Wayans brøderne har gjordt det igen.\nVi følger igen Cindy og hendes venner, i denne sprald griner af en 2,er, der desvære ikke når den helt så samme højde som sin forgænger, men det lykkes dog for Wayans brøderne at få skabt et lille mesterværk af en grine bidere, og selve den scene hvor morderen Ryger på Akvarie Bong, må siges at være for grineren, så den med at det kun er de første 10 min af filmen der er sjov, holder bare ikke vand.\nDenne udgave er i en region 2 udgave med danske undertekster, kan snildt anbefaldes.\nDe første 10 min. er monster morsomt, men så svinger filmen op og ned. Chris Elliot er fremragende som butleren med den klamme arm, og ellers kører det bare derudaf med liderlige spøgelser, joint jokes og andre platheder.\nAnmeldt af JJ, Haslev 23. august 2006\nDenne her film er godt nok plat og skuffende... Det er lidt ærgeligt, for både 1eren -men især 3eren er rigtig sjove.\nIkke så god som den første, men...\n...bestemt heller ikke dårlig.\nDenne gang går det 'udover' de klassiske gyserfilm som Poltergeist og The Haunting istedet for teenage slasher gysere.\nJeg nød filmen, der selvfølgelig ikke skal tages serøst og ikke for mere end den er.\nRet din egen anmeldelse af Scary Movie 2 - klik her\nDeltag i debatten om filmen Scary Movie 2 - klik på "svar"\nForfatter Emne: Scary Movie 2\nSendt 2005/09/29 22:09:17 IP: Logget\nEr der en der ved hvem der har lavet det musik de spiller aller sidst i filmen, det er så fedt.\nSendt 2009/04/13 16:22:37 IP: Logget\nKan desværre ikke hjælpe dig.\nSendt 2009/04/13 16:43:24 IP: Logget\nJeg kan desværre heller ikke hjælpe dig!\nMen meld lige tilbage når du har fundet musikken!\nSendt 2009/04/13 16:44:46 IP: Logget\nAng. Scary Movie 2\nHar desværre ikke set den, så heller ingen hjælp her fra.\nStart en debat om denne udgave af Scary Movie 2 (BRUGT) - klik her