BETÆNKNING om forslag til Rådets direktiv om indrejse- og opholdsbetingelser for tredjelandsstatsborgere med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse\nDokumentforløb : A6-0432/2008\nPE 409.459v03-00 A6-0432/2008\nom forslag til Rådets direktiv om indrejse- og opholdsbetingelser for tredjelandsstatsborgere med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse\n(KOM(2007)0637 – C6-0011/2007 – 2007/0228(CNS))\nOrdfører: Ewa Klamt\nRådgivende ordfører (*):\nJan Tadeusz Masiel, Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender\n(*) Procedure med associerede udvalg – forretningsordenens artikel 47\nUDTALELSE FRA UDVALGET OM BESKÆFTIGELSE OG SOCIALE ANLIGGENDER(*)\n– der henviser til Kommissionens forslag til Rådet (KOM(2007)0637),\n– der henviser til EF-traktatens artikel 63, stk. 3, litra a), og stk. 4,\n– der henviser til EF-traktatens artikel 67, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C6-0011/2007),\n– der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Udviklingsudvalget (A6-0432/2008),\n(2a) Det Europæiske Råd konstaterede på sit særlige møde i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999, at der var behov for indbyrdes tilnærmelse af de nationale lovgivninger om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold. Det erklærede i denne forbindelse bl.a., at Den Europæiske Union skulle sikre en retfærdig behandling af tredjelandsstatsborgere, som opholdt sig lovligt på medlemsstaternes område, og at der via en mere effektiv integrationspolitik skulle sigtes mod at indrømme dem rettigheder og pligter, der kunne sammenlignes med dem, der gjaldt for EU-borgere.\n(3) På Det Europæiske Råds møde i Lissabon i marts 2000 blev der opstillet en målsætning om at gøre Fællesskabets økonomi til den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden inden 2010.\n(3) På Det Europæiske Råds møde i Lissabon i marts 2000 blev der opstillet en målsætning om at gøre Fællesskabets økonomi til den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden med henblik at skabe en bæredygtig økonomisk vækst med flere og bedre jobs og større social samhørighed inden 2010. Foranstaltninger til at tiltrække og fastholde højt kvalificeret arbejdskraft fra tredjelande som led i en tilgang, der bygger på medlemsstaternes behov, bør anskues i lyset af den bredere ramme, der er fastlagt med Lissabonstrategien og med de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse.\n(5a) På et stadig mere globalt arbejdsmarked bør EU øge sin tiltrækningskraft over for arbejdstagere, herunder navnlig højt kvalificerede arbejdstagere, fra tredjelande. Dette mål kan opnås mere effektivt ved at indrømme begunstigelser, f.eks. specifikke fritagelser, samt ved at gøre adgangen til relevante oplysninger lettere.\n(6) For at nå målene i Lissabon-processen er det vigtigt at fremme mobiliteten inden for EU for højt kvalificerede arbejdstagere, der er EU-borgere, navnlig fra de medlemsstater, der tiltrådte EU i 2004 og 2007. Ved gennemførelsen af dette direktiv er medlemsstaterne forpligtet til at respektere princippet om fællesskabspræference som navnlig kommer til udtryk i bestemmelserne i tiltrædelsesakterne af 16. april 2003 og 25. april 2005.\n(6) For at nå målene i Lissabon-processen er det vigtigt at fremme mobiliteten inden for EU for højt kvalificerede arbejdstagere, der er EU-borgere, navnlig fra de medlemsstater, der tiltrådte EU i 2004 og 2007. Ved gennemførelsen af dette direktiv skal princippet om fællesskabspræference, som navnlig kommer til udtryk i bestemmelserne i tiltrædelsesakterne af 16. april 2003 og 25. april 2005, respekteres.\n(10) Dette direktiv bør indeholde bestemmelser om en fleksibel indrejseordning, der reguleres af efterspørgslen og er baseret på objektive kriterier såsom et minimumslønniveau, der er sammenligneligt med lønniveauerne i medlemsstaterne, og faglige kvalifikationer. Det er nødvendigt at fastsætte en laveste fællesnævner for det nationale lønniveau for at sikre en minimumsharmonisering af indrejsebetingelserne i hele EU. Medlemsstaterne bør fastsætte deres nationale lønniveau efter situationen på deres respektive arbejdsmarkeder og deres generelle indvandringspolitikker.\n(10) Dette direktiv bør indeholde bestemmelser om en fleksibel indrejseordning, der reguleres af efterspørgslen og er baseret på objektive kriterier såsom faglige kvalifikationer. Det er nødvendigt at anvende princippet om lige løn for lige arbejde for at sikre, at medlemsstaternes egne borgere og tredjelandsstatsborgere behandles ens.\n(11) Der bør fastsættes undtagelser fra hovedordningen for så vidt angår lønniveauet for højt kvalificerede ansøgere under 30 år, som på grund af deres relativt beskedne erhvervserfaring og deres stilling på arbejdsmarkedet, eventuelt ikke er i stand til at opfylde lønkravene i hovedordningen, og for personer, der har fået deres kvalifikationer på højere uddannelsesinstitutioner i EU.\nLettere adgang for højt kvalificerede under 30 er i strid med EU's grundlæggende princip om ligebehandling, som tilsiger, at ingen må forskelsbehandles på grund af sin alder. Desuden indebærer en lettere adgang for højt kvalificerede under 30 en fare for, at investeringerne i uddannelse af unge i EU forsømmes. Dette må imødegås, idet arbejdsløsheden blandt unge under 30 i EU ligger på ca. 15 % (Eurostats statistikker for 2007) og i Grækenland, Frankrig, Italien, Polen, Rumænien og Slovakiet endog på op til 20 %.\n(15) I tilfælde af, at en indehaver af et blåt EU-kort flytter fra en medlemsstat til en anden efter at have fornyet det blå kort, bør grænsependling være en mulighed for den pågældende. Eftersom det blå EU-kort er en kombination af en arbejds- og opholdstilladelse, tillader det ikke indehaveren at pendle til en anden medlemsstat i arbejdsøjemed og samtidig have bopæl i den medlemsstat, der udstedte kortet. Muligheden for grænsependling bør tages op i Rådets direktiv .../...(EF) af ... om en kombineret ansøgningsprocedure for en kombineret tilladelse til tredjelandsstatsborgere til at tage ophold og arbejde på en medlemsstats område og om et sæt fælles rettigheder for arbejdstagere fra tredjelande, der har lovligt ophold i en medlemsstat.\n(17) Højt kvalificerede tredjelandsarbejdstageres mobilitet mellem Fællesskabet og deres oprindelsesland bør fremmes og opretholdes. Der bør indføres undtagelser fra Rådets direktiv 2003/109/EF af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding for derved at forlænge det tidsrum, hvori de kan være væk fra Fællesskabets område, og som ikke medtages ved beregningen af det tidsrum med lovligt og kontinuerligt ophold, der er nødvendigt for at få status som fastboende udlænding i EF. Højt kvalificerede tredjelandsarbejdstagere bør også have tilladelse til at være væk fra Fællesskabets område i længere tidsrum end de, der er fastsat i Rådets direktiv 2003/109/EF, når de har opnået status som fastboende udlænding i EF. For at fremme den cirkulære migration af højt kvalificerede arbejdstagere fra udviklingslande bør medlemsstaterne navnlig overveje at anvende mulighederne i artikel 4, stk. 3, andet afsnit, og artikel 9, stk. 2, i Rådets direktiv 2003/109/EF til at tillade længere perioder væk fra Fællesskabets område end dem, der er fastsat i direktivet. For at sikre sammenhængen med navnlig de bagvedliggende udviklingsmål bør disse undtagelser kun finde anvendelse, hvis det kan bevises, at den pågældende er rejst tilbage til oprindelseslandet med henblik på arbejde, studier eller volontørtjeneste.\n(17) Højt kvalificerede tredjelandsarbejdstageres mobilitet mellem Fællesskabet og deres oprindelsesland bør fremmes og opretholdes. Der bør indføres undtagelser fra Rådets direktiv 2003/109/EF af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding for derved at forlænge det tidsrum, hvori de kan være væk fra Fællesskabets område, og som ikke medtages ved beregningen af det tidsrum med lovligt og kontinuerligt ophold, der er nødvendigt for at få status som fastboende udlænding i EF. Højt kvalificerede tredjelandsarbejdstagere bør også have tilladelse til at være væk fra Fællesskabets område i længere tidsrum end de, der er fastsat i Rådets direktiv 2003/109/EF, når de har opnået status som fastboende udlænding i EF. For at fremme den cirkulære migration af højt kvalificerede arbejdstagere fra udviklingslande bør medlemsstaterne navnlig overveje at anvende mulighederne i artikel 4, stk. 3, andet afsnit, og artikel 9, stk. 2, i Rådets direktiv 2003/109/EF til at tillade længere perioder væk fra Fællesskabets område end dem, der er fastsat i direktivet. For at sikre sammenhængen med navnlig de bagvedliggende udviklingsmål bør disse undtagelser kun finde anvendelse, hvis det kan bevises, at den pågældende er rejst tilbage til oprindelseslandet.\nKravet om, at tredjelandsstatsborgere kun må rejse tilbage til oprindelseslandet med henblik på arbejde, studier eller volontørtjeneste, udgør en yderligere bureaukratisk hindring og vanskelighed, som er helt ude af proportioner. Det bør også for tredjelandsstatsborgere være muligt af familiemæssige eller personlige grunde midlertidigt at vende tilbage til oprindelseslandet.\n(20) Ved gennemførelsen af dette direktiv bør medlemsstaterne afholde sig fra aktivt fra at søge at rekruttere i udviklingslande i sektorer, hvor der er mangel på menneskelige ressourcer. De strategier og principper for en etisk forsvarlig ansættelsespraksis, der finder anvendelse på arbejdsgiverne i den offentlige og den private sektor, bør navnlig udvikles i sundhedssektoren, således som det understreges i Rådets og medlemsstaternes konklusioner af 14. maj 2007 vedrørende et europæisk handlingsprogram til afhjælpning af den kritiske mangel på sundhedspersonale i udviklingslandene (2007-2013). De bør styrkes gennem udvikling af mekanismer, retningslinjer og andre redskaber, der letter cirkulær og midlertidig migration samt andre foranstaltninger, der kan mindske de negative og øge de positive virkninger af indvandring af højt kvalificeret arbejdskraft fra udviklingslandene. Dette skal ske i overensstemmelse med Afrika/EU-fælleserklæringen om migration og udvikling, der blev opnået enighed om i Tripoli den 22.-23. november 2006 og med henblik på at udforme en samlet migrationspolitik, således som Det Europæiske Råd opfordrede til på sit møde den 14.-15. december 2006.\n(20) Ved gennemførelsen af dette direktiv bør medlemsstaterne afholde sig fra aktivt fra at søge at tiltrække højt kvalificerede arbejdstagere inden for sektorer, hvor der i tredjelandet allerede er eller forventes at blive mangel på højt kvalificerede arbejdstagere. Dette gælder navnlig sundheds- og uddannelsessektoren. Medlemsstaterne bør indgå samarbejdsaftaler med tredjelande med henblik på at tilgodese såvel EU's behov som udviklingen af de tredjelande, som de højt kvalificerede arbejdstagere kommer fra. Disse samarbejdsaftaler bør omfatte strategier og principper for en etisk forsvarlig ansættelsespraksis og styrkes gennem udvikling af mekanismer, retningslinjer og andre redskaber, der kan lette cirkulær og midlertidig migration og sætte højt kvalificerede arbejdstagere i stand til at vende tilbage til deres oprindelseslande.. Dette skal ske i overensstemmelse med Afrika/EU-fælleserklæringen om migration og udvikling, der blev opnået enighed om i Tripoli den 22.-23. november 2006, og med konklusionerne fra det første møde i Det Globale Forum for Migration og Udvikling i juli 2007 og med henblik på at udforme en samlet migrationspolitik, således som Det Europæiske Råd opfordrede til på sit møde den 14.-15. december 2006. Endvidere bør medlemsstaterne i samarbejde med oprindelseslandene tilbyde konkret støtte til faglig uddannelse inden for nøglesektorer, som er svækket af talentflugt.\nArtikel 2 – litra b\nb) "højt kvalificeret beskæftigelse": udøvelse af reelt og effektivt arbejde under en anden persons ledelse, som den pågældende aflønnes for, og hvortil der kræves kvalifikationer fra en højere uddannelsesinstitution og/eller mindst tre års tilsvarende erhvervserfaring\n(b) "højt kvalificeret beskæftigelse": udøvelse af reelt og effektivt arbejde under en anden persons ledelse, som den pågældende aflønnes for, og hvortil der kræves kvalifikationer fra en højere uddannelsesinstitution og/eller højere faglige kvalifikationer\nArtikel 2 – litra c\nc) "det blå EU-kort": en tilladelse, hvorpå er anført "det blå EU-kort", og som giver indehaveren ret til lovligt at opholde sig og arbejde på medlemsstatens område og at flytte til en anden medlemsstat med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse på betingelserne i dette direktiv\n(c) "det blå EU-kort": en tilladelse, hvorpå er anført "det blå EU-kort", og som giver indehaveren ret til lovligt at opholde sig og arbejde på medlemsstatens område og, i overensstemmelse med kapitel V, at flytte til en anden medlemsstat med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse\nDet er kun muligt at flytte til en anden medlemsstat på de betingelser, som er nævnt i kapitel 5.\nArtikel 2 – litra f\nf) "familiemedlemmer": tredjelandsstatsborgere som defineret i artikel 4, stk. 1, i direktiv 2003/86/EF\nf) "familiemedlemmer": tredjelandsstatsborgere som defineret i artikel 4, stk. 1, stk. 2, litra b), og stk. 3, i direktiv 2003/86/EF\nUd fra et menneskeligt synspunkt er det absolut ikke ønskværdigt at udelukke personer, der falder under artikel 4, stk. 2, litra b), i direktiv 2003/86/EF. Udelukkelse af personer, der falder under artikel 4, stk. 3, i direktiv 2003/86/EF, er diskriminerende over for ugifte par, der lever i et langvarigt og forpligtende forhold.\nArtikel 2 – litra g\ng) "kvalifikationer fra en højere uddannelsesinstitution": eksamensbeviser og lignende beviser udstedt af en kompetent myndighed, der bekræfter, at den pågældende har gennemført en højere uddannelse, dvs. en nærmere bestemt række kurser på en uddannelsesinstitution, der anerkendes som en højere uddannelsesinstitution i den stat, hvori den er beliggende. Der tages med henblik på dette direktiv hensyn til disse kvalifikationer, forudsat at studierne for at opnå disse kvalifikationer har varet mindst tre år\ng) "kvalifikationer fra en højere uddannelsesinstitution": eksamensbeviser og lignende beviser udstedt af et tredjeland og efterfølgende anerkendt af en medlemsstats kompetente myndighed, der bekræfter, at den pågældende har gennemført en højere uddannelse, dvs. en nærmere bestemt række kurser på en uddannelsesinstitution, der anerkendes som en højere uddannelsesinstitution i den stat, hvori den er beliggende. Der tages med henblik på dette direktiv hensyn til disse kvalifikationer, forudsat at studierne for at opnå disse kvalifikationer har varet mindst tre år. For at kunne vurdere, om en tredjelandsstatsborger har en uddannelse fra en højere uddannelsesinstitution i overensstemmelse med dette direktiv, anvendes niveau 5a og 6 i Den Internationale Uddannelsesnomenklatur fra 1997 (ISCED) som reference.\nArtikel 2 – litra h\nh) "højere faglige kvalifikationer": kvalifikationer, der attesteres ved et kvalifikationsbevis fra en højere uddannelsesinstitution eller mindst tre års tilsvarende erhvervserfaringer\nh) "højere faglige kvalifikationer": kvalifikationer, der attesteres ved dokumentation for mindst fem års erhvervserfaring på et niveau svarende til kvalifikationer fra en højere uddannelsesinstitution, heraf mindst to år i en ledende stilling\nArtikel 2 – litra i\ni) "erhvervserfaring": den faktiske og lovlige udøvelse af det pågældende erhverv.\ni) "erhvervserfaring": den faktiske og lovlige udøvelse af det pågældende erhverv attesteret ved et dokument udstedt af de offentlige myndigheder, f.eks. et ansættelsesbevis, et socialsikringsbevis eller en skatteattest.\nArtikel 2 – litra i a (nyt)\nia) "lovreguleret erhverv": en eller flere former for erhvervsmæssig virksomhed under ét, når der enten direkte eller indirekte ifølge love eller administrative bestemmelser kræves bestemte erhvervsmæssige kvalifikationer for adgang hertil eller udøvelse eller en form for udøvelse heraf; især vil anvendelsen af en faglig titel, der ifølge love eller administrative bestemmelser er begrænset til en person, der er i besiddelse af en bestemt erhvervsmæssig kvalifikation, være en form for udøvelse.\n1. Dette direktiv finder anvendelse på tredjelandsstatsborgere, der ansøger om indrejse på en medlemsstats område med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse.\n1. Dette direktiv finder anvendelse på tredjelandsstatsborgere, der ansøger om indrejse på en medlemsstats område med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse og på tredjelandsstatsborgere, der allerede har lovlig bopæl i en medlemsstat i henhold til andre ordninger, og som ansøger om det blå EU-kort.\nFor at tilskynde f.eks. studerende, der har afsluttet deres højere uddannelse på en medlemsstats område, til at forblive i EU, vil det være logisk også at lade direktivet gælde for de personer, der ønsker at blive på "en medlemsstats område med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse".\na) der opholder sig i en medlemsstat og ansøger om international beskyttelse eller er omfattet af ordninger for midlertidig beskyttelse\na) der opholder sig i en medlemsstat og ansøger om international beskyttelse eller er omfattet af ordninger for midlertidig beskyttelse, eller som, i det ene eller det andet af disse tilfælde, har ansøgt om opholdstilladelse og afventer en endelig afgørelse om deres retlige status\nArtikel 3 – stk. 2 – litra b\nb) der er flygtninge eller har ansøgt om at blive anerkendt som flygtning, og hvis ansøgning der endnu ikke er truffet endelig afgørelse om\nb) der har ansøgt om at blive anerkendt som flygtning, og hvis ansøgning der endnu ikke er truffet endelig afgørelse om\nArtikel 3 – stk. 2 – litra f\nf) der indrejser i en medlemsstat i medfør af forpligtelser i en international aftale, som gør det lettere for bestemte kategorier af fysiske personer inden for handel og investering at indrejse og få midlertidigt ophold\nf) der indrejser i en medlemsstat i medfør af forpligtelser i en international aftale, som gør det lettere for bestemte kategorier af fysiske personer inden for handel og investering at indrejse og få midlertidigt ophold, især virksomhedsinternt udstationerede, leverandører af tjenester i henhold til aftale og praktikanter med kvalifikationer fra en højere uddannelsesinstitution, som er omfattet af Det Europæiske Fællesskabs forpligtelser i henhold til den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS)\nArtikel 3 – stk. 2 – litra g a (nyt)\nga) der har fået tilladelse til indrejse på en medlemsstats område som sæsonarbejdere\nFor at gøre listen over kategorier komplet.\n3. Dette direktiv berører ikke fremtidige aftaler mellem Fællesskabet eller mellem Fællesskabet og dets medlemsstater på den ene side og et eller flere tredjelande på den anden, som indeholder lister over erhverv, der ikke bør falde ind under dette direktiv, for derved at sikre en etisk forsvarlig rekruttering i sektorer, hvor der er mangel på arbejdskraft, og beskytte de menneskelige ressourcer i de udviklingslande, der undertegner sådanne aftaler.\n3. Dette direktiv berører ikke fremtidige aftaler mellem Fællesskabet eller mellem Fællesskabet og dets medlemsstater på den ene side og et eller flere tredjelande på den anden, som indeholder lister over de erhverv, der ikke falder ind under dette direktiv, for derved at sikre en etisk forsvarlig rekruttering i sektorer, hvor der er mangel på arbejdskraft, i sektorer, der er af afgørende betydning for opnåelsen af FN's årtusindudviklingsmål, navnlig sundheds- og uddannelsessektorer, og i sektorer, der er af afgørende betydning for udviklingslandenes evne til at levere grundlæggende sociale ydelser, og beskytte de menneskelige ressourcer i de udviklingslande, der undertegner sådanne aftaler.\n2. Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes mulighed for at indføre eller bibeholde gunstigere bestemmelser for de personer, det finder anvendelse på, undtagen for så vidt angår indrejse i den første medlemsstat.\n2. 2. Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes ret til at indføre eller bibeholde gunstigere bestemmelser for de personer, det finder anvendelse på, i forhold til følgende bestemmelser:\na) artikel 5, stk. 2, i forbindelse med ophold i den anden medlemsstat;\nb) artikel 12, artikel 13, stk. 1 og 2, artikel 14, 15 og 16, artikel 17, stk. 4, og artikel 20.\nDirektivforslagets formål er at standardisere adgangsbetingelserne for højt kvalificerede tredjelandsstatsborgere i alle medlemsstater. Afvigelser fra de grundlæggende adgangskrav i artikel 5, stk. 1, bør undgås.. Derimod forekommer det rimeligt, at medlemsstaterne får mulighed for at afvige positivt fra indkomstgrænsen i artikel 5, stk. 2, i forbindelse med flytning til en anden medlemsstat.\nKriterier for udstedelse af et blåt EU-kort\nDet blå EU-kort udstedes kun til højt kvalificerede indvandrere fra tredjelande, med hvilke EU tidligere har indgået samarbejds- og partnerskabsaftaler, bl.a. på mobilitets- og indvandringsområdet.\nArtikel 5 – stk. 1 – litra a\na) skal fremlægge en gyldig arbejdsaftale eller et bindende jobtilbud af mindst ét års varighed i den pågældende medlemsstat\na) skal fremlægge en arbejdsaftale om højt kvalificeret beskæftigelse, der er gyldig i henhold til national ret, eller et tilsvarende bindende jobtilbud af mindst ét års varighed i den pågældende medlemsstat\nMed henblik på at sikre en korrekt rangordning af adgangskravene, som er i overensstemmelse med direktivets formål, er det afgørende, at den vigtigste forudsætning - udøvelse af højt kvalificeret beskæftigelse - bliver det primære indrejsekriterium i artikel 5. (Dette begreber i forvejen anført i artikel 19 som forudsætning for at kunne flytte til en anden medlemsstat.).\nc) skal for så vidt angår ikke-regulerede erhverv fremlægge dokumenter, der beviser, at den pågældende har relevante højere faglige kvalifikationer med henblik på beskæftigelse i den sektor, der er anført i arbejdsaftalen eller det bindende jobtilbud\nDette stykke er ikke længere nødvendigt, da dokumentationen for en højt kvalificeret beskæftigelse (som i henhold til den ændrede definition i artikel 2 (b) også indeholder en anerkendelse af erhvervserfaring i ikkeregulerede erhverv) nu allerede er krævet i artikel 5 (1)(a). Det er ikke nødvendigt med en yderligere differentiering mellem regulerede og ikke-regulerede erhverv.\ne) skal fremlægge bevis for, at den pågældende har en sygeforsikring, der også dækker familiemedlemmer for alle de risici, som statsborgere i den pågældende medlemsstat normalt er dækket for, hvis der i forbindelse med eller som følge af arbejdsaftalen ikke gives forsikringsdækning eller tilsvarende ret til ydelser\ne) skal fremlægge bevis for, at den pågældende har en sygeforsikring, der også dækker familiemedlemmer for alle de risici, som statsborgere i den pågældende medlemsstat normalt er dækket for, hvis der i forbindelse med eller som følge af arbejdsaftalen ikke gives forsikringsdækning eller tilsvarende ret til sygeforsikringsydelser\nEn tilføjelse for at præcisere, at denne ordning vedrører sygeforsikringsydelser, som knytter sig til arbejdsaftalen. Ellers ville det være muligt at fortolke bestemmelsen på en sådan måde, at andre ydelser i forbindelse med eller som følge af arbejdsaftalen gør en forsikringspligt overflødig.\nArtikel 5 – stk. 1 – litra f\nf) må ikke betragtes som en trussel mod den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller folkesundheden.\nf) må ikke udgøre en objektivt påviselig trussel mod den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller folkesundheden.\nSpørgsmålet om, hvorvidt en person udgør en trussel mod den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller folkesundheden, skal ikke afgøres ved en skønsmæssig administrativ afgørelse.\n2. Ud over de i stk. 1 anførte betingelser må bruttomånedslønnen i henhold til arbejdsaftalen eller det bindende jobtilbud ikke ligge under det nationale lønniveau, som medlemsstaterne har fastsat og offentliggjort med henblik herpå, og som skal være mindst tre gange den månedlige bruttominimumsløn i henhold til national ret.\n2. Ud over de i stk. 1 anførte betingelser må bruttomånedslønnen i henhold til arbejdsaftalen eller det bindende jobtilbud ikke ligge under det nationale niveau, som medlemsstaterne har fastsat og offentliggjort med henblik herpå, og som skal være mindst 1,7 gange den månedlige eller årlige bruttogennemsnitsløn i de pågældende medlemsstater, ligesom den ikke må være lavere end den løn, som en sammenlignelig arbejdstager i værtslandet får eller ville få.\nI medlemsstater, hvor der ikke er fastsat en mindsteløn, fastsættes det nationale lønniveau til mindst tre gange den minimumsindtægt, under hvilken den pågældende medlemsstats borgere er berettiget til social bistand i medlemsstaten.\nForebyggelse af mangel på højt kvalificerede arbejdstagere i udviklingslande\nMedlemsstaterne undlader aktivt at søge at tiltrække højt kvalificerede arbejdstagere inden for sektorer, hvor der i tredjelandet allerede er eller forventes at blive mangel på højt kvalificerede arbejdstagere. Dette gælder navnlig sundheds- og uddannelsessektoren.\nHvis ansøgningen indgives af en tredjelandsstatsborger under 30 år, som har kvalifikationer fra en højere læreanstalt, gælder følgende undtagelser:\na) Medlemsstaterne anser betingelserne i artikel 5, stk. 2, for opfyldt, hvis den tilbudte månedlige bruttoløn svarer til mindst to tredjedele af den nationale løntærskel som defineret i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2.\n(b) Medlemsstaterne kan se bort fra lønkravet i artikel 5, stk. 2, forudsat at ansøgeren har fuldført en højere uddannelse på stedet og opnået en bachelor- og en kandidatgrad på en højere uddannelsesinstitution beliggende på Fællesskabets område.\n(c) Medlemsstaterne kræver ikke bevis for erhvervsuddannelse ud over kvalifikationerne fra en højere uddannelsesinstitution, medmindre dette er nødvendigt for at opfylde betingelserne i national ret for EU-borgeres udøvelse af det regulerede erhverv, der er omfattet af arbejdsaftalen eller det bindende jobtilbud.\nDe planlagte undtagelser for tredjelandsstatsborgere under 30 år vil resultere i aldersdiskrimination.\n2. Det blå EU-kort er i første omgang gyldigt i to år og forlænges for et tidsrum af mindst samme længde. Hvis arbejdsaftalen dækker en periode på under to år, udstedes det blå EU-kort for et tidsrum svarende til arbejdsaftalens længde plus tre måneder.\n2. Det blå EU-kort er i første omgang gyldigt i tre år og forlænges med mindst yderligere to år. Hvis arbejdsaftalen dækker en periode på under tre år, udstedes det blå EU-kort for et tidsrum svarende til arbejdsaftalens længde plus seks måneder.\nArtikel 8 – stk. 2 a (nyt)\n2a. Efter 36 måneders lovligt ophold i den første medlemsstat som indehaver af et blåt EU-kort har den pågældende lov til at udføre højt kvalificeret beskæftigelse i en anden medlemsstat og samtidig have ophold i den første medlemsstat. De nærmere bestemmelser for grænsependling er fastlagt i Rådets direktiv .../...(EF) af ... om en kombineret ansøgningsprocedure for en kombineret tilladelse til tredjelandsstatsborgere til at tage ophold og arbejde på en medlemsstats område og om et sæt fælles rettigheder for arbejdstagere fra tredjelande, der har lovligt ophold i en medlemsstat.\nArtikel 9– stk. 2 – afsnit 1\n2. Inden medlemsstaterne træffer beslutning om en ansøgning om det blå EU-kort, kan de undersøge situationen på deres arbejdsmarked og anvende deres nationale procedurer for så vidt angår ansættelseskravene for den ledige stilling.\n2. Inden medlemsstaterne træffer beslutning om en ansøgning om det blå EU-kort, kan de undersøge situationen på deres arbejdsmarked og anvende nationale procedurer og fællesskabsprocedurer for så vidt angår ansættelseskravene for den ledige stilling. Når medlemsstaterne træffer beslutning, tager de hensyn til det nationale og regionale behov for arbejdskraft.\nFor at forbedre gennemsigtigheden over for tredjelandsstatsborgere og af systematiske årsager er det vigtigt at gøre det klart i direktivet, at det ikke kun er nødvendigt at opfylde betingelserne i artikel 5 og 6 for at få udstedt det "blå EU-kort", årsagerne til afslag i artikel 9 (bl.a. undersøgelse af situationen på arbejdsmarkedet) må heller ikke foreligge. Bestemmelsen bør derfor udformes som en tydelig vurderingsnorm.\nArtikel 9 – stk. 2 – afsnit 1 a (nyt)\nMedlemsstaterne kan give afslag på en ansøgning om et blåt EU-kort for at undgå hjerneflugt i sektorer, hvor der er mangel på kvalificeret arbejdskraft i oprindelseslandene.\nArtikel 9 - stk. 2 - afsnit 2\nAf arbejdsmarkedspolitiske hensyn kan medlemsstaterne give fortrinsstilling til EU-borgere, tredjelandsstatsborgere, når der er fastsat bestemmelse herom i fællesskabsretten, samt tredjelandsstatsborgere, der har lovligt ophold og modtager arbejdsløshedsunderstøttelse i de pågældende medlemsstater.\nMedlemsstaterne inddrager eller afslår at forlænge gyldigheden af et blåt EU-kort, der er udstedt på grundlag af dette direktiv, i følgende tilfælde:\n1. Medlemsstaterne inddrager eller afslår at forlænge gyldigheden af et blåt EU-kort, der er udstedt på grundlag af dette direktiv, hvis det er erhvervet på uretmæssig vis eller er forfalsket eller ulovligt ændret.\na) hvis det er erhvervet på uretmæssig vis eller er forfalsket eller ulovligt ændret\n1a. Medlemsstaterne kan inddrage eller afslå at forlænge gyldigheden af et blåt EU-kort, der er udstedt på grundlag af dette direktiv, i følgende tilfælde:\nb) hvis det ser ud til, at indehaveren ikke opfylder eller ikke længere opfylder de betingelser for indrejse og ophold, der er fastsat i artikel 5 og 6, eller opholder sig i landet af andre årsager end dem, på grundlag af hvilke den pågældende fik opholdstilladelse\na) hvis det ser ud til, at indehaveren ikke opfylder eller ikke længere opfylder de betingelser for indrejse og ophold, der er fastsat i artikel 5 og 6, eller opholder sig i landet af andre årsager end dem, på grundlag af hvilke den pågældende fik opholdstilladelse\n(c) hvis indehaveren ikke har respekteret de begrænsninger, der er fastsat i artikel 13, stk. 1 og 2, og artikel 14.\n(b) hvis indehaveren ikke har respekteret de begrænsninger, der er fastsat i artikel 13, stk. 1 og 2, og artikel 14.\n3. Medlemsstaterne kan inddrage eller give afslag på at forlænge gyldigheden af det blå EU-kort, hvis det er begrundet i hensynet til den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller folkesundheden.\n3. Medlemsstaterne kan kun inddrage eller give afslag på at forlænge gyldigheden af det blå EU-kort, hvis der foreligger en objektivt påviselig trussel mod opretholdelsen af den offentlige orden eller mod den offentlige sikkerhed eller folkesundheden.\nArtikel 11 – stk. 3 – afsnit 1 a (nyt)\n3a. Medlemsstaten forpligter sig ved udstedelsen af et blåt EU-kort til, når det er relevant, også at udstede den relevante dokumentation og visa så hurtigt som muligt, men i det mindste i rimelig god tid, inden ansøgeren indleder det ansættelsesforhold, der er anledningen til udstedelsen af det blå EU-kort, medmindre medlemsstaten ikke med rimelighed kan forventes at gøre dette på grund af en sen indgivelse af ansøgningen om det blå EU-kort fra enten arbejdsgiverens eller den pågældende tredjelandsstatsborgers side.\nDet er vigtigt, at medlemsstaterne efter at have besluttet at udstede et blåt EU-kort til en tredjelandsstatsborger sikrer, at al den nødvendige dokumentation og visa behandles så hurtigt som muligt for at udnytte ordningen med det blå EU-kort optimalt.\n2. Hvis de oplysninger, der er vedlagt ansøgningen som bilag, er utilstrækkelige, informerer de kompetente myndigheder ansøgeren om, at der kræves yderligere oplysninger. Det tidsrum, der er omhandlet i stk. 1, suspenderes, indtil myndighederne har modtaget de krævede supplerende oplysninger.\n2. Hvis de oplysninger, der er vedlagt ansøgningen som bilag, er utilstrækkelige, informerer de kompetente myndigheder hurtigst muligt ansøgeren om, at der kræves yderligere oplysninger. Det tidsrum, der er omhandlet i stk. 1, suspenderes, indtil myndighederne har modtaget de krævede supplerende oplysninger.\n3. En afgørelse om afslag på en ansøgning om det blå EU-kort eller manglende forlængelse eller inddragelse af det blå EU-kort meddeles den berørte tredjelandsstatsborger skriftligt og, hvis det er relevant, den pågældendes arbejdsgiver i overensstemmelse med procedurerne for meddelelser af denne art, der er fastsat i den relevante nationale ret; der kan klages over sådanne afgørelser ved den pågældende medlemsstats domstole. I meddelelsen specificeres årsagerne til afgørelsen, mulige klageprocedurer og fristen for at klage.\n3. En afgørelse om afslag på en ansøgning om det blå EU-kort eller manglende forlængelse eller inddragelse af det blå EU-kort meddeles den berørte tredjelandsstatsborger skriftligt og, hvis det er relevant, den pågældendes arbejdsgiver i overensstemmelse med procedurerne for meddelelser af denne art, der er fastsat i den relevante nationale ret; der kan klages over sådanne afgørelser ved den pågældende medlemsstats kompetente myndighed, der er udpeget i henhold til national ret. I meddelelsen specificeres årsagerne til afgørelsen, mulige klageprocedurer og fristen for at klage.\nDen myndighed, der er ansvarlig for sådanne klager, bør udpeges i henhold til national ret. Derudover kan krav om, at afgørelser om afslag på ansøgninger kan påklages ved domstolene i den pågældende medlemsstat, medføre unødvendige forsinkelser i systemet.\n1. De første to år, hvor indehaveren af det blå EU-kort opholder sig i den pågældende medlemsstat, er den pågældendes adgang til arbejdsmarkedet begrænset til udøvelsen af de aflønnede beskæftigelsesaktiviteter, der opfylder betingelserne for indrejse som fastsat i artikel 5 og 6. De kompetente myndigheder i opholdsmedlemsstaten skal i overensstemmelse med de nationale procedurer og inden for tidsfristen i artikel 12, stk. 1, give forudgående skriftlig tilladelse til ændringer af betingelserne i arbejdsaftalen, der påvirker betingelserne for indrejse, eller ændringer i arbejdsforholdet.\n1. De første to år, hvor indehaveren af det blå EU-kort opholder sig i den pågældende medlemsstat, er den pågældendes adgang til arbejdsmarkedet begrænset til udøvelsen af de aflønnede beskæftigelsesaktiviteter, der opfylder betingelserne for indrejse som fastsat i artikel 5 og 6. De kompetente myndigheder i opholdsmedlemsstaten skal i overensstemmelse med de nationale procedurer og inden for tidsfristen i artikel 12, stk. 1, modtage en skriftlig forhåndsunderretning om ændringer af betingelserne i arbejdsaftalen, der påvirker betingelserne for indrejse, eller ændringer i arbejdsforholdet.\n2. Efter de første to års lovlige ophold i den pågældende medlemsstat som indehaver af det blå EU-kort ligebehandles den pågældende person med medlemsstatens statsborgere for så vidt angår adgangen til højt kvalificeret beskæftigelse. Indehaveren af det blå EU-kort giver meddelelse om ændringer i arbejdsforholdet til opholdsmedlemsstatens kompetente myndigheder i overensstemmelse med de nationale procedurer.\n2. Efter de første to års lovlige ophold i den pågældende medlemsstat som indehaver af det blå EU-kort ligebehandles den pågældende person med medlemsstatens statsborgere.\n1. Arbejdsløshed udgør ikke i sig selv en grund til at inddrage det blå EU-kort, medmindre arbejdsløsheden har varet i mere end tre på hinanden følgende måneder.\n1. Arbejdsløshed udgør ikke i sig selv en grund til at inddrage eller afslå at forlænge det blå EU-kort, medmindre arbejdsløsheden har varet i mere end seks på hinanden følgende måneder.\nArtikel 14 – stk. 1 a (nyt)\n1a. Indehaveren af det blå EU-kort har ret til at opholde sig på medlemsstaternes område, så længe den pågældende deltager i uddannelsesaktiviteter med henblik på at øge sine faglige kvalifikationer eller sin faglige omskoling.\n2. I dette tidsrum har indehaveren af det blå EU-kort ret til at søge og påtage sig beskæftigelse på de betingelser, der er fastsat i artikel 13, henholdsvis stk. 2 eller 2.\n2. I de tidsrum, der er omhandlet i stk. 1 og stk. 1a, har indehaveren af det blå EU-kort ret til at søge og påtage sig højt kvalificeret beskæftigelse på de betingelser, der er fastsat i artikel 13, henholdsvis stk. 1 eller 2.\n2. Medlemsstaterne kan begrænse rettighederne i stk. 1, litra c) og i), for så vidt angår stipendier og procedurer for at få adgang til socialt boligbyggeri, til tilfælde, hvor indehaveren af det blå EU-kort har opholdt sig eller har ret til at holde sig på deres område i mindst tre år.\n3. Medlemsstaterne kan begrænse ligebehandlingen for så vidt angår social bistand til tilfælde, hvor indehaveren af det blå EU-kort har opnået status som fastboende udlænding i EF i overensstemmelse med artikel 17.\nArtikel 16 – stk. 2 a (nyt)\n2a. Artikel 8, stk. 2, skal forstås således, at indehaveren af det blå EU-kort skal have haft lovligt ophold på den første medlemsstats område i hele det blå EU-korts gyldighedsperiode, inklusive en eventuel forlængelse.\nArtikel 17 – stk. 2 – litra b\nb) lovligt og kontinuerligt ophold som indehaver af det blå EU-kort på den medlemsstats område, hvor der indgives ansøgning om opholdstilladelsen "status som fastboende udlænding i EF", i to år umiddelbart før, den relevante ansøgning indgives.\nb) lovligt og kontinuerligt ophold som indehaver af det blå EU-kort på den medlemsstats område, hvor der indgives ansøgning om opholdstilladelsen "status som fastboende udlænding i EF", i tre år umiddelbart før, den relevante ansøgning indgives.\nDet kan anses for tilrådeligt at øge det tidsrum, der er nødvendigt for at opnå status som fastboende udlænding, til tre år.\nArtikel 17 – stk. 4\n4. Uanset artikel 9, stk. 1, litra c), i direktiv 2003/109/EF forlænger medlemsstaterne det tidsrum, som indehaveren af det blå EU-kort og dennes familiemedlemmer, der har fået status som fastboende udlænding i EF, kan være fraværende fra Fællesskabets område, til 24 på hinanden følgende måneder.\n4. Uanset artikel 9, stk. 1, litra c), i direktiv 2003/109/EF kan medlemsstaterne forlænge det tidsrum, som indehaveren af det blå EU-kort og dennes familiemedlemmer, der har fået status som fastboende udlænding i EF, kan være fraværende fra Fællesskabets område, til 24 på hinanden følgende måneder.\nArtikel 17 – stk. 5\n5. De undtagelser fra direktiv 2003/109/EF, der er fastsat i stk. 3 og 4, finder kun anvendelse i tilfælde, hvor den pågældende tredjelandsstatsborger kan fremlægge bevis for, at vedkommende har været fraværende fra Fællesskabets område for at udøve en økonomisk aktivitet som lønmodtager eller selvstændig erhvervsdrivende eller med henblik på volontørtjeneste eller for at studere i oprindelseslandet.\n5. De undtagelser fra direktiv 2003/109/EF, der er fastsat i stk. 3 og 4, finder kun anvendelse i tilfælde, hvor den pågældende tredjelandsstatsborger kan fremlægge bevis for, at vedkommende har været fraværende fra Fællesskabets område for i sit oprindelsesland at udøve en økonomisk aktivitet som lønmodtager eller selvstændig erhvervsdrivende eller med henblik på volontørtjeneste eller for at studere. På denne måde fremmes disse fagfolks cirkulære mobilitet, og det bliver lettere senere at inddrage de selv samme vandrende arbejdstagere i uddannelses- eller forskningsvirksomhed eller i tekniske opgaver i deres oprindelseslande.\nArtikel 19– stk. 3 – indledning\n3. I overensstemmelse med procedurerne i artikel 12 behandler den anden medlemsstat denne meddelelse og informerer skriftligt ansøgeren og den første medlemsstat om dens beslutning om:\n3. I overensstemmelse med procedurerne i artikel 12 behandler den anden medlemsstat ansøgningen og dokumenterne i stk. 2 og informerer skriftligt ansøgeren og den første medlemsstat om dens beslutning om:\nArtikel 19 – stk. 3 – litra b\nb) at afslå at udstede det blå EU-kort og tvinge ansøgeren og dennes familiemedlemmer til i overensstemmelse med procedurerne i national ret, herunder procedurerne for udsendelse, at forlade dens område, hvis betingelserne i denne artikel ikke er opfyldt. Den første medlemsstat tillader straks uden formaliteter indehaveren af det blå EU-kort og dennes familiemedlemmer at indrejse igen. Bestemmelserne i artikel 14 finder anvendelse efter fornyet indrejse.\nb) at afslå at udstede det blå EU-kort, hvis betingelserne i denne artikel ikke er opfyldt, eller hvis der foreligger nogle af de i artikel 9 omhandlede grunde til afslag. I tilfælde heraf tvinger medlemsstaten, hvis ansøgeren allerede befinder sig på dens område, ansøgeren og dennes familiemedlemmer til i overensstemmelse med procedurerne i national ret, herunder procedurerne for udsendelse, at forlade dens område. Den første medlemsstat tillader straks uden formaliteter indehaveren af det blå EU-kort og dennes familiemedlemmer at indrejse igen. Bestemmelserne i artikel 14 finder anvendelse efter fornyet indrejse.\nArtikel 19 – stk. 4\n4. Ansøgeren afholder i medfør af stk. 3, litra b), udgifterne ved sin egen og familiemedlemmernes tilbagevenden og fornyet indrejse, herunder refundering af udgifter dækket ved brug af offentlige midler, når det er relevant.\n4. Ansøgeren afholder i medfør af stk. 3, litra b), udgifterne ved sin egen og familiemedlemmernes tilbagevenden og fornyet indrejse, herunder refundering af udgifter dækket ved brug af offentlige midler.\nArtikel 20 – stk. 2\n2. I de tilfælde, hvor en medlemsstat beslutter at anvende de begrænsninger i adgangen til arbejdsmarkedet, der er fastsat i artikel 14, stk. 3, i direktiv 2003/109/EF, giver den fortrinsstilling til indehavere af en opholdstilladelse for "fastboende udlænding i EF/indehaver af det blå EU-kort" frem for til tredjelandsstatsborgere, der ansøger om ophold med samme formål.\n2. I de tilfælde, hvor en medlemsstat beslutter at anvende de begrænsninger i adgangen til arbejdsmarkedet, der er fastsat i artikel 14, stk. 3, i direktiv 2003/109/EF, kan den give fortrinsstilling til indehavere af en opholdstilladelse for "fastboende udlænding i EF/indehaver af det blå EU-kort" frem for til tredjelandsstatsborgere, der ansøger om ophold med samme formål.\n1. Medlemsstaterne giver gennem det netværk, der er oprettet ved beslutning 2006/688/EF, Kommissionen og de øvrige medlemsstater meddelelse om de love eller administrative bestemmelser, de vedtager i medfør af artikel 7, artikel 9, stk. 2, artikel 19, stk. 5, og artikel 20.\n1. Medlemsstaterne giver gennem det netværk, der er oprettet ved beslutning 2006/688/EF Kommissionen og de øvrige medlemsstater meddelelse om de love eller administrative bestemmelser, de vedtager i medfør af artikel 7, artikel 9, stk. 2, artikel 19, stk. 5, og artikel 20, og om de specifikke foranstaltninger, de træffer.\nArtikel 22 – stk. 3\n3. Medlemsstaterne sender hvert år, første gang senest den 1. april [et år efter datoen for direktivets gennemførelse i national ret] via netværket ifølge beslutning 2006/688/EF Kommissionen og de øvrige medlemsstater statistiske oplysninger om antallet af tredjelandsstatsborgere, der er indrømmet eller har fået forlænget eller frataget det blå EU-kort i det foregående kalenderår med angivelse af nationalitet og beskæftigelse. Der skal ligeledes gives statistiske oplysninger om indrejste familiemedlemmer. For indehavere af det blå EU-kort og deres familiemedlemmer, der er indrejst i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 19-21, præciseres det i oplysningerne desuden, i hvilken medlemsstat de tidligere har haft ophold.\n3. Medlemsstaterne sender hvert år, første gang senest den 1. april [et år efter datoen for direktivets gennemførelse i national ret] via netværket ifølge beslutning 2006/688/EF Kommissionen og de øvrige medlemsstater statistiske oplysninger om antallet af tredjelandsstatsborgere, der er indrømmet eller har fået forlænget eller frataget det blå EU-kort i det foregående kalenderår med angivelse af nationalitet og beskæftigelse i overensstemmelse med databeskyttelseslovgivningen. Der skal ligeledes gives statistiske oplysninger om indrejste familiemedlemmer bortset fra oplysninger om deres beskæftigelse. For indehavere af det blå EU-kort og deres familiemedlemmer, der er indrejst i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 19-21, præciseres det i oplysningerne desuden, i hvilken medlemsstat de tidligere har haft ophold.\nØkonomisk indvandring er en udfordring, som EU må tage op i en stadig mere globaliseret verden med skærpede konkurrencevilkår. Nu som før finder højt kvalificerede arbejdstagere ikke EU attraktiv, hvilket ses tydeligt af tallene. EU klarer sig forholdsmæssigt dårligt i konkurrencen om "de bedste og klogeste hoveder" sammenlignet med de klassiske indvandringslande som USA, Canada eller Australien. Kun 5,5 % af de højt kvalificerede indvandrere fra Maghreblandene kommer til EU, mens knap 54 % beslutter sig for USA eller Canada. I modsætning hertil har EU modtaget de fleste ukvalificerede arbejdstagere fra Maghreblandene (87 %). Hvad angår den højt kvalificerede arbejdskraft fra alle tredjelande, er EU med en andel på 1,72 % i den samlede beskæftigelse også klart bagefter andre vigtige indvandringslande som f.eks. Australien (9,9 %), Canada (7,3 %), USA (3,2 %) og Schweiz (5,3 %).\nEn væsentlig årsag til, at EU ikke er så tiltrækkende som indvandringsmål, er de 27 forskellige indrejsesystemer, der i øjeblikket findes i EU, og som i høj grad gør det vanskeligt for potentielle arbejdsmigranter fra tredjelande at bevæge sig problemfrit fra en medlemsstat til en anden. De forskellige regler i medlemsstaterne fører til indbyrdes konkurrence mellem medlemsstaterne. Kun ca. 10 medlemsstater har særlige indrejsesystemer for højt kvalificerede arbejdsmigranter, mens der i andre medlemsstater til dels ikke findes nogen eller findes meget segmenterede bestemmelser. Kun i 6 EU-medlemsstater findes der specifikke programmer for beskæftigelse af højt kvalificerede arbejdsmigranter.\nOrdføreren understreger derfor nødvendigheden af en omfattende og sammenhængende samlet strategi for den europæiske indvandringspolitik, der både tager hensyn til udviklingsmæssige, beskæftigelsesmæssige og integrationspolitiske aspekter. Fælles europæiske bestemmelser er nødvendige for at styre indvandringsstrømmene til og inden for Europa og dæmme op for ulovlig indvandring. Perspektiver ved og tilbud om lovlig indvandring resulterer i, at oprindelses- og transitlandene har interesse i en fælles bekæmpelse af den ulovlige indvandring. Kommissionens forslag om at gøre EU mere attraktiv for højt kvalificerede arbejdstagere fra tredjelande ved at indføre forenklede og fleksible indrejseprocedurer samt ved at give gunstige opholdsbetingelser, hilses derfor udtrykkeligt velkommen. Det er af afgørende betydning med hurtige og ubureaukratiske indrejseprocedurer samt fælles ensartede bestemmelser for adgangen til i alt 27 forskellige arbejdsmarkeder i EU. Kun på denne måde kan EU klare sig i den internationale konkurrence. Et system baseret på fælles kriterier er et klart signal til højt kvalificerede arbejdstagere fra tredjelande om, at EU har en seriøs interesse i at ansætte arbejdstagere med faglige kvalifikationer fra tredjelande på medlemsstaternes egne nationale arbejdsmarkeder og at beskæftige dem langsigtet i EU. Ved at tiltrække højt kvalificeret arbejdskraft bidrager EU samtidig til at styrke sin egen konkurrenceevne og øge den økonomiske vækst. Ordføreren understreger imidlertid udtrykkeligt, at indvandringen med henblik på en højt kvalificeret beskæftigelse ikke kan være nogen langsigtet løsning på de økonomiske problemer eller det demografiske problem. Indvandring af højt kvalificerede arbejdstagere kan kun på kort sigt bidrage til en løsning af disse problemer. På mellemlangt og langt sigt skal medlemsstaterne træffe yderligere foranstaltninger på området for beskæftigelses- og familiepolitikken samt den økonomiske politik for at imødegå den aktuelle og kommende udvikling i EU.\nOrdføreren understreger, at den økonomiske migration principielt har indflydelse på medlemsstaternes egne nationale arbejdsmarkeder. Derfor skal medlemsstaterne også fortsat have ret til at fastlægge omfanget af indvandringen. Medlemsstaterne skal derfor fortsat have ret til at fastlægge antallet af indvandrere. Nærhedsprincippet skal opretholdes: Situationen på de nationale arbejdsmarkeder er strukturelt helt forskellig, hvorfor den økonomisk orienterede indvandring må rette sig efter de nationale arbejdsmarkeders til enhver tid værende behov. Beslutningen om antallet af og de nødvendige kvalifikationer hos højt kvalificerede arbejdstagere fra tredjelande kan kun træffes ud fra behovet og dermed lokalt. Indvandring af højt kvalificerede arbejdstagere fra tredjelande må kun ske under nøje overholdelse af princippet om fællesskabspræference.\nDen er hensigtsmæssig og nyttig som supplement til nationale arbejdsmarkedsstrategier, når efterspørgslen efter højt kvalificerede arbejdstagere på en arbejdsplads hverken kan dækkes med EU-borgere eller med en af de ca. 18,5 mio. tredjelandsstatsborgere, der opholder sig lovligt i EU. Det skal bemærkes, at EU-borgere fra de nye medlemsstater, hvis frie bevægelighed endnu er begrænset af visse overgangsbestemmelser, ikke må forfordeles i forhold til højt kvalificerede arbejdstagere fra tredjelande, når det gælder adgangen til arbejdsmarkedet. Uddannelsen og videreuddannelsen af egne arbejdstagere skal fortsat være et vigtigt anliggende for medlemsstaterne, og behovet må ikke kun erstattes af indvandring. Der skal derimod opnås en fornuftig balance mellem de to foranstaltninger.\nOrdføreren har mange steder i sit udkast til betænkning foretaget præciseringer for at fastlægge så ensartede betingelser som muligt for indrejse af tredjelandsstatsborgere til EU og klart definere medlemsstaternes samt de pågældende tredjelandsstatsborgeres rettigheder.\nOrdføreren lader anvendelsesområdet for direktivet omfatte både personer, som har en eksamen fra en højere læreanstalt, hvor man som regel kan gå ud fra en studietid på mindst fire eller fem år, og personer med en tilsvarende erhvervserfaring på 6 år (deraf mindst to år i ledende stilling). Det er fornuftigt at øge erhvervserfaringen, og det sker i overensstemmelse med det europæiske direktiv om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer(1), som indeholder bestemmelser om praktikperioder på langt mere end tre år, for at muliggøre en så vidtgående ligestilling af akademikere og ikkeakademikere som muligt.\nSom et yderligere kriterium for indrejse af tredjelandsstatsborgere udover de nødvendige kvalifikationer, som tredjelandsstatsborgeren skal have, er der fastlagt en minimumsløn. Ordføreren går i denne forbindelse ind for en national bruttogennemsnitsløn som referencemål for lønnen og foreslår som grænse for minimumslønnen 1,7 gange bruttogennemsnitslønnen i den pågældende medlemsstat. Små og mellemstore virksomheder samt højere læreanstalter er således også i stand til at tiltrække højt kvalificerede arbejdstagere.\nEU-medlemsstaterne skal fortsat i deres nationale lovgivning have ret til at fastsætte gunstigere bestemmelser for adgangen til højt kvalificeret beskæftigelse. Ordføreren fremhæver ganske vist, at det er nødvendigt at have en ensartet adgang ved den første indrejse til EU, som især er baseret på de principielle indrejsekriterier, som er nævnt i artikel 5, stk. 1. Alligevel bør medlemsstaterne have mulighed for at afvige positivt fra den grænse for minimumslønnen, som er fastlagt i artikel 5, stk. 2, såfremt der er tale om en udvandring til en anden medlemsstat. Det skal bemærkes, at der i forvejen allerede vil være forskelle med hensyn til den nødvendige minimumsløn ved den første indrejse på grund af de differerende lønniveauer i medlemsstaterne, der anvendes som beregningsgrundlag.\nDet er et udtryk for hver medlemsstats nationale suverænitet, at den selv bestemmer omfanget af indrejsetilladelser til tredjelandsstatsborgere på det nationale arbejdsmarked. Ordføreren præciserer denne ret, idet hun eksplicit tillader medlemsstaterne at fastlægge en nulkvote eller for bestemte delområders vedkommende at afstå fra at give en indrejsetilladelse. Ordføreren foreslår i denne forbindelse at indsætte en manglende fastsættelse eller en allerede fuld udnyttelse af en kvote som en årsag til afslag på udstedelse af et blåt EU-kort. Som yderligere årsager til at give afslag indsættes en ansøgning fra indehaveren af det blå EU-kort om social bistand samt det forhold, at arbejdstageren ikke har tilstrækkeligt med økonomiske midler til at dække leveomkostningerne for sig selv og sine familiemedlemmer.\nDet præciseres i udkastet til betænkning, at tredjelandsstatsborgere, som ansøger om et blåt EU-kort, ikke har krav på udstedelse af kortet, selv om samtlige indrejsebetingelser er opfyldt, men at det er op til den pågældende medlemsstat at træffe afgørelse. Medlemsstaterne kan på denne måde også tage hensyn til det nationale og regionale behov for arbejdskraft, idet de giver fortrinsstilling til EU-borgere eller tredjelandsstatsborgere, som allerede opholder sig i EU, og således kan styre indvandringen til det indenlandske arbejdsmarked.\nOrdføreren fremhæver, at den væsentlige europæiske merværdi ved direktivet ligger i mobiliteten inden for EU, som tillades efter en vis ventetid. Efter to år med lovlig beskæftigelse i den første medlemsstat kan højt kvalificerede tredjelandsstatsborgere flytte til enhver anden medlemsstat for at påbegynde højt kvalificeret beskæftigelse dér på betingelse af, at denne medlemsstat ikke har fastlagt en nulkvote eller ikke allerede har opbrugt sin kvote. Ordføreren ønsker ikke yderligere at begrænse tredjelandsstatsborgernes ret til at udvandre til et nyt land, da en af de væsentlige fordele ved direktivet er, at indrejsen for tredjelandsstatsborgere til EU bliver gjort attraktiv.\nEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer og ophævelse af direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF, 89/48/EØF, 92/51/EØF, 93/16/EØF og 1999/42/EF, EUT L 255 af 30.09.2005.\nUDTALELSE FRA UDVALGET OM BESKÆFTIGELSE OG SOCIALE ANLIGGENDER(*) (11.9.2008)\ntil Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender\n(KOM(2007)0637 – C6-0011/2008 – 2007/0228(CNS))\nOrdfører: Jan Tadeusz Masiel\nUdvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender opfordrer Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, som er korresponderende udvalg, til at optage følgende ændringsforslag i sin betænkning:\nunder henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 63, stk. 3, litra a), og artikel 63, stk. 4,\nunder henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 63, stk. 3, litra a), og artikel 63, stk. 4, og afsnit III, kapitel 1,\n(3) På Det Europæiske Råds møde i Lissabon i marts 2000 blev der opstillet en målsætning om at gøre Fællesskabets økonomi til den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden og i stand til at skabe en bæredygtig økonomisk vækst med flere og bedre jobs og større social samhørighed inden 2010. De foranstaltninger, der skal tiltrække og fastholde højt kvalificeret arbejdskraft fra tredjelande som led i en tilgang baseret på medlemsstaternes behov, indgår i den bredere ramme, der er fastsat i Lissabonstrategien og i de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse.\n(3a) Det Europæiske Råd anerkendte på sit ekstraordinære møde i Tampere den 15.-16. oktober 1999, at det er nødvendigt at tilnærme den nationale lovgivning om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold. Det erklærede på mødet, at Den Europæiske Union skal sikre en retfærdig behandling af tredjelandsstatsborgere, som opholder sig lovligt på medlemsstaternes område, og at en mere effektiv integrationspolitik bør sigte mod at indrømme dem rettigheder og pligter, der kan sammenlignes med dem, der gælder for EU-borgere. Det anmodede med henblik herpå om, at Rådet træffer hurtige afgørelser på grundlag af forslag fra Kommissionen.\n(5a) I et stigende globaliseret arbejdsmarked bør EU øge sin tiltrækning for arbejdstagerne, særlig højt kvalificerede arbejdstagere fra tredjelande. En forenklet administrativ procedure, som er ens i alle medlemsstaterne, indrømmelse af visse muligheder, bl.a. undtagelse fra en række gældende bestemmelser, og lettere adgang til relevante oplysninger skal gøre det lettere at gennemføre dette mål.\n(6) For at nå målene i Lissabon-processen er det vigtigt at fremme mobiliteten inden for EU for højt kvalificerede arbejdstagere, der er EU-borgere, navnlig fra de medlemsstater, der tiltrådte EU i 2004 og 2007. Ved gennemførelsen af dette direktiv skal princippet om fællesskabspræference som navnlig kommer til udtryk i bestemmelserne i tiltrædelsesakterne af 16. april 2003 og 25. april 2005 respekteres.\n(7) Formålet med dette direktiv er at bidrage til at nå disse mål og løse problemerne med mangel på arbejdskraft ved at fremme tredjelandsstatsborgeres indrejse og mobilitet – for at skaffe højt kvalificeret arbejdskraft – med henblik på ophold på over tre måneder og derved gøre Fællesskabet mere attraktivt for arbejdstagere fra hele verden og opretholde konkurrenceevnen og den økonomiske vækst. For at nå disse mål er det nødvendigt at lempe reglerne for højtkvalificerede arbejdstageres og deres familiers indrejse ved at indføre forenklede indrejseprocedurer og ved at give dem samme sociale og økonomiske rettigheder som statsborgerne i værtsmedlemsstaten på en række områder. For så vidt angår disse rettigheder, bygger dette direktiv på de tilsvarende bestemmelser i direktiv XXXX ["om en kombineret ansøgningsprocedure for en kombineret tilladelse til tredjelandsstatsborgere til at tage ophold og arbejde på en medlemsstats område og om et sæt fælles rettigheder for arbejdstagere fra tredjelande, der har lovligt ophold i en medlemsstat"].\n(7) Formålet med dette direktiv er at bidrage til at nå disse mål og løse problemerne med mangel på arbejdskraft ved at fremme tredjelandsstatsborgeres indrejse og mobilitet – for at skaffe højt kvalificeret arbejdskraft – med henblik på ophold på over tre måneder og derved gøre Fællesskabet mere attraktivt for arbejdstagere fra hele verden. For at nå alle Lissabonmålene er det nødvendigt at lempe reglerne for højtkvalificerede arbejdstageres (både mænd og kvinder) og deres familiers indrejse ved at indføre forenklede indrejseprocedurer og ved at give dem samme sociale og økonomiske rettigheder som statsborgerne i værtsmedlemsstaten på en række områder. For så vidt angår disse rettigheder, bygger dette direktiv på de tilsvarende bestemmelser i direktiv XXXX ["om en kombineret ansøgningsprocedure for en kombineret tilladelse til tredjelandsstatsborgere til at tage ophold og arbejde på en medlemsstats område og om et sæt fælles rettigheder for arbejdstagere fra tredjelande, der har lovligt ophold i en medlemsstat"].\nLissabonstrategien omfatter mere end blot konkurrenceevne og økonomisk vækst.\n(10) Dette direktiv bør indeholde bestemmelser om en fleksibel indrejseordning, der reguleres af medlemsstaternes efterspørgsel og er baseret på objektive kriterier såsom faglige kvalifikationer. Princippet om lige løn for lige arbejde skal finde anvendelse.\n(12) Når en medlemsstat har besluttet at lade en tredjelandsstatsborger, der opfylder de fælles kriterier, indrejse, bør tredjelandsstatsborgeren modtage en særlig opholdstilladelse, det såkaldte blå EU-kort, som bør give gradvis adgang til arbejdsmarkedet og sikre den pågældende og dennes familie ret til ophold og mobilitet.\n(12) Når en medlemsstat har besluttet at lade en tredjelandsstatsborger, der opfylder de fælles kriterier, indrejse, bør tredjelandsstatsborgeren modtage en særlig opholdstilladelse, det såkaldte blå EU-kort.\n(13a) Hvis en medlemsstat beslutter, at ansøgningen om det blå EU-kort kan indgives af en tredjelandsstatsborgers arbejdsgiver, skal arbejdsgiveren og tredjelandsstatsborgeren samarbejde for at opfylde forpligtelserne i forordning nr. 1030/2002/EF.\n(20) Ved gennemførelsen af dette direktiv bør medlemsstaterne afholde sig fra at søge at rekruttere i udviklingslande i sektorer, hvor der er mangel på menneskelige ressourcer, i sektorer, hvor det kan vanskeliggøre udviklingslandenes kapacitet til at tilbyde grundlæggende sociale tjenester, eller i sektorer, der er afgørende for opfyldelse af FN's millenniumudviklingsmål, navnlig inden for sundheds- og udviklingssektorerne. I de nævnte sektorer bør der udvikles etiske strategier og principper for en forsvarlig ansættelsespraksis, der finder anvendelse på arbejdsgiverne i både den offentlige og den private sektor, navnlig i sundhedssektoren, således som det understreges i Rådets og medlemsstaternes konklusioner af 14. maj 2007 vedrørende et europæisk handlingsprogram til afhjælpning af den kritiske mangel på sundhedspersonale i udviklingslandene (2007-2013). De bør styrkes gennem udvikling af mekanismer, retningslinjer og andre redskaber, der letter cirkulær og midlertidig migration samt andre foranstaltninger, der kan mindske de negative og øge de positive virkninger af indvandring af højt kvalificeret arbejdskraft fra udviklingslandene. Dette skal ske i overensstemmelse med Afrika/EU-fælleserklæringen om migration og udvikling, der blev opnået enighed om i Tripoli den 22.-23. november 2006 og med henblik på at udforme en samlet migrationspolitik, således som Det Europæiske Råd opfordrede til på sit møde den 14.-15. december 2006. Det bør også ske i samråd med arbejdsmarkedets parter i såvel oprindelseslandene som i værtslandene inden for de relevante sektorer. Medlemsstaterne skal overholde adfærdskodekser, når de gennemfører deres indrejsepolitik for højt kvalificerede arbejdstagere fra tredjelande.\nDet er vigtigt, at medlemsstaterne ikke tiltrækker højt kvalificeret arbejdskraft fra de sektorer i udviklingslandene, hvor der mangler personale, som er af afgørende betydning for udviklingen af grundlæggende sociale tjenester og/eller for at nå FN's millenniumudviklingsmål. Medlemsstaterne bør navnlig være mere tilbageholdende i forbindelse med ansættelse i sundheds- og uddannelsessektorerne. Indførelsen af det blå EU-kort må på ingen måde stå i vejen for udviklingen i udviklingslandene.\nArtikel 1 – litra a\na) betingelserne for tredjelandsstatsborgeres og deres familiemedlemmers indrejse og ophold i over tre måneder på medlemsstaternes område med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse\na) betingelserne for tredjelandsstatsborgeres og deres familiemedlemmers indrejse og ophold på medlemsstaternes område med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse\nDet er indlysende, at når det drejer sig om indrejse og ophold med henblik på at arbejde, er der tale om et ophold på over tre måneder, som er forbeholdt turister uden ret til at arbejde.\nb) "højt kvalificeret beskæftigelse": udøvelse af reelt og effektivt arbejde under en anden persons ledelse, som den pågældende aflønnes for, og hvortil der kræves kvalifikationer fra en højere uddannelsesinstitution eller i begrundede undtagelsestilfælde højere faglig kompetence\nf) "familiemedlemmer": tredjelandsstatsborgere som defineret i artikel 4, stk. 1, 2 og 3, i direktiv 2003/86/EF\ng) "kvalifikationer fra en højere uddannelsesinstitution": alle eksamensbeviser og lignende beviser udstedt af en kompetent myndighed, der bekræfter, at den pågældende har fuldført en højere uddannelse med eksamen, dvs. de kurser, der afvikles af en uddannelsesinstitution, der anerkendes som en højere uddannelsesinstitution i den stat, hvori den er beliggende. Der tages med henblik på dette direktiv hensyn til disse kvalifikationer, forudsat at studierne for at opnå disse kvalifikationer har varet mindst tre år\ng) "kvalifikationer fra en højere uddannelsesinstitution": alle eksamensbeviser og lignende beviser udstedt af en kompetent myndighed, der bekræfter, at den pågældende har fuldført en højere uddannelse med eksamen, dvs. de kurser, der afvikles af en uddannelsesinstitution, der anerkendes som en højere uddannelsesinstitution i den stat, hvori den er beliggende. Der tages med henblik på dette direktiv hensyn til disse kvalifikationer, forudsat at studierne for at opnå disse kvalifikationer har varet mindst tre år For at vurdere, om en tredjelandsstatsborger er i besiddelse af kvalifikationer fra en højere uddannelsesinstitution, henvises der til niveau 5a og 6 i ISCED 1997.\nh) "højere faglig kompetence": mindst fem års erhvervserfaring, der godtgør viden svarende til den, der kræves for kvalifikationer fra en højere uddannelsesinstitution, dokumenteret ved en arbejdsattest og bekræftet ved en erklæring fra den kompetente forvaltning.\n(Denne ændring gælder for hele teksten. Såfremt den vedtages, kræves der tilsvarende ændringer i hele teksten.)\na) der har mulighed for at opholde sig i en medlemsstat og er omfattet af ordninger for midlertidig beskyttelse eller har indgivet en ansøgning og afventer svar om deres status\nArtikel 3 – stk. 2 – litra a a (nyt)\naa) der har ansøgt om international beskyttelse i henhold til direktiv 2004/83/EF, og hvis ansøgning der endnu ikke er truffet endelig afgørelse om\nb) der har ansøgt om beskyttelse i henhold til en medlemsstats nationale lovgivning eller praksis, og hvis ansøgninger der endnu ikke er truffet endelig afgørelse om\nArtikel 3 – stk. 3 a (nyt)\n3a. Dette direktiv berører ikke gældende kollektive overenskomster eller praksis på de relevante beskæftigelsesområder.\nArtikel 5 – stk. 1 – litra b\nb) skal opfylde betingelserne i national ret for EU-borgeres udøvelse af et reguleret erhverv som specificeret i en arbejdsaftale eller et bindende jobtilbud\nb) skal opfylde betingelserne for EU-borgeres udøvelse af et reguleret erhverv som specificeret i en arbejdsaftale eller et bindende jobtilbud som fastsat i national ret\nc) skal for så vidt angår ikke-regulerede erhverv fremlægge dokumenter, der beviser, at den pågældende har relevante højere faglige kvalifikationer med henblik på beskæftigelse i den sektor, der er anført i arbejdsaftalen eller det bindende jobtilbud som fastsat i national ret\nf) må ikke af grunde, der objektivt kan godtgøres, udgøre en trussel mod den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller folkesundheden.\nArtikel 5 – stk. 2 – afsnit 1\n2. Ud over de i stk. 1 anførte betingelser må bruttomånedslønnen i henhold til arbejdsaftalen eller det bindende jobtilbud ikke ligge under det nationale lønniveau, som medlemsstaterne har fastsat og offentliggjort med henblik herpå, og som skal være mindst 1,7 gange den gennemsnitlige månedlige bruttoløn.\nUnder alle omstændigheder må bruttomånedslønnen i henhold til arbejdsaftalen eller det bindende jobtilbud ikke ligge under den løn, der udbetales eller ville blive udbetalt til en tilsvarende arbejdstager i værtslandet.\na) Medlemsstaterne anser betingelserne i artikel 5, stk. 2, for opfyldt, hvis den månedlige bruttoløn, der tilbydes, svarer til mindst to tredjedele af det nationale lønniveau som defineret i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2.\nb) Medlemsstaterne kan se bort fra lønkravet i artikel 5, stk. 2, forudsat at ansøgeren har fuldført en højere uddannelse på stedet og opnået en bachelor- og en kandidatgrad på en højere uddannelsesinstitution beliggende på Fællesskabets område.\nc) Medlemsstaterne kræver ikke bevis for erhvervsuddannelse ud over kvalifikationerne fra en højere uddannelsesinstitution, medmindre dette er nødvendigt for at opfylde betingelserne i national ret for EU-borgeres udøvelse af det regulerede erhverv, der er omfattet af arbejdsaftalen eller det bindende jobtilbud.\n2. Det blå EU-kort er i første omgang gyldigt i to år og forlænges i et tidsrum af mindst samme længde. Hvis arbejdsaftalen dækker en periode på under to år, udstedes det blå EU-kort for et tidsrum svarende til arbejdsaftalens længde plus tre måneder.\n2. Det blå EU-kort er i første omgang gyldigt i to år og forlænges i et tidsrum af mindst samme længde. Hvis arbejdsaftalen dækker en periode på under to år, udstedes det blå EU-kort for et tidsrum svarende til arbejdsaftalens længde plus seks måneder.\n3. Medlemsstaterne kan kun inddrage eller give afslag på at forlænge gyldigheden af det blå EU-kort, hvis der foreligger en trussel mod gennemførelsen af den offentlige orden eller mod den offentlige sikkerhed eller folkesundheden, der objektivt kan godtgøres.\nMedlemsstaten forpligter sig ved udstedelsen af et blåt EU-kort til, når det er relevant, også at udstede den relevante dokumentation og visa så hurtigt som muligt, men i det mindste i løbet af et rimeligt tidsrum, inden ansøgeren skal påbegynde den beskæftigelse, der er anledningen til udstedelsen af det blå EU-kort, medmindre medlemsstaten ikke med rimelighed kan forventes at gøre dette på grund af en sen indgivelse af ansøgning om det blå EU-kort, enten fra arbejdsgiveren eller fra den pågældende tredjelandsstatsborger.\n2. Hvis de oplysninger eller dokumenter, der er vedlagt ansøgningen som bilag, er utilstrækkelige, informerer de kompetente myndigheder ansøgeren om de yderligere oplysninger eller dokumenter, der kræves, og fastsætter en rimelig frist til at fremskaffe dem. Det tidsrum, der er omhandlet i stk. 1, suspenderes, indtil myndighederne har modtaget de krævede supplerende oplysninger eller dokumenter. Modtages de yderligere oplysninger eller dokumenter ikke inden den fastsatte frist, afvises ansøgningen.\n1. De første to år, hvor indehaveren af det blå EU-kort opholder sig i den pågældende medlemsstat, er den pågældendes adgang til arbejdsmarkedet begrænset til udøvelsen af de aflønnede beskæftigelsesaktiviteter, der opfylder betingelserne for indrejse som fastsat i artikel 5 og 6. De kompetente myndigheder i opholdsmedlemsstaten skal i overensstemmelse med de nationale procedurer og inden for tidsfristen i artikel 12, stk. 1, på forhånd oplyses skriftligt om ændringer af betingelserne i arbejdsaftalen, der påvirker betingelserne for indrejse, eller ændringer i arbejdsforholdet.\n1. Arbejdsløshed udgør ikke i sig selv en grund til at trække det blå EU-kort tilbage eller ikke at forny det, medmindre arbejdsløsheden har varet i mere end seks på hinanden følgende måneder.\n1a. Indehaveren af det blå EU-kort er berettiget til at forblive på medlemsstatens territorium, så længe den pågældende deltager i uddannelsesaktiviteter med henblik på at øge sine faglige kvalifikationer eller sin faglige omskoling.\n2. I dette tidsrum har indehaveren af det blå EU-kort ret til at søge og påtage sig beskæftigelse på de betingelser, der er fastsat i artikel 13, henholdsvis stk. 1 eller 2.\n3. Uanset artikel 5, stk. 4, første afsnit, i direktiv 2003/86/EF, gives der opholdstilladelse til familiemedlemmer senest seks måneder efter, at ansøgningen herom er indgivet.\n3. Uanset artikel 5, stk. 4, første afsnit, i direktiv 2003/86/EF, gives der opholdstilladelse til familiemedlemmer snarest muligt og så vidt muligt i forbindelse med afgørelsen om at udstede det blå EU-kort, dog senest seks måneder efter, at ansøgningen herom er indgivet.\nArtikel 17 – stk. 6\n6. Artikel 13, 15 og 16 finder, når det er relevant, fortsat anvendelse, efter at indehaveren af det blå EU-kort har fået opholdstilladelse i medfør af artikel 18.\nTredjelandsstatsborgere med status som fastboende og opholdstilladelse i hele EU bør ikke ligestilles med EU-borgere.\n1. Efter to års lovligt ophold i den første medlemsstat som indehaver af det blå EU-kort har den pågældende person og dennes familiemedlemmer ret til at flytte til en anden medlemsstat med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse på de betingelser, der er fastsat i denne artikel.\n1. Efter to års lovligt ophold i den første medlemsstat som indehaver af det blå EU-kort har den pågældende person og dennes familiemedlemmer ret til at flytte til en anden medlemsstat med henblik på beskæftigelse på de betingelser, der er fastsat i denne artikel.\n2. Senest én måned efter indrejsen på den anden medlemsstats område giver indehaveren af det blå EU-kort den pågældende medlemsstats kompetente myndigheder meddelelse om sin tilstedeværelse og fremlægger alle de dokumenter, der beviser, at den pågældende opfylder betingelserne i artikel 5 og 6, i den anden medlemsstat.\n2. Senest én måned efter indrejsen på den anden medlemsstats område giver indehaveren af det blå EU-kort den pågældende medlemsstats kompetente myndigheder meddelelse om sin tilstedeværelse og fremlægger alle de dokumenter, der beviser, at den pågældende opfylder betingelserne i artikel 5 og 6, i den anden medlemsstat. Indehaveren af et blåt EU-kort kan også skriftligt ansøge den kompetente myndighed om tilladelse til at forblive i den anden medlemsstat inden ankomsten og vedlægger i så fald den nødvendige dokumentation.\nIndrejse i en anden medlemsstat er forbundet med betydelige omvæltninger og retlig usikkerhed for den højt kvalificerede og dennes familie. Den højt kvalificerede skal derfor principielt altid have mulighed for inden flytningen at få kendskab til sin opholdsstatus i den anden medlemsstat.\n4. Ansøgeren afholder i medfør af stk. 3, litra b), udgifterne ved sin egen og familiemedlemmernes tilbagevenden og fornyet indrejse, herunder refundering af udgifter dækket ved brug af offentlige midler, når det er relevant,\n4. Ansøgeren og/eller dennes arbejdsgiver afholder i medfør af stk. 3, litra b), udgifterne ved sin egen og familiemedlemmernes tilbagevenden og fornyet indrejse, herunder refundering af udgifter dækket ved brug af offentlige midler, når det er relevant,\n2. Senest én måned efter indrejsen på den anden medlemsstats område giver familiemedlemmerne meddelelse til den pågældende medlemsstats kompetente myndigheder om deres tilstedeværelse og indgiver en ansøgning om opholdstilladelse.\n2. En ansøgning om opholdstilladelse i en anden medlemsstat for familien til indehaveren af det blå EU-kort kan indgives, mens den pågældende stadig opholder sig på den første medlemsstats område, og skal indgives senest én måned efter indrejsen på den anden medlemsstats område, hvis den pågældende allerede befinder sig på den anden medlemsstats område.\nBetingelser for tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse\nKOM(2007)0637 – C6-0011/2008 – 2007/0228(CNS)\nAssocieret/Associerede udvalg - dato for meddelelse på plenarmødet\nJan Andersson, Edit Bauer, Iles Braghetto, Philip Bushill-Matthews, Milan Cabrnoch, Alejandro Cercas, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Jean Louis Cottigny, Proinsias De Rossa, Carlo Fatuzzo, Ilda Figueiredo, Roger Helmer, Stephen Hughes, Karin Jöns, Ona Juknevičienė, Jean Lambert, Bernard Lehideux, Elizabeth Lynne, Thomas Mann, Jan Tadeusz Masiel, Maria Matsouka, Mary Lou McDonald, Elisabeth Morin, Juan Andrés Naranjo Escobar, Siiri Oviir, Pier Antonio Panzeri, Rovana Plumb, Elisabeth Schroedter, José Albino Silva Peneda, Jean Spautz, Gabriele Stauner, Ewa Tomaszewska, Anne Van Lancker, Gabriele Zimmer\nGabriela Creţu, Petru Filip, Sepp Kusstatscher, Roberto Musacchio, Csaba Sógor\nMatthias Groote, Tadeusz Zwiefka\nUDTALELSE FRA UDVIKLINGSUDVALGET (3.9.2008)\nOrdfører: Danutė Budreikaitė\nKommissionen har stillet et forslag til Rådets direktiv om indrejse- og opholdsbetingelser for tredjelandsstatsborgere med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse, også kaldet det blå kort, for at tiltrække højt kvalificerede migranter til dækning af EU's arbejdskraftbehov og konkurrere i den globale "kamp om hjerner". Selv om rammerne for forslaget er at gøre EU til den mest konkurrencedygtige økonomi i det 21. århundrede, er der flere forhold, som primært berører dets udviklingspolitik. EU anerkender ganske vist betydningen af sammenhæng mellem dets udviklingspolitik og dets øvrige politikker, herunder migrationspolitikken, men det blå kort risikerer alligevel at øge manglen på kvalificerede arbejdstagere eller "hjerneflugten" i udviklingslande med negative følger for de vigtigste udviklingssektorer. I den forstand kan forslaget om det blå kort være i strid med de rammer for sammenhæng i udviklingspolitikken, der blev fastsat i 2006, og som er et af EU's vigtigste bidrag til opfyldelsen af millenniumudviklingsmålene i 2015.\nFor øjeblikket bor over 25 % af de højt kvalificerede arbejdstagere fra afrikanske lande som Mozambique, Ghana, Kenya og Uganda i udviklede lande. Andelen for landene i Vestindien og Stillehavet er helt oppe på 70 %(1). Denne hjerneflugt har negativ indvirkning på vigtige sektorer som f.eks. uddannelses- og sundhedssektoren og påvirker udviklingslandenes evne til at nå millenniumudviklingsmålene, som er et af de prioriterede områder for EU's udviklingspolitik.\nEt andet problem, som skal behandles i forslaget, er erklæringen om, at rekrutteringen foregår på grundlag af begrebet midlertidig migration, som betyder, at migranten efter en vis periode med arbejde i EU vender tilbage til sit oprindelsessted (dette betegnes også som cirkulær migration). Men efter to års arbejde i den første medlemsstat kan en migrant flytte til en anden medlemsstat og kumulere bopælsperioder for at opnå status som fastboende og dermed gøre den midlertidige migration til permanent migration. Jobmulighederne for migranter hænger også sammen med spørgsmålet om etisk forsvarlig rekruttering, som er en art adfærdskodeks, der skal forhindre aktiv rekruttering i sektorer, hvor der er mangel på menneskelige ressourcer. En sådan kodeks vil imidlertid ikke kunne hindre arbejdstagere i at strømme til udviklede lande. Desuden omfatter den foreslåede adfærdskodeks ikke den private sektors rekrutteringspraksis, og den vil ikke omfatte lande som Det Forenede Kongerige, Irland og Danmark, der ikke deltager i forhandlingerne om det blå kort.\nSammenfattende kan det siges, at selv om EU anerkender de mulige negative virkninger af højt uddannedes migration for udviklingslande, argumenterer det med, at højt uddannedes migration også vil begunstige udviklingslandene ved at reducere presset på det nationale arbejdsmarked og ved, at migranterne sender penge hjem. Ingen af disse argumenter har vist sig at være helt korrekte: Det er muligvis korrekt, at det blå kort reducerer arbejdsmarkedspressene, men det vil tiltrække arbejdstagere fra sektorer, hvor der allerede er mangel på arbejdskraft, bl.a. uddannelses- og sundhedssektoren. Samtidig er der indtil videre ikke opnået enighed om pengeoverførslernes reelle bidrag til udvikling af sociale sektorer som sundheds- og uddannelsessektoren i udviklingslande.\nUdviklingsudvalget opfordrer Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, som er korresponderende udvalg, til at optage følgende ændringsforslag i sin betænkning:\nBetragtning 4a (ny)\n(4a) For bedre at bistå medlemsstaterne med udviklingen af deres immigrationsstrategier og -politikker og hjælpe migranter til bedre at forstå og følge migrationsprocessen bør der udvikles og gennemføres en fælles immigrationspolitik på europæisk niveau.\n(6) For at nå målene i Lissabon-processen er det vigtigt at fremme mobiliteten inden for EU for arbejdstagere, der er EU-borgere, navnlig fra de medlemsstater, der tiltrådte EU i 2004 og 2007. Ved gennemførelsen af dette direktiv er medlemsstaterne forpligtet til at respektere princippet om fællesskabspræference som navnlig kommer til udtryk i bestemmelserne i tiltrædelsesakterne af 16. april 2003 og 25. april 2005.\n(17) Højt kvalificerede tredjelandsarbejdstageres mobilitet mellem Fællesskabet og deres oprindelsesland bør fremmes og opretholdes. Der bør indføres undtagelser fra Rådets direktiv 2003/109/EF af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding for derved at forlænge det tidsrum, hvori de kan være væk fra Fællesskabets område, og som ikke medtages ved beregningen af det tidsrum med lovligt og kontinuerligt ophold, der er nødvendigt for at få status som fastboende udlænding i EF. Højt kvalificerede tredjelandsarbejdstagere bør også have tilladelse til at være væk fra Fællesskabets område i længere tidsrum end de, der er fastsat i Rådets direktiv 2003/109/EF, når de har opnået status som fastboende udlænding i EF. I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 12. december 2005 med titlen "Sammenhæng i udviklingspolitikken. Hurtigere opfyldelse af millenniumudviklingsmålene" (KOM(2005)0134) bør der for at fremme cirkulær migration lægges vægt på følgende fem mål: 1) uddannelse af arbejdstagere i udviklingslande; 2) fastholdelse af højt kvalificerede arbejdstagere i udviklingslande; 3) fremme af frivillig tilbagevenden til oprindelseslandet gennem fremme af social og finansiel sikkerhed; 4) etisk rekruttering ved et retligt bindende adfærdskodeks; 5) fremme af cirkulær migration ved gennemførelse af standarder for dobbelt statsborgerskab og gensidig anerkendelse af eksamensbeviser. For at fremme den cirkulære migration af højt kvalificerede arbejdstagere fra udviklingslande bør medlemsstaterne navnlig overveje at anvende mulighederne i artikel 4, stk. 3, andet afsnit, og artikel 9, stk. 2, i Rådets direktiv 2003/109/EF til at tillade længere perioder væk fra Fællesskabets område end dem, der er fastsat i direktivet. For at sikre sammenhængen med navnlig de bagvedliggende udviklingsmål bør disse undtagelser kun finde anvendelse, hvis det kan bevises, at den pågældende er rejst tilbage til oprindelseslandet.\n(20) Ved gennemførelsen af dette direktiv bør medlemsstaterne afholde sig fra aktivt at søge at rekruttere i udviklingslande i sektorer, hvor der er mangel på menneskelige ressourcer, navnlig sundheds- og uddannelsessektoren. De strategier og principper for en etisk forsvarlig ansættelsespraksis bør styrkes gennem udvikling af mekanismer, retningslinjer og andre redskaber, der letter cirkulær og midlertidig migration samt andre foranstaltninger, der kan mindske de negative og øge de positive virkninger af indvandring af højt kvalificeret arbejdskraft fra udviklingslandene. Dette skal ske i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. maj 2007 om et europæisk handlingsprogram til afhjælpning af den kritiske mangel på sundhedspersonale i udviklingslandene (2007-2013), Kommissionens meddelelse af 12. december 2005 med titlen "Sammenhæng i udviklingspolitikken. Hurtigere opfyldelse af millenniumudviklingsmålene", det nye strategiske partnerskab mellem Afrika og EU, der blev påbegyndt ved EU-Afrika-topmødet i december 2007 i Lissabon og Afrika/EU-fælleserklæringen om migration og udvikling, der blev opnået enighed om i Tripoli den 22.-23. november 2006 og med henblik på at udforme en samlet migrationspolitik, således som Det Europæiske Råd opfordrede til på sit møde den 14.-15. december 2006.\nBetragtning 20 a (ny)\n(20a) Kommissionen og medlemsstaterne bør som anført i Rådets konklusioner af 10. april 2006 om EU's handlingsstrategi vedrørende sundhedspersonalekrisen i udviklingslandene udvikle og gennemføre en EU-adfærdskodeks for etisk rekruttering af sundhedspersonale i overensstemmelse med Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) bestemmelser og baseret på medlemsstaternes bedste praksis.\nI overensstemmelse med idéen om etisk rekruttering er det målet med forslaget at gennemføre konkrete foranstaltninger (et juridisk bindende tilsagn) for at forhindre mangel på kvalificerede arbejdstagere i udviklingslande.\nBetragtning 20 b (ny)\n(20b) Anvendelsesområdet for EU-adfærdskodeksen for etisk rekruttering af sundhedspersonale bør også udvides til andre vigtige områder som f.eks. uddannelse med det formål at sikre, at både offentlige og private rekruttører vedtager en etisk kodeks for, eller endnu bedre afstår fra, at ansætte uddannede migranter, som arbejder inden for et område, hvor der i deres oprindelsesland er stor mangel på arbejdskraft.\nFor at forhindre negative virkninger af uetisk rekruttering for uddannelsessektoren foreslås det også at udvide adfærdskodeksen til at omfatte dette vigtige område.\nBetragtning 20 c (ny)\n(20c) Kommissionen skal vurdere dette direktivs indvirkning på partnerskabet om migration, mobilitet og beskæftigelse i det nye strategiske partnerskab mellem Afrika og EU, der blev undertegnet ved EU-Afrika-topmødet i Lissabon i december 2007.\nBetragtning 20 d (ny)\n(20d) Kommissionen bør tilbyde udviklingslande tilstrækkelig teknisk støtte og uddannelse for at opbygge effektive strategier til fastholdelse af højt kvalificerede arbejdstagere for eksempel gennem udviklingsprogrammer, som sigter mod forbedring af lokale beskæftigelsesmuligheder og arbejdsforhold i oprindelseslandet.\nBetragtning 20 e (ny)\n(20e) EU bør udvikle en omfattende og sammenhængende strategi for at modvirke de sandsynlige negative konsekvenser af, at højt kvalificerede arbejdstagere i udviklingslande migrerer. Denne strategi skal fokusere på investering i uddannelse af højt kvalificeret arbejdskraft, især inden for sundhed og uddannelse, og i at hjælpe udviklingslande til at holde på højt kvalificerede arbejdstagere.\nHjerneflugt fra udviklingslande har negativ indvirkning på behovet for arbejdskraft i udviklingslande. EU's medlemsstater høster fordelene af uddannelsesmæssige investeringer foretaget af udviklingslande. EU har et moralsk ansvar for at træffe foranstaltninger for at kompensere det tab, som udviklingslandene sandsynligvis står over for.\n(21) Der bør fastsættes særlige bestemmelser om rapportering med henblik på at overvåge gennemførelsen af ordningen vedrørende højt kvalificeret arbejdskraft for at indkredse og om muligt modvirke eventuelle virkninger i form af hjerneflugt fra udviklingslandene, navnlig landene syd for Sahara. Medlemsstaterne bør derfor hvert år sende oplysninger om erhverv og nationalitet for de højt kvalificerede indvandrere, de har ladet indrejse, via det netværk, der er oprettet med henblik herpå ved Rådets afgørelse 2006/688/EF af 5. oktober 2006 om etablering af en mekanisme for gensidig informering om medlemsstaternes foranstaltninger på asyl- og indvandringsområdet.\n(21) Der bør fastsættes særlige bestemmelser om rapportering med henblik på at overvåge gennemførelsen af ordningen vedrørende højt kvalificeret arbejdskraft for at indkredse og om muligt modvirke eventuelle virkninger i form af hjerneflugt fra udviklingslandene, navnlig landene syd for Sahara. Medlemsstaterne bør derfor hvert år sende oplysninger om erhverv, alder, køn og nationalitet for de højt kvalificerede indvandrere, de har ladet indrejse, via det netværk, der er oprettet med henblik herpå ved Rådets afgørelse 2006/688/EF af 5. oktober 2006 om etablering af en mekanisme for gensidig informering om medlemsstaternes foranstaltninger på asyl- og indvandringsområdet. Kommissionen bør derfor foretage en konsekvensanalyse af anvendelsen af det blå kort i udviklingslandene, og meddele disse oplysninger til medlemsstaterne og Europa-Parlamentet.\n(21a) Kommissionen bør tage hensyn til dette direktivs mulige konsekvenser for sundheds- og uddannelsessektorerne i udviklingslandene, og eftersom disse sektorer er afgørende for opnåelsen af millenniumudviklingsmål nr. 2, 4, 5 og 6, er det nødvendigt, at direktivet og millenniumudviklingsmålene hænger sammen.\nBetragtning 26 a (ny)\n(26a) Eftersom det er vigtigt at involvere immigranter i udviklingen af deres oprindelseslande, bør Unionen foreslå regeringer for lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet og regeringer fra andre oprindelseslande, at de sammen med Unionen overvejer at gennemføre og anvende politikker, der har til formål at maksimere pengeoverførslernes positive effekt skal sikre, at de går igennem officielle overførselssystemer, hvilket vil kunne forøge, fremskynde og billiggøre dem samt sikre en bedre kanalisering af dem.\n(27a) For at anvende EU-lovgivning og en fælles strategi om indrejse- og opholdsbetingelser for tredjelandsstatsborgere med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse, bør Kommissionen og Rådet udtrykke deres beklagelse over, at Det Forenede Kongerige, Danmark og Irland ikke deltager i direktivet om det blå kort, og gennemføre en retligt bindende adfærdskodeks om betingelserne for tredjelandsstatsborgere.\nThijs Berman, Marie-Arlette Carlotti, Corina Creţu, Nirj Deva, Fernando Fernández Martín, Juan Fraile Cantón, Gay Mitchell, Horst Posdorf, Frithjof Schmidt, Jürgen Schröder, Jan Zahradil, Mauro Zani\nJohn Bowis, Ana Maria Gomes, Miguel Angel Martínez Martínez, Manolis Mavrommatis, Anne Van Lancker, Renate Weber\nPolicy Coherence for Development: Climate Change/Energy/Biofuels, Migration and Research: 22-23. http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/SEC(2008)434%20Pol%20coherence-3.pdf\nIndrejse- og opholdsbetingelser for tredjelandsstatsborgere med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse\nAlexander Alvaro, Roberta Angelilli, Mario Borghezio, Catherine Boursier, Emine Bozkurt, Philip Bradbourn, Mihael Brejc, Kathalijne Maria Buitenweg, Maddalena Calia, Giusto Catania, Jean-Marie Cavada, Esther De Lange, Panayiotis Demetriou, Gérard Deprez, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Bárbara Dührkop Dührkop, Armando França, Urszula Gacek, Kinga Gál, Jeanine Hennis-Plasschaert, Ewa Klamt, Wolfgang Kreissl-Dörfler, Stavros Lambrinidis, Henrik Lax, Baroness Sarah Ludford, Javier Moreno Sánchez, Rareş-Lucian Niculescu, Maria Grazia Pagano, Martine Roure, Sebastiano Sanzarello, Inger Segelström, Csaba Sógor, Vladimir Urutchev, Ioannis Varvitsiotis, Manfred Weber, Renate Weber\nGenowefa Grabowska, Metin Kazak, Jean Lambert, Marian-Jean Marinescu, Antonio Masip Hidalgo, Hubert Pirker, Rainer Wieland


Tit den mest letkøbte leveringstype - Kendte Parfumer - køb billigt online\nAdskillige internet forhandlere yder i vore dage en række forskellige leveringsløsninger. Den mest moderne er på nuværende tidspunkt at få leveret til et udleveringssted, hvor du kan afhente bestillingen når det passer dig. Leveringsformen er jo usædvanlig let, og i mange tilfælde tillige den prisbilligste leveringsmåde.\nFragtperioden er virkelig afgørende om man skal bruge din pakke straks, og herved er det øjensynligt væsentligt at man ser den anslåede leveringstid for den vedkommende vare.\nStørstedelen af webbutikker yder levering på blot en enkelt hverdag på en række af deres varenumre, som er betinget af at bestillingen anbringes før et bestemt tidspunkt, således at de højst sandsynligt kan nå at få dit nye produkt ordnet forinden de lageransatte har fyraften.\nNogle enkelte internet virksomheder præsterer fragt uden betaling, men i mange tilfælde er det under betingelse af at man indkøber for et præcist beløb. Desuden skal man beslutte sig for den billigste leveringsudgave, der mange gange – uanset om du befinder sig ved København, Brønderslev eller Helsinge – er at få kørt din ordre til et afhentningssted.\nEn stor portion online webshops yder levering på næste hverdag\nDet er efterhånden vældig simpelt for enhver at analysere priser hos diverse internet virksomheder hos https://www.manfo.dk og for det har flertallet af internet forhandlere set sig tvunget til at tvinge prisniveauet på deres varer – til piger og drenge, og samtidig til herrer og damer – en hel del, og endda nogle gange sikre portofri levering.\nTrods dette kan det immervæk blive nyttigt at besigtige flere forhandlere på nettet efter rabat forud for at du gennemfører dit køb, således at man er usvigeligt sikker på at skaffe sig den billigste pris.\nTrustpilot resulterer i adskillige uafhængige muligheder\nForinden folk bestiller på en webbutik kan man til hver en tid kigge på webshoppens forretningsvilkår, dog er det mange gange ikke super spændende.\nAlternativet er at kontrollere om internet forretningen er e-mærke godkendt, siden det skulle være en garanti for at online firmaet forsvarer de officielle regler, udover at shoppen nu og da besøges af jurister der er indført i retningslinjerne. Desuden tilbydes du lejlighed til support, når du skulle få dilemmaer i forbindelse med din bestilling.\nI høj grad gnidningsløst for internetbrugere at finde de bedste priser\nTrustpilot indebærer nogenlunde gode løsninger til at iagttage en lang række tidligere konsumenters betragtninger og derved foreslåes det, at du gennemsøger webbutikkens bedømmelser forud for at du bestiller.\nFacebook bringer dig ligeledes relativt solide chancer for at få et kig ind i internet forretningens pålidelighed. Desuden er der en række internet varehuse hvor man kan give en omtale af ordreforløbet, hvilket lige så vel bør tages i brug til at tage stilling til kundetilfredsheden.\nDette website er finansieret af annonceindtægter. Vi har et fast samarbejde med diverse e-handler i form af at vi publicerer butikkernes produkter, og tager imod kommission under forudsætning af at en bruger fra vores website udfører en bestilling.\nVejledning vedrørende varer og netbutikker værnes om hele tiden, men vi påtager os ikke ansvaret for forandringer der er implementeret efter at vi sidste gang opdaterede de anvendte oplysninger.


10 måneder og fortsat kun skemad\nMin søn på 10 måneder kan stadig ikke spise selv. Vi har i mange måneder tilbudt bondebrødsrugbrødshapsere, kartoffel, banan, ærter osv osv osv. efter alle anbefalinger. Det gode er at han meget gerne leger med alt, dufter, putter det i munden osv. Det dårlige er, at det falder ud af munden igen. Ærter kan han gumle længe på, og så kommer de alligevel ud hélt intakte. Jeg får ikke lov til at lægge stykker ind i munden på ham for at vise ham, at det er mellem gummerne det skal foregå.\nVi har haft en talepædagog ude, og vi har haft en ergoterapeut med speciale i baby, småbørn ift. spisning og tale, og vi har fulgt alle råd.\nFor to uger siden fik han klippet tungebånd og læbebånd. Det ...\n... virker ikke til at han har smerter fra dét længere, han trækker ikke længere tungen mod højre og han virker "mere afslappet" i mundområdet end før, fx er hans mund blevet større, men der er intet nyt i forhold til spisningen. Alle måltider følges op af skemad, fordi han får stort set intet af det andet ned. Nogle gange tænker jeg, at han måske slet ikke har forstået at det rent faktisk er mad og skal dén vej ned.\nSprogligt siger han mama, baba, gok gok, gu gu, agurk (med vilje eller ikke), sjældent je.\nSkal jeg bare se det an? Hvornår skal alarmklokkerne gå igang i forhold til dette?\nJeg har jo modtaget alle råd der findes, og fulgt dem. Jeg ved nærmest ikke hvad næste skridt bør være og hvornår.


Rope study in red - DVD sexfilm fra Rope Marks - Køb nu // Ero10k.dk\nRope Marks /\nI fem traditionelle japanske bondage scener, der også omfatter aka shibari og kinbaku, er nøgleordene bundet, gagged, pisket og tortureret.\nGenre : bondage, sadisme, tortur\nSpilletid : 45 min.\nLabel : Rope Marks\nRope study in red - DVD sexfilm fra Rope Marks\nI fem traditionelle japanske bondage scener, der også omfatter aka shibari og kinbaku, er nøgleordene bundet, gagged, pisket og tortureret. Japansk bondage består af kunstfærdige reb-bindinger, der efterlader kroppen i seksuelt sårbare stillinger.\nRebene bindes i symmetriske bindinger eller mønstre om kroppen og udgør samlet et æstetisk resultat, der kan se helt skulpturelt ud. Nogle gange kan det være meget direkte seksuelt, fordi stillingerne giver adgang til de erotiske områder.\nDu anmelder: Rope Study In Red


Voldelig nat: 19-årig overfaldet med knivstik og spark | TV 2 Lorry\nVoldelig nat: 19-årig overfaldet med knivstik og spark\nI Ballerup er en 19-årig mand blevet overfaldet med kniv og spark af to jævnaldrende. Politiet leder efter en 17-årig gerningsmand.\n29. mar 2017, kl. 06:10\nEn 19-årig mand er lettere tilskadekommen efter at være blevet stukket med en kniv i låret foran Rugvænget 46 i Ballerup tirsdag aften. Politiet leder efter en 17-årig, som angiveligt har sparket den 19-årige mand i hovedet.\nEpisoden skete tirsdag aften. Det oplyser vagtchef ved Københavns Vestegns Politi Brian Holm.\nKort efter klokken 1 kunne politiet oplyse, at manden var udskrevet igen, da knivstikket heldigvis ikke været så dybt. De fik anmeldelsen om overfaldet nogle timer inden klokken 21.36.\nOgså i Albertslund har der i nat været et knivstik, hvor en 18-årig dreng selv opsøgte hjælp på skadestuen. I Ishøj har tre-fire mænd overfaldet en 21-mand og efterladt ham blå mærker på det meste af kroppen og en mulig brækket næse.\nIfølge politiet opholder den 19-årige mand fra episoden med knivstikkeriet i Ballerup sig med en gruppe venner på nogle bænke foran Rugvænget 46 i Ballerup, da de bliver opsøgt af to gerningsmænd.\n- Der opstår en form for skænderi, og en af de to gerningsmænd stikker den 19-årige i låret med en kniv, mens den anden, en formodet 17-årig gerningsmand, sparker ham i hovedet.\nDet er lykkedes politiet at anholde ham, som førte kniven, mens den anden person, der sparkede offeret, fortsat er på fri fod.\n- Vi ved godt, hvem den 17-årige er, for i et eller andet omfang har de alle sammen kendt hinanden, da de kommer fra det samme område, siger vagtchef Brian Holm, som opfordrer teenageren til at melde sig selv.\nBegge gerningsmænd vil blive sigtet for grov vold, og den 19-årige bliver fremstillet i grundlovsforhør onsdag. Ifølge politiet er alle de unge mænd kendte af politiet i forvejen.\nVagtchefen ved Københavns Vestegns Politi understreger dog, at de ikke er kendt for noget alvorligt såsom bandekriminalitet, men småkriminalitet i den lave ende af skalaen.\nMotivet for overfaldet er endnu ukendt.\n- Vi ved ikke, hvad de kommer op at skændes over. Den ene gruppe sidder på nogle bænke uden for på Rugvænget, mens den anden gruppe opholder sig i en lejlighed i nærheden, da de altså beslutter sig for at mødes, siger Brian Holm.