Udlændingenævnet stadfæstede i december 2017 Udlændingestyrelsens afgørelse om afslag på familiesammenføring efter udlændingelovens § 9 c, stk. 1, til en fader til en herboende voksen datter. Ansøgeren var født i 1929 i Indien og var pakistansk statsborger. Den herboende datter var født i 1963 i Pakistan og var indrejst i juni 1983 i Danmark, og hun var dansk statsborger.\nUdlændingenævnet fandt, at ansøgeren ikke kunne gives opholdstilladelse i medfør af udlændingelovens § 9 c, stk. 1, 1. pkt. Udlændingenævnet lagde herved vægt på, at der ikke sås at foreligge en helt særlig tilknytning mellem ansøgeren og hans herboende datter, der lå udover, hvad der følger af slægtskabet i sig selv. Udlændingenævnet lagde endvidere vægt på, at den herboende datter havde stiftet selvstændig familie, idet hun i april 1982 havde indgået ægteskab, at hun var indrejst i Danmark i 1983, og at hun havde boet i Danmark siden, og sammen med sin ægtefælle havde fået ti børn, som alle var født i Danmark. Udlændingenævnet lagde desuden vægt på, at ansøgeren og hans herboende datter ikke havde været en del af samme husstand i hvert fald siden den herboende datters indrejse i Danmark i 1983. Udlændingenævnet fandt på den baggrund, at ansøgeren og hans herboende datter ikke havde etableret et sådant kvalificeret afhængigheds- eller tilknytningsforhold, der kunne danne grundlag for meddelelse af opholdstilladelse i Danmark, jf. udlændingelovens § 9 c, stk. 1. Det indgik i grundlaget for Udlændingenævnets vurdering, at den herboende datter til sagen havde oplyst, at ansøgeren var enkemand, at ansøgeren ikke havde familie eller netværk i hjemlandet, at den herboende datter havde forsørget ansøgeren siden marts 2016, på hvilket tidspunkt han var indrejst i Danmark, og at den herboende datter og dennes børn tidligere havde forsørget ansøgeren ved at give ham penge, når de besøgte ansøgeren i Pakistan, samt at den herboende datter og dennes ældste børn ville påtage sig at forsørge ansøgeren i Danmark. Udlændingenævnet fandt, at det oplyste herom ikke kunne føre til et andet udfald i sagen. Udlændingenævnet lagde herved vægt på, at ansøgeren havde været enkemand i 20 år, at han havde boet alene i Pakistan frem til sin indrejse i Danmark i marts 2016, og at han således var i stand til – med den herboende datter og dennes børns forsørgelse – at bo og opholde sig alene i Pakistan på trods af sine helbredsmæssige forhold. Udlændingenævnet lagde ved denne vurdering vægt på, at der ikke herved var oplyst om omstændigheder, som medførte, at den herboende datter ikke også fremover ville kunne forsørge ansøgeren i Pakistan. Udlændingenævnet bemærkede hertil, at det forhold, at der gives penge til forsørgelse til forældre i hjemlandet, ikke i sig selv er tilstrækkeligt til at etablere et beskyttelsesværdigt familieliv, som Danmark er nærmest til at beskytte, jf. Den Europæiske Menneskerettighedskonventions (EMRK) artikel 8. Udlændingenævnet fandt endvidere, at der ikke i øvrigt forelå oplysninger om ansøgerens personlige forhold, herunder helbredsmæssige forhold, der kunne begrunde, at ansøgeren skulle meddeles opholdstilladelse i Danmark. Det indgik i Udlændingenævnets vurdering, at den herboende datter havde oplyst, at ansøgeren på grund af sin alder var blevet meget svagtseende, havde gangproblemer, balanceproblemer, ikke kunne være alene, havde Alzheimers sygdom og var dement, samt at det fremgik af lægelig dokumentation fra Pakistan, at ansøgeren havde behov for daglig pleje, da han ikke kunne tage vare på sig selv, at det var livstruende for ham at være alene, og at han havde behov for smertestillende medicin, havde hukommelsesproblemer på grund af tidligere blodpropper og konstante smerter efter en hofteoperation samt gigt. Det fremgik endvidere, at ansøgeren ikke kunne modtage den daglige pleje i Pakistan, da han ingen familie havde i landet. Udlændingenævnet fandt imidlertid, at disse oplysninger ikke kunne føre til et andet resultat. Det indgik endvidere i grundlaget for Udlændingenævnets afgørelse, at den herboende datter havde oplyst, at det var udelukket, at ansøgerens hjemlands sociale myndigheder kunne tilvejebringe pasning og pleje, og at ansøgeren ikke havde noget sted at bo. Udlændingenævnet fandt dog ikke, at dette kunne føre til en ændret vurdering. Udlændingenævnet lagde herved til grund, at det ikke var dokumenteret eller sandsynliggjort, at ansøgeren ville være uden adgang til lægelig hjælp eller nødvendig pleje – enten i offentligt eller privat regi – i Pakistan, herunder at det ikke ville være muligt for den herboende datter at skaffe pleje til ansøgeren på anden vis. Udlændingenævnet lagde endvidere vægt på, at manglende familiært netværk for myndige personer ikke i sig selv kunne føre til en opholdstilladelse efter bestemmelsen, samt at almindelig alderssvækkelse og dertil hørende følgesygdomme samt generelle sociale og økonomiske forhold i ansøgerens opholdsland eller hjemland ikke kunne danne grundlag for en opholdstilladelse efter udlændingelovens § 9 c, stk. 1. Udlændingenævnet fandt således, at der ikke mellem ansøgeren og hans herboende datter forelå et sådant beskyttelsesværdigt familieliv efter EMRK artikel 8, at et afslag på opholdstilladelse til ansøgeren ville stride imod hensynet til familiens enhed, således at Danmark ville være forpligtet til at tillade familiesammenføring. Udlændingenævnet bemærkede i den forbindelse, at EMRK artikel 8 ikke indebærer en generel og ubetinget ret til familiesammenføring. Det kan udledes af praksis fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, at EMRK artikel 8 primært tager sigte på den i den europæiske tradition almindelige kernefamilie – det vil sige fader, moder og mindreårige børn – og at en konventionsstat kun i helt særlige tilfælde, hvor der mellem personer uden for kernefamiliebegrebet eksisterer en særlig tilknytning, der ligger udover, hvad der følger af slægtskabet i sig selv, vil være forpligtet til at tillade familiesammenføring. Udlændingenævnet fandt herefter, at det ikke ville være uproportionalt og stridende mod Danmarks internationale forpligtelser, herunder EMRK artikel 8, at meddele ansøgeren afslag på opholdstilladelse i Danmark. FAM/2017/149.


Dantra A/S - Dantra udvider bilparken med 11 nye DAF-lastvogne\nDAF har netop leveret yderligere fem lastvogne af typen XF Euro 6 til Dantra – de første i en serie på 11, hvoraf to erstatter eksisterende biler, mens de resterende ni går til en nettoudvidelse af koncernens bilflåde i ind- og udland.\n– DAF forventer, at både drivline, aksler og motor på bilerne kan gå 1,6 mio. km, og det dækker vores behov, fortæller Kenneth Jensen, adm. direktør og koncernchef hos Dantra A/S.\nHer er tale om modellen XF Euro 6 Space Cab med 460 hk, som ud over at være miljøvenlig byder på en række banebrydende nye egenskaber. Bilerne leveres i Dantras letgenkendelige røde farve og med en lang liste af ekstraudstyr, som især bidrager til højere sikkerhed – herunder røde sikkerhedsseler, airbags, håndfri telefoninstallationer, alkohollåse, frontkameraer, komplet ADR, DAF Night Lock, tolvtrins automatgearkasser samt hastighedsbegrænsning til 85 km/t.\nDantra har siden 1971 kørt med DAF, som længe har været det primære bilmærke i flåden. Koncernen var også først i Skandinavien til at indregistrere en DAF XF Euro 6, og nu følges den første ordre altså op med en ny og større.\n– Efter at have testkørt XF Euro 6 igennem et år besluttede vi at udvide flåden, da vi fik behov for yderligere biler. Valget faldt på flere DAF XF’ere, fordi modellen scorer højt på både pris, driftsøkonomi og kvalitet, siger Kenneth Jensen.\nBilerne er designet til tankvognskørsel og opbygges hos Truckcenter A/S i Hjøllund. De vil gennem servicekontrakter blive vedligeholdt af Truckcenters afdelinger i Hjøllund, Padborg og Malmø. Dækkene er leveret af Michelin.


Witt Wsu 90 Bcon Væghængt Emhætte - Sort - HvidevareBanditten\nForside / Shop / Komfur & Ovne / Emhætte / Witt Wsu 90 Bcon Væghængt Emhætte – Sort\nWitt Wsu 90 Bcon Væghængt Emhætte – Sort\nWitt Wsu 90 Bcon Væghængt Emhætte - Sort\nBrand: WittEAN: 5707582997043 Varenummer (SKU): 7592800961879951 Kategorier: Emhætte, Væghængte emhætter\nEr du på udkig efter Witt Wsu 90 Bcon Væghængt Emhætte – Sort? Så er du havnet det helt rigtige sted. Med Witt Wsu 90 Bcon Væghængt Emhætte – Sort bliver hverdagen bare lidt sjovere, og her får du for alvor en hvidevare, der performer – og som er udviklet med fokus på hvert enkelte detalje.\nWitt Wsu 90 Bcon Væghængt Emhætte – Sort er fra producenten mærke, som er anerkendte for at producere gode, holdbare og effektive hvidevarer, der kommer i lækre designs, og som derfor passer perfekt ind i hjemmet og samtidig lever op til dine behov.\nNår du køber Witt Wsu 90 Bcon Væghængt Emhætte – Sort får du selvfølgelig tjep levering, og du slipper for selv at troppe op i en butik og forsøge at få fragtet varen hjem til dig. Når du køber Witt Wsu 90 Bcon Væghængt Emhætte – Sort online, kan du nemlig få levering direkte til dig.\nDet betyder, at du får Witt Wsu 90 Bcon Væghængt Emhætte – Sort uden bøvl og før, du ved det.\nHos Hvidevarebanditten mener vi ikke, det skal være svært at købe hvidevarer som fx Witt Wsu 90 Bcon Væghængt Emhætte – Sort. Derfor forsøger vi at gøre os umage med at udvælge de bedste og mest solgte hvidevarer til dig.


Drenge spiller guitar, piger synger. Eller hvad? | Information\n♬ INFORMATION På MUSIKSKOLE ♬\nDrenge spiller guitar, piger synger.\nGrafik: Line Høstrup/iBureauet\nLyd og digital fortælling: Alexander Sjöberg\nDa 13-årige Rebecca Muusmann for første gang fik øje på en elbas, vidste hun med det samme, at det skulle være hendes instrument. Den hang på væggen i et musiklokale, hvor læreren var i gang med at fordele instrumenter mellem eleverne. Og den kaldte bare på hende.\nMed det samme rakte hun hånden op og sagde: »Jeg vil gerne spille bas!« Og det har hun gjort lige siden.\nMen statistisk set skulle hun ikke spille bas. For bas er et af de instrumenter, som det stadig langt overvejende er drenge, der spiller.\nSærligt inden for rytmisk musik vælger drenge og piger meget forskelligt, og det spreder sig derfra og ud igennem hele branchen – helt til pladeselskaberne og kanten af Orange Scene. Så er der én ting, man kan sige om branchen, så er det, at den er fuld af mænd.\nOg det er langt fra nyt. I 2011 konkluderede rapporten Kønsbalancen i rytmisk musik, at forholdet mellem mænd og kvinder er 80/20 på de fleste områder lige fra undervisere og studerende på musikkonservatoriet til beslutningstagere på pladeselskaber og medlemmer i rettighedsorganisationer som KODA og Gramex.\nForskellige brancheorganisationer er netop nu i gang med at lave en opfølgende rapport, der undersøger, hvilken udvikling der er sket siden 2011, og i løbet af efteråret vil de afholde en række arrangementer med fokus på diversitet i musikbranchen.\nEn ting er statistik. Noget andet er, hvordan valg af instrument opfattes i virkeligheden. For at finde ud af, hvorfor nogle instrumenter hitter mere hos det ene køn end det andet, spurgte vi elleve musikskoleelever, hvad der har afgjort deres valg, og om der overhovedet findes noget som drenge- og pigeinstrumenter.\nRebecca Muusmann, 13 år\n– Hvor længe har du spillet elbas?\n»Snart to år.«\n– Hvilken slags musik kan du godt lide at spille?\n»På elbas kan jeg godt lide at spille funk. Jeg spiller også tværfløjte, der er det både klassisk og rytmisk.«\n– Hvorfor har du valgt at spille elbas?\n»Elbas valgte jeg, da jeg var på jazz-camp. Jeg rakte hånden op og sagde, at jeg gerne ville spille bas. Jeg tror bare, det kaldte på mig. Tværfløjte spiller jeg, fordi jeg har gået på Steinerskole, hvor vi skulle vælge et instrument i fjerde klasse.«\n»Det, jeg godt kan lide ved at spille elbas, er at få lov til at være bunden, hvor en tværfløjte er lidt mere som krymmel på lagkagen. Jeg synes, det er fedt at have to instrumenter og se musik på forskellige måder frem for kun at se det fra nede bagerst i et rytmisk band.«\n»Det giver en speciel følelse, når man rører ved strengene på bassen. Jeg kan helt savne det, når jeg ikke har spillet. Jeg får tit vabler, men det er alligevel en fed følelse. Det føles bare som mit instrument.«\n– Oplever du, at der er forskel på, hvilke instrumenter piger og drenge spiller?\n»Der er mange, der siger 'wow, spiller du elbas, og du er en pige, det er da vildt'. Det er meget sjovt. Folk hører ikke så tit om piger, der spiller elbas. Heller ikke trommer eller andre rytmiske instrumenter, det er mest drenge. Jeg kender kun piger, der spiller tværfløjte.«\n– Hvis du skulle spille et andet instrument, hvad skulle det så være?\n»Guitar eller trommer, det er nogle fede instrumenter. Guitar minder om bas og så alligevel ikke, det kunne være sjovt at prøve. Og trommer, det er bare fordi, det er sejt. Man kan virkelig give den gas bag sådan et trommesæt.«\n– Hvis du ser ti år ud i fremtiden, hvor kunne du så godt tænke dig at være i forhold til at spille musik?\n»Jeg kunne godt tænke mig at blive ved med at spille, men jeg ved ikke lige på hvilket plan endnu. Bas vil jeg helt sikkert fortsætte med, den valgte på en eller anden måde mig i modsætning til tværfløjte.«\nSebastian Baagøe Schmidt, 11 år\n– Hvor længe har du spillet althorn?\n»Siden jeg var otte eller ni år gammel.«\n»Noget, der ikke er alt for gammelt. Det kan for eksempel være filmmusik som The Simpson's eller noget musik, der er gang i, for eksempel Ghostbusters.«\n– Hvorfor har du valgt at spille althorn?\n»Jeg startede på et andet instrument, en minitrompet, men fordi mundstykket ikke passede til min mund, så blev jeg sat til at spille althorn, og så har jeg spillet på det i næsten to år.«\n»Jeg synes mest, det er drenge, der spiller horn. Måske hænger det bare sammen med, at drenge og mænds stemmer er lidt mørkere lige som større instrumenter. Så derfor tænker de, at det passer lidt mere med deres stemme.«\n»Med trækbasun, der synes jeg, det er forholdsvis forskelligt, om det er drenge eller piger. Klaver, der er det jo fingrene, man bruger, så det kan både være drenge, der spiller meget videospil, for så er de jo vant til at trykke hurtigt på knapperne. Eller det kan være piger, der godt kan lide at bruge tiden på noget andet end bare at sidde og lave det samme hele tiden.«\n– Er der noget instrument, du ikke vil spille, fordi det er mere for piger?\n»Der vil jeg nok sige de der lyse, små fløjter. Blandt andet er jeg ikke vild med de toner, de laver, og så er det mest piger og kvinder, jeg ser spille på det.«\n»Måske klaver, fordi jeg har prøvet at spille forskellige klaverspil på Ipad, og der kan man få spillet noget rimelig sjovt noget.«\n»Det ved jeg ikke, for der er mange forskellige ting, jeg er god til. Så jeg ved ikke, om jeg er på toppen i musik og er fuldt i gang, eller om jeg laver noget andet.«\nDet starter i musikskolen\nGrunden til den skæve kønsfordeling lægges allerede, når børnene samler deres første instrument op på musikskolen. Så for at komme nærmere spørgsmålet om, hvorfor børn vælger, som de gør, er Information taget på besøg på Odense Musikskole.\nDet er der, vi møder Rebecca med elbassen, efter vi har slået os ned på musikskolens kontor, hvor børnene kigger forbi på vej til undervisning og fortæller om deres instrumenter.\nChristiane Axelsen på 12 år kommer gående med sin fagot, der er næsten lige så høj som hende selv. Hun kan godt lide instrumentets mørke klang, fortæller hun og giver sig til at spille »Her kommer Pippi Langstrømpe« for os.\nDe børn, vi møder, spiller alle mulige forskellige instrumenter, men mange nikker genkendende til forestillingen om, at det primært er drengene, der sidder bag trommesættet, mens pigerne står forrest på scenen og synger.\nOg det bekræftes af tal fra Danmarks Statistik, der viser at rytmiske instrumenter som elguitar, elbas og trommer er domineret af drenge, mens piger er i klart overtal på sang og klaver.\nChristiane Most Axelsen, 12 år\n– Hvor længe har du spillet fagot?\n»Tre et halvt år.«\n»Jeg kan godt lide at spille klassisk, men også nogle gange nogle lidt mere poppede numre. Det kunne være Michael Jackson, One Direction og sådan nogle ting.«\n– Hvorfor har du valgt at spille fagot?\n»Lige inden jeg startede, var der en dag, hvor man kunne komme og prøve forskellige instrumenter. Jeg tænkte, at fagot var et rigtig fedt instrument. Det kunne jeg godt tænke mig at spille på.«\n»Jeg kan godt lide, at instrumentet er ret stort. Da jeg begyndte, var jeg meget lav, der spillede jeg på fagotino, og den var også ret stor. Men det var også lyden, jeg godt kunne lide, den der mørke lyd. Jeg kan godt lide, at det ikke er alt for skingert.«\n»Når jeg spiller, har jeg det rart. Det har også noget at gøre med lyden. Jeg kan føle mig godt tilpas på en eller anden måde. Jeg synes, det er en god følelse.«\n– Oplever du, at der er forskel på, hvilke instrumenter drenge og piger og spiller?\n»En lille smule. Der er flest piger på skolen, som spiller tværfløjte, men der er så også to drenge på hele skolen, mener jeg. Så der er lidt forskel. Med trompet er det sådan lidt blandet, men jeg vil sige, at der er flest drenge. Jeg tror ikke, der er så meget forskel i forhold til fagot.«\n»Jeg tænker ikke, at der er nogle instrumenter, der er mere for drenge eller piger, jeg synes bare man kan spille, hvad man vil, og det skal man bare gøre, hvis man vil.«\n»Det ved jeg ikke. Altså jeg har spillet violin før i fem år, men det blev lidt langtrukkent i løbet af årene, så jeg ville gerne skifte instrument. Men måske trompet, det er også et fedt instrument.«\n»Det kommer an på, hvad jeg synes om at spille fagot om nogle år. Man kan ikke vide, hvordan man har det med det. Jeg tror stadig, at jeg vil spille som en fritidsinteresse, men jeg tror ikke, at det bliver mit job at være i et symfoniorkester eller sådan noget.«\nKaspar Liam J. Tinley, 14 år\n– Hvor længe har du spillet violin?\n»Siden jeg var seks år gammel.«\n»Lige nu fokuserer jeg på irsk polka, fordi min far er irer. Jeg spiller også klaver og guitar, det er mere rock og pop. På violinen er det mere klassisk.«\n– Hvorfor har du valgt at spille violin?\n»Hos min mormor var der et gammelt TV, hvor der en dag var klassisk koncert på fjernsynet. Jeg spurgte min mor, hvad det var for nogle instrumenter. Hun vidste allerede, at musik var noget, jeg ville vokse til at blive interesseret i, for jeg har gået og skrålet, siden jeg blev født.«\n»Jeg synes, violin har en fin klang. Når jeg viser det til mine venner, siger de, det er kaos i ørerne, når jeg stemmer violinen, men når jeg begynder at spille, så lægger man mærke til, hvor fedt instrumentet er.«\n»Jeg føler, at musik er meget universelt. Det er ikke rigtig noget, der kan deles op. Jeg synes ikke, at der er forskel på, hvad de drenge og piger, jeg kender, spiller. Men jeg tænker, at der generelt er mange piger, der spiller de lettere blæseinstrumenter som for eksempel fløjte og klarinet, hvorimod de store fagotter og tubaer bliver spillet af drenge. Men det er jo kun, hvad der er typisk. Violin bliver typisk set som et instrument, piger spiller, men det er jo for alle.«\n»Det er ikke, fordi at der er nogen, der peger folk ud for at være dreng og spille et bestemt instrument. Det er ikke noget, jeg er flov over, for jeg elsker at spille violin.«\n»Måske et blæseinstrument som klarinet eller trompet. Jeg synes, det er sjovt, at der er sådan et brag i musikken ved siden af det rolige, især i de klassiske sange, vi spiller.«\n»Mit ønske er at blive musiker og inspirere folk. Jeg skriver mine egne sange, men det er ikke noget, jeg har delt så meget med andre endnu.«\n»Jeg føler, at musik er meget universelt. Det er ikke rigtig noget, der kan deles op. Jeg synes ikke, at der er forskel på, hvad de drenge og piger, jeg kender, spiller. Men jeg tænker, at der generelt er mange piger, der spiller de lettere blæseinstrumenter som for eksempel fløjte og klarinet, hvorimod de store fagotter og tubaer bliver spillet af drenge. Men det er jo kun, hvad der er typisk.Violin bliver typisk set som et instrument, piger spiller, men det er jo for alle.«\nMen sådan behøver det ikke at være, mener Finn Holst, der er Ph.d. og cand.pæd. i musik ved DPU på Aarhus Universitet.\n»Jeg tror ikke, at det bare er naturligt givet, at piger synger, og drenge spiller instrumenter,« siger han.\n»Jeg tror, at børn ofte vælger ud fra de idoler, de identificerer sig med, og det, de ser i den kommercielle musik. Derfor må det være skolen eller musikskolens opgave at præsentere dem for en bredere virkelighed.«\nFinn Holst har forsket i det, han kalder instrumentklasseprojekter, hvor man bruger lang tid på rotation, så børnene kan prøve flere instrumenter af, før de vælger. Projekterne er ikke rettet mod at udligne kønsforskelle, men det sker helt automatisk, at børnene vælger mere alsidigt, når de får lov til at afprøve forskellige instrumenter, fortæller Finn Holst.\nBåde drenge og piger vælger forskellige instrumenter, herunder også sang som instrument, men ikke med den med den skævhed, hvor drenge overvejende spiller og piger synger.\nIda Toke, 12 år\n– Hvor længe har du spillet trompet?\n»Jeg kan godt lide at spille noget roligt. Jeg synes, at instrumentet er lidt vildt, men jeg kan godt lide at gøre det til noget lidt roligt. Det er en lidt voldsom lyd.«\n– Hvorfor har du valgt at spille trompet?\n»På vores skole skal alle vælge tre instrumenter i femte klasse, som de godt kunne tænke sig at spille. Så vælger ens lærer ud fra, hvad man passer godt til. Jeg valgte trompet som mit første ønske, og så fik jeg det. Det var faktisk også lidt fordi min storesøster spiller trompet. Så havde jeg jo hørt hende spille, og det lød rigtig godt. Og så ville jeg også gerne ende sådan.«\n»Jeg kan rigtig godt lide udfordring. Det er udfordrende, fordi der ikke er særlig mange greb på en trompet, men det meste bliver reguleret ved hjælp af munden. Det er lidt svært på de høje toner. Når jeg har lært noget nyt, bliver jeg glad, og jeg kan bare ikke vente med at se min lærer, sådan at jeg kan fortælle det.«\n»Det er meget forskelligt fra person til person, men jeg synes ikke, at det er forskelligt, hvad piger og drenge spiller. Men jeg tror, at piger er lidt mere udviklet til at spille, i hvert fald på mit instrument.«\n»Men jeg vil sige, at der er nogle instrumenter, der ligger mere til drenge og nogle, der ligger mere til piger. Selvfølgelig kan drenge godt spille tværfløjte, men det ligger lidt mere til piger.«\n»Jeg kan se på folk, lige så snart jeg møder dem, hvilket instrument der ville passe til dem. Jeg kan bare se det i deres øjne og på den måde, de snakker, bevæger sig og er. For eksempel dig, du er sådan lidt rolig i det, men også lidt vild, så jeg tror, at du ville passe godt til en tværfløjte.«\n»Klaver eller violin. Begge instrumenter har jeg spillet før.«\n»Jeg vil gerne opnå noget stort med det og blive ved med at spille også om ti år. Jeg vil gerne være lærer og gå på konservatoriet.«\nEmma Pilgaard Christiansen, 20 år\n– Hvor lang tid har du sunget?\n»Jeg har sunget på musikskolen, siden jeg var 11 år gammel. Nu går jeg på MGK (Musikalsk Grundkursus, red.).«\n– Hvilken slags musik kan du godt lide at synge?\n»Jeg synger mest jazz. Jeg startede med klassisk, da jeg var helt lille, men jeg havde ikke disciplin nok. Senere begyndte jeg at få undervisning i rytmisk sang. Det er to vidt forskellige verdener.«\n– Hvorfor har du valgt sang?\n»Jeg startede egentlig med at spille klaver. Det kunne jeg rigtig godt lide, men det fangede mig ikke på samme måde som sang. Sang var lettere at gå til, syntes jeg på det tidspunkt. Jeg gik til kor, og jeg var vild med det. Der var ikke et fast vendepunkt, hvor jeg valgte sangen direkte, men det kom til mig med tiden.«\n»Når jeg synger, er jeg meget anderledes, end som jeg sidder lige nu. Det føler jeg i hvert fald. Det er lige som om, det er to forskellige personer. Det lyder virkelig kliche det her, men det er det også lidt. Fordi jeg er en meget stille og tilbageholden person, men når jeg så synger, er det lige som om, der kommer noget andet ud af min stemme, et andet udtryk. Jeg kommer til at føle mig som noget, jeg ikke er, men som jeg gerne vil være. Og det er vel positivt.«\n»Der er en kæmpe forskel. På MGK er vi ca. tyve elever på den rytmiske linje, og vi er fem piger i alt, resten er drenge. Tre af pigerne er sangere og sangskrivere, og så er der to blæsere. Jeg ved ikke, hvorfor det er sådan.«\n»Nogle gange kan det godt være svært som pige og samtidig også som forsanger at komme ind i alt det andet. Det er svært at være en del af det fede groove, de andre skaber, og de fede jams, når man bare sidder ved siden af. Og samtidig er man også af andet køn, og det er lidt sværere at gå til, tror jeg.«\n»Jeg er ved at lære at spille bas. Jeg synes, det er et mega fedt instrument, og jeg synes nogle gange, det kan være lidt kliche at sige, at man synger og spiller klaver. Der er bare de her kønsroller, som der ikke burde være.«\n»Jeg håber, at jeg inden for de næste to-tre år kommer på konservatoriet.«\nKønsstereotyper skal bekæmpes\nNoget tyder på, at der er ved at komme større fokus på, hvordan man modvirker kønsstereotyper blandt børn, der spiller musik.\nKulturministeren nedsatte i marts måned en musikskoletænketank, der skal komme med forslag til, hvordan musikskolerne kan nå bredere ud og tackle udfordringer såsom »dalende elevtal og kønsstereotyper i børn og unges instrumentvalg«, som det lyder på kulturministeriets hjemmeside.\nLena Schnack Mertz, der er en del af tænketanken og desuden formand for Danske Musik- og Kulturskoleledere og leder af Faxe Musikskole, mener, at man skal være bevidst om, hvilke læringsrum der appellerer til drenge og piger.\n»Jeg synes godt, at man kan prøve at skubbe lidt til de forestillinger, der er om, hvad drenge og piger spiller. Om de naturligt vælger noget forskelligt, eller om det er mere kulturelt betinget, kan være svært at afgøre, men det er vores opgave at sikre, at alle er blevet præsenteret for muligheden for at spille forskellige slags instrumenter.«\nPå Faxe Musikskole, hvor Lena Schnack Mertz er leder, motiverer de pigerne til at komme i gang med at spille instrumenter blandt andet gennem et særligt pigeprojekt, men også generelt ved at præsentere både drenge og piger for mange forskellige instrumenter.\n»I nogle tilfælde kan det kan være en god ide at skabe særlige rum for piger og drenge, fordi musik kræver, at man åbner sig op og tør udtrykke sig og lave fejl. Og det kan være svært for nogle, især i teenagealderen, hvor der i forvejen er meget fokus på at passe ind og være god nok,« forklarer Lena Schnack Mertz.\nUlrikke Weeth, 10 år\n– Hvor længe har du spillet klaver?\n»Jeg kan bedst lide at spille noget, jeg kender, som jeg har hørt i radioen, i stedet for noget, som jeg ikke kender. Det er også lidt nemmere, for så ved man, hvordan melodien er, når man skal spille.«\n– Hvorfor har du valgt at spille klaver?\n»Min veninde gik til klaver, og hun sagde, at det var sjovt. Så ville jeg gerne prøve det, og jeg syntes også, det var meget sjovt. Jeg kan godt lide, at man kan lære at spille nogle bestemte numre, det er lidt sejt at kunne sige, at man kan spille dem. Min mor og min far har også gået til klaver engang, så de kan hjælpe mig lidt nogle gange. Når jeg spiller, er jeg er glad – det føles meget godt.«\n»Altså ikke sådan – lidt, eller … Jeg går til noget, der hedder black and white, og dér er der flest piger. Det er sammenspil, hvor alle spiller på klaver. Der er elleve piger og tre drenge.«\n– Er der noget instrument, du ikke kunne tænke dig at spille, fordi det er mere for drenge?\n»Nej, altså ikke af den grund, men der er nogle ting, jeg ikke helt gider spille, men ikke på grund af det.«\n»Det ved jeg ikke helt. Jeg kan bedst lide bare at spille klaver. Man kan jo altid godt lære mere, men jeg tror ikke, at jeg vil gå til mere.«\n– Hvis du ser ti år frem i tiden, hvor kunne du så godt tænke dig at være i forhold til at spille musik?\n»Jeg vil gerne stadigvæk kunne spille klaver, sådan at jeg ikke helt har glemt det. Men jeg vil ikke være kendt for det.«\nJulie Kruse, 12 år\n»Klassisk musik. Jeg kan godt lide, at det er roligt.«\n»Jeg så en pige i et talentshow, som var rigtig god til at spille violin, og så ville jeg gerne starte til det. Jeg syntes det var flot, det hun spillede, og at hun kunne så meget på sin violin.«\n»Jeg kan godt lide, at der ikke er så mange, der spiller violin. Så kan man lige skille sig lidt ud, når man for eksempel har lært en ny sang på violin.«\n»Jeg synes, jeg har en god fornemmelse i min krop, når jeg har spillet, og jeg har det godt. Nogle gange kan det godt gøre ondt i fingrene, hvis man spiller i lang tid, og det gør jeg nogle gange. Så slapper jeg bare af i mine fingre bagefter, og så går det over igen.«\n»Ja, der er flest drenge, der spiller på de rytmiske instrumenter; trommer, elbas og guitar. Der er ikke lige så mange drenge, der spiller klassiske instrumenter. Jeg tror, det er fordi, at der er mange drenge, der tænker, at det er sådan noget tøse-noget at spille på violin. Piger de kan bare det der med klassisk, og drenge de tænker, at de hellere vil spille trommer end violin. Der er også mange drenge, der ikke er så gode til at koncentrere sig.«\n»Klaver. Jeg kunne forestille mig, at det var sjovt at spille, og det ville udfordre mig lidt. Jeg kan godt lide at blive udfordret.«\n»Jeg tror gerne, at jeg vil blive ved med at spille violin, men jeg ved ikke, om jeg vil på konservatoriet og sådan noget. Det er bare for sjov jeg spiller.«\nEstrid Emilie Bang Brandslund, 8 år\n– Hvor længe har du spillet guitar?\n»Ikke så lang tid. Et halvt år.«\n»Der er en sang, der hedder »Cowboy«, som jeg godt kan lide at spille. Jeg kan godt lide, at den bare går så hurtigt, og den lyder virkelig godt.«\n– Hvorfor har du valgt at spille guitar?\n»Fordi jeg har en guitar derhjemme, og så tænkte jeg bare, at når jeg bliver stor nok til at spille, så i stedet for at låne en guitar, kan jeg jo spille på den.«\n»Jeg kan godt lide, at man lærer alt muligt nyt og nogle nye noder og sådan noget. Næste gang jeg kommer til guitar, skal jeg spille en sang, og så bagefter skal jeg spille den sammen med min lærer. Så lyder det rigtig godt, når vi spiller sammen. Han er en sjov lærer. Han har sagt, at når jeg kommer hjem, skal jeg lære far at spille på guitar. Så skal det koste tyve kroner, og så skal vi dele dem.«\n»Det er sjovt at spille. Jeg kan godt lide at høre, hvor godt det lyder.«\n»Ja, det kan være drenge hellere vil spille på trompet og trommer og sådan noget. For piger er det mere guitar og klaver. Det er, fordi piger godt plejer at kunne lide noget, der bare er nemt at spille på. Drengene, de kan mere lide udfordrende ting.«\n– Er det nemmere at spille guitar end trommer, tror du?\n»Jeg vil ikke så gerne spille violin, fordi så skal man have en ting oppe på skulderen, og tit har jeg rigtig ondt i skulderen.«\n»Klaver, fordi det lyder så godt.«\n»Det ved jeg ikke. Jeg vil gerne blive ved med at spille guitar, fordi jeg synes, det er rigtig sjovt.«\nPop-pilot og JazzCamp for piger\nOgså uden for musikskolen er der kommet flere initiativer for de musikinteresserede piger. I vinterferien er der 'JazzCamp for piger', og netop i denne uge er piger i alderen 13-16 år samlet på musiklejren 'Pop-pilot', hvor de bliver coachet i at skrive sange og spille instrumenter.\nSanger og sangskriver Marianne van Toornburg var en af initiativtagerne, da Pop-pilot startede i 2012. Hun mener, at de særlige læringsrum for piger kan fungere som en affyringsrampe, der kan give pigerne blod på tanden.\n»Jeg tror nogle gange, at man bliver nødt til at provokere de rum frem, som ikke lige er opstået af sig selv. Et ønskescenarie ville selvfølgelig være, at det ikke var nødvendigt, men når man ser sig omkring, synes jeg bare, det ser ud til, at det er nødvendigt,« siger Marianne van Toornburg.\nDet var netop på en af disse pigecamps, at Rebecca Muusmann for første gang lagde mærke til elbassen, der hang på væggen og kaldte på hende.\n»Jeg tænkte slet ikke over, at det er et instrument, som flest drenge spiller, for der var jo kun piger på campen,« fortæller hun. »Jeg tror man kan åbne sig lidt mere op, når der kun er piger, man slapper mere af.«\nIsak Breunig, 12 år\n– Hvor længe har du spillet cello?\n»Snart tre år.«\n»Der er meget forskelligt musik, jeg kan lide, men jeg kan bedst lide at spille noget klassisk. Jeg kan også rigtig godt lide The Beatles og musik fra den tid.«\n– Hvorfor har du valgt at spille cello?\n»Faktisk ville jeg have startet til klaver, men så fordi der var så lang venteliste, kiggede vi på nogle andre instrumenter. Ved cello var der to måneders gratis prøvetid. Jeg prøvede det, og så syntes jeg bare, det var så sjovt, så derfor er jeg blevet ved med det.«\n»Jeg kan godt lide, at det ikke er et instrument, der er så mange, der går til. Hvis folk hører, at jeg spiller musik, så går de ikke ud fra, at jeg spiller cello, men at jeg måske spiller klaver eller guitar.«\n»Piger spiller mest guitar eller klaver. For drenge er det måske guitar, klaver, cello eller bas. Jeg tænker ikke, at der er pige- eller drengeinstrumenter, for på min skole er det meget piger og drenge, der spiller de samme instrumenter. Jeg er den eneste på min skole, der spiller cello, men der er mange, der spiller klaver.«\n»Jeg kunne godt tænke mig at spille slagtøj eller fagot. Jeg kan rigtig godt lide lyden af fagot, det er det blæseinstrument, jeg bedst kan lide. Og slagtøj, det er fordi, jeg synes, det er ret sejt, at man bare kan slå på alt muligt forskelligt, og at det så får en lyd.«\n»Jeg kan rigtig godt lide filmmusik, så jeg synes, det kunne være rigtig sjovt at spille til film. Jeg kan godt lide, at musikken ligesom bare er der, man lægger ikke så meget mærke til den i film. Men det er meget mærkeligt at se en film uden musik, fordi musikken er med til at give en god eller dårlig eller mystisk stemning.«\nAndreas Søren Jakobsen, 17 år\n– Hvor længe har du spillet elguitar?\n»To år. Jeg har også spillet klaver siden tredje klasse.«\n»Blues, jazz eller rock. Det kommer an på, hvad jeg lige føler for.«\n– Hvorfor har du valgt at spille elguitar?\n»På efterskolen var der et valgfag, der hed 'guitar for begyndere'. Jeg tænkte, at jeg gerne ville lære en nyt instrument. Det åbnede nogle døre til at kunne spille noget helt andet og nyt musik, som man ikke kan spille på klaveret. Det er et helt nyt system, og det kræver andre teknikker. Du kan få andre klange og lyde frem med en guitar. Den kan få noget knas på og lyde vildt rocket, samtidig med at den kan have en swing-agtig feel. Når man improviserer, og det gør jeg meget, så er man lige som selv herre over, hvordan man vil have ens lydbillede til at være.«\n»Ja, jeg er lige startet på gymnasiet i en musikklasse, og alle drenge uden undtagelse spiller guitar. De fleste piger synger eller spiller klaver. Og det er meget atypisk for drenge at synge, desværre, for det kan lyde helt vildt fedt.«\n»I forhold til guitar, så tror jeg, det hænger sammen med, at mange unge drenge synes, at guitar er et fedt instrument. I meget af den musik man hører i den alder, har elektrisk guitar en ledende rolle. Så vil man gerne lære at spille den musik, man lytter til.«\n»Jeg tror bare, det ligger mere naturligt til piger at gøre nogle andre ting end drenge, men det skal ikke være sådan, at man siger: jeg vil ikke spille et bestemt instrument, fordi jeg er en dreng. Jeg ville ikke selv tænke over, om et instrument er mest for drenge eller piger, jeg ville bare kaste mig ud i det.«\n»Saxofon. Det har jeg altid været kæmpe fan af. Det har en fed klang og en fed lyd. Og så ser det også bare fedt ud.«\n»Jeg vil helt sikkert stadig spille musik. Jeg har også overvejet musikkonservatoriet, men det kommer an på, om jeg bliver ved med at brænde helt vildt for det, for ellers får jeg ikke øvet nok til, at det kan lade sig gøre.«\nFakta: Mændene sidder på musikken\n72 procent af de studerende og 90 procent af underviserne på de danske musikkonservatorier er mænd.\n22 procent af de kvindelige studerende på konservatorierne spiller et instrument, for mandlige studerende er tallet 96 procent.\n82 procent af KODAs medlemmer er mænd, og mandlige medlemmer modtager 88 procent af de samlede rettighedsmidler.\nSpillesteder har 72 procent mænd i bestyrelserne og 81 procent mænd blandt organisationernes øvrige beslutningstagere.\nPladeselskabernes beslutningstagere består af 85 procent mænd.\nKilde: Rapporten Kønsbalancen i rytmisk musik fra 2011\nRedaktør: Johanne Pontoppidan Tuxen\nPubliceret 21. oktober 2016\n21. oktober, 2016 - 12:10\nOg hvad spiller så Ahmed og Zainab ???\n21. oktober, 2016 - 17:20\nDet forekommer mig at bassister ofte er tykke. Hvis der er noget om det kunne det hænge sammen med at strengene på en bas også er tykke og derved indbyder til et slægtskab. Hvis, altså der er noget om det? Det kan også hænge sammen med at bassister ofte supplerer med en akustisk bas og så er det jo en fordel at man ikke er selv er for klejn, når man skal transportere sit instrument fra A til B. På den baggrund har det altid fascineret mig når piger vælger bassen, især hvis de ikke er særligt store.\n21. oktober, 2016 - 17:40\nSøren Kristensen, prøv at se Fellinis "Orkesterprøven", som giver en glimrende indføring i, hvilke typer mennesker der spiller på hvilke typer instrumenter. Fx er messingblæsere ofte store stærke mænd, der kan tåle mange øl, fordi man bliver tør i munden af hele tiden at blæse i hornet. Mens violinister ofte er små sirlige mænd og kvinder, da en violin ikke er så tung at løfte. Og sådan er det hele vejen igennem.\nFlemming Berger, Søren Kristensen og Karsten Aaen anbefalede denne kommentar\n21. oktober, 2016 - 20:21\nPiger spiller blokfløjte, selvfølgelig. det er sådan et artigt instrument. Det kan nemt udvikle sig til tværfløjte, men ikke fagot, det er for maskulint.\n21. oktober, 2016 - 23:20\nNår det bliver sådan, at man skal til at give koncerter mm. ja så kan drengene altså godt finde ud ag stå oppe foran og synge halsen ud foran et skrigende publikum. Mens de piger, og de kvinder, der er med på scenen, som regel må finde sig i at være staffage, backupsingers og juhu-piger. Også selvom de meget bedre sangere end de drenge, der synger...\n22. oktober, 2016 - 13:12\nSumma 23.687 kvinder/piger mod 20.182 mænd/drenge...\nSer man på top 10 af mest downloadede albums på iTunes er der 5 med en kvindelig forsanger...\n"Kønsstereotyper skal bekæmpes"? :)\nFine billeder! Der er håb i horisonten.\n23. oktober, 2016 - 12:36\nSpændende artikel med gode interviews - både med musikskoleeleverne og "eksperterne". Jeg undrer mig over følgende i faktaboksen:\nSom man kan se af selve rapporten, gælder det kun de RYTMISKE linjer/konservatorier. Hele det klassiske område er ikke med. Rimelig vigtig skelnen, synes jeg. Måske er det store problem, at der uddannes så få rytmiske mandlige sangere - nemlig 4 %? Hvis man hørte nogle flere veluddannede, professionelle mandlige sangere på den rytmiske scene, var der nok også flere unge drenge, der turde gribe en mikrofon og synge henover elbassen - som gode, gamle McCartney!\n24. oktober, 2016 - 19:52\nSå fik vi det slået fast endnu engang: Ja, der ér forskel på hanner og hunner - også hos menneskeracen. Og ja, det kommer til udtryk i alle spekter af livet - dermed også ved valg af karrierer og fritidsinteresse.\nHar vi mon fanget en forskel vi kan leve godt og ukompliceret med, eller er det en fejl, der skal bekæmpes og konsekvent rettes ind, til søjlerne i statistikken viser vi er ens?\n24. oktober, 2016 - 19:53\nSpekter = aspekter (min a-taste er dum)


”Det er bare venskabelige drillerier” - Mobning - Skolebørn\nSkolebørn / Mobning / ”Det er bare venskabelige drillerier”\n”Jeg vil ikke.” Ordene presses ned i hovedpudebetrækket. Carl ligger i fosterstilling og stirrer tomt ind i væggen. Hans krop ryster. I døren står hans mor, Kirstine. Det er femte gang, hun er oppe på værelset for at vække ham. Klokken er mange. Om lidt kører skolebussen.\n”Kom nu ned og få noget morgenmad. Ellers når du ikke skolebussen,” siger hun og lægger en hånd på Carls skulder.\nKirstine er godt klar over, at noget er galt. Det har stået på lige siden 7. klasse, hvor Carl og hans klassekammerater startede i udskolingen og fik en ny klasselærer. Nu er han halvvejs gennem 8. klasse.\nCarl er 14 år og lang og tynd. Han har altid været en udadvendt dreng med et aktivt liv i den lokale håndboldklub. Men det seneste år har han trukket sig mere og mere ind i sig selv. Han har ikke længere lyst til at gå til håndbold med de andre drenge fra klassen. Og til sin nonfirmationsfest, ville han ikke have nogen venner med.\nKirstine har forsøgt at snakke med Carl om, hvad der foregår i klassen. Flere gange har hun spurgt, om hun ikke må skrive til skolen og fortælle hans lærer, at hun er bekymret. Men hver gang har Carl kigget skræmt på hende og tryglet hende om at lade være.\nHun er næstformand i skolebestyrelsen på Carls skole, hvor hendes to andre børn også går. Kirstine har derfor i mange år haft sin daglige gang på skolen og er jævnligt i kontakt med både lærere og ledelse.\n”Set i bakspejlet burde jeg have kontaktet skolen noget før, men jeg var bange for at bryde Carls tillid til mig. Samtidig tænkte jeg, at lærerne ville have sagt noget til mig, hvis de også var bekymrede. Jeg skød derfor bekymringen fra mig og håbede, at det snart ville gå over,” siger Kirstine.\nMen det går ikke over. Der bliver flere og flere morgener, hvor Carl ligger og ryster i forsterstilling i sengen. En dag springer Carl af skolebussen, inden den er nået frem til skolen. Hjertet galopperer og han kan ikke få vejret.\nFamilien bor i et lille lokalsamfund, hvor alle kender alle. Flere af mødrene til drengene i Carls klasse har Kirstine kendt, siden de var i mødregruppe sammen. Drengene er kommet i familiens hjem, siden de kunne kravle. De har i årevis været en del af Carls vennegruppe. Derfor er Kirstine også målløs over at høre det, som Carl fortæller hende en sen aften, hvor han bryder sammen.\nHun har været til bestyrelsesmøde på skolen og har været inde og sige godnat til Carl, da der et par timer efter tikker en sms ind på hendes mobiltelefon. Det er fra Carl. Han skriver, at han gerne vil tale med hende.\nKirstine går ind og sætter sig på Carls seng. Tårerne triller ned ad kinderne på ham, og han bliver ved med at gentage: ’Jeg kan ikke mere, mor’.\nAlt det, som Carl har forsøgt at skjule det seneste år, vælter nu ud af ham. Han fortæller Kirstine, at han hver dag er bange for at få bank eller buksevand ovre i skolen, og at han ikke har turdet fortælle om mobningen af frygt for, at det vil blive endnu værre, hvis drengene i klassen finder ud af, at han har sladret.\nDet er især tre af drengene fra klassen, der mobber. I dag kastede de vand efter ham i fysiklokalet og gjorde bagefter nar af ham til de andre, fordi Carl var kommet til at græde.\n”Vi måtte padle og padle for bare tårer,” havde de grinende sagt, mens Carl krøb sammen bag skærmen på sin mobiltelefon.\nCarl fortæller, hvordan de samme drenge det seneste år hånet og mobbet ham ved dagligt at kalde ham øgenavne som ’vat-arm’ og ’tynde svin’. Carl fortæller også, at drengene i klassen plejer at lege en leg nede i omklædningsrummet, inden de skal have idræt. Legen hedder ’trække fod’, og den går ud på, at alle skal stå i en rundkreds med tæerne ind mod midten. Den der sidst trækker foden til sig, har tabt. Taberen skal være på hold med Carl.\nKirstine lytter. Det føles som om, alt inde i hende knuger sig sammen. I sengen ligger hendes 14-årige søn og kigger fortvivlet på hende. Han stemme er lav.\n”Mor, du må love ikke at sige det til nogen. Ellers banker de mig.”\nLÆS OGSÅ: Klageinstans: Sådan kan du klage over skolens håndtering af mobning\nLærer lader den ligge\nKirstine tager en dyb indånding. Hun mærker vreden bruse frem. Det her skal stoppes med det samme. Hvorfor har ingen sagt noget? Hvordan er det muligt, at et barn kan blive udsat for daglig mobning i over et år, uden at hverken lærere eller elever har grebet ind?\nKirstine stryger Carl over håret, og forklarer ham, at hun bliver nødt til at skrive til hans klasselærer, så han kan få at vide, hvad der foregår. Han indvilliger under den betingelse, at klasselæreren ikke fortæller noget om det til de andre i klassen.\nNæste morgen sætter Kirstine sig til computeren og skriver en lang mail til Carls klasselærer, om det, Carl har fortalt hende. Hun gør det klart, at det er fortroligt, men at hun gerne vil mødes med læreren og uddybe nærmere.\nDagen efter tikker et svar fra klasselæreren ind i mailboksen. I mailen står der fire linjer:\nTak for info. Hvis Carl skal have hjælp, er vi nødt til at tale om det åbent i klassen. Så indtil videre lader vi den ligge. Hvis du taler yderligere med Carl og han er parat til, at vi tager det op i klassen, må du endelig skrive igen.\n”Jeg bliver målløs, da jeg læser beskeden. Jeg forstår ikke, hvordan man som lærer kan sidde inde med så alvorlig viden om en elev, der mistrives, og så bare skrive, at man lader den ligge? Jeg troede, jeg havde læst forkert,” siger Kirstine.\nSom formand i skolebestyrelsen har hun selv været med til at skrive skolens antimobbestrategi og kender proceduren, hvis der opstår en mobbesag. Kirstine kontakter derfor straks afdelingslederen for at få skolen til at igangsætte sygeundervisning derhjemme, indtil skolen får lavet en handleplan.\nEn harmonisk drengegruppe\nHerefter går der fire lange dage, hvor Kirstine og hendes mand intet hører fra skolen. Men så tikker en ny mail ind i mailboksen. Det er fra Carls klasselærer, der foreslår et møde med lærerteamet, den pædagogiske leder og skolepsykologen fra PPR.\nPå mødet fortæller klasselæreren, at han har bemærket, at Carl siden starten af 8. klasse ikke har været lige så fagligt motiveret, som han plejer, og at Carl heller ikke deltager i drengegruppen på samme måde, som han har gjort tidligere. Men klasselæreren stiller sig uforstående overfor det, Carls forældre fortæller om, at der foregår mobning. Han mener, at det blot er venskabelige drillerier. Ifølge klasselæreren har klassen en god og harmonisk drengegruppe.\nDet er lige inden juleferien, og Carls forældre kører hjem fra mødet med en fornemmelse af, at klasselæreren synes, det er Carl, der har et problem og ikke de andre drenge.\nSidst på eftermiddagen samme dag, får sagen pludselig en ny drejning. I en mail skriver skolens pædagogiske leder til Carls forældre, at hun har besluttet at bortvise de tre drenge, der har mobbet Carl. I mailen står der:\n”Jeg vil blot orientere om, at jeg indkalder de tre elever og deres forældre til møde i morgen, og at de bortvises fra og med d. 21. dec. til d. 6. januar.”\nDe tre drenge først skal møde op i skole tre dage efter, at de andre elever vender tilbage fra juleferie. Kirstine er lettet på Carls vegne og glad for, at skolen har besluttet, at der er en konsekvens, når man mobber.\n”For mig var det et signal om, at skolen alligevel tog det alvorligt. Og en anerkendelse af, at Carl var udsat for mobning og ikke bare venskabelige drillerier,” fortæller Kirstine\nSamtidig begynder beskederne på Carls telefon at lyse skærmen op:\nPikhovede!!!” og ”Hvad fanden har du sagt til Hanne?”\nBeskederne kommer fra de tre drenge, der er blevet bortvist. Carl har ikke mulighed for at svare, for lige så hurtigt beskederne tikker ind, lige så hurtigt blokerer de ham på de sociale medier, de skriver fra.\nSenere ringer én af drengenes far til Carls far. Han har netop talt med skolelederen og er rasende over, at hans søn er blevet bortvist.\n”Konflikten eskalerer fuldstændig. Vi har jo kendt forældrene i mange år og altid kommet godt ud af det med dem. Men pludselig begynder vi at få truende opringninger om, at det er os, der er bindegale, og at jeg selv er skyld i, at Carl har fået angst,” fortæller Kirstine.\nDagen efter møder han op på gårdspladsen foran familiens hjem og råber, at de skal trække beskyldningerne tilbage. Han mener, at det er Carl, der er sart og Kirstine, der er hysterisk. Ifølge de tre drenge har det bare været venskabelige drillerier.\nSagen tager en drejning\nDet er d. 22. december. Der er to dage til jul, og få kilometer væk sidder skolelederen fra Carls skole på sit kontor og taster telefonnummeret til Kirstine. I telefonen forklarer han Kirstine, at han har trukket bortvisningen af de tre drenge tilbage.\nHan fortæller, at nogle har følt sig intimideret af, at Kirstine er bestyrelsesformand og måske derfor har taget en overilet handling. At hun har misbrugt sin magt til at få bortvist drengene. Det ved de begge to godt, ikke er rigtigt. Kirstine har intet haft med bortvisningen at gøre. Men skolelederens holdning er, at det er bedst at dysse sagen ned. Også af hensyn til Carl.\n”Han siger, at der er tale om nogle misforståelser, og at ’vi jo ikke er den slags skole, som bortviser vores elever’,” fortæller Kirstine.\nSkolelederen indikerer også, at mobningen måske er noget, der foregår oppe i Carls hoved. Kirstine og Carls far er chokerede. De føler, at både de og Carl bliver mistænkeliggjort for at køre sagen op. Og det går op for dem, at Carls frygt for konsekvenserne ved at sige det højt, er blevet til virkelighed.\n”For Carl er situationen kun blevet endnu værre. Nu skal han ikke blot leve med de daglige ydmygelser og mobberier, men også med skolens og de andre forældres historie om, at det er noget, han bare har fundet på,” siger Kirstine.\nTilbagetrækningen af bortvisningen gør beslutningen enkel for Carls forældre: Deres søn skal ikke tilbage efter juleferien. Den eneste løsning de kan se, er, at Carl skifter skole.\nDet er halvandet år siden. Carl har netop færdiggjort 9. klasse på skolen i nabokommunen og stortrives. Han har fået nye gode venner og er ikke længere bange for at gå i skole. Carl har også skiftet håndboldklub og nyder igen at spille håndbold.\nForældrene har efterfølgende klaget over skolens håndtering af sagen til Den Nationale Klageinstans mod Mobning og har fået medhold i klagen. I afgørelsen fra klageinstansen står der blandt andet, at skolen ikke har overholdt loven om 10 dages fristen for at lave en handleplan, og at skolen ikke har informeret berørte elever og forældremyndighedsindehavere i overensstemmelse med undervisningsloven. Der står også, at Klageinstansen i sin vurdering har lagt vægt på, at skolens afdækning af dynamikkerne og problemet ikke har været tilstrækkelig.\n”Jeg er glad for, at vi har fået medhold. Men jeg er ked af de store omkostninger, det har haft for Carl.\nAngsten for at blive verbalt og fysisk overfaldet sidder stadig dybt i ham. Det kommer den til at gøre resten af livet,” siger Kirstine.\nFamiliens yngste barn går stadig på skolen og Kirstine er stadig bestyrelsesformand. Men skolelederen nægter at give hende hånden, og sagen er aldrig siden blevet nævnt med et ord af ledelsen. De har heller ikke spurgt til, hvordan det går med Carl. I det lille lokalsamfund, hvor familien bor, går der fortsat rygter om, at det var Kirstine, der i første omgang fik bortvist de tre drenge. Forældrene til de tre mobbere går over på den anden side af vejen, når Kirstine møder dem. Og de vender ryggen til hende oppe i Brugsen uden at hilse, når hun er oppe og handle. På den måde påvirker sagen stadig familien.\nCarl siger selv, at han ville ønske, at eleverne fra hans gamle skole ikke ville dømme ham ud fra de tre drenges version af historien. Han beder blot om, at sandheden kommer frem. Og for Carls forældre er tavsheden om sandheden næsten det værste: At skolen på trods af klagenævnets medhold i klagen, ikke vil erkende deres fejl og anerkende, at Carl blev mobbet. At skolelederen aldrig har skrevet ud til de andre elever og forældre og fortalt sandheden om, hvorfor Carl skiftede skole.\n”Skolelederen har haft halvandet år til at fortælle, at Carl blev udsat for mobning. Men det er ikke sket. Og nu er det for sent. Carls årgang har haft sidste skoledag, så missionen om at trække sagen så meget i langdrag at problemet forsvinder af sig selv, er lykkedes. Han vandt,” siger Kirstine.\nArtiklen er blevet til på baggrund af interview og gennemlæsning af alle sagsakter, mailkorrespondenser, sms’er og journaler. Heriblandt klageafgørelsen fra Den Nationale Klageinstans mod Mobning. Af hensyn til Carl er alle navne i artiklen anonymiserede. Redaktionen har talt med skolelederen på Carls tidligere skole, men han vil ikke udtale sig om den specifikke sag af hensyn til sin tavshedspligt.\nFORRIGENoah blev syndebuk for konflikterne i klassen\nNÆSTEKlagenævn: ”Få fokus på barnets mistrivsel i stedet for definitionen af mobning”


Du skal forvente, at det tager 7- 12 måneder at komme hele vejen op ad Læsetrappen, men øget selvtillid og synlige læseresultater kan ses allerede i løbet af en uge! Faktisk kan du se resultatet allerede efter læsetesten, hvor jeg lærer eleven en masse. Derfor spørger jeg, om jeg må tage en video af testen til internt brug. Videoen bliver selvfølgelig slettet, hvis du ikke starter på et forløb efter læsetesten. Videoen er gavnlig, når eleven er færdig med de 10 x læseundervisning. Her vil fremgangen være visuel tydelig.\nDet er svært at sige, hvor hurtigt man kan komme op ad læsetrappen. Det kommer an på, hvor man starter på Læsetrappen. Starter man helt i bunden ved bogstavernes navne og former, eller starter man et andet sted på Læsetrappen. Alle er forskellige. Nogle kan klare 1 Alkalær-mappe på 2-3 måneder og andre skal bruge ½ år.\nEr det rigtigt at mit barn læser bedre allerede efter læsetesten?\nJa. Har dit barn ikke forståelse for hvad læsning er nemlig: At læse er at sætte bogstavernes lyde sammen til ord og At forstå de ord man læser, så de er menings-skabende, så vil dit barn være meget bedre lige efter læsetesten, hvor jeg vil lære dit barn dette.\nAlkalær-metoden lærer først dit barn de lydrette lyde til bogstaverne. Herefter læres Drilleord, som er ikke lydrette ord. Disse ikke lydrette ord læres som én lyd af gangen. Bøgerne som er tilknyttet Drilleord har sit fundament i lydrette ord og ganske langsomt tilføjes drillelydene en efter en. Systematisk og gennemskueligt. Der er 10 fundamentale drillelyde, så det er til at overkomme.\nHvis barnet er motiveret, undervisningen er systematisk og grundig og hvis barnet får den rette støtte og hjælp hjemmefra, kan alle børn kan blive fortrolige med sprogets lyde og kan komme til at læse forrygende, uanset om de er testet ordblinde eller læsesvage. Ordblinde og læsesvage har ikke flair for at høre lyde i ord, men lærer de systematisk at høre disse lyde, så kan de alle lære at læse og skrive.\nDet er ikke så vigtigt om dit barn kravler, går eller løber op ad Læsetrappen. Med Alkalær skal vi nok komme derop – et trin ad gangen. Alkalær-metoden er gennemprøvet og et resultatbaseret undervisningssystem hvor alle, der har et sprog og et fungerende sanseapparat, kan lære at læse.\nDesuden er kendskab til lydene de lydrette, de ikke lydrette og til vokalskift grundlæggende for at kunne anvende de digitale hjælpemidler optimalt. Kan dit barn ikke lyde i det danske sprog vil det ikke være i stand til at anvende fx CD-ord, som bare vil være et værdiløst program downloaded til computeren.\nJeg går skam ind for digitale hjælpemidler, og det er bestemt dejligt med alle de digitale hjælpemidler, som er kommet til og som kan hjælpe ordblinde og læsesvage, hvis de altså kan lydene i det danske sprog.\nJeg opfordrer bestemt mine elever til at indtale SMS´en, at bruge læse-pen, MEN det er nu rart at være i stand til at tjekke om SMS´en er skrevet rigtigt, og at der ikke står noget helt forkert. Indlæring af skriftsprogets lyde er vejen hertil.\nEt læseforløb og/eller et staveforløb?


Sådan fjernes Smeltede Gummy Bears i en bil - Tips for you - Tipsed.Com\nGummy bears er formentlig en af jer barnets favorit snacks;de er velsmagende og uimodståeligt søde.Men når dit barn falder en gummiagtig bjørn i din bil, er det ofte går ubemærket hen, indtil det er for sent.Varmen vil smelte gummiagtige bjørn og få den til at holde sig til fibrene i dit tæppe eller dit sæde polstring, så du spekulerer på, hvordan du nogensinde kommer til at få det ud.\nbarberblad eller skraber\nAuto polstring renere\nScrub pad (Scotch-Brite eller lignende)\nFyld zip lock pose med isterninger og forsegle det.Placer posen på det berørte område, og lad det sidde i 30 til 40 minutter.Isen vil forhærde smeltede gummy bjørne, hvilket gør dem lettere at fjerne.\nFjern posen og hurtigt skrabe området med et barberblad til at fjerne hovedparten af slik.Hvis gummy bjørne sidder fast til dit sæde polstring, så brug e\nn skraber i stedet;den barberblad kan skade dit sæde, hvis det ikke anvendes korrekt.At arbejde i området, indtil du får de fleste af de smeltede gummiagtige bære off.\nPlacer pose is tilbage på området for et par minutter for at sikre de resterende candy er så hårdt som muligt.Hvis gummy bjørne smeltes til dit sæde polstring, springe til trin 5.\nBrug saks til at klippe væk små dele af dit tæppe.Kun skåret væk strengene med de største globs af klæbende slik.\nLiberalt spray auto polstring renere til det berørte område, uanset om det er tæppe eller et sæde.Bær handsker og energisk krat området med skrubbe pad.Gentag et par gange gange i flere minutter ad gangen.Påfør pose is mellem sessioner at hærde gummy candy og gøre det lettere at fjerne.\nDer er en god chance for fibrene i stoffet vil blive misfarvet fra gummy bjørne.Dette vil næppe være synlig i sort tæppe eller polstring.For lettere polstring og tæpper, overveje at bruge en lille mængde af polstring spray farvestof, som findes på de fleste auto dele butikker.\nBrug ikke et barberblad på dit sæde polstring.Bladet udgør en lille risiko for at din gulvtæppet fibre, men kan alvorligt skade dit sæde stof.\nSådan Kanal Spirits


Loppekur til Hunde - EFFEKTIVE loppemidler anbefalet af dyrlæger\nHos Petworld-vet.dk finder du et bredt udvalg af loppe- og tægemidler til de skarpeste priser i Danmark. Har din hund også fået tæger, flåter eller lopper? Så bør du kigge godt efter vores kæmpe udvalg af loppe- og tægemidler til din hund. Køb det online hos Petworld-vet.dk og få det bragt lige til døren.\nHUNDE 22 - 50 KG PRAC-TIC LOPPE- OG F.. PRAC-TIC LOPPE- OG FLÅTMIDDEL PRAC-TIC LOPPE- OG FLÅTMIDDEL\n15 ML 3 PIPETTER AF 5,0 ML 3 PIPETTER AF 5,0 ML\n(7046260591172) Fri fragt\nHUNDE 4,5 - 11 KG PRAC-TIC LOPPE- OG F.. PRAC-TIC LOPPE- OG FLÅTMIDDEL PRAC-TIC LOPPE- OG FLÅTMIDDEL\n3,3 ML 3 PIPETTER AF 1,1 ML 3 PIPETTER AF 1,1 ML\n(7046260340008) Fri fragt\nHUNDE 11 - 22 KG. PRAC-TIC LOPPE- OG F.. PRAC-TIC LOPPE- OG FLÅTMIDDEL PRAC-TIC LOPPE- OG FLÅTMIDDEL\n6,6 ML 3 PIPETTER AF 2,2 ML 3 PIPETTER AF 2,2 ML\n(7046261212731) Fri fragt\nHUNDE 2 - 4,5 KG. PRAC-TIC LOPPE- OG F.. PRAC-TIC LOPPE- OG FLÅTMIDDEL PRAC-TIC LOPPE- OG FLÅTMIDDEL\n1,35 ML 3 PIPETTER AF 0,45 ML 3 PIPETTER AF 0,45 ML\n(7046264648933) Fri fragt\nSpar DKK 82,48\nBONUSPAKKE HUNDE 10 - 20 KG FRONTLINE COMBO VET.. FRONTLINE COMBO VET LOPPE- OG FLÅTMIDDEL FRONTLINE COMBO VET LOPPE- OG FLÅTMIDDEL\n8,04 ML 6 PIPETTER AF 1,34 ML 6 PIPETTER AF 1,34 ML\n(7046265386582) Fri fragt\nSpar DKK 55,99\nBONUSPAKKE HUNDE 40 - 60 KG FRONTLINE COMBO VET.. FRONTLINE COMBO VET LOPPE- OG FLÅTMIDDEL FRONTLINE COMBO VET LOPPE- OG FLÅTMIDDEL\n24,12 ML 6 PIPETTER AF 4,02 ML 6 PIPETTER AF 4,02 ML\n(7046265277910) Fri fragt\nHUNDE 0 - 4 KG BAYVANTIC VET LOPPE-.. BAYVANTIC VET LOPPE- OG FLÅTMIDDEL BAYVANTIC VET LOPPE- OG FLÅTMIDDEL\n(7046260445192) Fri fragt\nHUNDE 25 - 40 KG ADVANTAGE LOPPEMIDDEL ADVANTAGE LOPPEMIDDEL ADVANTAGE LOPPEMIDDEL\n(7046264170892) Fri fragt\nHUNDE 4 - 10 KG ADVANTAGE LOPPEMIDDEL ADVANTAGE LOPPEMIDDEL ADVANTAGE LOPPEMIDDEL\n4 ML 4 PIPETTER AF 1,0 ML 4 PIPETTER AF 1,0 ML\n(7046264808061) Fri fragt\nHUNDE 10 - 25 KG ADVANTAGE LOPPEMIDDEL ADVANTAGE LOPPEMIDDEL ADVANTAGE LOPPEMIDDEL\n(7046264808481) Fri fragt\nSpar DKK 36,19\nHUNDE 40 - 60 KG BAYVANTIC VET LOPPE-.. BAYVANTIC VET LOPPE- OG FLÅTMIDDEL BAYVANTIC VET LOPPE- OG FLÅTMIDDEL\n24 ML 4 PIPETTER AF 6 ML 4 PIPETTER AF 6 ML\n(7046264238943) Fri fragt\nHUNDE 0 - 4 KG ADVANTAGE LOPPEMIDDEL ADVANTAGE LOPPEMIDDEL ADVANTAGE LOPPEMIDDEL\n(7046264805909) Fri fragt\nHUNDE 20 - 40 KG PROGRAM VET LOPPEMID.. PROGRAM VET LOPPEMIDDEL PROGRAM VET LOPPEMIDDEL\n6 TABL 6 TABLETTER AF 409,8 MG 6 TABLETTER AF 409,8 MG\n(7046264141021) Fri fragt\nDokumenteret bekæmpelse og forebyggelse\nHos Petworld-vet.dk sælger vi alle de kendte og velfungerende pipetter fra Bayer, Frontline og Prac-Tic til din hund. Med pipetterne drypper du blot nogle dråber i hundens nakke, og indenfor ganske kort tid begynder udryddelsen og forebyggelsen af utøj som lopper, flåter, myg, sandfluer og stikfluer. Bekæmp utøjet både på din hund og i dens omgivelser. Er din hund ikke så begejstret for pipetterne kan du hos Petworld-vet.dk købe andre loppemidler, såsom Frontline Spray eller piller fra Capstar og Program Vet. Sprayen kan nemt sprøjtes på hunden og pillerne gives oralt.\nHvilket middel skal man vælge?\nValget af loppemidler til hunde afhænger af hundens vægt. Jo højere hundens vægt er, desto større dosis og kraftigere middel skal man bruge. Det er meget vigtigt, at du ikke bruger det forkerte loppemiddel. Det kan nemlig føre til store helbredsmæssige konsekvenser for din hund. Brug derfor altid det loppemiddel, som passer netop til din hund. Er du det mindste i tvivl om brugen og valget af loppemidlet, er du velkommen til at kontakte Petworld-vet.dk. Vi står meget gerne til rådighed for yderligere spørgsmål.\nHvordan forebygger man loppeangreb?\nDet er altid bedre at forebygge end at helbrede. Dette gælder også ved bekæmpelsen af loppe- og flåtangreb. Når du bruger loppemidlerne fra Petworld-vet.dk jævnligt (ca. hver 4.-6. uge) kan du komme eventuelle irriterende og skadelige angreb i forkøbet. Springer du bare en enkelt behandling over kan det betyde, at din hund er mere modtagelig overfor nye angreb af lopper og flåter. Nye angreb tager også længere tid at bekæmpe, fremfor at holde forebyggelsen vedlige. Det vigtigste er dog, at de eventuelle skadelige følger fra angrebene kan undgås ved forebyggende behandling.\nHvor tidligt kan man begynde at bruge loppe- og flåtmidler?\nSå snart hvalpen er 8 uger er den i fare for loppe- og flåtangreb. Så det er vigtigt, at du allerede fra starten begynder at forebygge for disse angreb. Hvalpe er specielt udsatte for angreb, da de er små og dermed bevæger sig nær jord og lav vegetation. Derved har utøjet let adgang til at springe på hvalpens lille krop. Desuden er hvalpes immunforsvar ikke så godt udviklet endnu. Loppe- og flåtangreb kan have kedelige konsekvenser for hvalpens helbredstilstand.\nHvordan bruger man spray og pipetter?\nPipetter er utroligt nemme at bruge. Du skal bare skille pelsen i hundens nakke og tømme hele indholdet af pipetten direkte på huden. Hunden påføres en dosis ved at lave en kort skilning i pelsen mellem skulderbladene, ned mod ryggen, føre pipettens spids ned på huden og dryppe pipettens indhold langs skilningen et til to steder, men to til tre steder for pipetter på 5 ml. Midlet trænger ind i huden og fordeler sig så over hele huden. Hvis du bruger spray skal du fordele sprøjterne ud over hele hunden. Husk at bruge det anbefalede antal pumpeslag. Hvad enten du bruger pipetter eller spray, er det vigtigt, at hunden ikke har våd pels både før og efter behandlingen. Hunden må ikke bades 48 timer før og 24 timer efter en behandling men kan godt bades senere uden at effekten forsvinder.\nOmgivelsernes betydning for bekæmpelse\nHar hunden fået lopper skal omgivelserne støvsuges ofte for at fjerne loppernes æg og pupper. Støvsugerposen skal smides ud bagefter. En grundig rengøring er nødvendig fordi størstedelen af loppens liv foregår i omgivelserne. Vær særlig grundig i sprækker og revner ved paneler. Det er vigtigt at lave en grundig rengøring af hundens omgivelser for at loppemidlerne kan få maksimal effekt. Hunlopper suger blod fra hundens hud med sin sugesnabel. Det skal den for at kunne lægge ca. 15 æg dagligt. Æggene har en glat overflade, så de drysser ned fra hundens pels. Æggene ligger alle de steder, hvor hunden færdes. Æggene klækkes til larver, som lever af skæl samt de voksne loppers ekskrementer. Loppelarverne forpupper sig og udvikles til voksne lopper. De voksne lopper springer først ud af kokonen ved vibrationer og varme fra et egnet værtsdyr, som de kan springe på. Det kan være både dyr og mennesker. Hundens kurv og tæpper skal vaskes for at blive befriet for loppeæg, larver og pupper. Rengøringen bør foretages jævnligt indtil du ikke finder flere lopper i dit hus. Husk også at smide støvsugerposen ud efter endt støvsugning, da æggene kan udklækkes i støvsugerposen, hvorved du risikerer at sprede de nyklækkede larver i huset næste gang du støvsuger. Tøj og tæpper kan du vaske eller lægge i fryseren i 48 timer. Vanskeligt tilgængelige steder kan rengøres med en damprenser.\nSelvom du måske ikke kan se flere lopper på din hund, kan det godt tage op til 4 måneder, før lopperne og andet utøj er ude af dit hjem. Det anbefales derfor, at du fortsætter behandlingen efterfølgende. En daglig kæmning er også en god ide, da det er godt for din hunds velbefindende, da en kæmning fjerner nogle af de døde hår og andet skidt, der har sat sig i pelsen.\nEn sund pels giver en sund og glad hund.\nSpray til bekæmpelse af utøj\nHos Petworld-vet.dk har vi et bredt udvalg af bekæmpelsesmidler på sprayform til bekæmpelse af flyvende og krybende insekter. Det gælder f.eks. myrer, fluer, ørentvister, sølvfisk, møl, lopper, osv. Produkterne virker øjeblikkeligt og har en længerevarende effekt.\nVigtigt at huske på…\nAndre hunde eller hunden selv må ikke kunne slikke på påføringsstedet lige efter behandlingen med pipetter. Det kan medføre kraftig afsondring af spyt, dog kun kortvarigt. Berøring af påføringsstedet og børns leg med hunden skal undgås indtil det behandlede område er tørt. Man skal heller ikke lade hunden sove i ens seng den første nat. Ubrugte pipetter eller rester bortskaffes efter forskrifterne i indlægssedlen. Lægemidlet er skadeligt for vandlevende organismer og må ikke hældes ud i vandmiljøet. Flåt- og loppemidler kan ikke byttes eller returneres. Heller ikke selvom pakken er uåbnet. Loven om salg af lægemidler foreskriver, at alt returneret loppemiddel skal sendes videre til destruering. Du kan få flere oplysninger ved at kigge på hjemmesiden www.laegemiddelstyrelsen.dk eller ved at ringe til lægemiddelstyrelsen på telefonnummer 44 88 95 95.


Der Blev ikke Fundet nogen Startdisk eller Disken Mislykkedes Fejl\nInfo Fejlfinding Reparerer der Blev ikke Fundet nogen Startdisk eller Disken Mislykkedes Fejl\nComputeren kontrollerer harddiskdrevet eller SSD-drevet for oplysningsoplysninger, når det starter op. Det fungerer på de oplysninger, der er modtaget for at starte OS op. Men hvis computeren ikke er i stand til at finde et operativsystem eller gyldige startoplysninger på harddisken / SSD, får du en fejlmeddelelse, der siger – der blev ikke fundet nogen startdisk eller disken mislykkedes fejl.\nHvordan reparerer der blev ikke fundet nogen startdisk eller disken mislykkedes fejl? Vi siger det. Læs videre for at kende løsningerne til at løse dette problem:\nFix 1: Kontroller, om harddisken eller SSD er tilsluttet korrekt\nHvis forbindelsen mellem harddisken / SSD og computeren ikke er korrekt, er systemet ikke i stand til at få adgang til den for at modtage startoplysninger. Dette resulterer i fejlmeddelelsen. Så åbn computerens hus, afbryd drevet fra systemet, rens alle forbindelser og porte, og tilslut drevet igen til systemet. Sørg for, at forbindelserne sidder korrekt. Start nu computeren, og se, om problemet eksisterer.\nFix 2: Se om drevet mislykkes\nDenne fejl kan sandsynligvis skyldes, at SSD eller harddisk mislykkedes, da fejlen siger, at boot-disken er mislykket. For at kontrollere dette, skal du slutte drevet til en anden allerede startet computer og se, om du kan få adgang til indholdet.\nFix 3: Rengør installation af Windows\nHvis ovenstående metoder ikke fungerer, betyder det, at computerens opstartdisk ikke er mislykkedes, men operativsystemet eller boot-informationen, som opstartdisken havde indeholdt, kunne slettes. Hvis dette er tilfældet, er den bedste løsning at rengøre installation af Windows fra bunden. Vær dog forsigtig med, at ren installation af Windows fører til datatab.\nHvis du har mistet data efter ren installation, kan du bruge dette Windows gendannelsesværktøj til at gendanne dine filer. Det hjælper med hente data fra ikke-detekterbar harddisk, utilgængelige drev, formateret drev og så videre. Ikke bare det, selv filer fra beskadigede, beskadigede eller reformaterede partitioner kan gendannes let. Det understøtter også RAID-gendannelse af data, filgendannelse efter genpartitionering, gendannelse af RAW-drev og så videre.\nPrevious Indlæg Reparerer Fryser Computer Kopier Fil til USB Uden Datatab\nNext Indlæg Hvor Er Papirkurv På USB ?


Skrevet af Else Byskov på 31. januar 2012 . i Udflugter & Rejser\nFra Plaza de los Naranjos, Marbella\nMarbella er en skøn, gammel by med et hyggeligt historisk centrum, og selv om der hviler en aura af både skandale og ”glamour” over byen, kan almindelige dødelige godt aflægge den et besøg uden at tage skade. Og nu hvor der er åbnet en Via Verde langs med ”The golden mile”, sådan at man kan vandre de smukke 7 km. mellem Marbella og Puerto Banús, er der al mulig grund til at prøve det af. For her kan man gå nedenfor Spaniens dyreste grundstykker og kigge ind i haverne til ”the jet set”. Når dertil kommer, at man kan bo lige midt i herligheden i det nyrestaurerede hotel The Town House og desuden kaste sig ud i en fabelagtig rundtur i baglandet, hvor man kan komme op på bjergkammen ”Los Cuchillos” – knivene, ja så bliver det bare ikke bedre. Her er bare en udflugt, der har det hele – inklusiv en mulighed for at gå shoppingamok.\nVi har det sådan, at når vi kommer til Marbella, så føler vi os som bønder, der er kommet til staden. Dels er vi fra Jylland og dels bor vi øst for Málaga. Så kan det vist ikke blive mere ”cateto” (bondsk). Men vi vovede alligevel en overnatning i Marbella, for vi havde fået appetit på en vandretur i baglandet, nærmere betegnet i den skønne naturpark Sierra de las Nieves. Og så havde vi fundet det lille hotel ”The Town House”, som så tillokkende ud. Se www.townhouse.nu Hotellet ligger lige midt i det historiske centrum og er drevet af svenskere. Det er enormt hyggeligt med 10 meget charmerende værelser og en skøn, lettere dekadent atmosfære. Et dobbeltværelse koster 125 € inkl. morgenmad og det kan varmt anbefales.\nVi ankom lørdag ved middagstid, og efter at vi var blevet installeret i vores skønne værelse (nr. 9) med egen, privat balkon, måtte vi ud og prøve den nye Via Verde af. Vejret var helt bedårende, og vi var enige om, at det er en supergod vandretur, der nu er åbnet mellem Marbella og Puerto Banús. Det er utvivlsomt den nye ”ley de costas” (kystlov), der har åbnet mulighed for at anlægge en cykle- og vandresti langs med vandkanten. La Ley de Costas har nemlig bestemt, at alle strande i Spanien fra nu af har offentlig adgang. Man kan altså ikke længere have en privat strand. Hvad lodsejerne langs med ”The Golden Mile” har sagt til at få en offentlig sti igennem bunden af deres haver, ved jeg ikke noget om, men det er utivlsomt et stort gode, at alle nu kan benytte både stien og stranden. Der var da også en livlig trafik på stien, hvor der er opsat bænke, hvorfra man i ro og mag kan beundre det flotte blik over mod Afrika og ned mod Gibraltar. Da vi havde særlig god sigtbarhed den dag, stod ”Herkules’ søjler” helt skarpt i horisonten. Herkules’ søjler er det navn man i Antikken brugte om Gibraltar på den ene side og den modsvarende klippe på Marokko siden. Det var her, man forlod Middelhavet og dermed den kendte verden. Hinsides Herkules’ søjler lå det store ukendte hav – Atlanterhavet.\nEfter ca. 1 1/2 times adstadig slentren ankommer vi til Puerto Banús, og da vi bønder sjældent kommer i nærheden af en butik, benyttede vi lejligheden til at shoppe igennem i El Corte Inglés. Og således opmuntrede efter et par timers ”retail therapy” måtte vi tage en taxa tilbage til Marbella. En sådan koster 10 €, men vi har ladet os fortælle, at der også går både bus og båd mellem Puerto Banús og Marbella. Især skulle den 30 min. lange bådtur være meget smuk. Man kan se afgangstider ved at Google: Puerto Banus – Marbella ferries.\nTilbage i The Town House skal vi lige sunde os lidt inden vi tager en lille tur rundt i Marbellas gamle historiske centrum. Her er især La Plaza de Los Naranjos (appelsinpladsen) berømt. Dels er det en overordentlig hyggelig plads, og dels ligger byens berygtede rådhus her. Det var her borgmesteren og ærkeskurken Jesús Gil y Gil huserede i en årrække og der var herfra, at de offenlige kasser blev støvsuget af hans efterfølgere. Dønningerne efter denne kæmpeskandale har endnu ikke lagt sig, og der mangler stadig at falde dom over de implicerede i Malaya sagen, som skandalen er blevet døbt.\nMen de smalle gader har masser at byde på: dels er der gamle kirker og kapeller samt et hospital helt fra Isabel og Fernandos tid, og dels er der en mængde fine butikker, barer og restauranter. Byens mest berømte restaurant er nok Zozoi – se: www.zozoi.com men Marbella er spækket med fine, kendte spisesteder, især nede ved havneområdet.\nMen i Marbella finder man også en ægte vegansk restaurant, og da det ikke er nogen hemmelighed, at vi er vegetarer, benytter vi os naturligvis af chancen for at komme ind i vegetarernes mekka: Restauranten Loving Hut, som ligger i gaden Miguel Cano 11 . Her er der ikke kun tale om en restaurant, men om en eksponent for en verdensbevægelse for vegansk og vegetarisk levevis, som jo er sund, smuk og drabsfri. Eller som de siger: It is cool to be veg! Se: www.Marbella.lovinghut.es\nNæste morgen gælder det ”Los Cuchillos” i Sierra de Canucha, og da dagen gryr med en skyfri himmel og god sigtbarhed, kan vi dårligt vente med at køre op ad bjerget. Men vi skal lige nyde The Town House’s skønne morgenmad inden vi tager hjerteligt afsked med den flinke Liv, der bestyrer hotellet.\nNu kører vi imod Coin og Ojén, og efter passet bagved Ojén drejer vi til venstre imod El Refugio de Juanar. El Refugio er en tidligere parador, som er blevet solgt fra paradorkæden, og vi har før overnattet her, men var ikke så imponerede, så derfor valgte vi at bo i Marbella. Vi parkerer nu ved El Refugio og ifører os vandrestøvler og vandrestave. Stavene er vigtige, for nu skal vi ud i bjergene og stien er af og til ujævn. Vi vandrer tilbage ad asfaltvejen hvorfra vi kom, og efter ca. 600 meter starter vores sti på venstre hånd. På et skilt står der: Sendero Pozuelo. Der står også at turen er 5 km. lang, men det skal man ikke tro på, for den er ca. 9 km. og der er 450 højdemeter at overvinde. Det er en skøn rundtur igennem et vildt og betagende landskab, og man skal beregne at turen tager 3 timer plus pauser.\nStien går først lidt nedad og stiger derefter op mod et lille pas, hvorfra man får de betagende ”Cuchillos” i syne. ”Los Cuchillos” er en spids bjergkam, som ser imponerende ud, som den nu står skarpt aftegnet imod den azurblå himmel. Inden man kommer hen til det sted, hvorfra man kan bestige ”Los Cuchillos”, kommer man til ”El Pozuelo” eller den lille brønd, der har givet stien navn. Her kan man fylde sine vandflasker, hvis man ikke har fået nok væske med.\nLa Via Verde mellem Marbella og Puerto Banús\nDer er ikke behov for vejbeskrivelse, for man skal bare følge stien rundt. Der er ikke noget at tage fejl af. På et tidspunkt kommer man til et pas, hvor der går en sti af mod højre. Der står en fin varde der, og det er her, man kan komme op på klippen. Jeg kan ikke dy mig for at gå derop, og det tager kun ca. 10 min. at nå op til klippen og røre ved den. Herfra kan man følge stien op på rygningen, men der skal kravles og klatres og kures på bagen, så det er ikke en tur for skvatnavler og slapsvanse. Til gengæld er det en vild og blodig bedrift at stå oppe på El Picacho de Castillejos (1237 m.) og balancere. Desværre gik Erik ikke med op til klippen, så jeg kunne ikke blive foreviget deroppe. Øv!\nDeroppe ligger hele Sierra de Las Nieves for ens fødder med La Torrecilla (1919 m) i den ene retning og Middelhavet med den afrikanske kyst i den anden retning, så der er nok at beundre.\nPå turen tilbage til bilen går man langs med bjergsider med pinsapoer og andre interessante gevækster, og det sidste stykke vej er en jævn nedstigen mod El Refugio de Juanar. Det skal nok lige siges, at det er bedst at tage rundturen, som den her er beskrevet og ikke i den modsatte retning, idet man dermed starter med en meget lang og trættende opstigning. Man kan altså sige, at der er en ”rigtig” og en ”forkert” måde at tage turen på. Vi tog selvfølgelig den rigtige.\nTagterrassen på The Town House


31. august 2021 Af Bob Gisselmann, DBU Jylland Kommunikation\nEgentlig var det slut. Det var også rimeligt nok efter knap 50 år som fodboldtræner og en 75-års fødselsdag i udsigt. Men telefonen ringede, og kort efter var endnu et trænerjob en kendsgerning.\nDet summerer i virkeligheden meget godt Peder Ørskov Jensens trænerkarriere op. Han er simpelthen ikke i stand til at sige nej til et trænerjob. Årsagen er ligetil: Han elsker at være træner og at have med mennesker at gøre.\nPØ, som han udelukkende bliver kaldt, har nu fornøjelsen af at stå i spidsen for Snejbjerg SG&I’s U19 Drenge i Liga 3, og holdet vandt deres respektive pulje i foråret. Til trænerens store glæde.\nDet er ikke uden grund, at de unge gutter vandt deres respektive række. For når man har PØ som fodboldtræner, så er der fuld fokus på banen – eller som han selv formulerer det: ”no beating around the bush”.\nDet er en del af den karismatiske træners udtryk, at han med jævne mellemrum slår over i engelsk tale, trods den vestjyske oprindelse.\nLad os også bare med det samme få med, at PØ er en særdeles aktiv herre på 75 år. Han spiller golf tre gange om ugen. Han cykler også tre gange om ugen. Han kører ligeledes tre gange om ugen skolebus, efter han for halvandet år siden anskaffede sig et erhvervskørekort. Han spiller bridge. Og så træner han U19 drengene to gange om ugen, samt er med til kampe foruden det.\nHvordan kan det overhovedet lade sig gøre, vil mange nok spørge sig selv. Men efter at have mødt ham, giver det mening på en umærkelig måde.\nAnekdoter og et sundt mantra\nAllerede fra første stund, bliver mødet med PØ ganske bemærkelsesværdigt.\n- Hello, monsieur Bob, står han i døråbningen, storsmilende, og kalder. ”Kom indenfor”, lyder det videre, mens bilmotorens larm forstummer, modsat smilet på PØ’s ansigt.\nAllerede inden vi har sat os, fylder historierne fra en lang trænerkarriere rummet i det hyggelige og velholdte hjem i Snejbjerg. Blandt andet fortæller han om dengang i 1983, hvor han overtog et hold i Tvis, som havde tabt 13 kampe i streg. Efter PØ’s tiltrædelse blev det en sensationel sejr i første kamp med ham ved roret. Og om den allerførste træneropgave i Karup for miniputter. Og om flere succeser med boom i spillerantal og om vigtige sejre under PØ’s ledelse.\nTalestrømmen fra PØ er ustoppelig. Han taler med et enormt engagement, og vender flere gange tilbage til bestemte vendinger som ”Jeg har været utrolig heldig”, og ”Vi skal sørge for at sprede godt humør”. Sidstnævnte er et mantra for hovedpersonen.\n- Jeg siger til drengene, og jeg siger til alle dem, jeg møder: Spred glæde omkring jer. Fordi det er det, det handler om; at være glad. Og hvis der er en, der er nede, så må vi hive ham op, lyder det med nærmest uhørt ildhu.\nPå den bundrutinerede træners hold er aktørerne nemlig ikke kun på fodboldskolebænken. PØ insisterer på at give dem værktøjer, som kan åbne muligheder for spillerne i andre aspekter af tilværelsen også.\n- At være fodboldtræner er én ting, men man skal også lære de unge mennesker at gebærde sig ordentligt og tænke sig om, siger han og tilføjer:\n- Jeg siger altid til mine spillere ”Pas jeres skole. Pas jeres fodbold. Vær god ved jeres mor. Og vær galant over for pigerne. Så skal I nok blive til noget”, lyder det med overbevisning i stemmen samt et slet skjult smil fra PØ.\nTrænerjob i hele regionen\nKaffen bliver halvlunken, mens PØ sidder og fortæller bredt og vidt om sin lange karriere som fodboldtræner, som startede tilbage i starten af de glade 70’ere. Udviklingen fra spiller til træner var helt naturlig, da fodbolden har været en fast følgesvend gennem hele livet for landmandssønnen.\n- Vi spillede som helt små på marken, så vi fik kolort på knæene. Det brugte vi mere tid på end lektierne, indrømmer han.\nDe forsømte lektier blev til gengæld indhentet, da PØ som ung mand var 15 år i flyvevåbnet. Faktisk skriver han nu så godt, at de to holdledere, Kennet Mikkelsen og Torben ”TT” Nielsen mener, at han burde have været journalist på baggrund af de gode og lange opdateringer, PØ skriver på Facebook efter hver kamp.\nJournalist har han aldrig været. Der har så været masser af andre job for vestjyden. Det blev som nævnt til 15 år i flyvevåbnet, og derudover har han haft stillinger som halinspektør, lagerchef, murer og haft job på en vinduesfabrik, hos en køkkenproducent, og han har været konsulent for Dansk Trænerunion.\nNomadetilværelsen har ikke kun gjort sig gældende i den professionelle del af PØ’s liv. Også som fodboldtræner har han været mere end vidt omkring i det vestjyske med trænerjob i mange af de omkringliggende byer.\n- Jeg har altid haft det fantastisk med at være sammen med de unge mennesker. Jeg får så meget igen, og der skal så lidt til, lyder det henrykt fra Peder Ørskov Jensen.\nEt udpluk af de byer, som PØ har været træner i gennem årene\nHerning, både IK og Fremad\nOg så ad flere omgang i Snejbjerg\nDet er tid til afgang mod Snejbjerg SG&I’s anlæg til dagens træningspas. PØ forrest i sin røde VW Fox og mig bagefter i et forsøg på at følge efter. Den lille wunderbaum i cheftrænerens bakspejl får nogle solide rysteture, mens Fox’en ubesværligt finder vej til det fine anlæg.\nHurtigt står det klart, at selvom træneren er 75 år, og selvom store teenagedrenge kan være tunge at danse med, og selvom der er besøg af undertegnede, så bliver der ikke langet badebilletter over bag PØ’s disk.\n- KOM NU, DRENGE! Der er ikke plads til svagpissere, lyder det med høj og klar røst over kunstgræsbanen.\nPEDER ØRSKOV JENSEN\nHan har en kone, to børn og seks børnebørn.\nHan er 75 år og har været træner i over 50 år i diverse fodboldklubber i Vestjylland.\nHan har været seniortræner i omkring 35 år, og siden været træner for ungdomshold.\nHan spiller golf tre gange om ugen.\nHan cykler også tre gange om ugen.\nHan kører ligeledes tre gange om ugen skolebus, efter han for halvandet år siden anskaffede sig et erhvervskørekort.\nHan spiller bridge.\nOg så træner han U19 drengene to gange om ugen, samt er med til kampe foruden det.\nPØ i sit hele rette element.\nEngagementet fra hjemmet er bragt med på banen. Ingen får lov at slappe af. PØ kræver en indsats af alle. Og ve den, der forsøger at melde afbud, lyder det fra Kennet Mikkelsen, den ene af de to holdledere.\n- Han tager ikke et nej for et nej, når de melder afbud. Det godtager han simpelthen ikke. Så ringer han til dem for at høre, hvorfor de ikke kommer. Det engagement smitter på drengene. Og uden ham havde vi sikkert ikke den her U19-årgang. Han kan samle de unge mennesker, siger Kennet Mikkelsen, mens PØ’s udbrud fyger gennem luften i baggrunden.\nDagens træning viser flere eksempler på en fantastisk fysik med dansende bevægelser i koordinationsstigen, samt hurtige fødder, når øvelserne forklares.\nOg drengene lader sig smitte og imponere af deres ivrige og aldrende træner.\n- Han er vildt engageret og dedikeret. Og så er det ikke til at se, han er 75 år. Han flyver rundt og tager armbøjninger og mavebøjninger og råber og skriger, som var han 40 år, lyder det samstemmende fra flere af U19-drengene.\nBevægelserne er som en løve i bur. Frem og tilbage. Ustandselig. Solbrillerne sidder som malet på pladsen på næsen, trods både skyer og regnvejr. Hænderne forsøges at holde i ro bag ryggen, men de stryger ofte i vejret, når de akkompagnerer de opildnende udbrud.\nAt se PØ i aktion som træner er som at se en fisk i vandet. Det er bare naturligt. Nærmest en naturlov. Ligesom det er en selvfølge, at han er med til hver eneste samling.\n- Jeg har da ikke misset én træning i år, lyder svaret på det tilsyneladende dumme spørgsmål.\nFor den karismatiske fodboldtræner er der ingen tvivl om, hvorfor han fortsat nyder at opsætte keglebaner, forklare fokuspunkter og opildne spillere som træner.\n- Det er altid dejligt at arbejde med mennesker. De er rigtig dejlige at arbejde med. Jeg glæder mig til hver eneste gang, jeg skal af sted til træning og kamp. Jeg får jo glæden ved at se, at de er glade, og vi skaber resultater, og jeg kan se, de dygtiggør sig, siger vestjyden med stor overbevisning.\nBanens kapacitet er på bristepunktet denne onsdag aften i maj, hvor regnvåde baner tvinger flere af klubbens hold til at benytte kunstgræsset. Opvarmningen fra de to tilkomne pigehold intensiveres, så PØ’s drenge som planlagt bliver presset ud af banen. Det er ikke noget problem. Drengene har fået rigeligt med sved på panden og møre stænger.\n- It was a great pleasure talking to you, Bob, lyder det med et oprigtigt smil både på læben, men i lige så høj grad bag solbrillerne.\nPØ tager en snak med U19-drengene efter endt træning. Denne gang uden mig som tilskuer. Jeg passerer den røde Fox på parkeringspladsen. Mon den har efterhånden har fundet vej til anlægget i Snejbjerg for sidste gang? Det er ikke utænkeligt. Men hvem ved, måske ringer telefonen igen en dag, og så bliver et nyt kuld opflasket med livserfaring, glæde og engagement fra det imponerende livstykke i Snejbjerg.\nArtiklen er lavet i foråret 2021. Peder Ørskov Jensen er i efteråret 2021 fortsat træner, men har skiftet U19-drengene fra Snejbjerg SG&I ud med Serie 3-holdet i Ikast FC.\nSe video fra en træningsaften med PØ i foråret 2021


Træ-ekspert skal fremme bæredygtigt byggeri hos AB Clausen | Byggetidende.dk\nForside Nyt om navne Træ-ekspert skal fremme bæredygtigt byggeri hos AB Clausen\nTræ-ekspert skal fremme bæredygtigt byggeri hos AB Clausen\nFoto: AB Clausen // Jacob Ettrup Petersen\nDer skal fokuseres mere på træ i byggeriet – til gavn for miljø, tidsplaner og pengepungen. Til det har AB Clausen anat én af landets dygtigste profiler på området.\nTræ er med til at mindske CO2-udledningen, nemmere at genanvende til nye byggeri og reducerer byggetiderne som er med til at skabe økonomisk gevinst.\nI den forbindelse har ingeniørvirksomheden AB Clausen oprustet sig på området med én af branchens stærkeste profiler. Her er tale om civilingeniøren Jacob Ettrup Petersen, som fremover skal bidrage til virksomhedens planer om at øge deres mængde af træ i byggeriet. Han kommer fra en stilling som fagansvarlig for trækonstruktioner hos virksomhden MOE A/S\n”Der er et meget stort potentiale i at bruge træ i byggeriet. Denne ansættelse vil hjælpe med at forløse det potentiale,” siger Ammar Al-Temini, der er adm. direktør hos AB Clausen.\nJacob Ettrup Petersen er også en rigtig ”træmand”. Han har undervist i trækonstruktioner på DTU Diplom og udkommer desuden snart med en bog om CLT-byggeri sammen med Træinformation. Han glæder sig til at bringe erfaring og viden i spil hos sin nye arbejdsgiver.\n”ABC er villige til at investere for at være rustet til fremtiden. Jeg mærkede stor passion og entusiasme, som giver et inspirerende og motiverende arbejdsmiljø. Det blev jeg nødt til at være en del af,” siger han.\nTræ som nyt alternativ\nDer bliver oprettet et ekspertise-center omkring den 41-årige civilingeniør. Én af opgaverne bliver blandt andet at evaluere nye og eksisterende projekter med henblik på at se mulighederne for at erstatte mere gængse materialer som beton med træ. Løsningen ses ofte i hybridkonstruktioner, hvor materialernes særegne egenskaber kommer til deres ret.\n”Jeg vil dedikere en stor del af min tid til at sparre med bygherre, arkitekter og entreprenører omkring mulighederne ved træ, samt løfte vores kompetenceniveau i såvel AB Clausen som branchen.,” siger Jacob Ettrup Petersen og fortsætter:\n”Samtidigt vil vi sørge for, at vi får efteruddannet flere ingeniører inden for trækonstruktioner i AB Clausen Academy, så vi får teams der kan indfri ambitionerne med træ for vores bygherre.”\nManglende viden forhindrer bæredygtigt træ\nTræ anses for at kunne være med til at mindske byggeriets CO2-aftryk med op til 60%. Dog er andelen af træ i dansk byggeri alligevel faldet markant de seneste 10 år, ifølge vurderingen fra interesseorganisationen Træ i Byggeriet, som har analyseret import- og eksporttal samt tal for egenproduktion.\nIfølge Jacob Ettrup Petersen skyldes det ofte et lille kendskab til trækonstruktioner, ubegrundet frygt for træ som materiale og uklare krav til brandsikkerhed. Disse barrierer håber AB Clausen at være med til at nedbryde med nyansættelsen. Ifølge Jacob Ettrup Petersen handler det først og fremmest om at øge viden på området:\n”Vi vil udbrede kendskabet til trækonstruktioner gennem dialog og faglige oplæg hos nuværende og kommende samarbejdspartnere, så muligheder og begrænsninger ved trækonstruktioner er afklaret i en tidlig fase af projekterne.”\nTidligere artikelEnemærke & Petersen skærper fokus på social dumping\nNæste artikelInnovation Challenge 2020 er lukket for tilmelding


ATP og canadisk fond køber Københavns Lufthavne - politiken.dk Thomas Borberg\nVirksomheder 13. sep. 2017 kl. 23.46\nATP og canadisk fond køber Københavns Lufthavne\n»Jeg vil gerne benytte lejligheden til at takke Macquarie for det gode og succesfulde samarbejde gennem de seneste mange år«.\n»Vi ser frem til at fortsætte udviklingen af CPH, som en af de vigtigste nordeuropæiske lufthavne, i dette nye partnerskab«, skriver bestyrelsesformand for Københavns Lufthavne Lars Nørby Johansen.\n»På CPH’s vegne glæder det mig at kunne byde ATP velkommen som ny aktionær i Københavns Lufthavne A/S«.\n»Vi ser frem til at opbygge et godt samarbejde med dem og de andre bestående aktionærer i lufthavnen, herunder Ontario Teachers Pension Plan (OTPP) og den danske stat«, skriver Lars Nørby Johansen.\nIfølge meddelelsen vil de bliver tilbudt omkring 5700 kroner per aktie. Aktien lukkede onsdag i 5.120 kroner per aktie.\nLæs også: Københavns Lufthavns storaktionær står til skattesmæk på kvart milliard\n»Det er af afgørende betydning, at Københavns Lufthavn fortsat er en moderne og effektiv lufthavn med tilstrækkelig kapacitet til at sikre tilgængeligheden for den danske økonomi og samfundet«, sagde Kristian Jensen og fortsatte:\n»Det kræver, at lufthavnen er kontrolleret af investorer med et langsigtet syn på værdiskabelse. Den danske regering vil evaluere lovgivningen i lyset af dette og hvis nødvendigt også stramme lovgivningen«.\nStaten har scoret 50 milliarder på at sælge virksomheder


Regnskovsflora og fauna til børn\nRegnskoven er et af de mest interessante og slående økosystemer, især for børn, da de repræsenterer de tætteste og mest befolkede jungler på hele planeten, hvilket hjælper med at fodre deres fantasi og nysgerrighed omkring det omgivende miljø. Faktisk er flora og fauna i dette økosystem så rigelige og varierede, at det til trods for kun repræsenterer en lille region af jordoverfladen udgør nogle af de mest udbredte eksempler på planter og dyr i det kollektive imaginære, herunder af børnene. Hvis du vil vide nogle af de vigtigste eksempler på flora og fauna i regnskoven for børn, skal du læse Green Ecology, så fortæller vi dig det.\nRegnskoven er et af de rigeste økosystemer i både flora og fauna, som vi kan finde på vores planet. Selvom de kun repræsenterer 6% af jordoverfladen, anslås det, at de udgør mere end halvdelen af planetens flora- og faunaarter. Dette skyldes, at de er steder med en meget høj biologisk rigdom.\nDenne type økosystem er kendetegnet ved at have rigelig vegetation, der bliver meget høj, samt konstant og lige så rigeligt nedbør hele året. Dens distribution i verden er hovedsageligt centreret omkring ækvatorlinjen . Mere end halvdelen (ca. op til 57% af regnskoven) er beliggende i Latinamerika, især i Brasilien. Ligeledes kan du også finde geografiske områder med denne type jungle i Sydøstasien, adskillige øer i Stillehavet og de indiske oceaner samt nogle vestlige regioner i Afrika.\nNår vi taler om regnskovens flora, er det nødvendigt at forklare, at dette normalt er opdelt i flere lag, og afhængigt af hvilket stratum vi befinder os i, kan vi tale om en type flora eller en anden. Dette skyldes den høje højde, der er udviklet af regnskoven, når vi taler om vegetation. Dette gør de arter, der er i en højde, forskellige fra dem, der kan findes i en anden, som normalt er almindelige i mange økosystemer, men i tilfælde af regnskoven er den især repræsentativ.\nFørst bliver vi nødt til at tale om den såkaldte " baldakin ." Dette niveau af regnskovsfloraen repræsenterer bladene og grenene på de højeste træer . På dette niveau bliver vegetationen sammenfiltret i sig selv og ender med at skabe et ægte "blade tag", som er et af de mest karakteristiske træk ved regnskoven. Ud over de almindelige træer i disse økosystemer kan du på dette tidspunkt også finde mange af:\nKlatreplanter og vinstokke.\nPå et andet niveau finder vi den såkaldte " undervækst ", som er placeret mellem jorden og den førnævnte baldakin. Man må huske på, at netop på grund af baldakinen kun ca. 5% af det sollys, der bader regnskoven, når understoryen. Dette betyder, at planter, der vokser i denne højde, er vant til indirekte lys, da de altid forbliver beskyttet af det vegetale tag, der udgør baldakinen. I dette tilfælde kan vi tale om:\nMoser og svampe af forskellige typer.\nEndelig ville regnskovens flora have et tredje niveau, som ville være det, vi vil placere på jordoverfladen, som kun når 2% af sollys, så floraen i dette niveau er særlig følsom overfor lys. På denne måde er den mest almindelige vegetation i dette sidste niveau normalt kun svampe, der leder efter kølige, fugtige og mørke steder.\nRegnskovens fauna er meget bred, og det ville være nødvendigt at skrive flere hele bøger for at kunne dokumentere den fuldstændigt. Uanset den geografiske placering, hvor regnskoven er placeret, kan vi finde arter af insekter og arachnider i overflod samt amfibier, krybdyr og pattedyr af mange typer. En af regnskovenes nysgerrighed, og som mange dyr bruger til at beskytte sig mod rovdyr, er, at du på grund af deres høje højde kan finde arter, der aldrig rører jorden, det sted, hvor de er mest sårbare og hvor tilstedeværelsen af disse rovdyr er større.\nNogle af de mest kendte eksempler på dyreliv i Amazonas regnskov er amfibier og krybdyr som giftfrøen eller anaconda-slangen. Ligeledes kan der også i disse samme regioner findes pattedyr som dovendyr, der tilbringer det meste af sit liv i trætoppene, der lever af blade, eller kødædende pattedyr såsom jaguar, som er det højeste rovdyr i kæden trofisk i de amerikanske regnskove.\nPå den anden side, hvis vi flytter til de afrikanske regnskove, kan vi finde eksempler som gorillaer og sjimpanser, såvel som lemurer i forskellige regioner af tropisk regnskov beliggende på øen Madagaskar. Endelig i området Sydøstasien og store regioner i Indonesien og det nordlige Australien kan vi også finde store arter såsom tigre og orangutanger (Sydøstasien) eller forskellige typer gnavere og kenguruer (det nordlige Australien e Stillehavsøer).\nHvis du vil læse flere artikler, der ligner flora og fauna i regnskoven for børn, anbefaler vi, at du går ind i vores kategori af natur nysgerrigheder.