Carsten Niebuhr – islamapologiens danske grundlægger - trykkefrihed.dk\n29. februar 2012 - Artikel - af Ulla Nørtoft Thomsen\nDa man sidste år fejrede 250-året for den danske Arabien-ekspedition, ville lovsangen ingen ende tage. Moderne islamforskning priste Niebuhrs forbilledlige kulturmøde og hans fine videnskabelige metoder.\nPionerarbejde inden for islamapologien\nHans ”Beskrivelse af Arabien” fra 1772 er da også et sandt pionerarbejde, men vel at mærke inden for islamapologien - den stadigt mere veludviklede videnskab om, hvordan man holder hånden over den muslimske verden.\nLad os tage værket nærmere i øjesyn.\nUnder ekspeditionen dør Niebuhrs rejseledsagere én efter én af malaria. Alligevel insisterer han på, at man skam ikke bør undgå Arabien af frygt for sygdomme. ”Jeg tror snarere, at vi selv var skyld i vore sygdomme, og at andre altså let vil kunne hytte sig mod sådanne”.\nDet er vesterlændinges dovenskab, deres hastværk, deres magelighed og deres arrogance, der leder dem i døden. Niebuhr overlever som den eneste ved at underkaste sig arabisk levemåde og tankegang.\nHan gør sig usynlig. Han lærer sig flydende arabisk, klæder sig arabisk, anlægger arabisk skæg, tillægger sig arabiske vaner og antager et arabisk navn: Abdallah.\nNavnet betyder Guds tjener eller Guds slave.\nIfølge Niebuhr skal man ikke lade sig skræmme af, at ”araberne gemenligen beskrives som udannede, havesyge og røveriske.” Han har ikke fundet denne nation nær så slem. ”Vel finder man i Arabien, især i ørkenen, røvere som, når lejlighed byder sig, røver enlige rejsende, man finder ligefrem veritable hære, som plyndrer hele karavaner. […]\nMan bør derfor aldrig rejse alene gennem den arabiske ørken og i krigstider ikke engang rejse med karavaner hvis man vil undgå at udsætte sig for faren for at blive plyndret." (s. 28)\nFordomme eller fakta?\nAllerede på de første sider efterlades læseren i en vis forvirring om, hvordan det forholdt sig med de røverier. Eksisterede de kun i vesterlændingenes fordomme?\nMen hvorfor bør man så ikke rejse alene? Niebuhr besvarer ikke spørgsmålet, men kigger hvast ud under turbanen:\nNogle rejsende har måske også udsat sig for arabernes havesyge, fordi de har ønsket at fremstå i et fornemt skær.”\nSå var araberne alligevel havesyge, vover læseren måske at indvende? Nej: ”Skuffer man araberens forventninger om at blive rig af bekendtskabet, ærgrer han sig over forgæves at have gjort sig møje for en formodet vantro.” Det er ikke araberen, der er havesyg, det er vesterlændingen, der er rig og forfængelig. Og vantro.\nVantro? Så er det altså sandt, at araberen foragter andre religioner end deres egen? Nej, nej. Som sagt: ”De fornemme muhamedanere, såvel af gejstlig som af verdslig stand, har vigtigere beskæftigelse og er ofte for stolte til i timevis at skulle underholde sig med en kristen, som tilmed ikke taler deres sprog ret godt."\nMen ”hos fattige lærde, som man kan give små gaver, behøver man ikke være bange for at spørge, ja man kan frit tale med dem om den muhamedanske religion. Blot er det indlysende, at heller ikke araberne bryder sig om, at nogen foragter deres religion, mindst af alt en fremmed. Men vil man tale religion med den arabiske pøbel, må man til enhver tid belave sig på fortrædelige svar.”\nHmm. De fornemme, som ikke har brug for vores gaver, foragter os. Pøbelen, som vi ikke giver gaver, foragter os. Men den fattige lærde, som vi giver gaver, kan vi skam tale frit med om religion, bare vi passer på ikke at støde ham?\nHvor mange af Niebuhrs læsere føler sig mon helt overbevist om, at man ikke bliver syg, at man ikke bliver røvet, og at man ikke bliver foragtet for sin vantro på disse kanter?\nEn uøvet tryllekunstner\nMens Niebuhr indigneret afviser vesterlændingenes fordomme, tumler hans data rundt på linjerne og bekræfter dem til fulde. På trods af de allerbestemteste retoriske tiltag for at holde hus med læserens sind, vil datamaterialet ikke rigtig adlyde deres indsamler, fortolker og fortæller.\nSådan var islamapologien som ny og uprøvet videnskab. Som en uøvet tryllekunstner, der taber kortene med ene hjerter 9´ere og ubehændigt afslører den røde snip af tørklædet, der forsvinder op i ærmet.\nNiebuhr anbefaler, at man er ”meget opmærksom og mistroisk mht. svarene, eftersom man også i Morgenlandene finder folk, som med flid eller af uvidenhed siger usandheder for ikke straks at underrette en fremmed om alt eller for at bevare indtrykket af, at de ved alt.”\nPå grund af arabernes lave troværdighed indretter han sig på altid at spørge flere for ikke at få forkerte oplysninger. Niebuhr beretter også, at man ”i muhamedanske lande møder så mange, der foregiver at nedstamme fra Muhammed”.\nKun om heste lyver de ikke: ”For selv om mange arabere somme tider ikke betænker sig på at aflægge en falsk ed, skal man dog efter sigende ikke have noget eksempel på, at en araber nogen sinde har underskrevet et falsk vidnesbyrd om en hests fødsel, fordi de tror at hele deres familie ville blive udryddet, hvis de talte imod sandheden”.\nPå trods af ovenstående og mange andre bemærkninger bogen igennem, er Niebuhrs klare ekspertkonklusion dog, at araberne skam ikke er nævneværdigt uærlige:\n”Andre europæiske rejsende vil have oplevet araberne som hyklere, bedragere og røvere. Jeg har ikke haft årsag til at besvære mig herover”, skriver han.\nEnd ikke det forhold, at araberne selv opfatter kristne købmænd som ganske anderledes ærlige end dem selv, vil han acceptere som argument.\nDer er skam også bedragere i Europa. Ofte kommer de modstridende oplysninger i umiddelbar forlængelse af hinanden: ”Araberne synes ikke at være trættekære, men når de er begyndt at yppe kiv, skriger de voldsomt op. Ja, jeg har somme tider set dem trække kniv mod hinanden.” Få linjer længere fremme tilføjer han: ”De har måske ikke så mange skældsord som den europæiske pøbel, men de er ikke mindre ømfindtlige af den grund og til tider mere hævngerrige.”\nNiebuhr beretter om ømfindtlighed, hævngerrighed, knive og skrigeri. Men trættekære er araberne ikke, det er hovedbudskabet. Han indrømmer aldrig en arabisk last uden straks at minde om, at den også forekommer i Europa.\nHvordan med kvinderne? Omstrejfende arabere lader sig straks skille, fortæller Niebuhr, hvis det ikke med blod lader sig dokumentere, at deres kone var jomfru. Niebuhr forsikrer dog straks, at ”de civiliserede borgere i byerne ville holde det for meget uciviliseret, hvis en mand ville skælde sin hustru ud for sådan en bagatel.”\nEnten tror læseren på, at jomfruelighed er en bagatel i de arabiske byer, eller også opstår der en mistanke om, at Niebuhr her introducerer en tidlig variant af rural-finten, islamapologiens velkendte trick med at klassificere vanskelige elementer i islamisk kultur som forsvindende spor af landlig kultur.\nDet korte af det lange er dog, at utro kvinder risikerer at blive slået ihjel uden at nogen øvrighed bestræber sig på at opklare, hvad der er sket.\n”Drab bliver ikke engang i imamens lille område i Yemen, endsige i hele Arabien, på nogen måde straffet.” Ofte er det kvindens egen familie, der ordner sagen. ”Efter denne æresoprejsning måtte ingen bebrejde familien noget.”\n”Det smukke køn ringeagtes ikke hos muhamedanerne”\nNiebuhr kan også berette, at kvinderne gennes ind bagest i huset med et tarîk (plads!), når der ankommer gæster, og at hun på gaden er tildækket, så ”næppe et øje er frit.”\nHun står af sit dyr og går ud til siden, når hun passerer dem på vejen. Hun holdes for gammel, når hun er 30, og muhamedaneren ”kan erobre så mange slavinder, som han kan ernære.”\nMen Niebuhrs konklusion lyder: ”Af disse eksempler kan man dog slet ikke slutte, at det smukke køn ringeagtes hos muhamedanerne."\nHele bogen igennem slås Niebuhr med sine data, så han ikke lader moderne forskere noget efter: ”Vel beskylder man i Europa de muhamedanske fædre for at sælge deres døtre, men det sker hos de fornuftige lige så lidt, som det sker hos os”, lyder det.\nImidlertid fortsætter han: ”Muhamedaneren giver dog hellere sin datter til en rig og fornem mand end til en ringere. På denne måde får han flere penge.” Og lidt senere: ”Men ikke alle fædre giver deres datter bort alene for pengene.” Det er sort, selvmodsigende tale.\nHele bogen igennem støder man på små, letbitre udfald mod vesterlandsk hovmod. ”De fleste morgenlandske rejsebeskrivelser er fyldt med klager over de ukultiverede muhamedanere,” lyder det f. eks, hvorefter Niebuhr spydigt beskriver, hvordan europæere vist opfatter den vanskelige adgang til muslimske kvinder som den alvorligste arabiske kulturbrist.\nMen da det kommer til karakteristikken af arabernes musik, sang og marionetspil, viser det sig, at de kræsne europæiske kritikere har ret: ”Alt dette er så dårligt, at det næppe vil kunne gefalde en europæer,” lyder det.\nHeller ikke de øvrige kunstarter har det for godt. Fordi der i Arabien ”stadig” findes mange skinhellige, som ikke tåler figurer, så ”møder man blandt dem ingen malere og billedhuggere.”\nNiebuhrs kamp med sine data\nLæseren bliver bestandigt formanet i én retning, mens de faktiske oplysninger peger i en anden.\nNår kunsterne i Arabien er i en ”meget dårlig stand” og bogtrykkerkunsten slet ikke findes, har Niebuhr i øvrigt en god forklaring:\n”Ikke, som man plejer at sige i Europa, fordi gejstligheden og de mange skrivere, som så at sige står under dens beskyttelse, modsætter sig det, men fordi de nyere bogstaver, som hænger sammen og ofte sættes over hinanden og slynges mellem hinanden, ser meget smukkere ud, når de er godt skrevet, end når de er trykt.” Det er altså af kvalitetshensyn, at man ikke har bøger, kan den niebuhrske sagkundskab allerede her fortælle.\nNiebuhrs kamp med sine data driver ham ikke bare ud i selvmodsigelser, anekdotiske beviser og forhastede positive generaliseringer. Han svarer nogle gange nærmest vildledende, f.eks. hvor han blankt afviser, at Arabien er ”det naturlige sæde for kastration” med henvisning til, at ”de fleste kastrater i Arabien, Egypten og Tyrkiet kommer fra Habbesch og Nubien.”\nHvad nu med forholdet til vantro? Her er Niebuhr igen oppe på barrikaderne: ”Man kan vel ikke påstå, at muhamedanerne overhovedet anser de fremmede religionsforvante for urene”. Mange vil desværre ikke spise sammen med ham, forklarer han. Men nogle vil skam. Og ”araberne i Yemen … kan godt af og til finde på at sige salâm aleikum til en kristen.” Kan man forlange mere? Faktisk ikke: Niebuhr ”holdt det længe for overdreven stolthed og religionsiver fra arabernes side, at de ikke tiltaler de kristne på samme måde som deres egne religionsforvante.”\nDet er imidlertid de kristnes egen skyld, opdagede han i Anatolien: ”For de græske købmand, med hvem jeg rejste her, så ikke gerne, at jeg hilste muhamedanerne som en muhamedaner. Og når de ikke blev genkendt af de forbipasserende tyrker, fordi det i disse egne er de kristne tilladt at bære en hvid turban, således at de af røvere i det fjerne kan blive holdt for muhamedanere og ordentlige folk, svarede de aldrig når én sagde salâm aleikum til dem”.\nMens Niebuhrs dom falder hårdt og dumpt over grækerne, kravler afsindige oplysninger op mellem linjerne som zombier.\nKun i denne indirekte form får vi at vide, at muhamedanske røvere foretrækker at overfalde ikke-muhamedanere, som de ikke opfatter som ordentlige folk.\nBogen må aktivt fravristes den slags oplysninger. For den mimetisk-uproduktive læser er beskeden, at det er europæisk arrogance, der forårsager retfærdig muhamedansk harme.\nOvertager muslimsk normsæt\nNiebuhr beretter også om, hvordan tyrkerne tvinger de kristne til at bære bestemte tegn, så man kan genkende dem og afkræve dem vilkårlige kopskatter.\nDe kan forlange af de kristne, at de fejer gaden og bærer ekskrementer bort. De kristne i Egypten må ikke ride til hest og må stå af æslet og gå til siden, når fornemme muhamedanere passerer.\n”Ved offentlige glædesytringer, f.eks. når der fødes en prins eller prinsesse, er de værst, og det er derfor tilrådeligt for jøder og kristne ikke at vise sig på gaderne sådanne dage.”\nAlligevel lyder det umiddelbar nedenunder, at de ”morgenlandske kristne har sig selv at takke for at tyrkerne behandler dem dårligt.”\nDe græske kristne er nemlig ”nederdrægtige smigrere og snakkehoveder, og sådanne folk kan ikke forvente megen høflighed fra de alvorlige og stolte tyrker.” Muhamedanernes normsæt er blevet hans, og han har kun foragt til overs for grækerne, der er så slette udi indordningens og assimilationens kunst. For en psykolog er her meget at komme efter.\nNiebuhr kan blankt afvise, at araberne er grusomme. ”Beduinerne eller de omstrejfende arabere er krigeriske,” medgiver Niebuhr. ”Imidlertid er de lige så lidt grusomme som de omstrejfende arabere i Hedsjâs og Egypten, for selv om de til tider plyndrer de fremmede, så hører man dog ikke, at de dræber dem.”\n”Beduinerne i Dsjôf har desuden det ry, at man blandt dem finder de bedste digtere i Yemen.”\nHele bogen igennem har Niebuhr sit hyr med fakta, dog særligt når det kommer til arabernes røverier og plyndringer, som Niebuhr i øvrigt også selv blev udsat for. ”Araberne i Nedsjed er lige så lidt grusomme mod fremmede som de øvrige arabere og ikke mindre gæstfrie,” lyder det bestemt. Man kan dog ikke vente megen sikkerhed.\n”Enhver blandt disse sheiker søger at vinde så meget fra de rejsende, som han kan, og eftersom de næsten bestandigt fører krig mod hinanden, bliver de rejsende til tider straks plyndret af dem, de først kommer til, for at deres naboer ikke kan berige sig med de ting, de har hos sig.”\nAraberne er gæstfrie, basta. De plyndrer i selvforsvar. Det har formentlig dengang som nu været god overlevelsestaktik at tilslutte sig overmagtens selvbillede.\nFlid og fortjeneste har ikke den store sammenhæng. Araberne i Hedsjâs lever godt af de ”forbavsende store summer”, som tyrkerne årligt sender af sted til Mekka og Muhammeds efterfølgere, ligesom de årligt får tilsendt fire-fem skibe med korn, ris og andre levnedsmidler. ”Også de omstrejfende arabere har store indkomster fra tyrkerne.”\nSkønt eskorteret af soldater må karavanerne nemlig ”give store gaver til de arabere, hvis områder de drager igennem, hvis de vil fortsætte deres rejse i fred”. Gaver?\nPå trods af, at han selv netop har beskrevet, hvor let araberne kommer til andres små og store rigdomme, fastholder Niebuhr billedet af den frie og asketiske beduin og ”sande arabere, som til enhver tid har skattet deres frihed højere end rigdom og bekvemmelighed”.\nBortforklaring af røveri\nNår veritable arabiske hære overfalder karavaner, kan Niebuhr forklare, at der blot er tale om told. De arabiske stammer mener ”at have lige så stor ret til af de rejsende, som vil drage igennem deres område, at forlange visse gaver, vejpenge eller toldafgifter, hvis man vil kalde det det, ligesom alle andre nationer under lignende omstændigheder forlanger told af fremmede købmænd og andre rejsende.”\n”Men de tyrkiske anførere for de store karavaner er alt for stolte til at anse de store arabiske sheiker for suveræne prinser og altså for mere end dem selv. De holder dem snarere for rebeller og røvere, som ingen ret kan have til at forlange gaver af dem, bare fordi de vil besøge de hellige steder. Og de kommer derfor hvert år til Mekka med hele armeer for at beskytte deres pilgrimme og købmænd som ligeledes plejer at være bevæbnede.”\nDe tvinger dermed araberne til også at møde op med veritable hære for at ”modsætte sig alle dem, som med magt vil drage igennem deres område”. Niebuhr samler op: ”Araberne prygler og plyndrer derfor somme tider karavanerne.”\nDerfor. Det er tyrkisk arrogance, der tvinger araberne til plyndring og røverier.\nNiebuhrs konklusion er dog urokkelig: ”Alligevel kan man ikke af den grund sige, at beduinerne mestendels lever af røveri, hvilket forskellige forfattere har villet forsikre. For morgenlændingene rejser overordentligt sjældent alene, men altid i karavaner.”\nInteressant oplysning, at man kun kan rejse i karavaner. Men taler den for eller imod tesen om, at beduinerne lever af røveri?\nHvorom alting er, så ”kan man måske regne de arabiske røvere blandt de mest dannede i hele verden; for hvor røverne i det europæiske Tyrkiet først kvæler de rejsende og derefter plyndrer dem – måske fordi de frygter øvrigheden – så hører man overordentligt sjældent, at sheikerne dræber dem de plyndrer, hvis disse overgiver sig godvilligt og ikke har såret eller dræbt nogen af dem.”\nNiebuhr priser de arabiske røvere i høje toner: ”De er ligefrem gæstfrie og tjenstvillige imod dem, de plyndrer.”\n”Kort sagt, det ville være et ønske, om røverne i alle lande altid opførte sig lige så menneskeligt over for de rejsende som de arabere, hvis navne man næsten aldrig nævner uden at erindre sig, at fornemmelig denne nation holdes for røvere.” Intet datamateriale er så klart, at det ikke kan sløres med et præventivt diskursanalytisk angreb.\nDer er en oikofobisk forbitrelse i værket, som næsten virker nutidig. Værket igennem skærer man sig på listige tu quoque-argumenter mod Europa. Selvom Muhammeds grav angiveligt bevogtes af ”40 kastrerede mænd”, skriver Niebuhr, at den dog ikke bliver holdt i ære ”med helt så megen afgudsdyrkelse som den, hvormed visse kristne dyrker Kristi grav i Jerusalem”.\nMeget hyppige er også spydige bemærkninger à la: ”Blot man omgås araberne sagtmodigt, kan man forvente lige så meget høflighed af disse muhamedanere, som fornuftige kristne i Europa viser jøderne”, og ”europæerne kan i Yemen og Oman og Persien tillige forvente næsten lige så megen høflighed fra de indfødte, som vi ville vise disse muhamedanere, hvis de skulle komme til Europa”.\nEffektivt nivellerende kulturrelativisme, som emmer mere af sært, indestængt fjendskab end af festlig global venskabelighed og fordragelighed.\nOm de ”omstrejfende arabere i det forjættede land” har Niebuhr ikke mange oplysninger ud over, at de kristne munke beskriver dem som nogle djævle. ”Man hører så mange grusomheder om dem, at en pilgrim, der kommer fra Europa, må nære det største had til de vantro barbarer, som nu er i besiddelse af dette hellige land. Munkene glemmer jo ikke at fortælle alle rejsende, at disse arabere for cirka halvfems år siden puttede en franciskaner i en bageovn.”\nMunkene fremstiller araberne uretfærdigt, ja de konstruerer nærmest konflikten ifølge Niebuhr, der beskriver konsekvensen:\n”Når araberne møder munkene, kan de ikke dy sig for at give dem en forsvarlig dragt prygl, hvorefter de lader dem fortsætte rejsen.”\nNiebuhr synes ikke, det ligner araberne. ”Araberne mellem Jaffa og Jerusalem har måske derfor særlige årsager til at møde munkene på denne måde.”\nRelativisme, der ender i kynisme\nLigesom alle andre, der kommer på tværs af Niebuhrs stolte krigere, har munkene altså også selv bedt om det. Under alle omstændigheder beskæftiger disse menneskers skæbne ham ikke.\nDa det tilsyneladende mest er de fattige munke, som araberne prygler, vil Niebuhr ”råde enhver, der rejser i deres selskab, til slet ikke at blande sig deri, når de overfalder de gode fædre.” Relativismen ender som altid i ren kynisme.\nJo mere Niebuhr forsøger at nedbryde fordomme, jo mere vrøvler han. Jo mere han anstrenger sig for at forstå, jo mere usammenhængende bliver hans analyser. Jo mere han bestræber sig på imødekommenhed, jo mere fjendtlig lyder han. Jo mere han forsøger at legitimere, jo mere afsindig bliver hans etik.\nDengang som nu er den Niebuhrske islamapologi et videnskabeligt misfoster, en politisk tåbelighed og en psykologisk gåde.\nCarsten Niebuhr: ”Beskrivelse af Arabien ud fra egne iagttagelser og i landet selv samlede efterretninger”. Forlaget Vandkunsten.\nUlla Nørtoft Thomsen er cand.mag. og seminarielektor\nNåh ja så kan man da bedre forstå folk som Georg Metz, Klaus Rifbjerg, og nu hedegangne Politikens chefredaktør, samt andre mærkelige hoveder, som prøver på at bygge god moral op på diplomatisk fejhed eller løgn. Radikal moral. Når man bruger ham som forbillede. Måske skulle man prøve at se hvad Frantz Buhl skriver om diktatorreligionen muhammedanismen, og dens frihedsundertrykkelsessamfund.\n29. februar 2012 - Jens Holger Jensen\nDen gådefulde Carsten Niebuhr\nJeg synes, at Ulla Nørtoft Thomsens læsning af Carsten Niebuhrs rejsebeskrivelser er stærkt negativ og mistænkeligørende over for Carsten Niebuhr og hans indsats for at forstå datidens Arabien.\nEksempelvis tager hun ikke højde for Niebuhrs historiske horisont og den sammenhæng, han skrev ind i. Han har selvfølgeliggivetvis villet gøre op med nogle af samtidens fordomme om Arabien, men det er der da ikke noget moralsk forkert i. Tværtimod har han bidraget til, at vi i Danmark fik et indgående kendskab til arabisk kultur.\nDerfor er det for mig at se forkert og ahistorisk at bruge det negativt ladede ord "islamapologi" i forbindelse med Niebuhrs værk. Og jeg mangler stadig en begrundelse for Ulla Nørtoft Thomsens stempling af bogen som et "videnskabeligt misfoster, en politisk tåbelighed og en psykologisk gåde".\nMåske beror den psykologiske gåde på, at hun slet ikke har forstået Carsten Niebuhr.\n29. februar 2012 - Karsten Larsen\nJamen - Jens Holger dog !\nVi ved alle, at islam ikke har noget at gøre med en en (sekulær) tro som den, kristendommen udviklede sig til i den vestlige kultur - solnedgangslande. Det er helt forkert at opfatte islam som en "religion" i vores forstand. Det er en selvforherligende erobringskultur.\nIslam er en intolerant krigskultur fra oldtiden, hvis hverdag er bygger op over en totalitær, mandschauvinistisk gude-mytologi, hvis formål alene er total beherskelse, ydmygelse og underkastelse af enhver undersåt i feudale stamme-samfundene syd for Middelhavet.\nDer er intet, der har ændret sig siden oldtiden. I forhold til vestlig (kristen) moral er islam u-kultur, erobringspolitik og krigsmoral.\nKristendom udviklede sig efter 1½ tusind år til (tanke)religion, tolerance, sekularisme, demokrati.\nIslam er fortsat som vores "vikingekultur".\nDet ved alle. Gud er kærlighed. Allah hadefuld tyran. Der er langt fra tale om samme gud eller samme idealer. Vi befinder os i forskellige tidaldre. Islam 700 år bag udviklingen af vores (kristne) mytologi.\n29. februar 2012 - Frans Kr. Mikkelsen\nNeurotisk kritik af Niebuhr\nDet er lidt latterligt og neurotisk at komme efter Niebuhr på denne måde.\nSelvom det er grundlæggende rigtigt, at Islam og hvad deraf følger er noget lort, må man jo også lige kigge på den virkelighed, givet af Gud, som muslimerne og Niebuhr og vi andre til enhver tid eksisterer i som homo sapienser.\nDet er at tilskrive Djævelen en alt for stor sejr at sige, det er lykkedes for Islam at gøre muslimerne helt umenneskelige. Niebuhr måtte konstatere, at dette ikke var lykkedes for Djævelen. Og det ville være ugudeligt at påstå det modsatte af denne nådige virkelighed, som han fandt, og som vi vil finde.\nUlla Nørtoft Thomsen bør minde sig selv om, at fjenden ikke er muslimer, men Islam. Det ville være en sejr for Islam, hvis vi kom til at tro, det var muslimerne, der var fjenden. Islam er skabt af Djævelen, muslimerne er skabt af Gud.\n1. marts 2012 - John Hansen\nGlimrende analyse. Håber en længere udgave udkommer i bogform.\nFrans Kr. Mikkelsen skriver:"Ulla Nørtoft Thomsen bør minde sig selv om, at fjenden ikke er muslimer, men Islam." Det har han fuldstændig ret i, men det er jo altid interessant at se hvordan et land bliver formet af Islam. Faktisk kan alle de uheldige forhold Niebuhr opremser (og retfærdiggør) finde sin reference i de muslimske skrifter. F.eks. nævner Niebuhr at tyrkere kan finde på at opkræve kopskatter. Dette falder helt i tråd med det muslimske skrift (Bukhari's Hadith-samling), der siger af "kristne og jøder skal tilbydes at konvertere til Islam. Hvis ikke de vil konvertere skal de betale kopskat og ydnydes til de følere sig underkuede."\nFaktisk kunne det være det næste emne for en analyse af Niebuhr; "hvor meget af arabernes adfærd kan tilskrives Islam?"\n1. marts 2012 - Kenneth Hansen\nEn konvertits udlægning af krigsideologien og dens ofre.\nHele ekspeditionen døde, undtagen konvertiten. Vidner til hans løgne og bedrag er der ikke og ingen andre, måske med undtagelse af Jørgen Bæk Simonsen i nyere tid, har fremstillet krigsideologien islam og islams lystige svende på slig vis.\nLæs endelig Franz Buhl, hvis du vil vide noget sandfærdigt om den nederdrægtige krigsideologi og høre om eksempler på ondskab i Allahs navn.\nDødens minaret, en barbarer med turban, såkaldt emir morede sig med, at lade folk blive kastet ud fra tårnet. Mon nogle fra Carsten Niebuhr ekspedition, vantro hunde, prøvede en flyvetur?\n1. marts 2012 - Hanne Hauge\n@Kenneth Hansen Har du drukket, inden du skrev dit indlæg? Hvis ikke, så burde du prøve det her: www.psykiatri-regionh.dk/menu/Sygdom+og+behandling/?Akut+hjaelp\nEn personlig oplevelse?\nDu er velkommen til at øse ud af dine personlige erfaringer med alkoholbehandling.\nFor mit vedkommende er det ikke aktuelt og bliver det heller ikke. Jeg har et yderst begrænset forbrug af alkohol og bliver i festlig stemning ved de få givne lejligheder. Så kunne jeg aldelels ikke tænke mig, at skrive om pædofetens hadeideologi eller andet ondskab.\nHils dine alkoholvenner. Jeg ønsker jer god bedring.\n1. marts 2012 - Torben Snarup Hansen\nUllas analyse er fremragende. Niebuhr dannede skole. Læs her en opsummering fra antropologen Philip Carl Salzmanns bog "Culture and Conflict in the Middle East", New York, 2008 (Prometus), s. 207: "In general anthropologists disdain critizising or pointing out shortcomings or limitations among the peoples they study; they tend to hold to the principle, "If you cannot say anything good, don't say anything at all."\nNiebuhr var ikke dansker\nNiebuhr stammede fra kongeriget Hannover. Han var først landmåler og blev derefter uddannet på universitetet i Göttingen. På anbefaling af politikeren Bernsdorff (ligeledes af hannoveransk afstamning) udnævnte den danske konge ham til at lede ekspeditionen til Arabien, Persien og Tyrkiet.\n1. marts 2012 - Maria Due\nMarskbondens seje og pligttro søn\nMan må så vidt muligt lægge nutidens briller fra sig, når man vurderer fortidens mennesker, og for at slippe udenom om vore dages mange videnskabelige skævvridninger af det, der har med islam og muslimer at gøre, har jeg læst lidt i C.F. Bricka’s ”Dansk Biografisk Lexikon”. Dette omfattende værk begyndte at udkomme i slutningen 1800-tallet og har dermed en distance til vor tid på mere end 100 år, hvilket influerer på synet på Niebuhrs skæbne og begrebet videnskab.\nFor eftertiden er Carsten Niebuhr som oftest blevet omtalt som en berømt dansk leder af ekspeditionen til det lykkelige Arabien, men det var aldrig meningen, at han skulle være det, og dansker var han heller ikke, han stammede fra det, der i dag er Niedersachsen.\nOptakten var i det hele taget en tysk affære, idet den tyskfødte statsminister J. H. E. Bernstorff var den udfarende kraft, og han havde fået idéen af en kendt orientalist professor J. D. Michaëlis i Göttingen, som havde foreslået at sende en sproglærd til det sydlige Arabien for at indsamle nyt stof til en gammeltestamentelig filologi og exegese.\nBernstorff udvidede imidlertid opgaven til at omhandle alverdens ting – arkæologi, historie, geografi osv. osv. og handlede som sådan helt i oplysningstidens ånd. Niebuhr blev udset til at tage sig af astronomi og naturhistorie, og det var den opgave, han først og fremmest forberedte sig på at løse. Da han uventet modtog tilbuddet om at deltage i ekspeditionen, havde han siden1957 studeret i Göttingen og havde planer om at indtræde i det hannoveranske ingeniørkorps. Han var den praktiske, naturfagligt orienterede vordende ingeniørofficer, og han blev udnævnt til at stå for ekspeditionens pengesager.\nEkspeditionslederen blev udpeget af professor Michaëlis, der valgte den fynske præstesøn og orientalist Frederik Christian von Haven, som havde studeret orientalske sprog under Michaëlis, og\nsom skulle tage sig af filologien. Han var seks år ældre end Niebuhr og blev forud for afrejsen udnævnt til professor. Desværre viste von Haven sig siden at mangle tilstrækkelige kundskaber og lederevner.\nEkspeditionen forlod København den 7. januar 1761 med orlogsskibet ”Grønland”, og da var Niebuhr kun 27 år. De nåede først frem til den arabiske halvø/Yemen 29. december 1762, og von Haven døde i Mokka den 25. maj. På det tidspunkt var samtlige ekspeditionsmedlemmers helbred allerede nedbrudt efter den lange rejse og indgående studier på Sinaihalvøen og i det nedre Egypten.\nNiebuhrs ven på rejsen den tre år yngre finsk fødte naturforsker Per Forskål døde den 11. juli samme år. Han var en af Linnés disciple og havde en doktorgrad i filosofi fra Göttingen. At Forskål sagde ja til at deltage, hang formodentlig sammen med et forhold, som man på dette sted kan sætte sig ind i. Efter en frisindet afhandling med titlen ”Tankar om den medborgerliga friheten” (1759) blev han nemlig anset for at være et brushoved, og karriereudsigterne havde lidt skade. I løbet af 1770’erne udgav Niebuhr foruden sine egne beskrivelser af Arabien Forskåls efterladte zoologiske og botaniske optegnelser, som i Bricka’s leksikon hundrede år senere betegnes som fortsat vigtige kildeskrifter til kundskab om dyr og planter. En bedrift i sig selv. Yemen var fortsat meget ukendt land for europæerne.\nDet var ikke Niebuhrs dispositioner, der havde nedbrudt ekspeditionsdeltagernes helbred, det var ikke hans skyld, at de andre ikke kunne holde til den lange eksotiske rejse, at der blev disponeret forkert, og at man tydeligt nok overvurderede egne kræfter. De var alle unge og opsatte på at løse deres opgave, naturligvis ikke vaccinerede mod al den dårligdom, som vi i dag har midler imod, og hvad vidste de om hygiejne i almindelighed, den stedlige i særdeleshed og derunder, hvad de kunne tåle af madvarer, solen og andre klimatiske forhold?\nMeget lidt og tydeligt nok utilstrækkeligt, og var det under de forhold ikke klogt af Niebuhr at forsøge at efterligne de stedliges sædvane, for de tålte jo forholdene bedre? Mange opdagelsesrejsende har i tidernes løb gjort det samme uden at blive klandret for det.\nNiebuhr var søn af en velhavende marskbonde på Hannover egnen og havde tilbragt fire år med almindeligt arbejde på landet. Det er nemt at forestille sig, at han havde en stærkere konstitution end flere af de øvrige videnskabelige ekspeditionsdeltagere, han var en sej bondesøn, der ikke var uddannet tilstrækkeligt til det arbejde, han successivt påtog sig, efterhånden som de andre faldt fra. Han var kun 29 år, da han stod med hele ansvaret. Ved hjemkomsten til København i november 1767 blev han udnævnt til ingeniørkaptajn, og det var vel det, han først og fremmest var.\nPga. von Havens og Forskåls tidlige død nåede man kun ”i ringe grad” at opfylde ekspeditionens filologiske øjemed, vurderes det i Bricka’s leksikon, der til gengæld ret detaljeret berømmer Niebuhr for hans astronomiske observationer, som først blev offentliggjort en menneskealder efter hans hjemkomst og synes at have været et plaster på andre sår.\nAlt i alt er det så langt fra en solstrålehistorie, der fortælles i mit gamle biografiske leksikon. Det nævnes bl.a., at da alle var døde undtagen Niebuhr og hans svenske tjener, og begge skrantede meget, opgav han alt håb om nogensinde at komme hjem igen. Så døde også tjeneren, og Niebuhr fik sig mod alle odds alligevel kæmpet hjem og reddede både eget og andres arbejde, men meget gik vel tabt, formoder jeg. Nogen må have hjulpet ham, og skulle han ved hjemkomsten give dem og deres kultur et ensidigt skud for boven? Hvor ofte har vi andre ikke efterlyst taknemmelighed i sådan en situation?\nTilbage er kun at næve, at ingeniørkaptajnen fik et embede som landskriver i Ditmarsken med titel af justitsråd og siden etatsråd, og siden levede resten af sit liv der. Hovedsageligt optaget af embedsforretninger og have- og landbrug. Først efter 1784 begyndte Niebuhr igen at offentliggøre afhandlinger om orientalske forhold, hans tidligere litterære arbejde havde givet ham økonomiske tab, men ”de ædle vilde” var stadig det store hit, og måske smittede begge dele af på hans erindringer om det lykkelige Arabien. Eller måske kastede de mange år udgivelserne udkom over et forsonende skær over hans pligttro overlevelseskamp.\nDette var, hvad jeg fik ud af at læse tre biografier i C. F. Bricka’s leksikon, der ofte i højere grad end eftertiden formår at se med forståelse på menneskers veje. I ingen af dem nævnes islam. ”Han var vel ingen genial Begavelse, i mange Retninger savnede han ogsaa Kundskab og Fordannelse; men han besad en aldrig svigtende videnskabelig Sans; i sit særlige Fag stod han blandt de fremmeligste i Tiden, og da han pludselig maatte overtage baade Ledelsen og Ansvaret for det hele, udfoldede han en Samlerflid, en Troskab og Mangesidethed i Iagttagelsen og en Nøjagtighed i Beskrivelsen, der altid ville sikre hans Skrifter en høj Rang i den geografiske Rejselitteratur”.\nMeddeler gode gamle Bricka v. P. Lauridsen.\n1. marts 2012 - Frans Kr. Mikkelsen\nRespekt for den vagabonderende videnskabsmand!\nVi taler om en mand, der med sit arbejde muliggjorde tydningen af kileskriften i Persepolis. Hans rejser og hans undersøgelser og beskrivelser ovre i de mere eksakte videnskaber er en heltebedrift. Hans sociologiske og alment menneskelige beskrivelse af araberne har derimod en tendens til at idyllisere deres skikke og kultur. Det er jeg enig i. Og han mangler en hel del af den kristnes åndelige perspektiv på verden.\nMen det gør ham ikke til en hjernedød, nutidig islam-apologet.\nHvis man vil kritisere en mands rejsebeskrivelse, bør man først gennemføre den samme rejse selv, i den tidsalder, hvor det er muligt. Har Ulla N. T. gjort det? Mine beskedne rejser i Syrien, Egypten og Marokko passer bedre med Niebuhrs beskrivelser end med Ulla N.T.'s foretrukne billede, selvom jeg roser mig af at være en af de største islamhadere nord for Alperne.\nMen undskyld alligevel, at jeg i ovenstående indlæg kom til at bruge for hårde ord om Ulla N.T.'s artikel. Hvis jeg var kvinde, ville jeg nok hade Islam endnu mere, end jeg gør i forvejen.\n2. marts 2012 - John Hansen\n@Frans Kr. Mikkelsen\nNu er der ingen der har kaldt Niebuhr for hjernedød.\nDerforuden holder din argumentation ikke rigtigt. Hvis en person tager til månen, og ved hjemkomsten erklærer at "nej månen er ikke lavet af grøn ost, men hvis man har brug for grøn ost så skal man bare skære et stykke af månen, så har man sin grønne ost", ja , undskyld mit infantile eksempel, men så behøver man altså ikke at gentage rejsen til månen for at konkludere at der er noget galt med argumentationen.\nEn af Ander Fogh Rasmussens sønner tegnede også et skønmaleri af USA før han emigrerede. Måske fordi han mente at et skønmaleri ville give han et godt job ved ankomsten. Hvis Niebuhr levede i dag og rejste til USA ville han sikkert skrive at "i USA har de biler med store motorer der forurener meget. Men vi danskere forurener jo også".\nHavde Niebuhr kommet hjem med en rejsebeskrivelse der lod danskerne konkludere at den arabiske verden den kan vi ikke bruge til så meget, ville han så have fået samme hæder?\nJeg har ikke selv læst Nirbuhrs rejsebeskrivelse, men det virker som om, at hvis fjernede alle Niebuhrs (ulogiske) konklusioner, så har man at præcist billed af hvad Islam gør ved at lands befolkning.\n2. marts 2012 - Dagny grøn\nJeg læser Niebuhr som meget kritisk overfor islam, men gennem en stræben efter civiliceret og objektiv iagttagelse. Imponerende! Det læser jeg ud af hans beskrivelse af oplevelsen ved at passere "muren" i østeuropa på vej hjem.Hermed en opfordring til at læse det!Måske har jeg ret.\nVenlig hilsen Dagny Grøn\n3. marts 2012 - Maria Due\nKære Dagny Grøn, tak for din opfordring.\nI aftes gik jeg i gang med Carsten Niebuhrs rejsebeskrivelse, som jeg ikke tidligere havde læst. Egentlig ville jeg kun læse om hans gennembrud af ”muren”, som du kalder det, og det sted fandt jeg hurtigt frem til. Alligevel blev jeg hængende til langt efter midnat, og min konklusion er som din, at Niebuhrs arbejde er imponerende ikke mindst set ud fra hans samtids danske standard, som jeg har et vist kendskab til. Vi skal her være opmærksomme på, at professionaliseringen af videnskaberne gennemgående var beskeden på det tidspunkt, men videbegærligheden var i top.\nNu har Ulla Nørtoft Thomsens analyse jo vakt begejstring her på stedet, så jeg forventer ikke at kunne rokke ved den, men da dansk (og amerikansk) 1700-tals historie er en af mine nicher, kommer her alligevel en replik. Jeg har ikke nået at læse hele rejsebeskrivelsen, som er på ca. 1200 sider i min udgave, men bortset fra det med munkene i Det hellige land har jeg læst alle de beretninger, som UNT er inde på. Jeg har blot læst med andre øjne og fået det modsatte ud af læsningen. For mig er der på ingen måde tale om "et videnskabeligt misfoster, en politisk tåbelighed og en psykologisk gåde", jeg kan end ikke få øje på skyggen af noget sådant.\nEkspeditionen var noget helt særligt i dansk sammenhæng, fordi den formelt set var udsendt og finansieret af Fr. 5. og fandt sted indenfor rammerne af en detaljeret rejseinstruks, som både meddelte, hvad man ønskede at blive informeret om, og hvad man absolut ikke ønskede, at ekspeditionens medlemmer skulle rode sig ud i. Det var på den tid helt almindeligt, at ekspeditioner af den art havde hemmelige politiske og militære kommissorier, men det synes ikke at have været tilfældet her.\nDerimod blev ekspeditionsmedlemmerne pålagt at føre omhyggelige dagbøger dagligt eller så tit som muligt, så at det erfarede og oplevede blev beskrevet ud fra de forskellige forudsætninger de havde. Ekspeditionens fædre ønskede diskussion for ad den vej at nærme sig ”sandheden”.\nDet må man sige, at Niebuhr levede op til, og han fremlagde troligt sagerne set fra forskellige synsvinkler. Men samtidig skal man ikke kikke dybt mellem linjerne for at få øje nogle særlige egenskaber hos ham, der for mig netop kendetegner hans modenhed og evne til at fatte, at verden er stor, og at man selv er et kulturprodukt. Jeg synes, at Niebuhr er meget moden af sin alder og har en finurlig måde at tackle ”mangfoldigheden” på. Dr. phil. Michael Harbsmeier (han ved meget om antropologi og noget om mentalitetshistorie) har fat i den egenskab og skriver i forordet:\n”Niebuhr er en sand virtuos når det gælder at vende spejlet mod det ansigt, der møder aben der kikker på”. Sandt nok, rejsebeskrivelsen indeholder en del ping pong af den slags, og Niebuhr var ikke uden humor.\nFra rejseinstruksen kan man bl.a. hente flg. kongelige befaling, som Niebuhr selvfølgelig havde i baghovedet, da han skrev: ”Samtlige rejsende skal beflitte sig på den største høflighed over for Arabiens indbyggere. De må ikke gøre indsigelser mod deres religion og endnu mindre må de – selv indirekte – give til kende, at de foragter den; de skal afholde sig fra det, som er Arabiens indbyggere vederstyggeligt.”\nMan gik altså ud fra, at islam ville vække ekspeditionens foragt, og det var så op til Niebuhr selv at få de negative sider af denne rejses oplevelser fremstillet, så at man på den ene side fik det indtryk, at han havde holdt sig til instruksen og på den anden hverken havde været døv eller blind for de negative aspekter, som han hurtigt opdagede, at han ikke kunne undgå at få smidt i hovedet. Det synes jeg, at han lykkes meget fint med, men det er måske det, der får UNT til at give Niebuhr fingeren og finde ham psykologisk gådefuld. Hvad eftertiden måtte have misbrugt hans arbejde til, kan han af oplagte grunde ikke bebrejdes.\nUNT’s analyse efterlader det indtryk, at Niebuhr hele tiden kun har to muligheder – pro et contra – men dels er det en for snæver tolkning i den givne situation, og dels skriver Niebuhr helt tydeligt og flere steder, at hvis han vil gøre sig håb om at blive ordentligt informeret af araberne og nyde størst mulig sikkerhed, er han nødt til at nærme sig dem i deres sæder. Han nævner, at von Haven blot får en sludder for en sladder, når han spørger, fordi han ikke ”nedlader” sig til at møde araberne der, hvor de befinder sig mentalt.\nDet er i det hele taget ofte vanskeligt at få pålidelige svar, bl.a. den simple grund, at araberne ikke kan se noget fornuftigt i spørgsmålet og derfor ikke gider at besvare det eller at besvare det ordentligt. Det fremgår, at ekspeditionen får forskellige svar på de samme spørgsmål, og hvad gør man så, når man har forpligtet sig til at finde svarene og efterhånden bliver bevidsthed om, at man handler med livet som indsats?\nNiebuhr var af den overbevisning, at man skulle ”integrere sig”, men han gør også udtrykkeligt opmærksom på, at han og Forsskål, mens denne levede, på den måde ”skiftede identitet” adskillige gange. Det er Niebuhrs konklusion, at dette i alle henseender er det bedste for både dataindsamlingen, helbredet og sikkerheden.\nMen, men, der vrimler da med kritik af muslimer, mens jøder og englændere tydeligt nok befinder sig i anden kategori, når Niebuhr selv skal sige det. Som eksempler kan nævnes optegnelsen fra august 1762, der handler om tjenere, som ekspeditionen ansætter, fordi man indser, at det er nødvendigt under rejse i de egne. Man er da på vej fra Cairo og har bl.a. ansat ”en jøde ved navn Sana, et artigt menneske på ca. 26 år […] han var yderst foragtet blandt de muhamedanere som vi jo havde mest at gøre med”. Den muslimske foragt for jøder nævnes flere steder på en måde, så at man forstår, at Niebuhr ikke selv deler den, og der er åbenbart også grænser for, hvor langt man kan strække sig rent integrationsmæssigt.\nEller hvad med denne lige højre i samme kapitel om ansættelse af en tolk: ”Denne var en indfødt græker som på grund af sin dårlige opførsel var blevet muhamedaner”. Under den langt senere rejse i Anatolien er der en beskrivelse af, hvordan en anden græker behandles som en slave af en tyrker og kryber for ham, mens en armenier tydeligt nok har mere rygrad.\nDer er også beskrivelsen af von Havens begravelse, hvor englænderne i Mokka viser deres solidariske sindelag med den danske ekspedition, og der må tages særlige forholdsregler for at undgå gravrøveri. Man kan end ikke ankomme til begravelsen i samlet flok men må ride forskellige veje. Beskrivelser af den slags forholdsregler er der masser af, og det fremgår, at forholdene ændrer sig meget fra sted til sted og derfor kræver forskellige problemløsninger. Niebuhr overlever, fordi han lærer af de dårlige erfaringer.\nTil sidst beretningen om hjemkomsten til Aftenlandet, hvor kærligheden til den kristne verden pibler frem og moralen ikke er til at tage fejl af. Forudgående har Niebuhr flere steder beklaget sig over tyrkiske janitsharer, som han finder ”meget uforskammede”, og så skriver han i juli 1767:\n”Den følgende dag efter min afrejse fra Jasch blev jeg overfaldet af feber og en stærk kvalme som udmattede mig meget (mon ikke han som de døde ekspeditionsmedlemmer havde malaria, som han forsøgte at se bort fra?, MD). Men da jeg nu havde håb om atter snart at komme på kristen grund, så agtede jeg ikke en sådan upasselighed, men takkede Gud for at han på den lange rejse blandt så mange forskellige nationer nådigt havde redde mig fra mangen en alvorlig sygdom og andre farer. Grænsen til Polen betragtede jeg allerede så godt som grænsen til Danmark.”\nDa det derefter bliver muligt for ham, tager Niebuhr igen sin kvadrant frem for at måle polhøjden og noterer sig, at reaktionen er ganske anderledes, end han oplevede den i Morgenlandet, hvilket er en lille perle med stadig stor aktualitet:\n”I Arabien, Persien og Tyrkiet havde jeg ofte gjort dette dels i landsbyer, dels i karavanen, og morgenlændingene havde taget sig lidet af dette. Her på grænsen til kristenheden så jeg straks et bevis på europæernes nysgerrighed eller måske snarere videbegærlighed. Der samlede sig i løbet af kort tid over 100 kristne og jøder omkring mig, og de forlod mig ikke før jeg bar instrumentet ind i huset igen.”\nVelkommen hjem, Carsten Niebuhr.\n4. marts 2012 - Ulla Nørtoft Thomsen\nBliv ved teksten\n@ Maria Due og andre: Jeg har også indtryk af, at Niebuhr var en djærv marskbonde, og jeg har også selv bidt mærke i, hvordan han glædede sig til at krydse grænsen til Europa.\nJeg er såmænd også helt med på, at meget af det, han har gjort og tænkt, kan forklares og forstås ud fra, at han har villet overleve.\nMen intet af det taler imod min pointe: at Niebuhr grundlægger en videnskab, som på en meget karakteristisk og genkendelig måde faktisk løbende slører sandheden.\nJeg kommer med mange eksempler. Ville nogen fortolke de eksempler anderledes? Kan nogen se logik, hvor jeg ser ulogik? Kan nogen se gode slutninger, hvor jeg ser dårlige slutninger? Kan nogen se dyb forståelse, hvor jeg ser bortforklaringer? Kan nogen se forsvarlig etik, hvor jeg ser kynisme?\nDet, jeg her – halvt i spøg og halvt i alvor - kalder islamapologi (med tryk på sidste stavelse), er en karakteristisk Niebuhrsk videnskabelighed, som ser ud til at motiveres af en sær psykologisk, kulturel, politisk og religiøs konfliktenergi i en grad, så den faktisk sætter sin tilregnelig over styr.\nÉn mener ovenfor, at det er en anakronisme at anvende nutidige begreber om Niebuhr. Jeg mener omvendt, at det interessante er, at der tilsyneladende ikke er sket de store forandringer i de retoriske greb, Niebuhr´erne anvender, når de indsamler, ordner og præsenterer deres data.\nDe videnskabelige u-heder, som Niebuhr gør sig skyldig i, og som ingen endnu konkret har kritiseret min fortolkning af, ser stadig ud til at karakterisere den Niebuhrske islamapologi. Herfra strækker de deres arme ind i andre videnskaber, som vi derefter heller ikke kan bruge til så meget, fx integrationsteorierne.\nDet nytter ikke, som argument imod det, jeg skriver, at I viser, at Niebuhr er anderledes klar i mælet i sin egen rejsebeskrivelse (altså i sin dagbog). Det er jo min anke: Hvorfor siger islamapologerne sandheden i deres dagbøger og måske i fortrolige middagssamtaler, mens de føler sig forpligtede på at forvrænge den i deres videnskabelige værker? Hvorfor er det, som de lader hinanden kalde nuancer, umiskendeligt bare forplumring af mulige erkendelser?\nHvor var islamapologien, da resten af den moderne verden blev opdelt i funktionssystemer, der i – i hvert fald ideelt set – adskilte videnskab, etik, politik og individuel psykologi?\nPS om nationalitet\nNiebuhr kom i dansk tjeneste som 25-årig og han levede i Danmark, nærmere bestemt Holsten, til sin død. Mon ikke også han blev dansk statsborger efter 1776? I hvert fald forblev han i den danske stats tjeneste. Men lad os da for skams skyld kalde ham tysker. Og lad os ikke glemme at overføre princippet til nutiden: En iraker er så en iraker og en somalier er så en somalier, uanset hvor de bosætter sig og hvor længe. Det kan vi godt sige. Så er vi også fri for at vrøvle om, at svenskerne terrorangriber Danmark.\n4. marts 2012 - Hanne Hauge\n@MariaDue Tusind tak for dit grundige og omhyggelige indlæg, som har givet mig en rigtig god ide om, hvad Niebuhrs beretning egentlig går ud på. Jeg har ikke selv læst den endnu, men nu har jeg også fået lyst til det!\n5. marts 2012 - Maria Due\nSaid og sprogspil\nUlla Nørtoft Thomsen, du skriver ”bliv ved teksten” og får det på den måde til at se ud, som om jeg har ønsket at smutte uden om den. Det har jeg ikke, jeg er blot ikke enig med dig, og jeg har læst din analyse flere gange. Det er ellers ikke, fordi jeg viger tilbage fra at indtage særstandpunkter, jeg er vel nærmest kendt/berygtet for jævnligt at starte en præriebrand ved at gøre det, og jeg skulle gerne have støttet dig, hvis jeg syntes, at der var grund til det.\nHvad Niebuhr angår, kan jeg kun få øje på en robust og pragmatisk mand, der - så godt han kunne - udførte det arbejde, han havde påtaget sig. Under læsningen af ham spekulerede jeg på, om der dog ikke var brecher i al den fornuft og blev helt glad, da han pludselig begyndte at beklage sig over arabisk musik og afslørede, at han medbragte en violin på sin frygtelige rejse, hvor der ikke var plads til meget overflødigt.\nDu skriver, og det er vel kernen i din kritik?:\n”Men intet af det taler imod min pointe: at Niebuhr grundlægger en videnskab, som på en meget karakteristisk og genkendelig måde faktisk løbende slører sandheden.”\nHvilken videnskab? Og hvad er det for en sandhed, du mener, at. Niebuhr slørede?\nHan bidrog med nyttige astronomiske oplysninger og derudover ligesom mange andre med rejselitteratur, som ikke er videnskab, men kan anvendes til videnskabelige formål. Der blev udsendt adskillige ekspeditioner i årene både før og efter Niebuhrs rejse, og der var jo i forvejen europæere fx i Yemen, skønt ikke mange. Hvad andre har brugt Niebuhrs informationer til, kan han som tidligere nævnt ikke klandres for. Michael Harbsmeier skriver i sit forord til min udgave af rejsebesskrivelsen, at\n”Når det kommer til stykket er det måske Edward Said, der med bogen Orientalism fra 1978 har haft den største betydning for Carsten Niebuhrs omdømme siden”.\nMon ikke du og jeg i det mindste kan blive enige om at ønske Said og hans disciple hen, hvor pebret gror.\nHvor meget kender du til ekspeditionens rejseinstruks? Det fremgår, at ingen af ekspeditionsdeltagerne i praksis havde ret til at bestemme over de andre, enhver af de fem havde én stemme, og var der stemmelighed, skulle der trækkes lod. Der var altså uklare ledelsesprincipper, og de kom da også lynhurtigt op at skændes. Måske spillede det ind, at kun to af deltagerne var danske. Det var nationalt set et blandet selskab, og det nationale var også på den tid et sprængfarligt emne.\nDa Niebuhr vendte hjem, var Frederik 5. død, og snart fik Struensee puffet Niebuhrs protektor Bernstorff fra magten og begik et statskup. Denne tysker – sachser ligesom Niebuhr – lykkedes desuden med at besvangre dronningen, og et nyt kup fulgte hurtigt efter. I sådan en atmosfære kom man let i klemme, hvis man var en af de udlændinge, der var indkaldt til at tjene under den danske krone. Du har imidlertid ret i, at Niebuhr fik indfødsret, det var han hurtig til at søge:\nSiden fik Niebuhr embede i det sydlige Ditmarsken, der længe var en bonderepublik og i dag en del af Holsten; fra hans bopæl var der ikke langt i luftlinje over Elben til hans fødeegn.\nJeg forstår ikke din reaktion på, at jeg ikke kalder Niebuhr dansk. Han blev født og uddannet i fyrstedømmet Hannover og stilede mod en hannoveransk officerskarriere, indtil han til sin forbløffelse blev håndplukket til ekspeditionen. Han var sandsynligvis af sachsisk herkomst og havde tysk som modersmål, muligvis plattysk eller måske endda friesisk, men tysk som skriftsprog.\nJeg synes, at Niebuhr repræsenterer noget af det gode, vi har fået fra den tyske kulturkreds, og på hans tid havde den danske konge jo mange nationaliteter i sine lande. Det var et af stridspunkterne, fordi så mange udlændinge fik de embeder, danskere mente, at de burde have fortrinsret til.\nNiebuhr var, som du må have lagt mærke til, meget opmærksom på, hvor problematisk det var for ekspeditionens udbytte, at de to sprogforskere døde så tidligt. Hans midlertidige kamæleonagtige ”integration” overvandt ifølge ham selv nogle af de sproglige hurdler, fordi han forsøgte at indgå i en social kontekst, som fx filologen von Haven ikke ville nedværdige sig til, og en ren europæisk attitude åbenbart virkede bremsende på. Når du og jeg taler forbi hinanden, er det måske også, fordi der er nogle wittgensteinske sprogspil på færde, og så kan du jo glæde dig over, at det ikke gælder alle dine læsere.\n6. marts 2012 - Maria Due\nEdward Said er ved at være passè\nUlla Nørtoft Thomsen, du skriver ”bliv ved teksten” og får det på den måde til at se ud, som om jeg har ønsket at smutte uden om den. Det har jeg ikke, jeg er blot ikke enig med dig, og jeg har læst din analyse flere gange. Det er ellers ikke, fordi jeg viger tilbage fra at indtage særstandpunkter, jeg er vel nærmest kendt/berygtet for jævnligt at indtage dem.\nNiebuhr bidrog med nyttige astronomiske oplysninger og derudover ligesom mange andre med rejselitteratur, som ikke er videnskab, men kan anvendes til videnskabelige formål. Der blev udsendt adskillige ekspeditioner i årene både før og efter Niebuhrs rejse, og der var jo i forvejen europæere fx i Yemen, skønt ikke mange. Hvad andre har brugt Niebuhrs informationer til, kan han som tidligere nævnt ikke klandres for. Michael Harbsmeier skriver i sit forord til min udgave af rejsebesskrivelsen, at\n”Når det kommer til stykket er det måske Edward Said, der med bogen Orientalism fra 1978 har haft den største betydning for Carsten Niebuhrs omdømme siden”,\nog hvad kulten omkring Said angår, lever den på lånt tid.\nDa Niebuhr vendte hjem, var Frederik 5. død, og snart fik Struensee puffet Niebuhrs protektor Bernstorff fra magten og begik et statskup. Denne tysker – sachser ligesom Niebuhr – lykkedes desuden med at besvangre dronningen, og et nyt kup fulgte hurtigt efter. I sådan en atmosfære kom man let i klemme, hvis man var en af de udlændinge, der var indkaldt til at tjene under den danske krone. Du har imidlertid ret i, at Niebuhr fik indfødsret, det var han hurtig til at søge.Siden fik Niebuhr embede i det sydlige Ditmarsken, der længe var en bonderepublik og i dag en del af Holsten; fra hans bopæl var der ikke langt i luftlinje over Elben til hans fødeegn.\nNiebuhr var, som du må have lagt mærke til, meget opmærksom på, hvor problematisk det var for ekspeditionens udbytte, at de to sprogforskere døde så tidligt. Hans midlertidige kamæleonagtige ”integration” overvandt ifølge ham selv nogle af de sproglige hurdler, fordi han forsøgte at indgå i en social kontekst, som fx filologen von Haven ikke ville nedværdige sig til, og en ren europæisk attitude åbenbart virkede bremsende på.\nAt den videnskabelige rapport er strammet op i forhold til dagbogen, finder jeg helt naturligt, bl.a. fordi dagbogen hyppigt blev ført under et stort psykisk pres og fysiske anstrengelser. I og med at bøgerne blev udgivet så hurtigt efter hinanden, har Niebuhr sikkert heller ikke selv set noget problem i det, og sløseri kan han næppe beskyldes for, da han fremstår som ordentligheden selv både før og efter udgivelsen.\nEfter at have læst, hvad jeg har skrevet her, har en ven af mig foræret mig en bog af sønnen Barthold Georg Niebuhr, som jeg glæder mig til at læse. Han var en foregangsmand indenfor professionaliseringen af historiefaget og bl.a. grundigt omtalt af professor Inga Floto i ”Videnskabernes Historie I det 20. årh. Historie Nyere og nyeste tid” (1985), som i min tid var pligtlæsning i historisk kildekritik. Inga Floto skriver ”For Niebuhr såvel som for Ranke var historiens højeste mål at finde sandheden. Til dette var kildekritikken et instrument, men man tilstræbte i øvrigt en upartisk fremstilling hvor hverken religiøse eller politiske standpunkter øvede indflydelse, man ville en objektiv gengivelse af fortiden” (p. 24). Da sønnen har bidraget meget til faderens eftermæle, har jeg fuld tiltro til, at dette er sket forsvarligt. Det var i det hele taget en søn, han kunne være stolt over, succesrig preussisk statsmand.\nVores diskussion fra tidligere på dagen er af en eller anden grund blevet slettet.\n6. marts 2012 - Ulla Nørtoft Thomsen\nSå må jeg også hellere gentage mig selv :-)\nI hvert fald lige for at gøre det klart, at Niebuhr fik udgivet to forskellige værker efter sin Arabienrejse. Først den officielle videnskabelige rapport fra 1772 betitlet "Beskrivelse af Arabien". Det er det værk, som jeg skriver om ovenfor.\nDerefter udkom i 1774 Niebuhrs rejsedagbøger under overskriften "Rejsebeskrivelse fra Arabien". Det er primært det værk, som Maria Due refererer til i sine indlæg.\nJeg mener ikke, at Said nævner Niebuhr? Mon Niebuhr var too close for comfort? I deres videnskabelige fremstillinger deler de jo strategi gennem deres kritik af de grimme vestlige konstruktioner af den muslimske verden. En kritik, som hos Niebuhr løbende relativeres, fordi Niebuhr, som den gæve, marskbonde, han er, taber kortene og løbende afslører de fakta, som bakker de forbistrede konstruktioner op. Mens Said er cool nok til at koncentrere sig om diskurskritik og insistere på, at virkeligheden er helt irrelevant.\n21. marts 2012 - Dagny Grøn\nAt læse Niebuhr\nAt læse Niebuhr .\nNu er jeg der igen. På side 33 i Beskrivelse af Arabien, skriver Niebuhr mellem de civilicerede linier, at " de" ikke gider svare, at man ikke kan regne med, hvad de siger og han "spørger" ,hvad ved de egentlig. Han får fortalt, hvordan det er. Venlig hilsen Dagny Grøn


15 ting, du skal se i Sevilla | IN\n15 ting, du skal se i Sevilla\nDen andalusiske hovedstad er en smuk blanding af kulturer og traditioner, som har sat præg på alt fra arkitektur til mad. I den charmerende by kan du få pirret alle dine sanser, mens du drager på en fortryllende rejse gennem historien. Her er 15 ting, du skal se i Sevilla.\nOnsdag, 18. december 2019 - 15:52 - af Hanne Olsen - foto Hanne Olsen & Unsplash\nDet skal du opleve i Sevilla\nGå på opdagelse i den andalusiske hovedstad, der byder på et hav af historiske oplevelser.\nFloden Guadalquivir løber gennem Sevilla, og byen tager sig smukt ud fra vandet. Hop på en båd ved byens ikoniske Guldtårn – Torre del Oro – og sejl forbi den smukke park Maria Luisa, tårnet Torre Sevilla – også kendt som ‘læbestiften’ – under gamle og nye broer og forbi det farvestrålende Triana-kvarter.\nEn tur på floden giver et godt overblik over Sevillas kvarterer og seværdigheder.\nOver for katedralen ligger paladset Alcázar, der er bygget i maurisk og renæssance-stil og har optrådt i seriehittet ‘Game of Thrones’. Her har boet både mauriske og kristne herskere, og du kan besøge både soveværelser, tronsalen og den tilhørende park med et væld af smukke, duftende blomster, planter og springvand.\nMetropol Parasol & Plaza de la Encarnación\nMetropol Parasol er verdens største trækonstruktion, som overdækker pladsen Plaza de la Encarnación som en stor ultramoderne parasol. Den kaldes også ‘las setas’ – svampene – fordi den ligner store svampe, der skyder op af jorden. På toppen har du imponerende 360 graders udsigt over byen.\nPlaza de España (tv.) er en af de smukkeste pladser i Sevilla. (Th.) ‘Las setas’ – svampene – kalder spanierne selv Metropol Parasol, som giver skygge til Plaza de la Encarnación.\nLÆS OGSÅ: 13 ting du skal se i hemmelige Torino\nTil verdensudstillingen i 1929 skabtes Plaza de España, som er Spaniens mest imponerende plads, der omfavnes af en 170 meter lang halvbueformet bygning. Her er gallerier, en lille kanal, som du kan sejle i, og små broer. Pladsen er udsmykket med smukt, farvestrålende flisearbejde, der bl.a. repræsenterer de 49 spanske provinser.\nBarrio de Santa Cruz – det gamle jødiske kvarter\nSevillas gamle jødiske kvarter, Barrio de Santa Cruz, er en forunderlig labyrint af smalle gader og små pladser med hvidkalkede huse. Far vild i labyrinten af gader, nyd en kop kaffe på en af de mange caféer, og gå igennem Callejón de los besos – Kyssegaden – der er så smal, at man kan kysse hinanden fra balkonerne på hver sin side af gaden.\nSevillas gamle jødiske kvarter, Barrio Santa Cruz, er charmerende med sine snørklede gader og hvidmalede husfacader.\nRestauranter du skal besøge i Sevilla\nI Sevilla er der tapasbarer overalt, og det er et must at tage på tapascrawl med de lokale. Smag på alt fra klassiske andalusiske tapas til de moderne med et kreativt tvist.\nLÆS OGSÅ: Undgå de hyppigste problemer på rejsen\nFamiliebaren Don Carlos\nPå familiebaren Don Carlos, som åbnede i 1988, fås nogle af byens bedste klassiske tapas. På væggene i den klassisk indrettede bar med kakler hænger fotos af kendte personligheder, der har spist her. Smag to af byens specialiteter, espincas con garbanzos (spinat med kikærter) og carrillera de cardo (svinekæber). Drik en tør Fino- eller Oloroso-sherry til. Læs mere om Don Carlos her.\nTapasbar Flores Gourmet\nFlores Gourmet er en moderne kombination af tapasbar og butik. Her får du tapas i kreative nyfortolkninger. Prøv stedets rejer i enten den lokale favorit ensalada rusa (russisk salat) eller en pan negro con gambas y ali oli (sort brød med rejer og hvidløgsmayonnaise). I butikken kan du købe delikatesser som skinke, oste, konserves og lokal vin. Læs mere om Flores Gourmet her.\nBesøg paladset Alcazár, som bl.a. har lagt kulisse til ‘Game of Thrones’.\nPå Sevillas restauranter anvendes friske råvarer fra det andalusiske spisekammer til at skabe udsøgt gastronomi. På Abades Triana har du førsteklasses udsigt til floden fra gulv til loft-vinduer, og det føles, som om du sidder midt på floden. Her serveres enkel udsøgt andalusisk mad, og alle råvarer kommer fra små lokale leverandører. Læs mere om Abades Triana her.\nTag på sofistikeret rejse gennem de fem kontinenter på Anibal Restaurant, som ligger i en smuk herskabsbygning fra 1907. Her er flere spiseområder, som hvert er farverigt indrettet med inspiration fra et kontinent. Maden er en sprudlende fusion af spanske retter, krydret med indslag fra de fem kontinenter, ledsaget af lokale vine. En dj spiller musik til retterne. Læs mere om Anibal Restaurant her.\nTag sidegaderne og bliv væk i et af Sevillas mange maleriske kvarterer.\nMercado de Abastos de Triana & Taller Andaluz de Cocina\nSevillas smukkeste madmarked ligger i Triana-kvarteret og er et farve- og duftbombardement af friske grøntsager, frugt, skinker og oste. På markedets madworkshop Taller Andaluz de Cocina får du både en rundvisning med historierne om de lokale råvarer og lærer at lave den andalusiske suppe salmorejo (tomatsuppe) og autentisk paella af en dygtig kok. Læs mere om Mercado de Abastos de Triana her.\nHer skal du shoppe i Sevilla\nCalle Sierpes – ikonisk shoppinggade\nCalle Sierpes er byens mest ikoniske shoppinggade. Her finder du historiske butikker med bl.a. delikatesser, hatte, tasker og andre accessories. I Calle Tetuan ligger konceptbutikker, men kig ind i sidegaderne, som er spækket med butikker, bl.a. Bimba y Lola med tøj, tasker og sko. Hos Inés Rosalas fås de berømte papirtynde sukkerdryssede kager med smag af enten olivenolie, anis eller appelsin, de smager himmelsk.\nSevillas katedral (tv.) og Plaza de España.\nLÆS OGSÅ: 11 steder du skal kende i Paris\nSoho Benita er et hipt og unikt minikvarter, tæt på Metropol Parasol, med små butikker, som sælger bl.a. mode- og vintagetøj, kunst, tasker og tilbehør af lokale designere.\nEl Corte Inglés er Spaniens svar på Magasin i større udgave. I parfumeafdelingen kan du bl.a. købe duften af Sevilla med hjem i form af parfume med orangeblomstduft. Smuk keramik fra Sevilla skal du købe i Triana-kvarteret. Tjek Ceramica Ruiz, som har et fint udvalg.\nHer skal du sove i Sevilla\nDet firestjernede Doña María Hotel ligger i et gammelt palads, klos op ad katedralen og Giralda. Hotellet ejes af en markis, og hvert værelse er indrettet i boutique-stil med periodemøbler og kunstværker. Højdepunktet er tagterrassen, hvor du kan nyde en drink med byens bedste udsigt over katedralen og Giralda. Læs mere om Doña María Hotel her.\nrejse spanien andalusien rejseguide restauranter


Børn&Unge - 2003/51 - Ekstraordinær kongres, Børn&Unge - 2003/51 - Kontinuitet, forandring og fornyelse\nHotel Scandic på Vester Søgade i København, onsdag den 10. december klokken 14.07. Luften inde i Grand Ball salen dirrer af spænding. Dirigent Kirsten Kenneth Larsen, venligst udlån af Dansk Sygeplejeråd, tænder for sin mikrofon.\n"Der er afgivet 230 stemmer. Annette Trads Hansen har fået 123 stemmer. Allan Baumann har fået 107 stemmer. Det vil sige, at Annette Trads Hansen er blevet valgt."\nForud for den lakoniske meddelelse, som udløser et jubelbrøl fra i hvert fald den ene halvdel af salen og, lyder det til, en kende desillusionerede klap fra den anden halvdel, er gået to timer og 34 minutter timer, hvor kandidaterne til at overtage posten som forbundsformand for BUPL er blevet kommenteret og selv har haft lejlighed til at føre sig frem. Ved lodtrækning er det blevet afgjort, at Allan Baumann skal på podiet som den første af kandidaterne. De har hver 15 minutter til deres rådighed.\nPlads, rum, overblik og retning.Baumann konstaterer til en start, at frit valg-ideologien rummer et opgør med det grundlæggende princip om lige adgang for alle, ligesom den indebærer et skifte fra velfærd til service på markedsbetingelser.\n"Skal institutionerne være et servicetilbud, en slags avanceret købmandsbutik, hvor der kan købes forskellige varer fra forskellige hylder, altså til- og fravalg af fællesskabet. Eller skal vi fastholde og videreudvikle dem som en væsentlig kulturbærende institution i det moderne samfund," spørger Allan Baumann, og han svarer selv: "BUPL skal naturligvis stå for det sidste."\nBaumann, som på den foregående ordinære kongres stemte imod, at ledergruppen i BUPL fik egne kongres-delegerede, finder i øvrigt anledning til "med syvtommersøm" at slå fast, at det var sket af principielle, demokratiske grunde, og ikke, fordi han er imod ledelse eller ikke vil lederne i BUPL.\n"Både for vores indflydelse og for vores fags skyld er det altafgørende, at BUPL er organisationen for alle pædagoger," konstaterer han.\nOm måden, hvorpå BUPL skal arbejde, siger Allan Baumann:\n"Vi skal på en og samme tid være mere kritiske og søge mere dialog. Vi skal skabe flere alliancer for en anden udvikling. Og frem for alt skal der mere fokus på vilkårene for vores profession. Det skal handle om, at pædagogerne kan og vil, men det kræver, at vi får mulighederne, og her halter det rigtig mange steder."\nBaumann kommer også ind på, hvordan BUPL vil blive ledet med ham som forbundsformand.\n"Ledelse handler for mig om at give plads til de forskellige opfattelser, som vi ved eksisterer i BUPL, og det handlet om at skabe rum for diskussioner, så forskellige erfaringer og vurderinger kan fællesgøres. En politisk organisation som BUPL kan ikke ledes gennem ordrer, den kan kun ledes ved at vise vejen, ved at skabe fælles billeder af, hvor problemerne er, og hvad løsningen kunne være - det er overblikket og retningen."\nBaumann slutter, efter at have takket for en god valgkamp, med er løfte.\n"Uanset hvordan afstemningen om lidt ender, så er det vigtige, at vi fortsætter diskussionerne om og arbejdet med at sikre vores profession de bedste betingelser. Det er jo ikke småting, vi er oppe imod. Derfor er vi nødt til at finde sammen og hjælpe hinanden. Det vil jeg gerne bidrage til."\nKontinuitet, forandring og fornyelse.Annette Trads Hansen proklamerer, at hun har en vision.\n"BUPL skal være den mest attraktive fagforening i Danmark. En fagforening, hvor medlemmernes forventninger, holdninger og krav er nerven i arbejdet. Hvis jeg får jeres tillid og bliver valgt som formand, vil min første ledetråd være, at medlemmerne i højere grad skal i centrum. Min anden ledetråd vil være at give pædagogerne og dermed faget et markant statusløft. Kernen i denne fagpolitiske vision er en stærkere anerkendelse af vores fag og vores pædagogiske faglighed bredt set i samfundet," siger Annette Trads Hansen, som ikke har nogen som helst fidus til VK-regeringen. Skattestoppet kaldes en bombe under velfærden, de lejlighedsvise venlige ord om pædagoger betegnes som uforpligtende snak, mens regeringens erklærede mål om at bryde den negative sociale arv får prædikatet "uden konsistens".\nAnnette Trads Hansen ser alligevel lyst på fremtiden.\n"BUPL har en utrolig høj organisationsprocent, tilfredse medlemmer, et velfungerende demokrati, og så er BUPL synlig og troværdig. Det skyldes ikke en tilfældighed, men er resultatet af et mangeårigt og benhårdt arbejde. Vi skal sætte et forretningsudvalg sammen, som repræsenterer kontinuitet, forandring og fornyelse. Selv om vi ikke er enige om alt, skal tillid, respekt og åbenhed gøre, at vi favner bredt i organisationen. Det har BUPL brug for i disse svære tider," mener Annette Trads Hansen, der slutter med at formulere tre teser om det BUPL, hun ser for sig.\nEn organisation, der ved, hvad den vil. En stifinder i stedet for en fejlfinder. Og et BUPL, som opnår styrke gennem fællesskabet og viljen til forandring.\nSom også Allan Baumann gjorde, takker Annette Trads Hansen for en god valgkamp. Hun kalder den sober og fair.\nEt godt team.Lis Pedersen fra forretningsudvalget, som er kandidat til at blive forbundsnæstformand, hvis Annette Trads Hansen bliver valgt som forbundsformand, forklarer, hvorfor hun mener, at de to sammen kan danne et godt team.\n"Vi har forskellige ressourcer og udgangspunkter. Det kan være med til at skabe dynamik omkring de politiske problemstillinger, vi står over for. Vi kan sammen med det øvrige forretningsudvalg skabe indflydelse og være med til at sætte de nødvendige dagsordener og dermed skabe grundlag for at handle som et samlet BUPL. Annette og jeg har forskellige måde at anskue tingene på. Det kan være med til at skabe forandring og fornyelse, også i vores måde at være fagpolitiske ledere på," siger Lis Pedersen, som anbefaler kongressen at stemme på Annette Trads Hansen.\n"Jeg mener, hun kan løfte opgaven," lyder begrundelsen.\nJohn Langford, der er Allan Baumanns "vicepræsident", præsenterer sig som fortaler for "på-tværs-tænkningen" og bedre sammenhæng mellem top og bund i BUPL.\n"Ingen har erklæret sig uenig i de målsætninger, men udviklingen går for langsom - alt for langsom, siger John Langford, der om sine bevæggrunde for at stille op sammen med Baumann siger.\n"Jeg mener at kunne bidrage til udviklingen af BUPL i et samarbejde med Allan."\nNæst på talerstolen er Nina Hemmingsen fra BUPL København. Hun anbefaler på det varmeste Allan Baumann. Hun kalder ham blandt andet kalder myreflittig, et politisk menneske og en stærk forhandler.\nBirgit Elgaard fra BUPL Nordjylland peger på Annette Trads Hansen, fordi hun er bærer af de samme værdier, som Bente Sorgenfrey.\nLone Ast fra det centrale lederråd formulerer på rådets vegne forventningerne til den nye forbundsformand, men peger ikke på nogle af kandidaterne.\nKim Sandø Larsen, BUPL Nordjylland, er træt af, at kandidaterne stiller op holdvis, og beder de to næstformandskandidater genoverveje, om de vil tage til takke med at være føljetoner til hver sin formandskandidat.\nBirgit Schäfer fra BUPL Afdeling 5 er stemt for Annette Trads Hansen - og er i øvrigt stolt på sit køns vegne, fordi to så stærke kvinder er parate til at stille sig i spidsen for BUPL.\nIlse Brøgger fra BUPL Nordjylland bruger sin taletid til at tale smukt om Birgit Elgaard, der søger valg til den ledige post i forretningsudvalget.\nBUPL benyttede den ekstraordinære kongres til at tage afsked med sin formand gennem 1o år. Det skete på det hotel og de lokaler, hvor Bente Soregnfrey i 1994 blev valgt som forbundsformand.\nNu er hun som den første pædagog blevet formand for en hovedorganisation, nemlig Funktionærernes og Tjenestemændenes Fællesråd, og dette karrierespring var grunden til, at den ekstraordinære kongres overhovedet blev indkaldt. En afløser skulle findes.\nDa afløseren var fundet, fik Bente Sorgenfrey lejlighed til at sige et farvel til den organisation og de tillidsfolk, hun nu ikke mere står i spidsen for.\n"Det har været meget mærkeligt at sidde her som gæst. Og virkelig svært ikke at måtte mene noget om formandsvalget i BUPL. Jeg har ikke turdet ringe til nogen som helst de seneste uger," betroede Bente Sorgenfrey i sin i al hast improviserede henvendelse til de tidligere kolleger. De fik også et godt grin, da den nye FTF-formand kom med et ønske for fremtiden.\n"Jeg forventer, at FTF får et lige så glimrende samarbejde med den nye formand for BUPL, som FTF havde med den tidligere."


Send en gave 2022 » 50+ fantastiske gaver leveret til døren\nSend en gave 2022 – 50+ fantastiske gaver leveret til døren\nSend en gave, til et du holder af! Mange sender gavekurve, chokolade og blomster direkte hjem til modtageren. Men vidste du, at du også kan sende helt almindelige gaver? Når du køber gaver online, skal du blot vælge at sende til modtagerens adresse, frem for din egen.\nVi har samlet en masser gode gaveideer, som egner sig godt til at blive sendt til modtagerens dør. Du finder både blomster, chokolade og vin, men også en masse anderledes gaver, som ikke typisk bliver sendt direkte til modtageren. Helt perfekt til både Valentinsgave, samt Fars Dags og Mors Dags gave, hvis du ikke har mulighed for at se dem på dagen.\nBlomster, chokolade og gaver til døren\nGiv eller send et gavekort til en oplevelse. Vælg et gavekort til en bestemt oplevelse, eller vælg et gavekort, som modtageren frit kan benytte, på lige præcis den oplevelse de ønsker.\nSend en personlig gave til en du holder af. Vælg mellem personliggjort chokolade, glas, notesbøger og meget meget andet. Vælg også mellem klassikere som krus, nøglering og forklæder.\nSend en fed gave fra Coolstuff\nFra Coolstuff kan du sende gaver direkte til modtagerens adresse. Vælg mellem fede gadgets, sjove spil, gaveæsker og mange andre geniale gaver.\nSend en bog i gave\nPå udkig efter en god gave til en der elsker at læse i bøger? Send en bog i gave til vedkommende! Tjek her bestsellere og populære bøger fra Bog&Idé, som egner sig perfekte som gaveide.\nFind her fra: 98,00 DKK


OverKill // Amager Bio 27/4 2013 - BLASTBEAST\nOverKill // Amager Bio 27/4 2013\naf Weiss den 28 apr, 2013 • 3:16 pm 3 Comments\nDer var linet up til det helt store metalbrag på Amager Lørdag-aften. Både Amager Bio og Beta var i samarbejde med Sort Søndag, klar til at byde metalfolket velkommen til flere forrygende koncerter. Størst af dem alle var dog koncerten med de amerikanske thrashere OverKill!\nPga min yderst stramme tidsplan grundet pendling mellem Stengade og Amager Bio denne aften, kom jeg desværre for sent til Electric Hellride’s åbning af aftenen. Jeg fik dog set deres afslutningen og der så det bestemt ud som om bandet havde en herlig aften. Der blev svedt og udvist fed energi fra scenen.\nMen nu til aftenens største navn!\nAftenens hovednavn – OverKill – var endelig på besøg i Danmark igen. Og for helvede hvor var de dog savnet, da de endelig stod lige der på scenen. Min seneste planlagte koncert med OverKill blev bogstaveligtalt skyllet ud. Det var på Wacken og mit telt var lige inden koncerten blevet oversvømmet af et voldsomt skybrud. Men nu fik jeg så endelig muligheden igen!\nKoncerten blev skudt igang med “Come and Get It” fra deres nyeste udgivelse “The Electric Age”. Efter dette nummer står det allerede hurtigt klart, at OverKill er og bliver sande konger af denne genre (de der såkaldte big 4 bands kan hver og én godt pakke sammen ved siden af det her!), hvorfor det dog også er uhyre ufortjent, at de ikke har fået en langt mere anerkendt status.\nAmager Bio koger over, da OverKill for alvor sætter strøm i os alle. Bobby og co. udviser en energi, selv unge håbefulde metalbands kan skyde en lang pil efter og måske aldrig nogensinde opnår – og så er bandmedlemmerne i OverKill altså oppe i 50’erne! Jeg tror aldrig jeg har oplevet et så hårdtarbejdende band på en scene før. Det her kære venner, var simpelthen en lektion i hvad metal egentlig er for en størrelse. Det skal være højt, teknisk velspillet og så for alt i verden skal energien være i top. For hvad er metal uden energi? I hvert fald ikke metal!\nSetlisten var perfekt afbalanceret mellem deres ældre bagkatalog og deres nye, og numre som “Old School” , “Electric Rattlesnake” og en forrygende udgave af “In Union We Stand” fik samtlige hænder i vejret hos publikum, der alle kvitterede med flere store applauser til bandet mellem hvert nummer. Er der i øvrigt nogle der har sagt hvor pisse fed “Who Tends The Fire” er live?\nHvad skulle egentlig forhindre mig i ikke at uddele topkarakter til mesterlige OverKill denne aften? …….. Intet!\nTags: Amager Bio, Overkill, thrash\nForrige indl&aeliggUncle Acid and the deadbeats - Mind Control N&aeligste indl&aeliggSaturnus til Copenhell!


OnePlus 8 Pro er landet! Forudbestil i dag til en god pris\nOnePlus 8 Pro128 GB Sort\nOnePlus8 Pro128 GB Sort\n230 kr./md.24 mdr.\nKøb OnePlus 8 Pro til en rigtig god pris hos YouSee\nKøb OnePlus 8 Pro her til en rigtig god pris med et mobilabonnement spækket med fordele.\nDet er nemt og hurtigt at bestille online. Og du får fri fragt.\nSkærm: 6,78 tommer Fluid AMOLED display m. QHD+-opløsning\nSkærmopløsning: 3168 x 1440 pixels\nBagkamera: 48 + 48 + 8 + 5 megapixel\nMål: 165,5 x 74,35 x 8,5 mm\nFeatures: 5G, hurtigere wifi med Wi-Fi 6-teknologi, hurtigere og strømbesparende brugerflade med LPDDR5 RAM-teknologi, fingeraftrykslæser i skærmen, ansigtsgenkendelse, hurtigopladning, trådløs opladning, Reverse Wireless Charging, lyd i stereo med Dolby Atmos, nem navigation med haptisk vibration, IP68-beskyttelse mod vand og støv\nLæs mere om pris og specs på OnePlus 8 Pro her på siden\nLancering af OnePlus 8 Pro\nOnePlus 8 Pro’s lanceringsdato var den 14. april 2020. Her præsenterede OnePlus deres nye flagskib ved et online lanceringsevent.\nVed lanceringen løftede OnePlus sløret for en gaveregn af specs og funktioner på deres nye topmodel. Og billeder og videoer af det nye flagskib viste det imponerende og flotte design. Her på siden kan du læse mere om alle specs og features på OnePlus 8 Pro.\nOnePlus 8 Pro har officiel release-dato den 21. april, hvor du kan købe telefonen i webshoppen og din lokale YouSee-butik.\nForsalg - bestil allerede i dag\nVil du være helt sikker på, at være blandt de første med en ny OnePlus 8 Pro i hænderne? Du kan bestille allerede i dag i vores forsalg.\nPris - hvad koster OnePlus 8 Pro?\nOnePlus 8 Pro er billigere end mange andre flagskibstelefoner på markedet som fx iPhone fra Apple og telefoner fra Samsung, Huawei og Sony.\nOg vi tilbyder selvfølgelig OnePlus 8 Pro til en rigtig god pris her i webshoppen.\nPrisen på OnePlus 8 Pro afhænger af, hvilket abonnement du vælger til din nye telefon.\nSe din pris på OnePlus 8 Pro ved at vælge abonnement her på siden.\nKøb OnePlus 8 Pro på afbetaling - helt uden renter\nDu bestemmer helt selv, om du vil betale OnePlus 8 Pro på en gang eller dele regningen op i mindre bidder over 12 eller 24 måneder.\nVælger du at betale din nye mobil på afbetaling, forbliver prisen den samme, som hvis du betaler hele beløbet på en gang. Det er nemlig helt uden renter.\nOnePlus 8 Pro vs OnePlus 8? Hvilken skal jeg købe?\nOnePlus 8 Pro blev lanceret sammen med den mindre model OnePlus 8. Du skal vælge OnePlus 8 Pro, hvis du vil have en lidt bedre smartphone med opgraderinger og flere smarte funktioner.\nPå OnePlus 8 Pro får du:\nEt større display med et bedre skærmbillede og flere skærm-features\nDet bedste kamera fra OnePlus til dato med fire linser bag på telefonen i stedet for tre på OnePlus 8\nEn hurtigere og strømbesparende brugerflade med ny LPDDR5 RAM-teknologi\nOpladning af andre trådløse enheder\nDesign der er sikret mod vand og støv med IP68-klassificering\nDu får et abonnement spækket med fordele\nNår du køber OnePlus 8 Pro med abonnement hos os, får du en masse lækre fordele med i prisen.\nMed Danmarks bedste 4G-netværk kan du surfe på nettet, ringe og sende beskeder på en hurtig og stabil forbindelse i hele Danmark. Så hakker internetforbindelsen ikke i sommerhuset. Og samtalen falder ikke ud på togturen.\nOg du kan ringe, sende beskeder og gå på nettet på mobilen, når du rejser. Med roaming i 36 lande i Europa kan du dele feriebillederne med venner og familie og finde vej på bilferien med GPS - alt sammen direkte fra mobilnetværket. Så er det slut med at være afhængig af åbne wi-fi-netværk på rejsen.\nSidst, men ikke mindst, kan du frit lytte til al den musik, du vil med YouSee Musik. Her er over 65 millioner musiknumre at vælge mellem, og du får høj hi-fi-lydkvalitet. Du kan også afspille musikken via AirPlay, CarPlay, Chromecast og Bluetooth.\nOnePlus 8 Pro er klar til fremtidens 5G\nOnePlus 8 Pro er klar til fremtiden 5G-net, som lige nu er ved at blive bygget i Danmark.\nSammen med telefonerne i den nye Samsung Galaxy S20-serie er OnePlus 8 Pro blandt de få mobiltelefoner lige nu på markedet, som er fremtidssikret, så du kan modtage en 5G-forbindelse, så snart 5G-netværket bliver udrullet i Danmark.\nMen indtil 5G-nettet er klar i Danmark, går din telefon på 4G-netværket ligesom din nuværende mobil. Og hvis 4G-nettet ikke rækker, går OnePlus 8 Pro automatisk på 3G- og 2G-nettet.\nFuldstændigt fænomenalt display\nOnePlus er gået all-in på skærmen på 8 Pro-modellen. OnePlus 8 Pro har en imponerende 6,78 tommer Fluid AMOLED-skærm med et skærmbillede i høj QHD+-opløsning.\nMed avancerede skærm-features får du et klart og detaljeret skærmbillede - perfekt til når du ser videoer, spiller spil og ser film på din mobiltelefon. Ja, faktisk er blot det at swipe rundt på telefonens skærm en enestående oplevelse.\nDe mest virkelighedstro farver nogensinde\nSkærmen har HDR10+-support og true-to-life-farveteknologi. Sammen sørger de to teknologier for, at du får et skærmbillede med de mest virkelighedstro farver på en OnePlus-telefon nogensinde.\nJævn bevægelse når du swiper rundt på skærmen\nMed teknologier som 120 Hz Refresh Rate, Fluid Engine og MEMC flyder alt perfekt, når du navigerer rundt på skærmen. Du får en jævn oplevelse, når du scroller op og ned og swiper mellem applikationer. Og så får du et klart og detaljeret skærmbillede, hvor alt bevæger sig jævnt, når du ser film, video og spiller spil på telefonen.\nEn skærm der beskytter dine øjne\nMed smarte features beskytter skærmen dine øjne, og gør skærmbilledet mere komfortabelt at kigge på - både om dagen og om natten.\nSkærmen tilpasser sig automatisk dine omgivelser, så du altid får et klart og komfortabelt skærmbillede under alle lysforhold. Fx er skærmen designet, så den viser alt klart og tydeligt i direkte sollys.\nDu kan også aktivere læsetilstands-funktionen, når du skal læse længere tekster uden at få firkantede øjne. Du kan vælge at få et farvemættet display eller skifte til sort/hvid-visning.\nDet bedste kamera i en OnePlus til dato\nDu får det mest avancerede bagkamera nogensinde fra OnePlus. Med fire kameralinser på 48 + 48 + 8 + 5 megapixel kan du tage imponerende billeder og optage fænomenale videoer.\nHovedlinsen på 48 megapixel sørger for lysere og mere klare billeder og arbejder sammen med de tre andre kameralinser for at skabe de mest professionelle billeder på fra et OnePlus-kamera til dato.\nOnePlus 8 Pro kamera-specs\nBokeh-effekt for portrætfotos\n30 x digitalt zoom\nHDR-teknologi for klare og detaljerede billeder og videoer\nKlare og detaljerede billeder om natten med Nightscape-funktionen\nNye fotokromiske filtre for psykedeliske og surrealistiske billeder\nAutomatisk ansigtsretouchering justerer urenheder\nSmart Pet Capture kan genkende hunde og kattes ansigter, så du får bedre billeder af dine kæledyr\nKrystalklar videooptagelse i 4K-kvalitet med 3-HDR og Dynamic Video-teknologi for klare videoer under alle lysforhold\n120 graders vidvinkellinse fanger storslåede landskaber\nMed den store 48 megapixel Ultra Wide Angle-kamera kan du tage fotos af naturlandskaber, skyskrabere i storbyen, storbyens skyline og meget mere. Med vidvinkellinsen får du hele motivet med på billedet.\nKom tæt på motivet med 3 x telefoto-kamera\nMed telefotolinsen på 8 megapixel med 30 x digitalt zoom kan du komme helt tæt på dit motiv. Så kan du få klare og nærbilleder, der fanger alle livets bittesmå detaljer.\n16 megapixel front-kamera med portrætfunktion\nFront-kameraet på 16 megapixel giver dig fuldstændig fantastiske selfies i alt slags belysning. Og så kan du også tage flotte portrætbilleder af dig selv med bokeh-funktionen.\nTelefonen har en god batterikapacitet med det store 4510 mAh-batteri. Så kan telefonen holde strøm hele dagen, så du ikke behøver slæbe din oplader med i tasken.\nHurtigopladning med 3T Warp Charge\nMed 30T Warp Charge-teknologi kan du oplade din telefon fra 0 til 50% på bare 23 minutter. Det tager altså ikke mange minutter at lade batteriet op, når det løber tør for strøm.\nOnePlus lancerer trådløs opladning\nMed Warp Charge 30 Wireless-teknologi kan du oplade OnePlus 8 trådløst uden ledninger og kabler. Med trådløs opladning skal du blot lægge telefonen på en oplader-dock, som du kan købe som separat tilbehør til din mobil.\nNår du lægger telefonen på oplader-docken tager det kun 30 minutter at oplade batteriet fra 0 til 50%.\nOplad andre trådløse enheder med Reverse Wireless Charging\nDet store 4510 mAh-batteri er stort nok til, at du dele ud af den store batterikapacitet. Så nu kan du oplade andre trådløse enheder direkte fra din OnePlus 8 med Reverse Wireless Charging-funktionen. Så kan du fx oplade dine trådløse høretelefoner eller andre smartphones.\nAlt går hurtigere på OnePlus 8 Pro\nMed den innovative Qualcomm Snapdragon 865-processor går alt hurtigere på din mobiltelefon. Du får optimeret hastigheder - fx får du op til 125 % hurtigere skrivehastigheder. Og så bruger processoren endda 20 % mindre strøm end tidligere versioner.\nOg med op til 12 GB LPDDR5 RAM-teknologi får du får du 30 % hurtigere drifthastighed på telefonen. Det betyder, at du får en hurtig og effektiv telefon, hvor applikationer, programmer og spil kører som smurt.\nDu kan multitaske med mange apps og programmer åbne på samme tid uden at din telefon bliver langsommere. Og apps og programmer åbner hurtigt, når du trykker på ikonerne på skærmen.\nOxygenOS baseret på Android 10\nDu får det brugervenlige og intuitive OxygenOS-styresystem, som er skræddersyet til OnePlus-telefoner. Softwaren er baseret på Android 10 fra Google, men her er alt tilpasset, så det passer perfekt til netop OnePlus.\nDu får en simpel brugerflade uden et hav af forudinstallerede apps og programmer, som du ikke aner, hvad du skal bruge til. På den måde er brugerfladen ren og ryddelig, og der ligger ikke alle mulige apps og fylder eller optager unødvendig lagerplads.\nOxygenOS har nye ikoner og dynamiske baggrunde, hvor farverne automatisk justerer sig efter dine omgivelser. Og det betyder, at du får et komfortabelt skærmbillede, som er behageligt at kigge på under alle slags lysforhold.\nOxygenOS kommer også med en opdateret Dark Theme 2.0-funktion, så du kan ændre farvetemaet til sort og skåne dine øjne samtidig med, at telefonen bruger mindre strøm. Mange apps er også kompatible til Dark Theme 2.0 - også trejdepartsapps, som ikke er designet af OnePlus.\nLås skærmen op med Face Unlock\nMed ansigtsgenkendelse kan du lynhurtigt låse skærmen op blot ved at kigge på telefonen. Du skal bare holde telefonen op foran dig og lade ansigstsscanneren i front-kameraet klare resten.\nDu kan bruge din fingeraftryk, når du skal låse skærmen op. Læg fingeren på skærmens fingeraftrykssensor og på få sekunder er skærmen låst op.\nDu får ikke det klassiske 3,5 mm jackstik til høretelefoner på OnePlus 8. I stedet skal du bruge USB Type-C-inputtet. Hvis du har høretelefoner med jackstik skal du bruge en adapter, når du skal koble dem til din mobiltelefon.\nDu kan vælge OnePlus 8 Pro med en intern hukommelse på 128 GB eller 256 GB. Så her får du masser af plads på telefonens lager til dine billeder, videoer, apps og programmer.\nMed Wi-Fi 6-teknologien får du en hurtig og stabil wifi-forbindelse på din telefon. Wi-Fi 6 er hurtigere og stærkere end tidligere wifi-forbindelser. Så mister du ikke forbindelsen til eller oplever langsomt net, når du er i områder, hvor der er mange aktive enheder koblet på samme wifi-netværk.\nFantastisk lydoplevelse med stereohøjttalere og Dolby Atmos\nMed dual-stereo-højttalere og Dolby Atmos-funktion får du helt fantastisk lyd. Så kan du skrue helt op for musikken med OnePlus 8 Pro i hånden.\nNaviger nemmere rundt på skærmen med haptisk vibration\nMed haptisk vibration er det nemt og behageligt at navigere rundt på skærmen. Hver gang du trykker på et ikon, swiper frem og tilbage og giver telefonen andre kommandoer vibrerer telefonen en lille smule for at give dig besked om, at telefonen har registreret dit kommando.\nElegant og vandfast design i sort\nOnePlus 8 er en elegant telefon i en flot sort fave (Onyx Sort).\nTelefonen er også beskyttet med vand og støv med IP68-klassificering. Så er uheldet ude, og din telefon bliver våd? Bare rolig, OnePlus 8 Pro holder vandet ude.\nUnboxing OnePlus 8 Pro - se alt du får med i pakken\nSIM-ejector-værktøj til at indsætte simkort\nOnePlus klistermærke med logo\nFind flere OnePlus-telefoner i webshoppen\nVi har et stort udvalg af mobiler fra OnePlus i webshoppen til lave priser. Her kan du finde både nye og ældre modeller.\nSe vores udvalg herunder og klik på hver model for at se pris og specs.


Hyatt - Hoteller i Dallas, TX - TripAdvisor\nNr. 1 ud af 7 i Hyatt - Hoteller i Dallas med bedste værdi for pengene\nNr. 2 ud af 7 i Hyatt - Hoteller i Dallas med bedste værdi for pengene\nNr. 3 ud af 7 i Hyatt - Hoteller i Dallas med bedste værdi for pengene\nNr. 4 ud af 7 i Hyatt - Hoteller i Dallas med bedste værdi for pengene\nNr. 5 ud af 7 i Hyatt - Hoteller i Dallas med bedste værdi for pengene\nNr. 6 ud af 7 i Hyatt - Hoteller i Dallas med bedste værdi for pengene\nNr. 7 ud af 7 i Hyatt - Hoteller i Dallas med bedste værdi for pengene


Skal dine medarbejdere uddannes? - TMI - DI\nOle Østergaard er uddannelseskonsulent hos TMI og 3F Industrigruppen, og hjælper virksomheder med at finde de rigtige uddannelser til deres behov. Jørgen Skriver, direktør i Norlund A/S, er en af dem, Ole Østergaard har hjulpet.\nHvilken situation stod du i, da du tog fat i Ole Østergaard?\n"Vi vil uddanne vores timelønnede medarbejdere for at sikre at arbejdet udføres professionelt og ensartet. Vi ønsker også at rekruttere lærlinge. For at have et godt team, er det nemlig vigtigt, at der er både ældre og yngre mennesker i virksomheden. Samtidig har vi også et samfundsansvar ift. at sørge for at uddanne de unge mennesker. Vi har haft tilladelse til at uddanne lærlinge i mange år, men har ikke haft lærlinge.Vi havde ønsker til uddannelse, men vidste ikke, hvordan vi skulle gribe det an.\nOle Østergaard hjalp os med, at "oversætte" vores behov til handling. Han hjalp med at beskrive uddannelsesrammen og ansøgningen til uddannelsesfonden, så de blev godkendt. Han sørgede for, at vi fik inddraget de rigtige personer i processen, og at alt kørte, som det skulle. Hvis der var noget, vi var i tvivl om i processen, ringede vi bare til Ole. Han er rigtig dygtig til at hjælpe.\nSå nu har vi en uddannelsesplan til vores medarbejdere, og er i kontakt med dem, der sørger for, at vi får lærlinge ind i virksomheden", siger Jørgen Skriver.\nHvilke gode råd vil du give virksomheder, der står i en lignende situation?\n"Som virksomhedsleder, kan man tænke, at vi skal noget med f.eks. lærlinge eller uddannelse, men processen fra tanke til praktisk anvendelse kan være svær. Der er det fantastisk at kunne tage fat i Ole Østergaard. Han har mange års erfaring og ved, hvad du skal gøre. Han ved lige, hvilken uddannelse og hvilke mennesker, du skal have fat i. Han ved også, hvordan du skal skrive dokumenterne for at få dem godkendt, og hvordan du får det implementeret efterfølgende. Så det er en meget, meget stor hjælp", siger Jørgen Skriver.\nOle Østergaard kan hjælpe med\nSparring om planlægning af uddannelsesforløb\nHjælp med tilmelding til uddannelse, herunder kontakt til relevante skoler\nHjælp med ansøgning om støtte/godtgørelse fra det offentlige (VEU, SVU og AUB)\nHjælp med ansøgning om støtte fra Træ- og Møbelindustriens Kompetencefond (TMKF)\nGenerel information, evt. informationsmøder for virksomheder og medarbejdere\nVejledning om tilmeldingsportaler – f.eks. Efteruddannelse.dk, Optagelse.dk og lignende\nLæs artiklen hvor Ole Østergaard fortæller om sine konpetenceområder.\nOle Østergaards kontakt-oplysninger\nTlf: 2025 2616


Trådløs Bluetooth Højtaler - 10 M Rækkevidde - Gul → Køb billigt her - Gucca.dk\nTrådløs Bluetooth Højtaler - 10 M Rækkevidde - Gul\nSikkerhed er vigtig, når man handler på nettet, og vi prioriterer naturligvis sikkerheden højt. For at sikre dig tryghed når du køber hos Gucca.dk, bruger vi selvfølgelig kun en NETS godkendt løsning for online betaling. Køb og betaling er derfor 100% sikkert.\nNår vi siger 30 dages returret, så er det selvfølgelig på alle typer produkter. Kort sagt medfører det, at hvis du af forskellige årsager ikke ønsker at beholde varen, så send blot varen retur til os, og du vil få dine penge refunderet. Inden du sender din vare tilbage, har du altid den mulighed at kontakte os, hvis du er i tvivl eller har spørgsmål.\nFor os er det essentielt, at du modtager din vare så hurtigt og sikkert som muligt. Du har varen i dine hænder indenfor 1-2 hverdage, såfremt den er på lager. Bemærk, at du ved hver enkelt vare har mulighed for at følge den aktuelle lagerstatus. Spørgsmål til leveringstid og/eller lagerstatus? Så hold dig ikke tilbage med at kontakte os.\nDu har i vores shop mulighed for at foretage betaling på adskillige måder. Du vælger bare den betalingsmulighed, der passer bedst til dig. Uanset hvilken metode du gør brug af, kan du trygt og sikkert købe hos os. I vores sektion med oftest stillede spørgsmål kan du se en oversigt over alle vores betalingsmuligheder. Vælger du kreditkort, giver det dig den fordel, at pengene først bliver hævet fra din konto, den dag dit produkt sendes afsted til dig.\nHvis du undervejs på vores shop møder udfordringer eller har spørgsmål, er du altid velkommen til at kontakte os. Alle hverdage mellem klokken 10-15 sidder vi klar på e-mail og ved telefonerne, og vi er klar til at hjælpe dig - med godt humør og et smil.\nNår du har købt dine produkter, kan du følge forsendelsen, og vide hvornår den ankommer. Når dit køb er helt færdiggjort, kan du efterfølgende tilgå din personlige ordreside. På din ordreside er det muligt at se, hvornår din pakke sendes afsted fra vores lager. Og i det øjeblik vi sender dine varer, modtager du en e-mail fra os.\nDin anmeldelse af Trådløs Bluetooth Højtaler - 10 M Rækkevidde - Gul\nproduct_stock_yes product_offer_no product_preorder_no\tproduct_buyable_yes product_group_tv og lyd path__forside path__elektronik path__tvoglyd path__højtalere path__tvoglyd path__højtalere path__bigbuytech path__trådløsbluetoothhøjtaler10mrækkeviddegul


Bliv spejder - Lystrup Gruppe\nHvis du eller dit barn har lyst til at prøve spejder af, er du meget velkommen! Vi tror på et spejdersammenhold hvor der er plads til alle, og hvor vi gør hinanden bedre. Det kan virke vildt at melde sig til spejder uden at have prøvet det, så derfor kan du prøve at være med tre gange inden du beslutter dig. Hvis du har spørgsmål eller gerne vil høre lidt mere om spejderarbejdet, er du også altid velkommen til at kontakte den relevante enhedsleder.\nInden du møder op, SKAL du dog have aftalt det med den relevante enhedsleder!\nDeres kontaktoplysninger finder du på enhedernes sider, se link herunder. Vi har et loft på antallet af spejdere i hver enhed, så derfor kan der være venteliste hos nogle enheder. Det har vi for at sikre kvaliteten af vores spejderarbejde og for at vi, som ledere, kan have en god relation til alle spejderne i enhederne. Vi prøver at sørge for, at få folk ind fra ventelisterne, men hos nogle aldersgrupper er interessen så stor, at vi ikke altid når det inden skoleårets udgang.\nVi glæder os til at byde jer velkommen i gruppen\nHer finder du link til enhederne:\nFamiliespejder Bæver Ulve Junior Trop Senior Rover


Kommer snart til det nye program "Bedstemor plus"? - Nyheder - 2020\nKommer snart til det nye program "Bedstemor plus"?\nEfter 500+ programmet og mor fire plus er det måske tid til "bedstemor plus". Elżbieta Rafalska overvejer at indføre et nyt program rettet til bedstemødre, der vil fratræde deres arbejde for at passe deres barnebarn.\nHvor kom ideen til det nye program fra?\n"Bedstemor plus" er en idé, som Elżbieta Rafalska overvejer efter sit besøg i Ungarn. Ministeren er imponeret over programmet kendt som GYES, som bedsteforældre også har ret til.\nSupportprogrammet kan bruges i tre år efter fødslen af barnet, forudsat at visse betingelser er opfyldt. I et halvt år efter barnets fødsel vender mor ikke tilbage til arbejde, og når barnet er et år gammelt, og moren vender tilbage til arbejde, kan barnets bedstemor begynde at modtage fordelen, som vil passe på ham.\nVil bedstemødre være mere villige til at hjælpe med børnebørn?\nMange forældre står overfor den store udfordring med at passe et lille barn, især når de er ved at afslutte deres år og har brug for at vende tilbage til arbejde. Det er ikke altid muligt at sætte dit barn i børnehave. Undertiden bliver et barn sykt så ofte, at sådan pleje er meningsløs. Det er en stor hjælp at sætte et lille barn under en kært pleje - bedstemor.\nProblemet er, at mange moderne bedstemødre stadig er professionelt aktive. Hjælp i form af "bedstemor plus" kan være uvurderlig. Kun det beløb, der betales til bedstemødre i Ungarn, er lille, det svarer til vores polske 400 zloty. Ville dette beløb tilskynde bedstemødre til at passe deres børnebørn? Er opsætningen af programmet overhovedet bemærkelsesværdig?\nCopyright 2020 \_ Graviditet, graviditetssymptomer, graviditetskalender, fødsel, puerperium \_ Kommer snart til det nye program "Bedstemor plus"?