Lensgreven by Gads Forlag - Issuu\nLensgreven Historien om Mogens Frijs © 2017 Forfatterne og Gads Forlag Forlagsredaktion: Grethe Jensen Projektledelse: Henrik Sebro Omslag og grafisk tilrettelæggelse: Louise Hilmar Omslagsbillede: Mogens Frijs malet af Hugo Salmson, 1888. Privateje. Foto: Rógvi N. Johansen, Moesgård. Prepress: Louise Hilmar Scanninger og billedbehandling: Foto/Mediafdelingen på Moesgård, Ea Rasmussen og Narayana Press Tryk: Narayana Press, Gylling ISBN 978-87-12-05543-3 1. udgave, 1. oplag Printed in Denmark Kopiering fra denne bog må kun finde sted på institutioner, der har indgået aftale med COPY-DAN, og kun inden for de i aftalen nævnte rammer. Det er tilladt at citere med kildeangivelse i anmeldelser. Bogmanuskriptet er fagfællebedømt efter gældende regler. Bogen er udgivet i samarbejde med Moesgård Museum & Dansk Center for Herregårdsforskning Følgende takkes for støtte til bogens udgivelse Augustinusfonden Aage og Johanne Louis-Hansens Fond Konsul Georg Jorck og Hustru Emma Jorck’s Fond www.gad\nLENSGREVEN Historien om Mogens Frijs\nJesper Laursen & Niels Clemmensen\n7\tPræsentation 17\tBarndom 41\tPå Herlufsholm 81\tStudietid i København 97\tDød og ulykke 113\tLiv og glade dage 123\tDiplomat i London 153\tHjemkomst og læretid 175\tGodsoverdragelse 197\tEntré med manér 203\tÆgtemand og stamherre 253\tEn havkat i hyttefadet – forfatningskampen 273\tLensgreve, gods og guld – og uro 289\tMod Systemskiftet 1894-1901 307\tSystemskifte 319\tKomtesser 335\tHerskab og tjenestefolk 377\tBryllupper på rad – og familieskærmydsler 397\tTunge på vægtskålen 415\tI ilden 435\tRejseliv 453\tKrig og undergang 481\tGrå eminence under verdenskrigen 501\tKrigsår på Frijsenborg 513\tLensafløsningen 1919 525\tGodsdrift og lensafløsning 539\tEfterkrigsår 557\tDe sidste år 562\tEfterspil 564\tSlutord og taksigelser 566\tNoter 581\tLitteratur og kilder 587\tIllustrationer 590\tPersonregister 597\tStedregister\nPræsentation Ved enevældens indførelse i 1660 blev den tidligere så magtfulde gamle danske adel kørt ud på et sidespor, og mange af dens privilegier ophørte. Som led i bestræbelserne for at oprette et nyt hierarki blandt hoffets og statsadministrationens embedsmænd indførte Christian 5. i 1671 en rangforordning, som betød, at der i tilknytning til kongemagten opstod en helt ny stand af nyadelige topembedsmænd, den såkaldte rangadel, der bestod af embedsmænd i de tre øverste rangklasser. Herved blev den gamle adel yderligere udmanøvreret, og samtidig udstedte kongen en forordning, som indebar endnu en nyskabelse, indstiftelsen en adelig elite med titel af grever og baroner. Titlerne var forbundet med oprettelsen af grevskaber og baronier, der som minimum skulle have et jordtilliggende på henholdsvis 2.500 og 1.000 tønder hartkorn. Til disse såkaldte majorater knyttede der sig en lang række privilegier, men også særlige regler, som indebar, at besidderen ikke måtte afhænde, pantsætte eller på anden måde forringe majoratets værdi. Ved besidderens død skulle det overgå udelt til ældste søn, stamherren, eller hvis der ikke var en mandlig arving, eventuelt til den ældste datter. I tilfælde af, at disse betingelser ikke kunne opfyldes, skulle majoratet tilfalde kronen. Det skal dog bemærkes, at trods kongemagtens ønske om at svække den gamle danske adel meldte en del sig mere eller mindre nødtvungent under den nye tids faner og fik oprettet deres godser som majorater.1 Med forordningen fik den enevældige konge etableret en ny loyal elite af lensadelige – lensgrever og -baroner – som med deres store besiddelser havde økonomisk grundlag for at tjene hoffet og forlene det med fornemhed og pragt. Siden fulgte også oprettelsen af stamhuse, som i princippet var mindre majorater, hvortil der knyttede sig færre rettigheder og forpligtelser. Majoratsbesidderne udgjorde toppen af adelspyramiden, men omgikkes selskabeligt på lige fod med andre adelige godsejere, hvoraf nogle havde godser, der kunne måle sig med majoraterne.\nLensgreve Mogens Friis, der oprettede grevskabet i 1672. Formentlig malet af Abraham Wuchters.\nGrevskabet Frijsenborg I 1672 oprettede rentemester Mogens Friis grevskabet Frijsenborg. Han var ikke blot kongelig embedsmand, men tilhørte også den gamle danske adel. Om Mogens Friis følte glæde ved at blive indlemmet i kredsen af nye lens adelige, skal være usagt, men den blev i så fald kortvarig, for han døde få år efter. I 1763 uddøde Friis-slægten på mandssiden, og det endte via flere led på kvindesiden med, at grevskabet overgik til baron Frederik Carl Krag-JuelVind, baroniet Juellinge på Lolland med hovedsæde på det nuværende Hal sted Kloster, og ved hans død i 1815 overtog den ældste søn, Jens Christian Krag-Juel-Vind, grevskabet Frijsenborg. Det var da i en sørgelig forfatning og mere belånt, end godt var. Efterhånden lykkedes det dog den ny besidder, som både var en dygtig landmand og ihærdig administrator, at bringe grev skabet på fode.2 Udstrækningen af grevskabet Frijsenborgs nordre del, tegnet på grundlag af et kort fra 1879 i Frijsenborg Godsarkiv.\nGrevskabets grænse Sognegrænse Kirker under grevskabet Gårde\nAidt Vejerslev Thorsø\nVoldby Sporup Røgen\nSognegrænse Kirker under grevskabet Gårde km\nGrevskabets søndre del med Boller som hovedsæde og med navne på de sogne, hvor grevskabet havde betydeligt fæstegods og/eller skovarealer. Skovene lå især langs sydsiden af Horsens Fjord og nordsiden af Vejle Fjord samt ved Møgelkær. Stamhuset Stensballegård, som fra 1867 kom i Emil Frijs’ besiddelse, ses øst for Horsens.\nDa sønnen Emil Krag-Juel-Vind-Frijs i 1849 overtog administrationen af en del af grevskabet, omfattede det et samlet areal på 82.000 tønder land, heraf 11.000 tønder land skov.3 Det bestod af en nordre del med Frijsenborg som hovedsæde og omfattede fæstegods fordelt i 29 sogne, hertil hovedgårdene Favrskov, Søbygård, Østergård, Lyngballegård, Frijsendal, avlsgårdene Jernit, vidtstrakte skovarealer samt 25 kirker.4 Den søndre del mellem Horsens Fjord og Vejle Fjord og med Boller som hovedsæde havde betydeligt fæstegods i otte sogne og hertil hovedgården Møgelkær, aflæggergården Christiansminde, skovarealer langs begge fjorde og derimellem samt fire kirker.5\nP R Æ S E N TAT I O N\nAdelens situation efter enevældens ophør Med Junigrundlovens vedtagelse i 1849 ophørte enevælden, og samtidig syntes adelens skæbne som stand beseglet, idet grundloven fastslog, at alle forrettigheder i forbindelse med adel, titel og rang ophørte. Det blev endvidere varslet, at landets majorater – altså grevskaber, baronier og stamhuse – skulle overgå til fri ejendom, men uden nærmere angivelse af, hvornår og hvordan det skulle ske. Hermed fik den højere landadel, som netop var kendetegnet ved at besidde disse majorater, mulighed for at bevare sin særlige magtposition, om end det var på lånt tid. Få år senere så mange majoratsbesiddere sig dog nødsaget til at påbegynde afhændelsen af det vidtstrakte fæstegods til bønderne, som ønskede selv at eje de gårde, de drev. Dette åbnedes der mulighed for fra begyndelsen af 1850’erne, og de fleste majoratsbesiddere gav efterhånden afkald på størstedelen af den jord, som havde været grundlaget for deres status under enevælden. Den afgivne jord omsattes imidlertid i en anden form for kapital, idet indtægterne fra jordsalget blev båndlagt i såkaldte fideikommiser under besiddelserne, dog således at besidderne til eget brug rådede over en tiendedel af salgsindtægterne samt fideikommiskapitalens renteafkast. De kolossale formuer, som majoraterne herefter rådede over, muliggjorde, at der kunne foretages omfattende investeringer på de tilbageværende dele af besiddelserne, som mange steder udviklede sig til deciderede mønsterlandbrug, der var først med det sidste nye. Samtidig åbnede den økonomiske velstand mulighed for, at majoratsbesidderne som kompensation for det smertelige statustab, som afhændelsen af fæstegodset foranledigede, kunne manifestere deres aristokratiske position ved ude på herregårdene at bygge prangende hovedbygninger med masser af tjenestefolk og en ødsel livsførelse. Det blev således åbenlyst for enhver, at den højere danske landadel stadig levede i bedste velgående. Landadelen nøjedes dog ikke med at udfolde sit herskabelige liv på herregårdene alene. Kampen om magten og ikke mindst æren kom måske lige så meget til at stå i kongens København, hvor Christian 9. efter borgerkongen Frederik 7.s død åbnede sit hof for adelen, som dermed igen kom ind i varmen. Landaristokratiet slog sig i vintersæsonen ned i hovedstaden, genoptog livet i adelsgårde og palæer, som havde stået mere eller mindre ubenyttede hen siden enevældens dage, deltog i de kongelige audienser, tafler og baller og solede sig til fulde i hoflivets glans. Kongehuset og adelen var igen blevet pot og pande, de højeste embeder ved hoffet og i diplomatiet blev beklædt af folk med blåt blod i årerne, og dette befæstede igen aristokratiets fortrinsstilling på de bonede gulve efter ørkenvandringen under Frederik 7.6 10\nKonseilspræsident Emil Frijs foreviget i fuld mundering af J.V. Gertner 1866.\nLandadelens position blev yderligere forstærket af den politiske udvikling efter den ulyksalige krig i 1864, da standen fik uventet politisk indflydelse i skiftende godsejerdominerede regeringer i perioden 1865-1901. Den første godsejerregering, ledet af ovennævnte lensgreve Emil Frijs, Frijsenborg, gennemførte en revideret grundlov i 1866, der må betegnes som et demokratisk tilbageskridt, idet der blev indført privilegeret valgret til Landstinget, som gav godsejerne en fortrinsstilling. Dette beredte grunden for, at J.B.S. Estrup kunne sidde på regeringsmagten uafbrudt i næsten tyve år, til trods for at der var et folketingsflertal imod hans regering og dens provisoriske finanslove, den såkaldte forfatningskamp. Med Systemskiftet i 1901 blev det parlamentariske princip omsider knæsat, hvilket indebar, at en regering ikke kunne udnævnes eller overleve, hvis P R Æ S E N TAT I O N\nden havde et flertal i Folketinget imod sig, selv om folketingsparlamentarismen stadig mødte modstand fra konservative kredse. Med grundloven af 1915 blev der indført almindelig valgret også for kvinder, men uden at parlamentarismen blev grundlovsfæstet. Den privilegerede valgret til Landstinget blev dog samtidig ophævet, og hermed var landadelens politiske særstilling en saga blot. Dens sorgløse livsførelse i sus og dus blev på samme tid anfægtet af verdenskrigen og hele den gamle verdens værdisammenbrud. Og da så lensafløsningsloven i 1919 langt om længe fastlagde vilkårene for majoraternes overgang til fri ejendom, var Junigrundlovens bestemmelser om, at alle forrettigheder i forbindelse med adel, titel og rang skulle ophøre, også en smertefuld realitet for den højere danske landadel.\nMogens Frijs Tilsammen danner disse forhold baggrund for Mogens Frijs’ liv og levned. Han kom til verden i året for Junigrundlovens vedtagelse og døde få år efter, at lensafløsningsloven var blevet en realitet. Han var som eneste søn født ind i en familie, der besad landets største grevskab, Frijsenborg, og stod dermed som arving, også kaldet stamherre, til at overtage besiddelsen efter sin fader. Vi følger ham i barndoms- og ungdomsårene og belyser de vilkår, han voksede op under, hvilken næsten grænseløs fortrinsstilling han havde i det højadelige og yderst velstående miljø, og hvilke tyngende fordringer der blev stillet til ham som kommende lensbesidder, med alt hvad det indebar af familietradition og standsbevidsthed. Vi følger, hvordan fortrinsstilling og fordringer var svært forenelige og bevirkede, at Mogens Frijs’ tidlige voksenliv var præget af rådvildhed. Videre hvordan han endelig trådte i karakter og aflastede faderen som administrator af grevskabets nordlige del, hvorefter han i en moden alder blev gift, fik børn og trådte ind i rollen som familiefar. Da Mogens Frijs ved faderens død overtog den samlede besiddelse, var der stort set ikke noget tilbage at ønske. Faderen efterlod landbrug og skovbrug i en forbilledlig stand med de bedste fremtidsudsigter og en fideikommiskapital så stor, at afkastet kunne finansiere en herskabelig levevis i særklasse i den dertil nyindrettede slotslignende hovedbygning, med alt hvad dertil hørte af herligheder. Vi følger, hvordan Mogens Frijs og hans familie levede under disse omstændigheder, hvordan han forvaltede sine besiddelser og samspillet med det omgivende samfund. Det fornemme navn og den nedarvede rigdom banede også vejen for en politisk karriere. Mogens Frijs overtog faderens plads i Landstinget, og i be12\ntragtning af at han angiveligt ønskede at videreføre dennes konservative politik, der blev udmøntet i den såkaldte reviderede grundlov af 1866, kan det forekomme paradoksalt, at han som leder af en lille gruppe af oppositionelle lensbesiddere og godsejere i Landstinget medvirkede til Estrups fald i 1894. Denne gruppe skilte sig senere ud fra Højre som De Otte under M  ogens Frijs’ ledelse og medvirkede til indførelen af Systemskiftet i 1901. Efter Systemskiftet konstituerede gruppen sig i Landstinget som De Frikonservative og etablerede et tæt samarbejde med de første venstreregeringer. Så jo, det kan forekomme som et paradoks, men ikke for Mogens Frijs selv. Ved sin vedtagelse var 1866-grundloven blevet markedsført som et samarbejde mellem “store og små bønder”. De store bønder, godsejerne, sad i Landstinget, og de små, gårdmændene, i Folketinget. Det var dette samarbejde, som Mogens Frijs drømte om at realisere for at vise, at faderens grundlov var god nok, når blot den blev anvendt i den rette ånd. Det privilegerede Landsting havde sin særlige berettigelse som en konservativ garanti mod demokratiske udskejelser, men det skulle ske i et samarbejde med Folketinget, ikke ved at bekæmpe det. Det var pragmatisk konservativ politik under devisen forandre for at bevare. Det, der skulle forandres, var forfatningskampens g olde konfrontationspolitik, og det, der skulle bevares, var faderens grundlov. Her var sønnens konservatisme langt mere fleksibel end faderens, men som vi senere skal se, lykkedes det ham alligevel ikke at forhindre grundlovsændringen i 1915. Ud fra den samme konservative grundholdning medvirkede Mogens Frijs til lensafløsningen i 1919 i tæt parløb med den radikale regering Zahle. Tilsyneladende det største paradoks af dem alle, at han, landets største lensbesidder, trak tæppet væk under sig selv og sine egne. Ovenikøbet blev lensafløsningen langt mere vidtrækkende, end han havde håbet, men det rokkede ham ikke i den faste overbevisning, at den var nødvendig for at redde, hvad reddes kunne. Det var en politisk vurdering, og den var efter alt at dømme korrekt, men i virkeligheden handlede han ikke som politikeren Mogens Frijs, men som lensgreven, der følte et særligt ansvar over for slægten og standen. De to roller, politikeren og lensgreven, kan nemlig ikke adskilles, hvis man skal forstå Mogens Frijs som politiker. Han var først og fremmest aristokraten af gammel dansk adel, der følte sig forpligtet af de normer, som han havde fået indpodet fra barndommen, og det gjaldt også i politik. “Semper idem” eller på dansk, “Altid den Samme”, var det valgsprog, som Mogens Frijs fik malet på sit våbenskjold som storkorsridder, da han i 1919 blev tildelt denne dekoration. Levereglen med alt, hvad den indebærer af selvbeherskelse og urokkelig ro, har utvivlsomt tjent som rettesnor for ham både som privatmand og som offentlig person og været helt central i hans identiP R Æ S E N TAT I O N\ntet som adelsmand. For at citere to moderne adelshistorikere, en dansk og en svensk, med førstehåndskendskab til miljøet var adelen så at sige født med en “lineal i ryggen” og levede efter en jernhård disciplin, som blev indkodet fra barnsben, og det gjaldt i eminent grad også for Mogens Frijs.7 Når vi i det følgende taler om “aristokratiske værdier”, vil det derfor først og fremmest være Mogens Frijs, der får ordet, men de var ikke kun et personligt anliggende for ham og hans familie, for adelen var en kosmopolitisk stand med fælles idealer og normer og indbyrdes beslægtet på tværs af landegrænser. Mogens Frijs’ slægt og hans eget liv er et godt eksempel herpå, og hans livsførelse og idealer var ikke væsensforskellige fra standsfællernes i det beundrede Storbritannien eller i Centraleuropa. Man var, hvad man repræsenterede, navnet og standen, og spillede så at sige teater, hvor mand og hustru deltog som både instruktører og skuespillere.8 Historikere har ligefrem talt om det “feudale teater”, og det har også fået konsekvenser for vores valg af teoretisk ramme for fremstillingen.\nStand, rang og demonstrativ ødselhed For Mogens Frijs som lensbesidder var bevidstheden om sin stands og sin slægts historie, ære og værdighed således de uomgængelige ledetråde. Dette fremgår med al ønskelig tydelighed af hans udsagn om, at “Min Slægt havde før 1660 spillet en betydelig Rolle, under Enevælden havde den aldrig søgt dennes Protection”, underforstået at hans slægt hørte til den gamle danske adel, som var af en anden karat end de nyadelige, der var kommet til under enevælden. Heri ligger også forklaringen på, at Mogens Frijs demonstrerede en udpræget højadelig eksklusivitet over for ikke mindst de andre adelige samt gennem manifestationer af særlig fornemhed, som grænsede til det fyrstelige, der også gjorde familien selvskreven til at pleje omgang med både det danske kongehus og udenlandske fyrster. Lensgreven på Tranekær, Christian Ahlefeldt-Laurvig, der også var en af De Otte, var ude i samme ærinde og gav i utvetydige vendinger udtryk for, at den højere landadel skulle stille sin ekstravagante livsførelse demonstrativt til skue, at luksus var “nødvendig for at give Standen éclat”. Dette afspejler et velkendt sociologisk fænomen, som Thorstein Veblen har lanceret under betegnelserne conspicious leisure og conspicious consumption – iøjnefaldende fritid og iøjnefaldende forbrug. Aristokratiets fornemste opgave i forhold til det omgivende samfund var så at sige at være hævet over arbejde i sædvanlig produktiv forstand og i stedet være beskæftiget med iøjnefaldende og bemærkelsesværdige uproduktive gøremål som eksempelvis selskaber, jagt, 14\nridning, sejlads og udlandsrejser. Statusarbejde kunne man kalde det. Herudover skulle man for at bevare omgivelsernes – herunder især standsfællernes – agtelse stille sin rigdom til skue ved at præstere iøjnefaldende ødselhed.9 Denne adelige iscenesættelse fik oven i købet en opblomstring efter 1849, hvor adelen mistede sine sidste standsprivilegier, men på den måde kunne den kompensere for sit statustab. I et historisk perspektiv havde den særlige adelige livsform været en adgangsbillet til magt og indflydelse, og med sin udtalte historiske bevidsthed har Mogens Frijs muligvis drømt om, at den også kunne fremme hans ambitioner om en politisk lederstilling, selv om den var opstået i en helt anden tid. Vor tilgang til alle disse statusmanifestationer er endvidere inspireret af den østrigske sociolog Roland Girtlers teorier om menneskets iboende stræben efter fornemhed. Den højere landadel befandt sig i en konstant kamp for at være finest og i besiddelse af den højeste grad af fornemhed. I den forbindelse spillede rangfølge og hoftitler naturligvis en fremtrædende rolle og herunder ikke mindst forholdet til kongehuset. Bestræbelserne var især drevet af standsfællernes indbyrdes kappestrid og konkurrence om at opnå en højere grad af fornemhed end de andre, snarere end at det handlede om, hvad man måske ellers kunne tro, at distancere sig fra det fremvoksende industri- og handelsborgerskab.10\nKildemateriale Vore bestræbelser på at skildre Mogens Frijs’ liv og levned og foretage en vurdering på baggrund af ovennævnte forhold tager udgangspunkt i et for langt størstedelens vedkommende hidtil ubenyttet kildemateriale, som befinder sig i gods- og privatarkiver på Frijsenborg og Wedellsborg. Hertil kommer i begrænset omfang materiale fra enkelte andre familierelaterede privatarkiver samt offentligt tilgængelige arkiver. Det anvendte materiale i privateje, som omfatter korrespondance, almanakker, dagbøger, notater og andre dokumenter på mere end 10.000 sider, er uregistreret, og der refereres blot hertil i de enheder, hvori det forefindes. Citater gengives i den originale ortografi, men dog således at meningsforstyrrende stavefejl er rettet og tegnsætningen tillempet, når det skønnes fremmende for forståelsen.\nBarndom En forårsdag, torsdag den 3. maj 1849, bevægede Thyra Frijs sig langsomt fra Søbygård op ad bakken mod vest. Det var ved at være tiden, at hun skulle nedkomme, og hun måtte hyppigt hvile sig undervejs, mens “Bededags Aftenklokken saa indtrængende lød til mig og styrkede mit Haab og min Tro til, at Gud Herren vilde hjælpe mig godt over den tunge Stund”. Lidt over midnat fik Thyra Frijs stærke veer. Tre timer senere nedkom hun med en søn og lå snart med ham i sine arme.1 Tyve dage senere kunne moderen med tilfredshed konstatere, at sønnen havde taget et pund på, og selv var hun ude at gå sin første tur i haven på Søbygård. Hun og hendes mand, Emil Frijs, havde nu præsteret den søn og arving, som både de og familien ønskede og ventede af dem, og da drengen så ud til at være livskraftig, tegnede fremtiden lys. Man må dog antage, at det gav skår i glæden måneden efter, da Frederik 7. underskrev Junigrundloven, som fratog adelen dens privilegier og varslede, at landets majorater, dvs. grevskaber, baronier og stamhuse, skulle overgå til fri ejendom. I adelige kredse hed det sig ligefrem, at i samme øjeblik kongen underskrev grundloven, brød et uvejr løs over det ganske land.2 I juli blev sønnen døbt i Hammel Kirke og fik sit fulde navn, Mogens Christian Krag-Juel-Vind-Frijs.3 Han voksede sig stor og stærk, men blev dog ved årets slutning ramt af forbigående sygdom med feber og stærk hoste. Juleaften fik han sin første tand i overmunden. I oktober var forældrene, Mogens og hans et år ældre storesøster, Henriette, flyttet fra Søbygård til selve Frijsenborg. Det skete i forbindelse med, at Emil Frijs overtog administrationen af grevskabets nordlige del.\nFamilien Frijs malet sommeren 1855. Fra venstre Thyra Frijs med Agnes på skødet, Mogens i fint antræk og udrustet med gevær i børnestørrelse, Henriette og patriarken Emil Frijs. Maleri af F.L. Storch.\nSøbygårds hovedbygning set fra gårdsiden omkring 1920.\nDe første år Da Mogens var godt ti måneder gammel, ophørte moderen med amningen.4 Hans etårs fødselsdag blev fejret i København, hvor han fik sin ottende tand og lærte at gå. Fra byen tog forældrene med deres børn på familiebesøg, først til Gammel Køgegård, der var ejet af kammerherre Hans Carlsen, som var gift med Emil Frijs’ søster, Clara. Turen fortsatte til Thyra Frijs’ barndomshjem, stamhuset Egholm mellem Roskilde og Holbæk, som var i broderen Wolfgang Haffners besiddelse. I Thyras familie gjorde det mærkværdige forhold sig gældende, at deres moder, Anne Margrethe Kaasbøl, der kom fra små kår, var blevet behandlet næsten som en elskerinde af faderen, Johan Wolfgang Haffner, forstået således, at han først giftede sig med hende, efter at hun havde født ham fem børn. Den sjette i flokken var Thyra, og hun blev dermed deres første legi18\ntime barn. Denne meget lidt ridderlige adfærd synes svært forenelig med Haffnerfamiliens opfattelse af, at de skulle nedstamme fra en gammel tysk adelsslægt. Dette er dog i øvrigt højst tvivlsomt, og familien fik da heller aldrig status som adelige i Danmark.5 Da faderen døde, flyttede Thyra med sin moder til København, hvor hun tilbragte resten af sine opvækstår. Moderen døde, samme år som Mogens blev født. Hjemme igen på Frijsenborg kom Thyra Frijs’ søster Alvilde Dinesen og hendes fem børn på et af mange besøg. Hun var gift med godsejer A.W. Dinesen på Katholm ved Grenaa, der som officer deltog i Treårskrigen og netop var i kamp på denne tid. Ængsteligt fulgte man efterretningerne om Slaget ved Isted den 25. juli 1850, der endte med dansk sejr, men også kostede den danske hær 800 døde og 2.400 hårdt sårede, og lettelsen var stor, da der natten mellem den 28. og 29. juli kom brev fra Dinesen om, at han var i god behold. Ængstelsen var så meget desto mere forståelig, som den tredje søster, Ragnhild Krieger, året forinden var blevet enke, da hendes mand, Christian Krieger, omkom under træfningen ved Eckernförde.\nMogens Frijs var blot halvandet år, da han første gang blev foreviget på et maleri. Malet af Poul Hagelstein.\nLensgrevinde Henriette Frijs og lensgreve Jens Christian Frijs, malet af David Monies.\nEfter godt og vel en måneds ophold på Frijsenborg rejste Alvilde D  inesen og børnene tilbage til Katholm, og Frijsfamilien tog til Boller for at besøge Mogens’ bedsteforældre en fjorten dages tid. De var flyttet til hovedsædet for grevskabets sydlige del, da Emil Frijs året forinden overtog ansvaret for den nordlige del og med kone og børn bosatte sig på Frijsenborg. Mens de var på Boller, bemærkede moderen, at Mogens var blevet meget bedre til at tale. Julen 1850 blev holdt på Frijsenborg, og blandt de få inviterede var distriktslæge C.A. Ditzel, der boede i lægeboligen på Frijsenborg. Han kone var død tidligere på året, og han sad nu alene tilbage med alle børnene. Frijsog Ditzelfamilien var herefter som regel sammen hver juleaften og havde i det hele taget megen glæde af hinanden. Det næste års tid gik sin gang, og i maj 1852 fejrede Mogens sin treårs fødselsdag. Bedsteforældrene ankom fra Boller, og Mogens var helt rundt på gulvet over alle de gaver, han fik. Et par uger senere blev lillesøsteren Agnes født, og det følgende halvandet år opholdt moderen og børnene sig for det meste på Frijsenborg. 20\nFamiliens første udlandsrejse Især pigerne var ofte ramt af sygdom, og derfor søgte hele familien i begyndelsen af 1854 mod varmere himmelstrøg ledsaget af en guvernante, en kammerjomfru og en barnepige. Rejsen gik først med tog til Paris, videre til Marseille og derfra med skib til Napoli, hvortil de ankom midt i marts. Herfra tog familien på oplevelsesrige ture til Vesuv, Herculaneum, Capri og Amalfi. Den 25. april nåede de til Rom, hvor Mogens’ fireårs fødselsdag blev fejret, og derefter gik rejsen videre nordpå til Firenze, Bologna og sluttelig Venedig. Om aftenen var familien på Markuspladsen, og dagen efter gjaldt det på vanlig turistvis Dogepaladset, Markuskirken samt Rialtobroen, og der blev naturligvis også lejlighed til at sejle i gondoler. På hjemturen til Danmark gjorde familien ophold nogle dage i Wien og drog derfra over Prag, Dresden og Leipzig tilbage til København med ankomst til Frijsenborg den 17. juni. De havde således været hjemmefra i mere end et halvt år. Få dage senere ankom maleren F.L. Storch, som var bestilt til at male et stort billede af Emil Frijs med hustru og børn.\nMogens som fem-seksårig.\nVar børnene sunde og raske ved hjemkomsten fra den vellykkede udlandsrejse, varede det det dog ikke længe, inden de igen var sengeliggende på skift – også Mogens, som ellers tydeligvis var mere robust end sine søstre. Selv moderen skrantede indimellem, især før og efter hun i marts 1855 nedkom med datteren Clara. Sidst på sommeren tog hun med sine børn til Boller, hvor de store badede i fjorden. Hun førte omhyggeligt regnskab over, hvornår og hvor ofte de var i vandet, og hun har uden tvivl set badningen som gavnlig for børnenes helbred. Mogens badede næsten hver eneste dag i den måned, opholdet varede. Thyra Frijs’ bekymring over børnenes helbred førte til, at hele familien i forsommeren 1856 rejste til badestedet Arcachon ved den sydvestfranske Atlanterhavskyst, denne gang ledsaget ikke blot af guvernante, kammerjomfru og barnepige, men også af Emil Frijs’ tjener. Arcachon, der siden er blevet kendt for sine fine strande og det milde, helsebringende klima, var dengang lige blevet opdaget af datidens sundhedsapostle, som prædikede hav- og kurbade. Her opholdt familien sig i næsten to måneder, og moderen holdt igen øje med, hvor ofte der blev badet. Mogens og Henriette var i vandet 42 gange, Agnes 43 og hun selv 32 gange, og sandelig om ikke også faderen blev kostet i vandet – hele 23 gange blev det til, og han var ovenikøbet bortrejst en del af tiden. I begyndelsen af august rejste hele selskabet med tog og diligence videre mod syd til Bagnères-de-Bigorre ved Pyrenæerne. Byen har siden romerne været kendt for sine termiske bade med vand fra bjergene, og det var ganske rigtigt også det, besøget gjaldt. Thyra Frijs kom på et tidspunkt til at forkøle sig ved at blive for længe i badet, hvorved hun også fik stærke mavesmerter. På en udflugt til bjergpasset Col d’Aspin i Pyrenæerne var forældrene og de tre ældste børn i overhængende fare, da deres vogn på grund af kuskens skødesløshed væltede og var lige ved at styrte i floden. Den ene af de to heste hang faretruende ud over afgrunden, men familien slap dog med skrækken. Tilbageturen til Danmark gik over Bordeaux til Paris, og den 15. september klokken syv om aftenen ankom de til Frijsenborg, hvor der var rejst en smuk æresport, og hvor forvalterne med følge red dem i møde. Til fastelavn var børnene hvert år klædt ud, når de slog katten af tønden. I 1857 skete det sammen med overførster Dahlstrøms børn, Carl og Frederikke. Mogens blev kattekonge og kunne samtidig glæde sig over, at han nu var blevet næsten 130 cm høj. Året efter var han blevet stor nok til, at han til moderens undren valgte at tage på sin første rejse, uden at hun var med. Det var såmænd bare en todages tur sammen med faderen til godsejerfamilien Mourier-Petersen på Rugård mellem Grenaa og Ebeltoft. 22\nMogens nu med lidt kortere hĂĽr og sideskilning, omkring 1857.


Tråd: Sjove kamp rapporter\n05-05-2011, 18:48 #1\nJamen jeg ligger ud.\n05-05-2011, 20:16 #2\nOprindeligt Skrevet af AzuriK\nGodt ramt, der er nok én der er lidt utilfreds..\n06-05-2011, 14:52 #3\nElefanterne skal jo også ha' noget at spise, og de ELSKER bare legomænd..\n29-05-2011, 15:58 #4\nJa, altså en tidligere topspiller sad på en 15c som vi altid gerne vil have haft. Lige da han fik den, skrev vi at han havde taget vores 15c. Det han bare ikke vidste var, at vi havde tænkt os, at tage den tilbage ! Dette gjorde vi så, og han roder nu rundt nede ved top 160 !\nDette er kun det første angreb som blev sendt mod ham.\nDkx1 - Ealaniel (OLH)\nDk5 2009/2010 - Daller (AMOK)\nCom5 2010/2011 - Daller&Co (Berserk)\nDk3 2010/2011 - McEiner (NEJ TAK)\nTr10 T4 2011/2012 - Lady Gaga (PİT[ON])\nDk1 T4 2011/2012 - Daller (DOH)\n...Og andre servere jeg ikke husker\n30-05-2011, 14:15 #5\nDet der er jo ikke sjovt det er direkte ondt\n30-05-2011, 14:40 #6\njeg synes nu det er meget sjovt !\n... Og gad heller ikke, at lave en hel ny tråd bare for, at linke en rapport !\n31-05-2011, 06:49 #7\nDet er da ikke ondt at overtage en by fra en inaktiv spiller, vi gjorde det endda let da vi egentlig godt kunne lide Daller, og lod være at udnævne byen til hovedlandsby mm., da vi faktisk havde regnet med han ville tage den med senator ect.\nJeg kan dog nævne at han har pyntet på sin egen hærstørrelse i rapporten, dårlig stil at snyde med det\n31-05-2011, 09:33 #8\nOprindeligt Skrevet af Nicomann\nOka, jeg har knap 10.000 tropper (korn pr. time). Så kan I selv gætte jer lidt frem til, hvilke byer alle disse står henne\nMen Nicomann, vi kan da også godt lide dig ! Nu er spørgsmålet om du stadig kan lide os ? eller om du vil prøve at straffe os med den lille køllercleaner du har\n31-05-2011, 23:11 #9\nSå kan du vel godt smide den rigtige rapport herinde?? Selvom Daller nu har sagt at han har 10.000 korn tropper??\n31-05-2011, 23:15 #10\nOprindeligt Skrevet af Steve The Pirate\nHar jeg skam også overall. Eller lige under !\ngemme Kamp rapporter??\nBy frederik1805 in forum Spørgsmål\nSidste Indlæg: 14-02-2009, 20:17\nKamp rapporter Travian\nSidste Indlæg: 14-02-2009, 17:17\nnoen morsomme små kamp rapporter:)\nBy Big Kenneth in forum Speed Server\nSidste Indlæg: 28-07-2008, 18:04\nHvor ser jeg mine kamp-rapporter?\nBy pafius in forum Server 4\nSidste Indlæg: 12-05-2008, 16:29\nBeskeder og kamp rapporter\nBy Nissenis in forum Arkiv\nSidste Indlæg: 05-05-2008, 17:35\nAlle tider er GMT +2. Klokken er nu 08:55.


Hjemmets elektronik er ofte en åben dør for uønskede gæster | Version2\nHjemmets elektronik er ofte en åben dør for uønskede gæster\nDer er masser af almindelig elektronik i mange hjem, som aldrig bliver opdateret, og som i stigende grad kommer til at udgøre et it-sikkerhedsmæssigt problem.\nJakob Møllerhøj@null Mandag, 22. december 2014 - 15:04 10\nInternet-of-things (IOT) er et af tidens buzzwordsog dækker, som navnet antyder, over en nært forestående fremtid, hvor alt fra køleskabet til loftsbe-lysningen kommunikerer og kan styres via internettet.\nIOT bliver i den forbindelse ofte også kædet sammen med et it-sikkerhedsmæssigt mareridt, der i hvert fald af nogen formodes at følge med i kølvandet på det netopkoblede komfur, hvor en eller anden hacker pludselig\nskruer op for blusset, mens familien ligger og sover.\nHvad der kommer til at ske, må fremtiden vise. Mens vi venter på den, så er rigtigt mange hjem allerede spækket med tv, spillekonsoller, routere, printere, NAS-bokse (netværksharddiske), mobiltelefoner og andet habengut, der i større eller mindre grad tilgår internettet. Og der har været eksempler på, hvordan dette udstyr –måske særligt NAS-boksene – har kunnet udgøre en sikkerhedsrisiko.\nProblemet med den slags bokse og lignende udstyr er, at de sjældent bliver opdateret. Eksempelvis fordi det er noget, brugeren skal gøre manuelt, eller også har producenten simpelthen opgivet opdateringerne, fordi der er kommet en ny model af produktet på markedet.\nDet er nogle af de konklusioner, sikkerhedsekspert David Jacoby fra virksomheden Kaspersky Labs er nået frem til. Og det er ikke bare løst gætværk. Han har nøje gennemgået sikkerheden i det udvalg af netopkoblede produkter, han tilfældigvis selv har stående – og som nok modsvarer en del af det udstyr, mange andre også har stående. Og Jacoby fandt flre sikkerhedshuller i hjemmenetværket, herunder både i tv-apparatet og i NAS-boksen.\nLæs også: Så nemt er det at hacke et smart-tv via gennemhullet NAS-boks\nNAS som angrebsplatform\n»Problemet med forbrugerprodukter er, at der kommer en ny enhed en gang om året eller hver sjette måned. Hele tiden nye enheder. Nye tv-apparater. Og hvor tit er det lige, man som forbruger skifter tv,« spørger David Jacoby og henviser til, at produkterne, eksempelvis et flere år gammelt tv, risikerer at ryge i producenternes glemmebog, hvad angår opdateringer.\nI forhold til de sikkerhedshuller, han fandt i sit eget udstyr på hjemmenetværket, så har det ikke været David Jacobys oplevelse, at producenterne ligefrem står på nakken af hinanden for at komme til at lukke hullerne igen.\n»Jeg rapporterede alle sårbarhederne til leverandørerne, fordi jeg er sådan en flink fyr. De sagde: 'Mange tak, men vi har ikke tænkt os at rette det, fordi det produkt, du har testet på, ikke er vores seneste'. Men det er ikke et gammelt produkt.«\nGenerelt efterlyser David Jacoby, at hans kollegaer i it-sikkerhedsbranchen fokuserer mere på reelle sikkerhedshuller i gængs it-udstyr frem for mulige it-problemer i køleskabe, termostater og biler, der kan gå på nettet, men som endnu ikke er særligt udbredte.\n»Sikkerhedsindustrien tager generelt ikke ansvaret for at tale om it-sårbarheder, løsninger og trusler, der er relevante for dig, mig, min mor, min nabo, min datter, min hund eller mine børnebørn,« siger David Jacoby.\nFunktionalitet frem for sikkerhed.\nJørn Guldberg sidder i bestyrelsen for Rådet for Digital Sikkerhed og er derudover Ingeniørforeningen IDA’s faglige ekspert på it-området. Han er helt enig i David Jacobys betragtninger i forhold til de sikkerhedsudfordringer, som helt almindeligt netopkoblet udstyr i hjemmet kan give.\n»Folk går efter funktionalitet, og de regner med, at sådan noget udstyr er sikret. Det er det ikke. Det er en så ny verden, at behovet for sikkerhed endnu ikke er blevet ordentlig erkendt. Og det bliver endnu værre, når der også kommer køleskabe og andet på,« siger Jørn Guldberg og fortsætter:\n»Hvis man ikke har styr på at opdatere eksempelvis sin router, så er der ikke styr på sikkerheden. Og jeg tror, det er de færreste, der kan sige, at deres router er helt opdateret.«\nUd over at de potentielle ofres tv, printer, router, NAS-boks eller andet risikerer at indgå i kriminelle netværk, hvor udstyret kan blive brugt af bagmænd og måske ligefrem indgå i de såkaldte botnets, så forestiller Jørn Guldberg sig også, at et helt håndgribeligt scenarie kan blive resultatet af usikker forbrugerelektronik.\nRansomware er en særlig type malware, der findes i dag, og som bliver brugt til at gøre filer og harddiske utilgængelige, indtil offeret betaler en løsesum til bagmændene. Samme teknik vil i princippet kunne blive brugt mod et smart-tv eller andet underholdningsudstyr, forestiller Jørn Guldberg sig.\n»Altså hvis man vil have tv’et til at fungere igen, så skal man indbetale nogle penge. Man kan lige høre ungerne, hvis ikke de kan få lov at se et bestemt tv-program. Så er det mit gæt, at forældrene er villige til at betale,« siger han.\nBåde David Jacoby og Jørn Guldberg bemærker, at selv når producenterne faktisk frigiver opdateringer til eksempelvis NAS eller router, så kræver det ofte en del af brugeren, som manuelt skal finde frem til opdateringen på en given producents hjemmeside, downloade den og så finde ud af, hvordan den bliver indlæst i udstyret.\n»En løsning kan være, at udstyret ikke bruger standardkodeord, og at det er opdateret. Og hvis det ikke har behov for en internetforbindelse, hvorfor skal det så være forbundet til internettet,« spørger David Jacoby. Internet-adgang ikke altid nødvendig.\nMed andre ord, så behøver NAS-bokse, printere og andet udstyr ifølge sikkerhedseksperten ikke nødvendigvis internetadgang, men kan måske nøjes med at have adgang til det lokale hjemmenetværk. Men ligesom firmwareopdateringer er en segmentering af hjemmenetværket heller ikke videre triviel.\nI stedet sender David Jacoby bolden videre til producenterne, der må sikre udstyret bedre fra fabrikken.\n»Der er masser af løsninger, men jeg kan jo ikke ringe til min mor og bede hende fjerne gateway-adressen. Sikkerhed skal bygges ind fra starten. Og det skal eksperter og journalister gøre opmærksom på, så folk bliver klar over, at der ikke eksisterer nogen gode løsninger på nuværende tidspunkt.«\nIfølge en undersøgelse, foretaget af IDA blandt ca. 700 it-professionelle, så er sikring af internetstyret udstyr i hjemmet noget, som 47 pct. forholder sig til i høj eller meget høj grad, mens 34 pct. forholder sig til det i nogen grad, 11 pct. i ringe grad og 5 pct. slet ikke.\nDet er her værd at bemærke, at respondenterne specifikt forholder sig til udstyr, der er styret fra internettet og ikke nødvendigvis udstyr, der har adgang til internettet, som det typisk vil være tilfældet med et smart-tv, en spillekonsol eller lignende forbrugerelektronik.\nJørn Guldberg mener, at sikring af internetstyret udstyr godt kunne ligge endnu højere i bevidstheden hos de it-professionelle.\n»Det bliver taget lidt seriøst, men man gør sig ikke klart, hvor godt man skal sikre sig. Normalt sætter man lås på sin dør, men med nettet går der jo en ledning direkte ind. Hvis ikke vi har blokeret, hvad der kommer gennem den ledning, og hvis ikke vi har begrænset, hvad det kan ramme, når det nu alligevel kommer igennem, så er der jo åbnet en ladeport,« siger han.\nDenne artikel blev første gang bragt i Version2s Insight-magasin: Privacy & Sikkerhed. Download hele pdf-magasinet her.\n#1 Ditlev Petersen 22. december 2014 - 15:13\nEr jeg stadig naiv\nhvis jeg ikke er begejstret over, at mit komfur og min fryser "er på internettet"? Det er de så ikke, men en dag kan man nok ikke få en fryser, der ikke er det. At computeren er det, er mere nødvendigt og til at overskue. Om ikke andet forårsager et angreb ikke andet end besvær og ærgrelse, ikke en røgskade eller rådden mad.\nDet er ikke alt nyt, der er smart. Og det er ikke alt, der er smart, der også er nyttigt. Vi savner nogle brokrøve der både er skeptiske og teknologibegejstrede.\n#2 Ove Andersen 22. december 2014 - 15:24\nRe: Er jeg stadig naiv\nFrygter det samme. Hvis man ser på følgende http://www.version2.dk/artikel/hackere-oedelaegger-hoejovn-paa-tysk-staa... http://www.elektronista.dk/headliner/intelligent-vaskemaskine http://www.version2.dk/artikel/usikre-danske-webcams-hacket-og-udstillet...\nså burde det være klart for enhver, at vi for alt i verden skal undgå at få vores vaskemaskiner, ovne, komfurer, osv. på Internettet. Hvad vil der ikke ske, hvis nogen fandt en fejl til en stor mængde frysere og slukkede for dem, eller værre i komfurer og tændte alle kogeplader i f.eks. 10.000 hjem. Hvor mange brande ville man så få startet?\nNej tak Samsung, har ikke brug for min vaskemaskine er online!\n#3 Thomas Nielsen 22. december 2014 - 16:12\nDet kan måske virke meningsløst at køleskabet (f.eks.) er på internettet, men mange producenter bruger netop internet-hubs til at gøre kommunikation med mobiltelefonen mulig. I øjeblikket er der tilsyneladende ret få produkter som direkte kobler sig op på mobilen via f.eks. Bluetooth. Det er meget lettere at lave en webbaseret service, hvor man kobler sine enheder op via et simpelt og i særdeleshed ensartet lag. Dels er det lettere for producenten at vedligeholde, dels er det lettere at lave en glat opsætning. Dér er der mulighed for et utal af huller.\nJeg har ikke særligt interesse i at koble min ovn på internettet, men jeg kan sagtens se det interessante i at kunne have en multifunktionel timer i min telefon som kan kobles sammen med et stegetermometer, så ovnen kan reguleres på både tid og temperatur samtidig. At gøre redigeringen heraf mulig via en hjemmeside, er bare meget lettere end de små telefonskærme, plus at jeg jo kan dele timeren på flere enheder. Koblet sammen med den nye Mono-arduino-dims, er verden bare et endnu smukkere sted, og måske er jeg alligevel en lille bitte smule interesseret i at stikke et netværksstik bagi ovnen. Desværre åbner det så også potentielt for uvelkomne gæster.\n#4 Jesper Lund 22. december 2014 - 16:23\nJeg har ikke særligt interesse i at koble min ovn på internettet, men jeg kan sagtens se det interessante i at kunne have en multifunktionel timer i min telefon som kan kobles sammen med et stegetermometer, så ovnen kan reguleres på både tid og temperatur samtidig. At gøre redigeringen heraf mulig via en hjemmeside, er bare meget lettere end de små telefonskærme, plus at jeg jo kan dele timeren på flere enheder.\nDet er en udmærket idé. Det skal bare laves sikkert, og leverandøren skal have et ansvar for at det er sikkert.\nAlt for ofte er formålet med disse smart-XYZ IoT tingester at overvåge dig og indsamle bigdata oplysninger, og når overvågning er producentens primære fokus, bliver sikkerheden derefter.\n#5 Mads Bendixen 22. december 2014 - 16:25\nhvis jeg ikke er begejstret over, at mit komfur og min fryser "er på internettet"?\nMan kan heldigvis selv bestemme hvilke enheder der må gå på Internettet, istedet for ukritisk at tillade alt. Det ændrer ikke på at de er sårbare hvis først nogen er indenfor, men man kan starte med at begrænse antallet af services der kan angribes og så sørge for at de ikke kan sende trafik ud af vilkårlige porte.\n#6 Ditlev Petersen 22. december 2014 - 16:33\nSkal stegen stå i oven og lumre hele dagen, inden "timeren" (hvor den nu sidder) tænder for ovnen kl. 16? Er det lækkert? Rent bortset fra at den er sjov at hacke, så stegen er kremeret, når man kommer hjem. Selvfølgelig betyder det, at man kan spise kl. 18 i stedet for først kl. 19-20. Men er det noget stort problem? Er det besværet og risikoen værd?\nBortset fra det, så tiltror jeg hverken AEG eller NSA den store interesse for at overvåge, hvad jeg spiser og hvornår. Der må være måde med paranoiaen.\nJeg er ikke modstander af smart teknik. Men jeg vil gerne have noget ud af det (sparet energi f.eks.) i forhold til ulemperne. Mit gamle komfur havde en timer, så ovn og kogeplader kunne tændes på et indstillet tidspunkt. Med samme problem med den uhensigtsmæssige opbevaring af fødevarer ved stuetemperatur. Det havde så den bivirkning, at jeg ikke kunne bruge komfuret, før jeg havde stillet uret. Nu sidder jeg så og tænker på, om komfuret skal opdateres midt under madlavningen? Af sikkerhedshensyn, naturligvis.\n#7 Peter Mogensen 22. december 2014 - 16:48\nMan kan heldigvis selv bestemme hvilke enheder der må gå på Internettet, istedet for ukritisk at tillade alt.\nWell... både ja og nej. Det er f.eks. lidt en udfordring, der kræver at man har forstand på det for at finde en solcelle inverter med net-forbindelse, der ikke tror den skal have lov til at "phone home" og uploade sine data til "skyen" for at du kan læse dem. Du kan selvfølgelig altid bare lade være med at sætte stikket i og undvære den mulighed.\nFolk der taler drømmende om "the Internet of things" ... #$%#$@# ... rolig nu Peter\n#8 Ole Sanvig 23. december 2014 - 10:23\nAllerede der går det jo galt for A. Hansen, Herning. Hvis man skal til at læse 17 manualer og pløje dem igennem for, hvilke porte og med hvilke protokoller, de tilgår nettet, for så at sætte routeren op til kun at tillade de specifikke IP-adresser at kommunikere på de tilladte porte med de tilladte protokoller, så er det altså op ad bakke. Nok også for andre end A. Hansen, Herning.\nMåske skal man bare lade være med at sætte alle de ting på det store internet og holde det lokalt med fx et Bluetooth PAN eller noget. Hvis man så ved fandens vold og magt vil kunne se på sin telefon fra lufthavnen, hvor langt vaskemaskinen er nået i programmet, så er det i det mindste kun ét centralt webinterface, der skal sikres og holdes opdateret (men som så selvfølgelig også åbner for hele pakken, hvis det bliver hacket ... det er lidt lose-lose).\n#9 Thomas Nielsen 23. december 2014 - 16:41\nMåske skal man bare lade være med at sætte alle de ting på det store internet og holde det lokalt med fx et Bluetooth PAN eller noget\nMen problemet er jo netop, at der findes et utal af telefoner der skal understøttes og det i en verden hvor hver enkelt bruger betragter sin telefon som netop den eneste rigtige og derfor forventer at kunne kommunikere med køleskabet (eller led-pæren, eller fjernsynet, eller radiatorventilerne, eller hoveddørslåsen). For internetforbindelsen er netop ikke blot nødvendig for at kunne sætte en steg over per remote fra lufthavnens vip-lounge, men i praksis i dag nødvendig for at kommunikere bare de 2 meter fra køkkenbordet, fordi producenterne ikke kan blive enige om en fælles protokol abstraheret noget over PAN-laget. Det man så gør, er at koble sit apparat på en webservice og beder telefonisten om at gøre det samme via en app, og voila, der er forbindelse. Ydermere besværliggøres hele seancen af, at apps [tilsyneladende] ofte skrives af ikke-programmører og ligeså ofte [tilsyneladende] af meget små udviklergrupper, så slutresultatet ender i en meget snæver begratning af hvad der er muligt, i stedet for at flytte grænser. Når selve slutproduktudviklingen ikke tages alvorligt, men i grove træk overdrages til cheferns nevøer, så kan man næppe forvente en stort større seriøsitet på den komplicerede del, nemlig sikkerheden.\n#10 Klaus Slott 24. december 2014 - 11:45\nEfter flere gg gennem min tilværelse at have tømt en fryser efter et strømsvigt, kan jeg nu godt se idéen med at kunne få sendt en alarm lidt længere end bare bluetooth rækkevidde. Det er der vist alligevel ikke nogen af dagens modeller der kan klare ved strømsvigt, men lur mig om ikke snart en fabrikant tilbyder en "cloud service" der kan sende en alarm til mobilen, hvis køleslabet ikke længere svarer.... Spørgsmålet er, hvordan kan man lave et fornuftigt alarm system, som ikke it-kyndige kan sætte op, uden at blande resten af verden ind i det.\nAustralien vil straffe cyberkriminelle endnu hårdere - men virksomheder må ikke betale løsesum til hackere


°NOOR HOTEL BANDUNG 3* (Indonesien)\nOversigt Det elegante Noor Hotel er en 3-stjernet ejendom i nærheden af Bank Indonesia Building, Jalan Braga og Museum Sri Baduga. Bycentrum ligger 20 minutters gåafstand fra hotellet. Museer og en moské ligger tæt ved hotellet. Hotellet tilbyder nem adgang til et butikscenter og butikker. Hotellet ligger inden for 15 minutters gåtur til Cikudapateuh togstation. På grund af sin placering, 5 km fra Husein Sastranegara lufthavn, vil det tage ca. 5 minutters kørsel til at komme dertil.\nVærelser Noor Hotel tilbyder 33 gæsteværelser, som er indrettede med gratis Wi-Fi, tv med satellitkanaler, buksepresse, et spisekammer og en privat værdiboks med alle seværdigheder i Bandung inden for nem adgang. Hvert værelse tilbyder en elkedel og en opvaskemaskine samt private badeværelser med en bruser, en hårtørrer og badelagner. Spis & Drik Et bredt udvalg af indonesiske retter serveres i 24 timers restauranten.Services Gæsterne kan gøre brug af bil og cykel-udlejning tilgængeligt på stedet.Internet\nAlle børn under 8 år kan overnatte gratis når de bruger den eksisterende opredning. Maksimal kapacitet for ekstra senge på et værelse er 1. Fra $81\nPopulære destinationerHotel Billund LufthavnHoteller i Roms CentrumCph KastrupHotel TysklandHotel i New York ManhattanHoteller i hele verdenHelnan HotelScandic Palace CopenhagenTopaz Hotel MaltaBest Western KoldingVejlsohus Hotel & Konferencecenter SilkeborgHostel in CopenhagenFalsled KroCrowne Plaza HamburgHotel Opera KøbenhavnHotel Hilton Hua HinHostrup HotelHotel Copenhagen StarNh Berlin Treptow HotelBy The Bridge Bed & Breakfast Hotel MiddelfartHotel Cabinn ÅrhusHolmenkollen Park HotelBoesparken 1 Holiday House Villa BornholmHotel President BerlinPopulære ferierBillig Ferie TysklandRejser Til KorsikaBillige Rejser Til Bodrum\nNoor Hotel Beliggenhed\n65% synes godt om dette, baseret på 23 anmeldelserPrisklasse: 38 DKK -\nHoteller i nærhedenSerela Riau Hotel Bandung3 stars0.1 kmTebu Hotel Bandung3 stars0.2 kmFlores Gallery Hotel Bandung2 stars0.2 kmAmaroossa Hotel Bandung4 stars0.2 kmAmaris Cimanuk Hotel Bandung2 stars0.3 kmLombok Ethnic Bandung Hotel3 stars0.3 kmAiry Citarum Riau Progo 6 Bandung Hotel3 stars0.3 kmProgo Hotel Bandung2 stars0.4 kmPinisi Hostel Bandung0.4 kmAnggrek Shopping Hotel Bandung3 stars0.4 kmByer i nærhedenHoteller i Bogor - 97 kmHoteller i Tasikmalaya - 80 kmHoteller i Subang - 20 kmHoteller i Garut - 48 kmHoteller i Bekasi - 101 kmHoteller i Cipanas - 69 kmHoteller i Cikarang - 83 kmHoteller i Puncak - 76 kmHoteller i Lembang - 11 kmHoteller i Sukabumi - 75 km\nNoor Hotel Anmeldelser\nGæsteanmeldelser indsendes af vores kunder efter deres ophold på Noor Hotel\nEnglish - Noor Hotel - Bandung


Sodavand skader din hjerne | Illustreret Videnskab\nKøb Illustreret Videnskab og få din helt egen drone.\tTema: Hajer\nTest din IQ i Illustreret Videnskabs store, gratis IQ-test. Sodavand skader din hjerne\nSundhed:Sukkerholdige drikke kan gøre lige så meget skade på hjernen som en traumatisk oplevelse i barndommen.\n19.02.2016 Af Karine Kirkebæk Cola og andre sukkerholdige drikke er berygtet for deres dårlige indflydelse på tænder og taljemål.\nEn ny undersøgelse viser, at de læskende sukkerbomber også har en skidt indflydelse på hjernen. Sukkervandet ændrer simpelthen kodningen i vores biologiske supercomputer, så det bliver sværere at håndtere stress og traumer.\nRotter slubrede sukkervand i sig\nI undersøgelsens forsøg inddelte forskere fra University of New South Wales Australia rotter i forskellige grupper. Den ene gruppe udsatte de for et traume i deres tidlige barndom – de fjernede det meste af deres reder fra de var to til ni dage gamle. Den anden gruppe rotter havde fri adgang til vand med 25 % sukker. Disse rotter slubrede sig til en svær sukkerafhængighed. Efter 15 uger undersøge forskerne rotternes hippocampus – den region i hjernens tindingelap, der har betydning for bl.a. hukommelse og stress.\nSukkervand ændrer hjernen\nEt helt nært kig på rotternes hjerner afslørede, at de traumatiserede rotter havde de samme ændringer i hjernen som rotterne, der havde udviklet en afhængighed af sukkervand.\nBegge slags rotter havde færre af en bestemt type modtagerceller i hippocampus, der ellers binder stresshormonet kortisol. Det tyder ifølge forskerne på, at deres evne til at komme sig over en enten stressende eller voldsom oplevelse er blevet forværret.\nHvis børn oplever voldsomme hændelser som fx fysisk eller psykisk misbrug, ulykker eller dødsfald kan det udløse en større mængde at kortisol i kroppen end normalt.\nEn anden ændring hos rotterne var, at deres Neurord1-gen var mindre aktive end normalt. Genet er vigtig for stressregulering.\nForskerne konkluderer i deres undersøgelse, at sukker kan have en bekymrende indflydelse på udviklingen af hjernen.\nKattejammer skader hørelsen mere end dunkende bas Sovende hjerne styrer din hukommelse Gratis særnummer: Vores ekstreme hjerne Gigantisk dino havde mini-hjerne Passer du godt på din hjerne? Få Quiz Battle som brætspil!\nEr du vild med Quiz Battle? Lige nu får du Quiz Battle brætspillet, hvis du bestiller Illustreret Videnskab. Læs mere om brætspillet her. Nærdød er ren kemi\nBlændende lys og mørke tunneller. Nærdødsoplevelser har længe været forbundet med ren fantasi. Men ny forskning afslører nu kemien bag livets ...\tMest læste\nForskere: Vent med at få børn\nD-vitamin sænker risikoen for kræft\nDerfor må du ikke sidde med krydsede ben


Socialrådgiver til Kangillinnguit Atuarfiat / Jobnr. 641/20 | Sermitsiaq.AG JOB\nI Kommuneqarfik Sermersooq er en stilling som socialrådgiver på Kangillinnguit Atuarfiat ledig til besættelse efter nærmere aftale.\nKangillinnguit Atuarfiat er en skole i Nuussuaq området der lægger tæt på Annersuaq søen. Der er omkring 496 skoleelever og ca 45 lærere hvoraf skoleinspektør viceskoleinspektør er med. Skolen er to sporet med klasser fra 1.kl-10.kl dermed er der normalt 20 klaser og 3 special klasser.\nSkolen er opdelt i 3 trin, yngstetrinnet 1.-3.kl, mellemtrinnet 4.-7.kl og ældstetrinnet 8.-10.kl eleverne er enten grønlandsprogede, dansksprogede eller dobbeltsprogede.\nI Kangillinnguit Atuarfiat sætter vi højt at der er en god skole/hjem-samarbejde med god kommunikation og tydelig god ledelse. Vi er en skole i udvikling og arbejder mod at vores elever bliver gode samfundsborgere med god viden.\nSom socialrådgiver bliver din primære opgave at koordinere det sociale arbejde på skolen i tæt samarbejde med skoleinspektøren og lærerne.\nLigesom du skal indgå i netværk og samarbejde med Familieforvaltningens socialrådgivere og afdelingen for Sundhed og forebyggelse og med Misi.\nDit arbejdsområde vil desuden være at udbygge og forbedre skole- og hjem samarbejdet i samarbejde med skolen, rådgivning af lærerne i sager om underretning, at være samtalepartner for elever og forældre, samt være social faglig sparringspartner for lærerne.\nLigesom skolens indsatsområde, skal du være med til at styrke skole/hjem samarbejde i forhold til samtaler, forældremøder og hjemmebesøg.\nDerudover forventer vi at den nye socialrådgiver samarbejder og sparrer med andre socialrådgivere ved skolerne i Kommuneqarfik Sermersooq.\nSocialrådgiverne vil i samarbejde med skolens øvrige personale og personale fra Familieforvaltningen skulle udarbejde handleplaner for eksempelvis forebyggelse af misbrug og mobning, og tillige indgå i arbejdet omkring skolens kriseberedskab.\nVed en krisesituation i en klasse skal socialrådgiveren i samarbejde med lærere og familie udarbejde en handlingsplan for klassen. Og være samtalepartner, samt give vejledning og rådgivning.\nAt du er initiativrig, og kan arbejde selvstændigt.\nDu må gerne være dobbeltsproget grønlandsk og dansk.\nVi lægger desuden vægt på, at du som person har gode samarbejdsevner, at du er tillidsvækkende og har en rummelig personlighed.\nHjemmeside for Kangillinnguit Atuarfiat, https://kangillinnguit.skoleporten.dk/sp\nYderligere oplysninger kan fås ved henvendelse til Skoleinspektør Laila Lyberth (+299) 36 64 24, E-mail: laly@sermersooq.gl\nAnsøgning mærket med Job nr. 641/20, med oplysninger om uddannelse og tidligere beskæftigelse, vedlagt eksamenspapirer m.v. skal være HR-afdelingen i hænde inden fristens udløb.\nAnsøgningsfrist: 28. december 2020\nYderligere oplysninger fås hos: Skoleinspektør Laila Lyberth\nTelefon: +299 366427


barn Arkiv - Side 3 af 9 - Randi Glensbo\n4. marts 2011 Ingen kommentarer\nSå er det snart fastelavn. Jeg synes, det er så hyggeligt at se de mange festligt udklædte børn rundt omkring i den forbindelse,.\nDet er blevet meget almindeligt at bruge ansigtsmaling, når børnene skal være rigtig flotte til fastelavnsfesten på skolen eller i daginstitutionen. Som allergiker vil jeg gerne slå lidt på tromme for, at man ser sig godt for, når man vælger sminke til sit barns sarte hud.\nLæs mere om emnet på Henriks hjemmeside www.allergiskhverdag.dk og deltag evt. i konkurrencen, hvor du kan vinde gode cremer til pleje og beskyttelse af den vintertørre hud.\n31. december 2010 1 kommentar\nMin tidligste nytårserindring er fra en lille episode fra den nytårsaften, da jeg var fire år – eller næsten fem, som jeg nok ville have sagt dengang.\nDer var blevet indkøbt en æske knaldperler til os børn. Findes sådan nogle egentlig stadigvæk?\nNå, knaldperlerne lå i en lille papæske på køkkenbordet. De var pakket ind på samme måde som guldkarameller – eller 10 øres-flødekarameller, som vi sagde, da jeg var barn. Papiret var blankt og i flotte farver, og æsken var foret med træuld. Meget fint og spændende.\nPå en eller anden måde fik jeg smækket min albue ned i æsken med knaldperler, og så gik hele molevitten af med et højt knald – og det gjorde ondt i albuen.\nSiden har jeg ikke brudt mig om nytårskrudt. Det gør mig utryg. Helst nøjes jeg med at kigge ud på fyrværkeriet gennem ruden.\n18. december 2010 Ingen kommentarer\nDa jeg var barn, fik man hvert år en julegave fra FDB, hvis man var medlem. Det var min farmor, og det år, hvor denne historie udspiller sig, var gaven en rund serveringsbakke i plastik. Min farmors bakke var blommefarvet.\nEn af juledagene havde min farfar og farmor besøg af min faster og onkel og deres børn. Min onkel var kok og hjalp selvfølgelig sin svigermor/min farmor i køkkenet. Men noget gik galt. På en eller anden måde fik han sat den der plastikbakke ind i den varme ovn. Det kunne bakken selvfølgelig ikke tåle. Den krympede gevaldigt og antog en let foldet oval form med hul i midten.\nMin farmor var ikke rådvild og heller ikke uden humor. Så hun genanvendte serveringsbakken – som fotoramme. Den kom op på væggen – naturligvis med et billede af min onkel i.


Den Korte Avis | Hun kæmpede modigt mod Islamisk Stat og skød sig selv for ikke at falde i deres hænder\nHun kæmpede modigt mod Islamisk Stat og skød sig selv for ikke at falde i deres hænder\nCeylan Czalp var en af de mange kurdiske kvinder, der kæmpede mod Islamisk Stat. Sidste uge kæmpede hun i udkanten af den vigtige storby Kobane i det nordlige Syrien op mod Tyrkiets grænse. Kobane, der netop nu er ved at blive erobret ag Islamisk Stat trods kurdernes modige kamp.\nCeylan Czalp blev under kampene adskilt fra sine kammerater. Pludselig så hun sig omringet af soldater fra Islamisk Stat.\nHun vidste, at der ventede hende en grusom skæbne, hvis de tog hende til fange.\nDerfor sagde hun over radioen farvel til omverdenen og skød sig med sin sidste kugle. Hun blev kun 19 år.\nSyv mænd og tre kvinder blev taget til fange og fik halsen skåret over.\nCeylan Czalp fortalte sidste måned i et interview på BBC om kampen mod Islamisk Stat:\n”Vi er ikke bange for noget. Vi kæmper til det sidste. Og vi sprænger hellere os selv i luften end overgiver os til Islamisk Stat”. (BBC)\nArin Mirka er en anden ung kurdisk kvinde, som døde i kampen mod Islamisk Stat. Læs beretningen om hende her.\nDer har været en vis debat om, hvorvidt Ceylan Czalp vitterlig døde. Men flere internationale medier skriver nu om hendes selvmord.(International Business Times, Al Arabiya, Radikal, Jewish Press m.fl.)\nKurdisk kvinde på CNN\nI går kunne man på CNN se et indslag med en anden kurdisk kvindelig soldat. Hun fortalte, at hun havde skudt og dræbt flere terrorister fra Islamisk Stat. Og at hun var parat til at gøre det igen. (CNN)\nDer er mange uafhængige rapporter om Islamisk Stat, som tager kvinder, der ikke er muslimer, til fange og tvinger dem til at konvertere til islam. De sælger dem som sex-slaver og tvinger dem til at gifte sig med terrorister fra Islamisk Stat. (Al Arabiya)\nDet er netop bekræftet af FN, at Islamisk stat har begået disse grusomheder.\nEmner: BBC ceylan czalp Islamisk stat kurder Kvinde Selvmord


Forside > Skønhedsprofiler > Mette Riis Sørensen\nMiss World Danmark 2014 Finalist 1\nNavn: Mette Riis Sørensen\nBeskæftigelse: Ergoterapeut og freelance model.\nMit navn er Mette Riis Sørensen, jeg er 24 år gammel og kommer oprindeligt fra Haderslev, Sønderjylland. Jeg er opvokset i en dansk kernefamilie sammen med min lillesøster. Jeg er et stort familiemenneske, vi har et tæt bånd i familien og støtter hinanden i alt. Jeg har altid været meget tæt med især min søster, hun er min bedste veninde.\nJeg er født med ordblindhed, men det har jeg aldrig ladet sætte en stopper for at opnå mine mål. Jeg har kæmpet hårdt for at nå hele vejen dertil, hvor jeg er i dag. I mine efterskoleår fik jeg titler som bogorm og stræber, fordi jeg altid gik rundt med en spændende bog under armen og stræbede efter gode karakterer. Det positive ved min ordblindhed er, at det har givet mig min fighter-mentalitet. Jeg giver ikke op, men kæmper videre selvom det er svært. For mig er det vigtigt at tro på og visualisere at jeg kan, hvad end jeg har sat mig for - for når du selv tror på det, så er du allerede halvvejs! Som 20 årig flyttede jeg til København for at forfølge min drøm om at blive ergoterapeut, og i januar 2014 blev jeg færdiguddannet, hvilket var en personlig sejr for mig. Nu trives jeg med at arbejde på et genoptræningscenter i Valby. Jeg føler, at det er utrolig berigende at arbejde med mennesker og kunne gøre en forskel i deres hverdag/liv.\nJeg har ambitioner om at udvikle teknologiske hjælpemidler til handicappede og blev i den forbindelse optaget på kandidat uddannelsen i klinisk videnskab og teknologi på Ålborg universitet med start 1. Sep 2014. Jeg har dog valgt at sætte dette studie på standby for at forfølge min anden store drøm om at blive Miss World Danmark 2014 og repræsentere Danmark til den internationale konkurrence i London 2014.\nI min fritid er jeg meget glad for at dyrke sport, særligt løb og dans har fyldt meget i mit liv siden jeg var barn, hvor jeg har konkurreret landet rundt. Jeg har opnået at blive Danmarksmester i løbecross samt vundet bronze til DM i streetdanse formation. Jeg er en kreativ person, og jeg er vild med at bruge mine kreative sider når jeg danser og står model. Jeg elsker at rejse og opleve nye kulturer, opleve den anderledes arkitektur, komme ud i naturen og smage på landets madkunst. Jeg sætter stor pris på sund og lækker mad, og nyder samtidig selv at stå i køkkenet.\nDet største jeg har oplevet indtil nu er at jeg har gennemført min drømmeuddannelse som ergoterapeut, på trods af min ordblindhed.\nMin ynglingsfilm er Burlesque, fordi jeg bliver så glad og får lyst til at danse rundt, hver gang jeg ser den. Filmen omhandler en ung smuk kvinde, som forfølger hendes drømme om at optræde og synge, hvilket jeg finder meget inspirerende. Og så synger og danser Christina Aguilera jo helt fantastisk. Burlesque er lige en film for sådan en glad dansepige som mig!\nMin ynglingsbog er ”Pigen med den blå cykel” og de resterende to bøger af serien. Fordi historien bygger på virkelig hændelser fra første verdenskrig. Den giver et godt indblik i levevilkårene under krigen, samtidig er den er spændende, nervepirrende, fyldt med kærlighed og mod.\nMin ynglingsmad er en god bøf med årstidens grøntsager til og nye saltede kartofler.\nMit favorit ferie sted er helt klart Bali, som jeg blev helt forelsket i efter mine forældre og jeg holdt ferie i Nusa Dua for at heppe på og støtte min søster til Miss World 2013. Vi er en meget tæt familie som altid involverer sig og bakker hinanden op uanset drømme og ambitioner. Bali var noget ud over det sædvanelige, da det var min første rejse uden for Europa. Vi oplevede en masse kultur, så templer og traditionel dans, oplevede dyrelivet og naturen, og smagte den traditionelle mad. Bali er et fantastisk sted, et mere venlig og imødekommende folkefærd tror jeg ikke findes. Det bedst af det hele var at opleve Miss World konkurrencen på tæt hold, at se "Dances of the world", "Top Model" event og selvfølgelig det store finaleshow.\nJeg er godt berejst i Europa, hvor jeg har været på utallige badeferier, storbyferier og skiferier med familien, noget jeg nyder rigtig meget. Der er mange steder i resten af verden, som jeg drømmer om at besøge, men hvis jeg skulle vælge ét feriested, ville jeg vælge den store og travle storby New York. Jeg elsker storbyer og har indtil videre besøgt Paris, Rom, London, Berlin, Prag og Budapest. Jeg glæder mig til at besøge New York, indsnuse stemningen, gå på shopping, opleve alle de berømte og kulturelle steder, som the Statue of Liberty, Times Square, Central park, the Empire State Building, 5th avenue, Wall Street, Tower of freedom og Ground Zero.\nJeg ser op til rigtig mange personer og lader mig inspirere af de forskellige personligheder, som jeg møder på min vej. Jeg kan se noget godt og positivt i alle og forsøger at lære af andres erfaringer, menneskesyn og værdier.\nDen del af min krop og ansigt jeg er mest glad for ved mig selv er mine lange slanke ben, og med min højde på 178 cm har jeg heldigvis fået mig et par lange ben. Derudover er jeg rigtig glad for mine strålende blågrå øjne.\nHvis jeg skulle spise middag med en kendt person, skulle det være Angelina Jolie, fordi hun er en fantastisk dygtig og smuk skuespillerinde, som går meget op i velgørenhedsarbejde. Hun er for mig en meget inspirerende kvinde, fordi hun gør meget for andre. Særligt hendes rolle i forhold til velgørenhedsarbejde for flygtninge inspirerer mig meget.\nJeg ser skønhed i mange former og afskygninger. For mig kommer skønhed blandt andet til udtryk gennem glæde, god udstråling og harmoni med sig selv. Endvidere ser jeg skønhed i personer som har hjertet på rette sted, som rummer positiv energi og masser af næstekærlighed.\nNoget sjovt man skal vide om mig er, at jeg til hver en tid hellere vil cykle 10-20 km til skole og arbejde, frem for at tage offentligt transport, uanset vejret.\nJeg er bange for at der skal ske mine nærmeste noget. Jeg frygter den dag mine forældre ikke er her længere.\nDet skøreste jeg nogensinde har lavet var, da jeg som 16 årig cyklede ind i et vejarbejder skilt og fløj forover cyklen, fordi jeg kiggede efter en lækker fyr. Jeg endte med hul i hagen og sår på begge mine albuer og knæ, så han måtte køre mig på skadestuen.\nJeg er mest glad, når jeg danser eller løber en tur i naturen, mit hoved sprudler af positiv energi og tanker både under og efter. Der føler jeg mig fri og får mentalt og fysisk overskud.\nI min fremtid drømmer jeg om at vinde Miss World Denmark 2014 og blive den første dansker, som vinder Miss World, at blive gift med min drømmemand og få mig et par skønne børn, samt en spændene karriere indenfor ergoterapi og hjælpemidler.\nJeg er en god rollemodel for andre, fordi jeg er en fighter. Jeg er født med ordblindhed, men jeg har aldrig ladet det sætte en stopper for at nå mine mål. Jeg har kæmpet hårdt for at nå min drøm om at blive ergoterapeut. Jeg vil gerne sprede budskabet om, at hvis der er noget du virkelig gerne vil opnå, så skal du kæmpe for det. ”If you can dream it, you can do it”.\nAt repræsentere Danmark til Miss World i London ville betyde at min drøm ville gå i opfyldelse. Siden jeg var 13 år gammel, hvor jeg for første gang så en skønhedskonkurrence i fjernsynet, har det været en stor drøm for mig at stille op til en international skønhedskonkurrence. Jeg vil ikke blot afsted for oplevelsens skyld, jeg vil afsted for at gå hele vejen. Jeg ved hvad det kræver at deltage i den internationale konkurrence, og jeg vil bruge min fighter-mentalitet til at kæmpe hårdt for at opnå min drøm om at blive den første dansker til at vinde Miss World.\nMake up: Tenna Åhman Olsen\nHair: Stephanie Bay Greiff


Provstgården / Baggrund\nProvstgården er en typisk dansk Mols-gård fra midten af 1870'erne. Ejendommen blev under 1. verdenskrig købt af grosserer Louis Hammerich (Pater), som brugte stedet til ferieophold for sin familie. Landbrug og skov blev drevet af en forpagter, som med sin familie boede på stedet. Siden begyndelsen af tyverne var forpagteren plantør Frederik Petersen, som med sin kone Gudrun først flyttede fra stedet, da han i midten af 60'erne byggede et aftægtshus i Femmøller og gik på pension efter mere end 40 år på Provstgården.\nEfter Paters død i 1931 førte hans enke Ellen Hammerich (Mater) ejendommen videre. I 1947 skænkede Mater gården til Grosserer L. Hammerich og Hustru Ellen, f. Liisberg's Legat (stiftet i 1936) tillige med en bankbog på kr. 12.500, så der var midler til vedligeholdelse.\nGården ligger højt for enden af en stejl opkørsel fra vejen. Billedet for oven til venstre er fra før anden verdenskrig. Til højre ses Haalen i 1940, se separat afsnit. Arealerne umiddelbart omkring gården er i årenes løb blevet frilagt med græs og spredte frugttræer, dels i den gamle køkkenhave, nord for hvilken det oprinde-\nlige hønsehus i dag er ombygget til jagt-\nhytte for forpagterne, dels i den gamle prydhave. På toppen af bakken vest for maskinskuret syd for stuehusets gavl kan man på en bænk i fred og ro nyde den prægtige udsigt mod syd og sydvest.\nBygningerne, der siden 1972 udelukkende har været brugt som familiens ferie- og fritidsopholdssted, består af et stuehus, der er genopført i 1931, den oprindelige lade fra 1875 samt en staldbygning, genopført i 1947. Alle bygninger med stråtag, lade og stuehus i bindingsværk. Omfattende ombygning af dels stuehus, dels beboelesdelen af staldbygningen 1998-2001 bevirker at stedet mht. komfort og udstyr i dag lever op til moderne feriegæsters krav. Når man betænker at gæsterne før 1965 alene kunne benytte stuen til højre for hoveddøren samt de to værelser på 1. sal i staldbygningen, og at man relativt få år tidligere måtte klare sig med vand hentet i brønden ved maskinhuset og det ene af de to "das'er" bag vognporten i laden, er der sket meget i årenes løb. I særlig tørre somre kunne gårdens brønd tørre ud i flere måneder, og vandet blev derfor kørt til stedet med mælkeruten, altså med hestevogn. I de situationer var vand til personlig vask til børnenes fryd rationeret, og når der var etagevask, kunne det ses på vandet. Gården har siden først i tresserne haft egen brøndboring med det dejligste rene vand, man kan tænke sig.\nSådan så der ud på Mols i "gamle dage". Gården i sin oprindelige skikkelse som også vist øvertst til venstre (stuehuset dog genopbygget). For de, der er kommet der siden krigen, var det et eldorado af et feriested. På trods af forholdsvis primitive forhold var der intet, der kunne måle sig med Provstgården. Tænk, en rigtig bondegård. Under krigen cyklede visse af forældrene derover fra Aarhus med børn på bagagebæreren, siden cyklede børnene skam selv turen. Var der en grisefødsel i anmarch, lod man sig med glæde vække midt om natten for at være med, når Frederik under skrig og høje hyl klarede alt det praktiske. Masser af ferier er tilbragt på gården, om vinteren med ski, om sommeren med kammerater samt også på spejderlejre.\nI september 2009 fik stuehuset nyt stråtag. En omfattende og kostbar opgave med indvendig brandsikring, som forhåbentlig tidligst skal gentages om ca. 30 år. Et smukt resultat udført af en af branchens ypperste fagfolk.


Connies Corner: 12/01/2005 - 01/01/2006\nHermed vil jeg, som så mange andre bloggere, benytte lejligheden til at ønske jer alle en rigtig Glædelig Jul.Vi skal være hos min mor i år - vores bidrag er som sædvanlig ris á la manden, så den står i køleskabet og venter. Gaverne er pakket ind - jeg var dog tidligere lige ovre hos mor med ungernes og Jørgens gave. Det var for afslørende i faconen, så jeg syntes det var bedst at de først ser dem i aften.For første gang i måske 20 år har Jørgen haft fri allerede fra kl. 8.30 eller deromkring - han plejer altid at køre roer til hen på eftermiddagen, så det er vild luksus at han har været hjemme det meste af dagen.Nok for nu - jeg vil sætte mig ind i sofaen og strikke og se lidt\nskrevet af Connie kl. 4:16:00 AM Ingen kommentarer:\nskrevet af Connie kl. 4:12:00 AM Ingen kommentarer:\nHemmeligven-gave og gave fra mit torsdagskniplehold\nBå de tirsdag og onsdag fik jeg en gave med posten, hvor der stod God Jul. Så var gode råd jo dyre, da jeg både er med i Hemmelig Nordiske Ven samt julegavebytning hos Webstrikkerne. Men efter lidt detektivarbejde, fandt jeg ud af, at gaven jeg fik i tirsdags var min julegave fra Britt Andersson. Den bliver gemt til juleaften.Men den anden pakke fik jeg pakket op - jeg kunne ikke vente med at se hvad der var i og I kan jo se på billedet at det var lækre ting. En stor grydelap samt en lille pung og et nøgle Noro-garn - der står Shabon på bagsiden af Noroskiltet. Det er en slags båndgarn, men med nogle m eget søde små løkker på. Det bliver flot som effektgarn til måske et sjal. Nu får vi se.\nI aftes fik jeg så endnu en gave. Det var sidste gang før jul til knipling på mit torsdagshold, og så har kursisterne altid skillinget sammen til en gave til mig. I år var det dette søde træ med lys. Jeg glæder mig til at få det tændt i aften og se hvor meget stearinlysene skinner i det gyldne træ. Der sidder små fulge på træet - det er rigtig flot.Nu vil jeg sætte mig hen i stolen og strikke på Zenias Kauni-sjal. Jeg er næsten færdig og mangler lidt garn. Hvis posten ikke har det med, må jeg jo lige en tur hen til Sus og låne - for strikkes det skal der!!!!\nskrevet af Connie kl. 4:10:00 AM Ingen kommentarer:\nMin fødselsdag i går d. 13. december\nHer er udsigten i g år morges. Det var så flot en himmel at jeg bare MÅTTE ud og fotografere. I det fjerne kan man se Ørsted Kirke, hvor både min far og svigerfar ligger begravet. Nu er det snart 9 mdr. siden min far døde og vi skal fejre første jul uden ham. Sidste år var det første jul uden min søster og svogers den ældste søn Emil, som døde 2 mdr. før hans 10 års fødselsdag af bivirkninger ved kemoterapi. Det har været en hård tid - i morgen ville han være blevet 11 år. Livet er hårdt, men det går videre..... Jeg skal selvfølgelig lige en tur på kirkegården i morgen.\nDenne gave er fra Sus, min veninde og nabo. Hun besøgte mig om formiddagen og vi hyggede os med 2 kander te, brunkager og strikketøj. Gaven fra Sus er lidt "vild" i år fordi Sus ikke må køre bil i øjeblikket pga sygdom, så jeg kører tit for hende og det har hun så syntes skulle belønnes med en ekstra gave. Jeg fik "Kvinder med pinde". Derudover fik jeg en julestjerne, to nålehylstre samt to nøgler strømpegarn. En vildt lækker gave som jeg er meget glad for. Strømpegarnet har en lidt sjov historie, fordi Sus for nogen tid siden ville strikke Mariager og manglede garn. Hu n var ikke sikker på at have nok, da hun valgte at strikke i sokkegarnet i stedet for originalgarnet, så jeg var hjemme og støvsuge min isolering og fandt et nøgle af det garn som hun manglede. Jeg var ikke meget for at gå af med det, for jeg synes farverne er så skønne, men hvad gør man ikke for at glæde. Så vi byttede - jeg fik noget andet strømpegarn i stedet men har nu fået garnnøglet tilbage MED renter. Det er da dejligt...\nDa vi jo sad i adskillige timer og søbede te i os og strikkede, lykkedes det Sus at blive færdig med denne skyggetaske a la Christa. Her kan I se hvor stor den er før filtning.\nHer er så gaverne fra min fødselsdagsgruppe: Første pakke er fra Frida Bragadottir. Hun har sendt en æske konfekt samt en bog med indtryk fra Island. Den bog er bare så skøn. Man får lyst til at rejse derop og opleve det hele. En skam det er så dyrt at rejse derop. En gave der vil blive nydt meget - både bogen og chokoladen...\nInger Risengaard sendte mig 3 nøgler pelsagtigt garn i mine yndlingsfarver. Jeg er totalt bidt af blåt, grønt og bordaux, så denne gave falder bare lige i min smag. Hun sendte også en æske Scoubidou og et rigtig flot kort, som hun selvfølgelig selv har lavet. Scoubidouæsken skal udforskes snarest. Det bliver spændende at prøve.\nNæste gave er fra Eva Sinding i Sverige. Hun sendte en opskrift, strikkepinde samt noget lækkert blødt mohairgarn til en stola eller et tørklæde. Der er også nogle maskemarkører som hun måske selv har lavet??. Derudover er der opskrift både til julekager og pynt. Det skal nok blive brugt.\nAf Britt Sjøholm fik jeg et lækkert nøgle strømpegarn, en opskrift på ZigZagstrømper, et sokkometer samt nogle mandler. Sokkometret er undersøgt nærmere og passer fint med størrelserne, så det bliver jeg glad for. Jeg strikker MANGE sokker. Og mandler - uhmmmm....\nSidste pakke fra fødselsdagsgruppen er fra Mette Clausen. En rigtig sød og sjov nisse, samt en pose guldkarameller. De kan lige ligge i nissens sæk, men jeg ved ikke om de når derned inden jeg får dem spist ..... jeg æææælsker Toms Guldkarameller...\nNæste gave er disse to ornamenter som er fra mine håndarbejdspiger. Vi mødes hver 14. dag og de fleste af os har været med i 15 år.\nDenne CD fik jeg af min datter Zenia - billedet er ikke så godt, men det går nok. Jeg sad en dag og så et klip i TV og udbrød: hold kæft hvor lyder det godt -og vupti - så fik jeg den i gave. Dejligt at hun lige fangede den. Jeg har ikke hørt den endnu, men glæder mig meget til det. Martin har også købt gave, men da det også er min julegave, har jeg bedt om at måtte gemme den, da jeg ellers ikke får så mange pakker til jul. Det gik han gudskelov med til....\nÅrest Julefryd fik jeg af min mormor. Den er bare flot og bliver hængt op straks når gæsterne har været her på søndag, hvor vi har inviteret til morgenbord.\nDenne gryde fik jeg af Jørgen - jeg blev så sku ffet, for jeg havde tidligere flere gange fortalt ham at jeg absolut IKKE ville have gryder i fødselsdagsgave. Jeg mener at det giver man kun, hvis personen virkelig ønsker sig det og det gjorde jeg absolut ikke. Gemalen gav mig pakken og styrtede så ud i lastbilen og kørte igen. Da jeg åbnede blev jeg så skuffet at jeg tudede lidt - jeg var bare totalt nede i kælderen, MEN MEN han er jo alligevel sød og han syntes selv han var sjov: NEDE i gryden lå en pakke som jeg selvfølgelig ikke havde set, da jeg ikke åbnede gryden, i pakken var et Pandoraarmbånd med guldlås som jeg havde ønsket mig. Inden jeg fik den sidste gave havde jeg været dybt skuffet og helt nede i kælderen i næsten en time. Jeg syntes ikke det var sjovt, men kan selvfølgelig nu godt se det fra hans side. Mænd - læs Jørgen - har ikke altid så meget "fingerspitzgefühl". Jeg var lidt flov bagefter, men den følelse kan jeg jo ikke bruge til noget.\nAftenen sluttede med en tur i biffen for at se Harry Potter. Jeg havde bestilt billetter og adviseret gemalen, så han forhåbentlig kunne være hjemme fra arbejde. Den film er bare god og det var en dejlig aften.\nFlere gaver i dag\nDa vi forleden var til Strik-in hos Dothe i Esbjerg, fik hun besøg af pakkeposten lige da vi skulle ud af døren. Hun fik dette lækre skrin, og jeg fik et akut tilfælde af ha'syge og bestilte i fredags et til mig selv i fødselsdagsgave fra mig selv til mig selv.Det kom i dag og jeg ved endnu ikke hvad der skal kommes i, men det vil tiden vise.\nMin mands bror og svigerinde kan ikke komme til fødselsdag på søndag, så de var her i eftermiddags med en scanpan. Jeg havde ønsket mig en lille, men denne er godt nok lige lidt FOR lille. Det syntes de også selv, men Kop og Kande havde ikke andre hjemme i øjeblikket, så jeg må ned og bytte senere.\nJeg har fornylig strikket en bluse til føromtalte svigerinde. Jeg har lovet mig selv at det er absolut SIDSTE gang jeg strikker noget til nogen når jeg egentlig ikke gider. Men blusen er færdig og afleveret for flere uger siden. Jeg var god t nok lidt forundret over at jeg ikke hørte hverken tak eller noget.Jeg har også brugt en masse tid hos dem i den sidste tid da de har købt computer og ikke har for 5 øres forstand på det. Jeg lovede så at sætte det hele sammen og installere programmer og printer og internet og så videre osv osv..... Det har drillet lidt, så der er brugt meget tid, men nu virker det hele - og som tak for al min hjælp med både bluse og computer fik jeg i dag disse to nisser. De er bare så nuser og jeg er helt vild med dem. Det fik jeg vist også fortalt så de ikke var i tvivl. Jeg kunne næsten ikke holde op med at røre og pille ved dem hele tiden.\nskrevet af Connie kl. 3:40:00 AM Ingen kommentarer:\nLørdag aften blev jeg færdig med en UFO. Jeg startede på den i sommers - da jeg var en del kilo lettere, men den kan godt liiiiiiiiiiige gå hvis jeg får en top indenunder. Den er for gennemsigtig til min figur, men lækker at have på.Så er jeg ellers startet på et sjal til min datter. Det er i det gammelrosa Kauni-effektgarn for farven passer 100% perfekt til Zenias frakke.\nskrevet af Connie kl. 3:31:00 AM Ingen kommentarer:


Anne studerer på Slow Foods mad-universitet - del 1 af 3\nAnnes første nyhedsbrev er fra den 31. januar 2007\nDet er nu cirka to måneder siden, jeg pakkede mine ting og flyttede til Italien for at starte på den et-årige Master in Food Culture:\nCommunicating Quality Products på Universitá di Scienze Gastronomiche - eller University of Gastronomic Sciences.\nUddannelsen er et Slow Food initiativ og beliggende nær Parma, i hjertet af Italiens såkaldte "Food Valley" >>.\nSkolen udbyder to masterprogrammer - ét med fokus på produktion af kvalitetsprodukter og med undervisning på italiensk, og ét med hovedvægt på kommunikation om kvalitetsprodukter og med undervisning på engelsk.\nFaktisk er det ikke længe siden, jeg hørte om "University of Gastronomic Sciences" første gang.\nDet var under et praktikforløb på Nordisk Ministerråd for mindre end ét år siden - på sidste semester af min bachelor i HA Kommunikation.\nPå Ministerrådet arbejdede jeg med et helt nyt program, "Ny Nordisk Mad", under Lise Lykke Steffensen, seniorrådgiver på Nordisk Ministerråd og talskvinde for Slow Food Danmark.\nLise introducerede mig for universitet, og jeg brændte varm på ideen med det samme.\nSå selv om jeg i efteråret 2006 påbegyndte cand.merc. Kommunikation, var jeg simpelthen nødt til at tage til Italien omgående.\n- Og det lever i den grad op til mine forventninger!\nEntusiasme og inspiration er essensen\nDe to første måneder er gået alt for hurtigt!\nHver dag er en konstant strøm af entusiasme og inspiration, som virkelig smitter.\nOg netop dét anser jeg som universitets og masterens største styrke.\nEntusiasmen og inspirationen kommer til udtryk i uddannelsens forskellige undervisningselementer og kombinationen af dem:\nDet gælder fagene som for eksempel historien, kulturen og teknologien bag forskellige kvalitetsprodukter.\nDet gælder lærerne, som næsten alle er eksterne, enten fra eller uden for Italien, og med hvert deres speciale.\nDet gælder vores emnefag med tilhørende "tasting sessions", hvor vi går i dybden med enkelte kvalitetsprodukter (olivenolie, vin, pasta, ost, skinker og pølser).\nOg det gælder studieturene, der giver et usammenligneligt indtryk af, hvordan kvalitetsprodukter bliver til og ikke mindst, hvad, der gør dem til kvalitetsprodukter.\nStudieturene tæller indtil videre produktion og markedsføring af Parmigiano-Reggiano, prosciutto di Parma og Culatello di Zibello, produktion af mozzarella og ricotta samt Det italienske institut for mejerividenskab i Lodi.\nVi organiserer også selv smagninger og studieture.\nDet har resulteret i en weekendtur til Savigno nær Bologne.\nHer har vi været på hvid trøffel jagt >>, besøgt en lokal virksomhed, der videresælger trøfler til restauranter i og uden for Italien og laver produkter med trøfler.\nVi har heldigvis også nydt en trøffel-menu på Restaurant Amerigo om aftenen.\nDesuden har vi haft Barolo vinsmagning (moderne vs. traditionelle), en Quebec ostesmagning, og den mere useriøse slags, hvor vi har sammenlignet Ferreros forskellige "Kinder" produkter >>.\n"Kinder" produkterne har dog optaget os så meget, at vi planlægger en tur til Ferrero fabrikken i Alba.\nEffekten af denne samling unge mennesker fra USA, Taiwan, Frankrig, Canada, Tyskland, Hong Kong, Spanien, Danmark, Japan, Australien, Østrig og Korea er absolut også medvirkende til den entusiasme og inspiration, der bobler og koger på University of Gastronomic Sciences.\nVi har alle en interesse for gastronomi og kommunikation - men på hver vores måde, med hver vores baggrund, indgangsvinkel og ideer.\nOg det er absolut inspirerende at få tilført nye perspektiver på og fortolkninger af studiet til ens egne!\nSkal jeg ønske noget for resten af forløbet, må det være et større fokus på gastronomi og kvalitetsprodukter uden for Italien.\n- Gerne kombineret med endnu mere diskussion om, hvad et kvalitetsprodukt egentligt er.\nMen det kan være, det kommer…\nEllers bliver der nok mulighed for selv at inddrage det.\nUanset, må italienerne jo siges at være dygtige på området!\nDesuden glæder jeg mig til, at kommunikationsfagene kommer til at fylde mere, så uddannelsens to hovedelementer bliver integreret.\n- Så vi selv rigtigt kan få lov at prøve kræfter med "communicating quality products".\nAlt tyder på, at vi femogtyve studerende kan se frem til at tilegne os et godt grundlag for at kommunikere om kvalitetsprodukter, et spændende og relevant praktikforløb et sted på kloden og heldigvis også et sjovt og festligt år sammen.\nNyhedsbrev nummer 2\nIl Clodi >>\nved Bologna >>


M_o_R® Foundation og Practitioner\nFor kursusdatoer og tilmelding til dette kursus se her under den engelske version af kursusbeskrivelsen.\nOpnå indsigt i og detaljeret forståelse for M_o_R-metodens principper og processer\nBestå M_o_R Foundation og M_o_R Practitioner eksamener.\nVed at deltage i dette kursus opnår du indgående kendskab til M_o_R-metodens principper, processer og teknikker til at identificere, evaluere, planlægge og styre risici.\nDu opnår også indblik i det udbytte, organisationer kan opnå ved at anvende risikostyring fra både strategisk, program/projekt- og driftsmæssigt perspektiv.\nDette kursus er relevant for dig, hvis du eller din organisation ønsker en anerkendt og praktisk tilgang til risikostyring, baseret på best practice.\nSom leder eller medarbejder med fokus på risikostyring ønsker du en grundig forståelse af de forskellige aspekter af risikostyring samt den dokumentation, der bør udarbejdes.\nDu vil modtage en M_o_R-manual samt forberedelseshæfte inkl. med øvelser og Practitioner prøveeksamen ca. 3 uger inden kursusstart.\nForberedelseshæftet indeholder også henvisninger til de sider, du som min. bør læse i manualen. Vi anbefaler ca. 15 timers forberedelse inden kurset.\nKurset afholdes som et 5-dages intensivt kursus uden overnatning. Kurset varighed er de 4 første kursusdage kl. 9.00-17.30 og den sidste dag kl. 9.00-13.00. Du skal være opmærksom på, at der vil være aftenarbejde på kurset.\nSom deltager forventes det, at du bidrager aktivt under kurset, hvor der veksles mellem øvelser og gennemgang af teori.\nPå 3. dagen gennemføres Foundation eksamen. Eksamen består 75 multiple choice spørgsmål, som du har 60 minutter til at besvare. For at bestå skal du have 35 rigtige svar. Du får dit eksamensresultat umiddelbart efter eksamen.\nM_o_R Foundation eksamen afholdes online. Du skal derfor medbringe egen laptop computer på eksamensdagen. Vi sender en udførlig mail til dig om dette inden kursusstart og er behjælpelig med support.\nKurset afsluttes med 3 timers Practitioner eksamen. Eksamen består af 4 hovedspørgsmål, der tilsammen giver 80 point og for at bestå skal minimum 40 points opnås.\nHvis du ikke har engelsk som modersmål kan der tillægges 30 minutter til besvarelse af eksamensspørgsmål.\nRetning af opgaverne udføres af Eksamensinstituttet, der går omkring 8-10 uger før svaret foreligger. Dit Practitioner certifikat gælder i fem år. Tager du en re-eksamen inden der er gået fem år, kan du vedligeholde din titel som Registered Practitioner.\nUnderviserene på dette kursus bruger en stor del af deres tid på at rådgive eller assistere i forbindelse med projekt, program og porteføljestyring. De har en bred erfaring koblet med dyb faglig og teoretisk ballast. Undervisere og materiale er akkrediteret af APM Group.\nKurset udbydes i samarbejde med Peak Consulting Group, der som ATO er akkrediteret af PeopleCert.\nM_o_R forberedelseshæfte (på engelsk)\nMSP (Managing Successful Programs) Foundation (og Practitioner)\nDefinition af risiko og risikostyring.\nIdentificering af typiske problemer omkring risikostyring og hvordan M_o_R kan bidrage til at løse dem.\nOverblik over de otte grundlæggende M_o_R-principper\nHvordan principperne understøtter god selskabsledelse.\nDetaljeret gennemgang af den procesmodel og livscyklus, der danner grundlag for M_o_R metoden. Væsentlige dokumenter, der anvendes i arbejdsprocesserne omkring risikostyring.\nAnvendelse af teknikker til at identificere, evaluere, planlægge og implementere risikostyring samt sikre kommunikation og rapportering.\nØvelse i anvendelsen af Risk Management Healthcheck (sundhedstjek) og modenhedsmodellen vurderingsteknikker.\nEffektiv udnyttelse af eksamenstiden.\nGennemgang af en case og prøveeksamen med typiske eksamensspørgsmål relateret til nøgleområder i M_o_R-manualen.


af: Joan Lykkeaa\nJoan Sonne Lykkeaa, laborant og fællestillidsrepræsentant for HK laboranter, samt nuværende medlem af KU's bestyrelse valgt af TAP.\nSkåret ned — Laboranterne er blevet hårdt ramt af nedskæringerne på KU. Ikke kun gennem fyringer og nedlagte stillinger, men også ved at de tilbageværende sættes til ufaglært servicearbejde.\nHvad vil Københavns Universitet med laboranter?\nKøbenhavns Universitet har i de sidste mange år været inde i en stor forandringsproces, som delvis skyldes økonomiske nedskæringer, men også de øgede samfundskrav til uddannelsesinstitutioner. Disse forandringer har haft mange konsekvenser for både studerende og – ikke mindst – medarbejdere. Ved den sidste store afskedigelsesrunde i 2016 gik det hårdt ud over TAP FU-gruppen, og især laboranterne blev hårdt ramt. På SCIENCE og SUND er hhv. 20 og 16 årsværk ud af samlet 141+242 forsvundet fra 2015 til 2016, på trods af at man ville friholde kerneydelserne så meget som muligt.\nMange laboranter oplever i disse tider at blive afkvalificerede, bl.a. fordi der nogle steder er fyret i andre fagområder, hvilket så betyder, at der er opgaver som ingen ejer.\nDette er i sig selv bekymrende, men der er også sket et skred på KU i forhold til, hvilke fagområder der gør hvad. Dette viser sig bl.a. ved opgaveglidning mellem fagområderne, som betyder, at nogle medarbejdere skal udføre arbejde, som de ikke er uddannet til og derfor ikke kan udføre kvalificeret, eller at andre medarbejdere udfører opgaver, som ledelsen har defineret som bortfaldne opgaver, men som i realiteten ikke er forsvundet.\nMange laboranter oplever i disse tider at blive afkvalificerede, bl.a. fordi der nogle steder er fyret i andre fagområder, hvilket så betyder, at der er opgaver som ingen ejer. Disse opgaver bliver derfor videresendt til faglærte laboranter, som pludselig skal udføre ufaglært servicearbejde i stedet for at deltage i forskning og undervisningsopgaver, som er det de er uddannet til, og som også er grunden til, at de har valgt jobbet.\nHK Områdeklubben har derfor planlagt et fyraftensmøde den 8. juni for at få fokus på laboranters kompetencer og stillingsbeskrivelser, så gruppen kan byde ind på opgaver og projekter, der passer med de kompetencer, som laboranter har, i stedet for at laboranter bruger deres tid på fx oprydning og opfyldning.\nDette kræver dog, at ledelsen gør op med sig selv, hvad de vil bruge laboranter til, og ikke mindst hvilke kompetencer der er brug for, i stedet for at laboranter spilder dem på ufaglærte opgaver.


af Weiss den 13 apr, 2015 • 4:15 pm Ingen kommentarer\nEpisk og festlig folkmetal var hvad den stod på, da Ensiferum kom til Danmark for første gang siden deres koncert på Roskilde Festival 2013. I et lille rum i Vega mødtes jeg med bandets bassist Sami Hinkka til en snak om det nye album “One Man Army” og ja, Roskilde Festival.\nFørst og fremmest tillykke med udgivelsen af “One Man Army”. Hvordan er denne udgivelse anderledes end den forrige “Unsung Heroes” ?\nMange tak! Uha jeg ved dårligt hvor jeg skal begynde? For mange der måske ikke er “inde” i denne type af musik kan det måske lyde nøjagtig ens. Men fra vores synspunkt er denne udgivelse meget anderledes i forhold til “Unsung Heroes.” Den er langt mere aggressiv denne gang og så har den det som jeg egentlig synes, at mange bands mangler idag og som vi selv har manglet på de seneste udgivelser er groovet. Vi ville have den her til at lyde som et virkelig tight livealbum istedet for nutidens moderne protools metal.\nJa fordi I har valgt at optage hele “One Man Army” analog. Hvordan var det at arbejde med?\nVi har forsøgt at arbejde i analog så meget som muligt. Selvfølgelig har vi haft computerteknologi med i processen også. Vi er trods alt i 2015. Anssi Kippo (Children Of Bodom, Impaled Nazarene) som har produceret albummet var meget striks. Vi bad ham om at være hård og kontant ligemeget hvor meget vi græd eller hvor meget vores fingre blødte. Men han gjorde det på en meget venlig måde. Det var meget lange dage i studiet. Næsten 12 timer hver dag. Vi tog sangene slavisk og indspillede lange takes hver gang. Ikke bare spille 5 sekunder af hvert nummer og så copy-paste resten. Selvom der var mange gode optagelser af et nummer ville den blive kasseret, hvis den ikke have det fede groove. Så tog vi det hele om og om igen. Og sådan blev vi ved indtil vi var tilfredse. Det var så fedt at have den her livefølelse i studiet, hvor vi alle spillede sammen.\n“One Man Army”er titlen på albummet. Er der en gennemgående fortælling I ønsker at fortælle med denne titel igennem albummet?\nUha det er altid en “pain in the ass” at finde en fed titel til et album. Ligesom det også er svært at finde på selve sangtitlerne. Jeg skriver de fleste af teksterne, hvor jeg så spørg de andre medlemmer i bandet om deres mening til det jeg har lavet. Ofte er de ret venlige, ha ha.\nMen det er bestemt ikke et temaalbum. Selve sangene er meget aggressive så det var oplagt at teksterne også skulle være voldsomme og mere aggressive end på forgængeren, som bestemt var langt mere emotionel og mere filosofisk.\nJa og måske også en anelse mere “folket” i sit musikalske udtryk?\nJa helt bestemt.\n“One Man Army” er den første udgivelse I har haft på MetalBlade Records. Hvad betyder det for Ensiferum at have underskrevet kontrakt med et så stort label som dette?\nDet betyder selvfølgelig rigtig meget. Vi har været på Spinefarm i mange, mange år og de har gjort et super godt arbejde for os. Faktisk er der nogle af de gamle Spinefarm gutter tilstede i Vega idag. Så vi har stadig en dejlig tilknytning til Spinefarm.\nDet virker lidt som om Metalblade signer en del navne I jeres stil i øjeblikket. TYR har jo bl.a. også lige skrevet kontrakt med selskabet.\nJa, det var faktisk en af grundende til at vi også gjorde det. Vi har hørt meget godt om dette legendariske selskab. Vores management har haft rigtig gode oplevelser med dem også. Og ja det samme har gutterne fra TYR.\nDet lyder måske lidt “corny” at sige, men på mange måder var dette som en ny start for os. Nyt management, ny vibe omkring det nye album herunder coverartworket, som er tegnet af en anden kunstner end vi plejer. Og ja et nyt label. Det hele er gået rigtig godt.\nMetal Blade gutterne er meget entusiastiske og vi snakker for tiden rigtig meget om fremtidsplaner. Bl.a. om en kommende DVD udgivelse, som ellers var en idé vi havde droppet, eftersom ingen jo køber DVD’er mere. Men Metalblade mente at det var en god idé at gøre.\nMarkus (guitarist) har samlet en masse videomateriale med os siden 1995. Bl.a. det første Ensiferum show. Så det skal nok blive rigtig spændende.\nNu er vi selvfølgelig i fuld gang med at promovere “One Man Army” fra nu og til næste år.\nVi skal spille en masse festivalshows bl.a. Wacken, Summerbreeze og Hellfest.\nIngen Copenhell i Danmark?\n….. Vi spillede Roskilde for et par år siden. Det var et virkelig fedt show.Og jeg må sige, at det virkelig er en af de mest velorganiserede festivaler der findes. Ikke så overraskende når festivalen i Roskilde er så gammel. De ved virkelig hvad de har med at gøre.\nDen er så massiv. Man er virkelig nødt til at opleve den. Særligt i forhold til de små metalfestivaler, hvor der er to scener og man nok godt kan nå at se alle bands. På Roskilde har man brug for et stort kort for at kunne finde rundt. ha ha.\nHvad er så planerne efter denne Europa Tour?\nNu har vi 4 shows tilbage på denne tour og så skal vi et smut til Rusland, for så til Maj at skulle på tour i USA med Korpiklaani og Trollfest og ja så gælder det festivalerne. Tour, tour og atter tour.\nMåske vi sågar også kunne finde på at lave noget akustisk-halløj. I forbindelse med udgivelsen af “One Man Army” spillede vi nogle akustiske shows i Finland som gik rigtig godt. Så hvem ved. Det vil kun tiden vise. ha ha.\nEfter interviewet med Sami er Ensiferum så sidenhen blevet booket til Copenhell 2015, så nu kan vi jo kun se frem til endnu et forrygende show på Refshaleøen til sommer!\nTags: Ensiferum, Folk, Interview, viking\nForrige indl&aeliggEyehategod // Loppen 7/4-2015 N&aeligste indl&aeliggWhitesnake til Danmark


Styr på salget - planlæg salg og markedsføring | IVÆKST\nDet er vigtigt, at du bruger tid på at planlægge salg og markedsføring. Det vil komme dig til gode, når du slår dørene op for dine kunder. Du skal lave en marketingplan, så du kender din målgruppe, dine konkurrenter, din virksomheds styrker og svagheder, og du kan sætte dig nogle mål og planlægge, hvordan du når dem. Det er også værd at se på salgsprocessen, dine salgskanaler og dine muligheder for at bruge reklame. Alle disse elementer kan du bruge i din forretningsplan.