VÆRDIFULDE KULtURmILjøER I KøbEnhaVn KøbEnhaVnERnEs VELFÆRD 4.8 tingbjerg - PDF\nDownload "VÆRDIFULDE KULtURmILjøER I KøbEnhaVn KøbEnhaVnERnEs VELFÆRD 4.8 tingbjerg"\n1 VÆRDIFULDE Kulturmiljøer i København københavnernes velfærd Tingbjerg 4.8\n2 4.8 Tingbjerg Stedet Området omfatter hele Tingbjergbebyggelsen med boliger, butikker, skole, svømmehal, børneinstitutioner, kollegium, plejehjem, kirke, fritidscenter, pensionisthaver og idrætspark. Tingbjerg afgrænses af boligområdet Utterslev Huse, kommunegrænsen mod Gladsaxe, Hareskovvej, Ruten og Vestvolden. Periode Moderne tid I første del af 1900-tallet opstod der som reaktion på industrialiserings slumbebyggelser nye byidealer, hvor man lagde vægt på sunde boliger i grønne omgivelser. De store, gennemtænkte byplaner, idealer om bedre boliger, om lys og luft, rekreation, sundhed, forsorg, uddannelse m.m. har især præget Københavns udvikling siden midten af 1800-tallet, særligt de seneste 100 år er kendetegnet ved de store planer og opførelse af nye bydele uden for byens oprindelige snævre rammer. Oversigtskortet viser de 18 kulturmiljøer, der er i Kommuneplan 2011 under afsnittet 'Københavnernes velfærd'. For hvert af kulturmiljøerne er der udarbejdet en baggrundsrapport. Denne rapport omhandler 4.8 Tingbjerg, på kortet markeret med den blå cirkel. 2\n3 Den moderne tankegang afspejler sig både i den eksisterende boligmasse (sanering), og ikke mindst i planlægninger af nye boligområder, hvor der fra starten skabes plads mellem husene, grønne områder, lysere boliger, altaner mm. De nye tanker har betydet meget for den måde man planlægger og anlægger nye boligområder på også i dag. Forbillederne blev især hentet i England, men også franske byggerier inspirerede. Med den ændrede opfattelse af, hvordan bolig- og byområder skulle indrettes, blev livet i det offentlige rum også anderledes - der skabtes i højere grad rum for alle befolkningsgrupper. Begrundelse Bebyggelsen for Tingbjerg er udarbejdet i 1950 af arkitekt Steen Eiler Rasmussen i samarbejde med havearkitekten C. Th. Sørensen. Førstnævnte har også stået for udformningen af næsten al bebyggelse i Tingbjerg. Tingbjerg fremstår næsten som en selvstændig by, hvilket også var Afgrænsning af kulturmiljøet Bærende bevaringsværdier De 3-etages husblokke i gule mursten og med lave tage omkring grønne friarealer er et gennemgående tema i Tingbjerg planens bærende ide tænkt fra Steen Eiler Rasmussens side, idet udformningen skulle styrke naboskabet og samhørigheden i området. Til trods for de nuværende problemer rummer byområdet mange kvaliteter - bebyggelsen er opført i menneskelig skala, og boligerne har en høj standard. Bebyggelsesplanen forener på en heldig måde parkbebyggelsens landskabelige karakter med karrébebyggelsens gadeforløb. Værdifulde bebyggelsesflader Værdifulde landskabsflader 3\n4 En del af husenes arkitektur er præget af hvide flytbare skodder som her ved Midtfløjene. Den oprindelige byplan med spændinger og drejninger i bygningernes indbyrdes samspil, hvor vejenes let buede forløb har stor betydning for de visuelle oplevelser i kvarteret. Den varierede bearbejdning af uderummene, bl.a. de smukke grønne gårde mellem mange af husblokkene. Tårnhuset er den eneste bygning i mere end 3 etager Kulturmiljøets bevaringsværdier Den veldefinerede afgrænsning mod de grønne omgivelser Den landskabelige tilknytning til det omkransende moselandskab 4 Kulturhistorie Tingbjerg blev opført over en 15-årig periode fra slutningen af 1950'erne til begyndelse af 1970'erne. De boliger er opført af almene boligselskaber. Tingbjerg er opført på arealer, som oprindeligt var landbrugsjord tilhørende gårdene i Husum. Omkring 1900 opkøbte Københavns Kommune store arealer i området Arkaderne med bygningerne med altangange er et af bebyggelsen mest markante steder. Det svagt krummede gadenet giver området levende synslinjer, hvor øjet hele tiden brydes.\n5 Bebyggelse langs Grostedet. De kraftige plantekasser under vinduer og ved altaner er med til at præge bygningerne. omkring Brønshøj, Husum og Emdrup, landbrugsdriften ophørte, og der blev udlagt kolonihaver, hvor Tingbjerg nu ligger. I forbindelse med saneringen af det indre København i 1940'erne opstod der et stort behov for genhusning. Tingbjerg er et af de nye byområder, der blev opført til genhusning og afhjælpning af den store boligmangel i efterkrigstiden. Tingbjerg skulle falde ind i det åbne landskab. Derfor måtte der højst bygges i tre etager, bortset fra højhuset, som skulle kamuflere den oprindelige varmecentral. Arkitekterne tegnede en mønsterby - en by i byen - efter engelsk forbillede beplantet med træer, bærbuske og rosenpergolaer. Området fik egen kirke, skole, butiksstrøg og et stort udbud af institutioner, bl.a. en af landets første byggelegepladser. Alt sammen skulle det være med til at skabe rammen om det gode liv. I de mange grønne haverum mellem husene blev der skabt god plads til, at børn kunne lege og naboer mødes. I 1996 kom Utterslev Huse til. Bebyggelsen ligger i forlængelse af Tingbjergs hovedgade, Ruten, og rummer bl.a. et seniorbofællesskab. I begyndelsen blev bebyggelsen anset som et særdeles attraktivt alternativ til de små utidssvarende boliger i de tætte brokvarterer. Den isolerede beliggenhed er senere blevet kritiseret, og området har i en årrække lidt under svære sociale problemer, og en fornyelse er under planlægning. Indkøbscentret ud til Ruten, som er områdets hovedvej. Mange af bygningerne har indrykkede indgangspartier der giver en opdeling i de lange husblokke som her langs Stengavl. Arkitektur Hovedtræk og bebyggelsesmønster Tingbjergbebyggelsen er tegnet af arkitekt Steen Eiler Rasmussen i samarbejde med landskabsarkitekt C. Th. Sørensen. Størstedelen af bebyggelsen var færdigopført i 1970, men helt frem til 1983 blev der opført bygninger, senest Tingbjerg Kirke tegnet af arkitekt Kaj Lyngfeldt Larsen. I 1996 kom en ny bebyggelse til, der fik sit eget navn: Utterslev Huse, som ligger i den sydvestlige del af Tingbjerg ud til fredede arealer ved Vestvolden. Tingbjerg er et af de første eksempler på efterkrigstidens bybygning i større skala baseret på grundige sociale studier, og der er i sin bebyggelsesplan udtryk for et forsøg på at forene parkbebyggelsens grønne karakter med karrébebyggelsens præcise gaderum. Tingbjerg ligger på en lav bakke, der omkranses af grønne områder. Bebyggelsens placering på en bakke, og den klare afgræsning mod de omgivende grønne arealer får Tingbjerg til at fremstå som en selvstændig by. Bebyggelsen er tilpas lav til, at den kan dukke sig bag beplantningen. Mod vest, nord og øst danner facaderne svagt krumme "bygningsfronter". Mod Vestvolden i syd trækkes de grønne arealer ind mellem de nordsydgående boligstok- Lege- og opholdsarealer ved skolen. 5\n6 ke, og gavlene markerer sig udadtil. En rækkehusbebyggelse i en etage danner en mere glidende overgang til de grønne områder mod vest, og det samme er tilfældet med fritidscentret mod nordøst. Indadtil virker bebyggelsen homogen med ensartede bygningsvægge og rumdannelser. Tingbjerg Skoles sportsarealer er dog af væsentligt større dimensioner end gårdrummene og udgør et åbent træk centralt i bebyggelsen. Tingbjerg Kirke, skolens sportshaller og i særlig grad det tolv etager høje Tårnhuset er de mest markante enkeltbygninger. Bebyggelse langs Hækkevold med forskudte huse. 1-etages handicapboliger. Delområder og elementer i bebyggelsen Bebyggelsesplanen Bebyggelsesplanen respekterer landskabets form og forstærker den naturlige bakke ved placeringen af den afgrænsede bebyggelse, hvilket især kan opleves fra Hareskovvej. Vejbetjening sker med et net af let krumme veje, der via et ringsystem er koblet til det overordnede vejnet. Denne kobling sker i det sydøstlige hjørne, hvor der ligger et butikscenter afsluttet af Tårnhuset, der er placeret på den sydlige ringvejs højeste punkt, hvor det udgør et vartegn for bebyggelsen. Fra butikstorvet ses Grundtvigs Kirke henover Utterslev Mose. Rumdannelserne inde i Tingbjerg er homogene. Dimensionerne i de mange gårdrum er ensartede uden at bebyggelsen virker monoton. Variation skabes af små forskelle i rumstørrelser og -forløb, ved friarealernes udformning og placering af lave bygninger i nogle af gårdrummene. Den lange rækkehusbebyggelse mod Langhusvej. 6 Boligblokke Boligblokkene er overvejende placeret i et vinkelformet Det vinkelformede bygningsmønster skaber en række store haverum der giver bebyggelsen et grønt og frodigt præg.\n7 mønster, der skaber en række store haverum. Boligblokkene følger og understreger de krumme vejforløb, ofte ved langsgående huse på den ene side af vejen kombineret med gavlvendte blokke understøttet af beplantning - på den anden side af vejen. Bygningerne ligger i nordsyd- eller østvestgående retning og har som hovedregel adgangsareal i skyggesiden (øst eller nord) og friareal i solsiden. Bebyggelsen er bortset fra rækkehusbebyggelsen i én etage langs den vestlige afgrænsning gennemgående opført i tre etager med facader i gule teglsten og med sorte paptage med lav hældning. Tagenes lave hældning på 11o er afgørende for indtrykket af Tingbjerg. Set fra jorden kan tagene ikke ses over facaderne, og ved gavlene giver den beskedne gavltrekant bebyggelsen et lavmælt udtryk. Vinduerne fremstår med hvide karme, og mange steder er der karakteristiske hvide, flytbare skodder for vinduerne. Området omfatter også en mindre kolonihavebebyggelse. Bagved ses Kirken Desuden arbejdes der på delvist at bryde den isolerede beliggenhed ved at skabe bedre adgangsforhold. Nuværende sikring Utterslev Huse markerer sig som en selvstændig enhed i forhold til Tingbjerg. Bebyggelsen er udformet under særlig hensyntagen til placeringen umiddelbart op ad Vestvolden og de fredede arealer langs med denne. - Sårbarhed Kilder - Bydelsatlas Brønshøj-Husum Olaf Lind: Arkitekten Steen Eiler Rasmussen Københavns Kommune: Tingbjerg og Utterslev Huse, forudsætningsmateriale Udviklingsmuligheder For at komme kvarterets nedslidning og de omfattende sociale problemer til livs, har Tingbjerg gennem nogle år været genstand for en række initiativer, hvor fornyelse og genskabelse af de arkitektoniske kvaliteter er hovedtemaet. Lignende eksempler Voldparken. København 2014 Tårnhuset er med sine 12 etage, der rager op over den omgivende 3-etages bebyggelse, meget synligt og et vartegn for området. 7


Ny bestyrelsesformand i Brøndby - politiken.dk\nNy bestyrelsesformand i Brøndby\nErhvervsadvokaten Ejvind Sandal bliver ny bestyrelsesformand i Brøndby. Det sker efter at den nu tidligere formand Torben Røsler og to andre pengemænd i superligaklubben smækkede med døren tidligere i dag.\nSuperligaklubben Brøndby får Ejvind Sandal som ny bestyrelsesformand. - Arkivfoto: Lars Poulsen\nSuperligaklubben Brøndby får Ejvind Sandal som ny bestyrelsesformand. - Arkivfoto: Lars Poulsen Foto: Poulsen Lars\nSport 14. mar. 2005 kl. 17.02\nKlubdirektør og bestyrelsesformand Per Bjerregaard er trist over at miste bestrelsesformand Torben Røsler, og bestyrelsesmedlemmerne Ole Paustian og Frank Mortensen.\nDe trak sig tidligere i dag på grund af »uenighed om væsentlige beslutninger«.\nBjerregård er dog glad for at have fundet afløseren til posten som bestyrelsesformand.\n»I Brøndby IF har vi altid set fremad, og det må vi også gøre i denne situation. Derfor glæder det mig at Ejvind Sandal, der jo er en af dansk erhvervsliv tunge drenge, har accepteret at stille op som bestyrelsesformand for Brøndby IF«, siger Per Bjerregaard til klubbens hjemmeside.\nEjvind Sandal opstiller på selskabets generalforsamling, som afholdes den 31. marts 2005, med henblik på efterfølgende at blive konstitueret som selskabets formand.\nPlads i 47 bestyrelser\nDen nye bestyrelsesformand i Brøndby er langt fra en ukendt herre på direktionsgangene rundt om i landet.\nI 1996 blev han fyret som direktør i Dagbladet Politiken A/S, og senest har Ejvind Sandal været i centrum for store stridigheder i Dansk Aktionærforening, hvor han var formand frem til sidste efterår, hvor han ikke blev genvalgt på en ekstraordinær generalforsamling.\nHer var medlemmerne stærkt utilfredse med ham, og han blev også beskyldt for at gå med for mange kasketter. Han har i dag plads i 47 bestyrelser.\nRøsler god for økonomien\nDen nu tidligere bestyrelsesformand Torben Røsler har været stærkt medvirkende til, at Brøndby de seneste år har kunnet præstere stadig bedre regnskaber.\nTorben Røslers store ønske har været at udvide forretningen Brøndby IF A/S, så pengene skulle komme fra andet end fodbolden.


Familien’s DNA – Schelin\nFamilien har igennem mange år brugt flere forskelige måder at formidle slægts historien på. Lige fra at man havde en slægts gård til at man hed “Jens søn – Jensen”. De adelige har brugt våbenskjold og malerier.\nI dag i vores digitale verden bruget TV, det at finde folks rødder og ophav til underholdning. Vi elsker det når en toner frem på skærmen med et lille billede fra barndommen og vi skal finde vedkommens familie. Eller kendte kigger tilbage i slægts historien og finder ud af at der er sørøver eller ender på fattiggården.\nMen hvad gør vi selv for at undgå vores børn og børnebørn komme til at mangle dokumentation for deres liv. Eller har mulighed for at kigge tilbage.\nVi lever i en digital verden hvor vi optager verden digitalt. Vi bruger nettet. Vi starter vores liv men en elektronisk vandre journal. Nogen er så heldige at få et billede fra en scanning og straks digitaliseres det til facebook.\nMåske er den ny kommende borger så heldig at der oprettes en “barnenes bog”. Sansynligvis digitalt. Her kommer billeder at moderen gravide mave, tager med faderens mobil, ind og gemmes i “skyen”.\nHvad sker der med de billeder og digitale dokumenter fremover ved vi ikke. Så hvor og hvordan disse skal finden er en gåde hvis hvis barnet vil kigge bagud.\nMen hvad med det vi allerede har idag. den familie historie vi er ved at smide væk i begejstringen over det nye. Og nej. Jeg er ikke imod instegram, facebook eller twitter. Jeg er bare ikke sikker på at vi får det hele med.\nMåske skulle vi bruge noget tid på at sikre fortidens billeder, dias, film og video.\nOg med at sikre mener jeg ikke at vi skal ligge dem i skyen. Vi skal måske lærer vores familie at bruge dem. Lærer dem at de har brug for historien. Det er guld for vores efterkommer i familien. Hvem ved hvad der sker med den digitale verden.\nOm ikke andet skal vi lære vores børn, børnebørn om denne unik skat, inden det bliver for sent.\nFotografiet og negativer.\nJeg kommer fra en familie, som så mange andre familier. Hvor det af tage fotografier blev mere og mere almindeligt efter hånden som fotografiapparatet blev almindeligt tilgængeligt. Og selv om film var rimeligt dyrt og der skulle betales for fremkaldelsen, blev der taget billeder. Jeg er enda så heldig at mine bedsteforældre var fremme i skoende og fik taget billeder af mine forældre og dem selv. Jeg kan side og kigge på min mor som barn, min onkel som soldat og min bedstefar der læser avis.\nDisse “arvede” billeder giver mig et tilbage blik på min historie. Min families historie.\nNogle af disse billeder er jeg endda så heldig at have negativ til.\nMen med billedearven i hus, her i blandt billeder af mine bedsteforældre, kan jeg se lighed mellem familiemedlemmer.\nDet at have negativerne gør mig og mine efter kommer i stand til at genskabe billedet. Selv om det i denne digitale verden kan være svært. Bare det at finde en fotohandler kan være en prøvelse.\n(En fotohandler var en butik der kun forhandlede apparater til at forevige gøre et givet tidspunkt. Hos disse forhandler kunne man købe film som skulle ind i disse “kamera” inden man kunne tage “billedet”, og filmene skulle afleveres hos forhandleren for at man kunne modtage et billede. Filmen skulle nemlig fremkaldes.)\nEn del af os har oplevet at vores forældre havde foto albums. Her samlede familien de dyre billeder. Her kunne man se den første bil. Familiens første og senere ferier.\nDisse album kom frem til tider. De var på en måde familie historiens leksikon.\nHer kunne man slå op. Hvornår var vi sammen med Vimse og Sut. Var det ikke et gult hus vi boede i da vi var ved vesterhevet. Kan du huske det dejlige sted i Italien de vi var på ferie.\nHer i disse finder man bevise for et givende år eller begivenhed, – og dokumenter virkeligheden.\nHer kunne man blive sammenlignet med hvem eller hvilken familie gren man lignede. Det kan men ikke på Google.\nUd over albums, har jeg oprettet bøger om mine børns første år. Her kan de finde regningen på deres barnevogn, vægt og længde. Og selvfølgelig billeder.\nMen er disse bøger, album og billeder bare noget der kan kastes ud uden videre betydning. Og hvad med fremtidens billeder.\nEn fætter til papir billedet og en udvikling af samme blev dias. Med dias var første skridt taget på vej over til den digitale verden.\n(Dias var en negativ, der dog var positivt. det vil sige at hvis man belyste det lom billedet frem og man kunne se det på et lærred eller en hvid væg. Disse billeder skulle fremviser igennem en fremviser.)\nMen dias så kunne familien samme side og se på ferie billederne. Billederne kom i kassetter og blev så skudt op på væggen. Problemet var lidt at man var tvangsindlagt til at se billederne. Det var ikke altid man havde lyst til det.\nMen det bliver ikke mindre historisk af. Det er jo noget familien har oplevet og viser jo stadigvæk en fælles oplevelse.\nMen helt enligt så var dias bedst til erhverv og foredrag i større forsamlinger.\nMen har man dias af familien kan man enten skanne den eller få lavet rigtige billeder af de bedste hos en fotohandler.\nMed dias kan man for det meste se hvad et forestiller.\nSmalfilm, video, DVD’en og mp4\nLigesom i dag, kunne man den gang i slutningen af 50’erne optage levende billeder. Nogle var selvfølgelige front løber på dette område. Senere blev det mere almindeligt.\nHvis vi kun kigger på den mulighed familien har haft, så snakker vi dobbelt8 og supper8 film.\nSmp ruller med det rene nostalgi og guld. Her vises familiens historie næsten i live. Nå ja det kan godt være at det larmer og der er slid striber på, men til gengæld kan du se familiemedlemmer bevæge sig.\nDet kan enda være at du aldrig har set. det kunne være en afdød farmor eller onkel. Det kunne være et sted familien tit kom til.\nMan kommer tilbage i tiden. Men man skal kende fortiden for at begå sig i fremtiden.\nDet kan godt være at filmen hopper og at det larmer. Hoppene kan man gøre noget ved men larmen klikklikklikklik – er lyden af fortiden.\nMen familiehistorie filmene lever på lånt tid.\nMen hvad sker der efter hånden som teknologien udvikler sig. Udviklinger er aldrig gået så hurtig som nu.\nSamtidigt må man vel desværre konstater at vi aldrig har tabt så meget historisk dokumentation som nu.?\nDet samme gælder desværre smalfilmens afløser, video båndet.\nDer er stort set ikke et hjem men en VHS bånd afspiller mere. Men hvad er der så sket med Tut’s komfirmation eller filmen fra brylluppet. Disse bånd ligger “bare” og fylder. Og min påstand er at 90% af den ender på forbrændingen. Og der med historien, onkels tale til Tut, og en del andet der kunne vise hvem vi/I var.\nDet samme gælder bedstes film om da familien var i Spanien første gang. Disse spoler med film ligger i, kasser, pænt i orden, tit med en lille label på som angiver hvad man kan forvente sig.\nMen hvad sker der..\nHistorien ligger der eller har ligget der. For nogen er det forsendt. For andre kan det nåes i nu. Historien, familiens historie.\nAlle disse billeder, fotoalbums og dias.\nDet er det her guld vi er ved at smider ud, når man ikke vælger “det gamle rod” til. Det er Familiens billedeDNA, man sletter fra verdens overflade.\nOg det bliver valgt fra, fordi vi (de ældre) er for dårlige til at fortælle om det.\nHvorfor smider vi historien væk?\nDet vores egen skyld at det ender som stor skrald når bedste skal flytte. Historien smides ud.\nEr det mangel på viden?? Er det ligegyldighed? Er det overlagt sletning af ens ophav?.\nEr vi beviste om, at når vi ikke sælger billedehistorikken, så bliver familien mulighed til at “billede”kende sig selv og familien, tabt.\nJeg tror at vi selv er skyld i katastrofen.\nVi har ikke tid til familien, og drager ikke omsorg for fællesskabet.\nVi lever med påstanden om at vi har så travlt og at det er svært at samle familien. Og i samme sætning har vi travlt med at fortælde om hvor tætte vi er i familien. Vi samles til fødselsdage, jul og påske. Tager en del billedet på mobilen og haster videre.\nDet er der hverken ikke meget omsorg eller fællesskab i. Og slet ikke nogen historie overdragelse. Ingen giver sig tid til at tale med bedste eller hører på fætter Kurt’s skarnshistorier.\nNæ, vi har travlt med at dyrke vores eget jeg. Værten har travlt med at serviser og gæsterne med af nyde.\nIkke fordi der er noget galt i det, men der er efter min mening ikke meget fællesskab eller omsorg i det.\nJeg vil vove den påstand at disse ritualer kunne foregå med hvem som helst og hvor som helst. Og at der til tider udvises mere omsorg og fællesskab med nære venner end familien.\nMen man sjældent et familiehistorisk bånd med vennerne, der kunne knytte deltagerne sammen generationer tilbage.\nNår man kigger på tidens sociale medier, facebook og twitter, afspejler disse jo en person og ikke familien. Går det højt kan det være at der et billede af ens barn eller barnebarn.\nJeg vil derfor påstå at netop denne manglende familiær fælledsskab, omsorg og promovering af familien, er medvirkende til, at vi mister (ikke er opmærksom på) vores familie historie.\nNu er det ikke fordi det i gamle dage var bedre. Men familien var mere synlig og man var ikke bange for at gøre opmærksom på familien.\nNogle af os kan huske giro413, hvor der søndag efter søndag blev talt om familien der havde været til fest.\nEn anden ting fra fortiden er fotoalbum. Det blev brugt til at samle minder, idag er det elektronisk og i skyen. Det fysiske fotoalbum havde den fordel at det samlede familien. Og man kunne fortælle historien om det enkelte billede. Men det med at kigge i familie albummet høre fortiden tid.\nMan kan jo ikke sige at billederne i skyen har samme egenskab.\nHvem har sidst været sammen men et familiemedlem og kigget billeder i skyen sammen.??\nNoget vi blev tvunget til, hos vores bedsteforældre, at kigge i albums. Og hvor nødigt man vil indrømme det så var det hyggeligt. Man kan ihvertfald huske det.\nMen nu er det jo ikke bare den fotografiske historie man går glip af.\nHvornår er det sidst du har kigget på video optagelserne fra “ferien”, “fra Buller’s fødsel” eller andet. For slet ikke at spørge om hvornår du sidst hav vist et andet medlem af familien disse optagelser. Man behøver jo ikke at vise det hele 😉\nHvad så med smalfilmen. Har du se den fornyligt. Nej vel. Undskyldninger er der nok af. Fremviseren er defekt. Vi har ikke en video afspiller mere. Det taget så langt tid med de der dias.\nMen der er din historie, din familie og din beslutning. Men tænk over at der måske vil være nogen i familien der vil savne det og allerede savner det. Det at vide hvor vi kommer fra og af hvilken slægt vi er, som dronningen vil sige det.\nGæt en familie\nSå måske skulle man finde de gamle billeder frem, og inviter til en anderledes familie komsammen. KOM OG GÆT DIN FAMILIE.\nFind 5-10 billeder hver og leg vende spil.\nHver gang man vender et billede skal de yngste gætte hven der er på billedet eller hvilken begivenhed.\nDe gamle skal så fortælle den “gode familiehistorie”. Og smør nu godt på.\nJeg er sikker på at I vil få mange gode grin.\nEller find fremviserne frem og se filmene og dias med en du holder af inden det er for sent. Det er guld vær, både for din gammel bedstefar, dine børn og for dig selv.\nMen skynd jer for en del af familiens billede DNA er ved at gå tabt i denne digitale verden verden. Pas på den sålænge I kan.\nOg husk nu også at tage et backup af nutidens billeder. Ikke bare ligge dem op i skyen eller tro at det til evighed bliver på telefonen.\nKopier dem minst ud til 2 andre steder eller print dem. De er sårbar på telefonen.\nDe også guld – for dig og kan blive det for dine efterkommere.\n← Den vej vi kom fra → Identitet og historie.


Grounding kaldes nu enheder, der kan bruges til at skabe en pålidelig strømbane gennem jorden. I det overvejende flertal af tilfælde opstår et sådant behov, når forbrugerne skal sikre driften af elektriske installationer i drift eller akut driftstilstand. Et slående eksempel på en arbejdsplads er den bevidste forbindelse til jorden af forskellige afskærmninger, transformatorer, brønde eller generatorer som en sidste udvej.\nSom arbejdsplads er forbindelsen til lysledere ofte også opfattet, hvis tilstedeværelse bestemmes af behovet for at beskytte den elektriske installation fra inducerede overspændinger såvel som direkte lynnedslag. Den form for jordforbindelse, der udføres for at sikre menneskers sikkerhed, hedder beskyttende.\nEt kendetegn ved denne form for jordforbindelse er, at det er underlagt absolut alle metaldele af kroppen, rammer, rammer, passende hegn osv. Hvad angår den såkaldte jordforbindelse, kalder de allerede kombinationen af jordforbindelse og jordingsledere.\nPå nuværende tidspunkt er det sædvanligvis også at skelne sådan en ting som en kunstig jordforbindelse. I sin kvalitet er der en grounding conductor, hvis ledende dele af kommunikationen er i kontakt med jorden. En jordleder er en jordingsdel forbundet til en jordingsleder.\nHvilke elementer er underlagt jordforbindelse?\nDe dele, der ikke kun er genstand for nulstilling, men også jordforbindelse, omfatter følgende:\nDrivrelaterede elektriske apparater.\nSager af en bestemt slags elbiler. Sidstnævnte kan i øvrigt også være repræsenteret i form af transformatorer, lamper og så videre.\nDisse snoede måttransformatorer, som er blandt de sekundære.\nMetal kabinetter af mobile såvel som bærbare elektriske modtagere.\nÅbningsdele. På sidstnævnte skal der installeres elektrisk udstyr med en vekselstrømsspænding på mere end 42V.\nUnderstøttende strukturer af de såkaldte strings, busbars, kabel kasser og så videre.\nFunktioner der adskiller et arbejdsmiljø fra beskyttende\nGenerelt skal sådanne kendetegn ved beskyttelses- og arbejdsstøtter noteres:\nBeskyttende jordforbindelse kaldes for øjeblikket forsætlig elektrisk forbindelse til jorden, eller det samme som dets ækvivalente, som forresten også kan være metal ikke-levende dele. Sidstnævnte er ofte under spænding, som opstår som et resultat af et kredsløb til sagen eller af en anden grund. Hovedformålet med beskyttende jordforbindelse er at eliminere elektrisk stød, hvis en forbruger ved et uheld berører et elektrisk installationshus samt andre ikke-ledende metalliske dele, der er blevet strømforsynet som følge af et kredsløb til sagen, for eksempel\nArbejdsbasering er igen en bevidst forbindelse til jorden på en gang af flere separate punkter i et elektrisk kredsløb . De kan være neutrale punkter i generatorviklinger, såvel som forskellige måttransformatorer. I modsætning til beskyttende jordforbindelse er arbejdet sikret korrekt drift af elektriske installationer, uanset hvilke forhold sidstnævnte vil fungere: i normal eller nødstilfælde. Denne form for jordforbindelse udføres direkte - det vil sige ved at forbinde de jordede dele sammen med den såkaldte jordleder.\nI nogle meget mere sjældne tilfælde udføres det også ved hjælp af specielle anordninger: alle mulige penetrerende sikringer, modstande, og så videre.\nUnder alle omstændigheder skal det bemærkes, at uanset hvilken form for jordforbindelse du har givet din præference, vil den kun være effektiv, hvis jordfejlstrømmen ikke øges som følge af, at jordstrålingens modstand reduceres.


marts 2020 – 5smiles.dk\nMåned: marts 2020 (Page 1 of 2)\n19. marts 2020 / Karthika\nFor fire år siden vågnede jeg op til 19 marts med en masse blandet følelser. Lykke, træthed, spændt og ikke mindst bekymring. Her lå en lille fyr og sov ved siden af mig og de kaldte ham min søn. Han var så lille og jeg vidste ikke, om jeg kunne klare den her opgave. I dag er den lille fyr blevet fire år og jeg kalder ham “min verden”:)\nHjertelig tillykke med fødselsdagen Krishnan <3\nHver dagen er jo en del anderledes end normalt, men fejres skulle vores lille fyr. Jeg var så glad for, at vi havde købt dinosaurs pynteting allerede i december og mens jeg pyntede bordet, så lavede farmanden Thino en dino-kage til Lille K:)\nKlokken blev tre inden vi gik i seng og seks var Lille K klar til sin dag<3 Så lidt trætte, men overlykkelige og stolte forældre, som ses på billedet og håbede på, at vi kunne få et godt billede 🙂\n13. marts 2020 / Kavitha\n11. marts 2020 / Karthika\nHjemme hos elsker Lille K, frøken T og jeg PIZZA. Vi elsker generelt mad, men pizza er helt klart noget, som vi har forbundet med hygge og namnam (Frøken T´s udtryk). Grunden til, at det er forbundet med hygge er netop på grund af, at det er jo ikke lige i den sunde ende, når man regner på kalorier, når vi har fået pizza, hvor bunden er bagt på hvedemel. Desuden er købe pizzasauce fyldt med sukker, så nu laver vi det selv på modne tomater. En dejlig fif til jer, som gerne vil lave jeres egen pizzasauce. Køb øko tomater og lad dem modne i en trækasse i et “kølig” rum. Jeg holder øje med dem og vender dem i ny og næ, men du får en lækker og sød sauce, når man koger dem. Ingen sukker og intet unødvendig tilsætningsstoffer.\nMen det bedste er, at vi har valgt og skifte bunden ud med fuldkorns tortilla eller fuldkorns pitabrød, som bliver halveret og dermed til to pizzaer. Fordi de er så tynde, så får vi en lækker sprød bund og man kan toppe med kylling eller vegetar pølser, som er Frøken T´s yndling. Forleden havde vi gæster, så lavede jeg nemlig de her pizza på fuldkorns tortilla og fuldkorns pitabrød og man kan ikke spise mere end én. Men på kaloriekurven ligger man bedre også er det bare SÅ NEMT at lave dem:) Jeg havde stegt kylling og veggi pølserne i ovnene med krydderier, så det var en yderst nem aftensmad, men GOD 🙂\n5. marts 2020 / Kavitha


Opholdsstedets navn Dato Journalnummer Udarbejdet af Dato for Tilsynsbesøg Mødested Mødedeltagere Fra tilbuddet deltog Leder Medarbejder Andre - PDF\nDownload "Opholdsstedets navn Dato Journalnummer Udarbejdet af Dato for Tilsynsbesøg Mødested Mødedeltagere Fra tilbuddet deltog Leder Medarbejder Andre"\n1 Tilsynsrapport Center for opholdssteder, botilbud og plejefamilier Opholdsstedets navn Storskoven Dato Journalnummer K Udarbejdet af Birgit Hindse og Kirsten Nørgaard Dato for Tilsynsbesøg Mødested Mødedeltagere Fra tilbuddet deltog Leder Medarbejder Andre Fra Centret deltog Konsulent Andre Storskoven, Storskovvej 15 17, 5690 Tommerup. Emil Ravn, Morten Akselsen og Anne Ravn. Birgit Hindse Kirsten Nørgaard\n2 Sammenfattende vurdering: Det er Centerets vurdering, at Storskoven er et velfungerende opholdssted. Der er aktuelt indskrevet 6 unge, der er indenfor den godkendte målgruppe. Opholdsstedet har i forbindelse med en aktuel udskrivning handlet forsvarligt og omsorgsfuldt. Storskoven er bevidst omkring deres forpligtelser under varetagelse af efterfølgende efterværnsopgave. Det er Centerets vurdering, at opholdsstedets aktiviteter og pædagogiske metoder er målrettet og matcher målgruppens behov. Der er fokus på udvikling og fleksibilitet i forhold til at tilrettelægge individuelle behandlingsplaner indeholdende omsorg for den unge og specifikke udfordringer i et udviklingsperspektiv. Det er Centerets vurdering, at personalet har de faglige kvalifikationer og personlige kompetencer, som målgruppen kræver. Der er tale om medarbejdere med et betydeligt kendskab til og erfaringer med udsatte unge. Der vurderes ligeledes, at der er velkvalificeret personale i den interne skole. Der er et tæt og konstruktivt samarbejde imellem bodelen og skolen. Der er forsat stor bevågenhed i forhold til Storskovens økonomiske situation fra såvel bestyrelse som ledelse. Centeret følger udviklingen ved fremsendelse af statusopgørelser jf. beslutning i stedlige kommune. 1. Prioritering af dagsorden og aftale om fokusemne: I følge standard dagsorden. 2. Opfølgning fra sidste tilsynsbesøg Drøftelse af PR muligheder. Eks. vis har temadage for sagsbehandlere været forsøgt med succes andre steder. Storskoven har haft henvendelser, men de har ikke ført til indskrivninger. Storskoven har udskrevet en ung til egen bolig pr , hvor der er lavet aftaler om efterværn. Aftalen indeholder, at den unge kan komme på Storskoven og/eller personalet fra Storskoven besøger den unge i egen bolig. Der er indgået en aftale for en 5 ugers periode, hvor der er fastlagt et program for Storskovens forpligtelser til at holde en kontakt som besøgsven og besøgssted. Herunder drøftes, at Storskovens fortsat har skærpet underretningspligt i forhold til, hvad de ser og hører. Storskoven har pointeret tydeligt overfor anbringende kommune, at opholdsstedet fralægger sig ethvert ansvar for den unges fremtid, idet de er uenige i kommunens handleplan. Kommunen er blevet gjort klar, at Storskoven finder det helt uforsvarligt og yderst risikabelt, at den unge bor med minimal støtte og opsyn, dette set i forhold til den unges særlige karakter og personlighedsmæssige vanskeligheder. Vurdering/konklusion:\n3 Det er Centerets vurdering, at Storskoven har handlet forsvarligt og omsorgsfuldt i forhold til udskrivning og efterværn i en aktuel udskrivningssag. Storskoven er bevidst omkring deres forpligtelser under varetagelse af efterværnsopgaven. 3. Fokusemne: Drøftelse af oprettelse af 107 tilbud. Der overvejes tilbud om STU undervisning. Storskoven oplever, at det vil være oplagt at kunne tilbyde deres unge anbringelse i et botilbud for unge/voksne i eget regi. Dette ud fra en erfaring med, at opholdsstedets målgruppe ikke vil kunne klare sig i selvstændige boliger umiddelbart efter deres 18. år. Centeret orienterer om aktuelle forhold for 107 botilbuddene, hvor der ses nedgang i anbringelserne. Vurdering /konklusion: Der afventes evt. ansøgning om ændring. 4. Forhold vedrørende beboerne: Der er indskrevet 6 unge. Hverdagen er fortsat tilrettelagt ud fra en fast struktur, med skolegang og aktiviteter tilpasset den enkelte unge. Storskoven har oplevet unge med stammeproblemer, som giver mange vanskeligheder i samvær med andre og især i nye omgivelser. Der sættes fokus på udviklingspunkter, som over tid tydeligt giver positive resultat. Afgørende for de unge er, at de er i omgivelser, der rummer dem samt er blandt voksne, der tager ansvar og skaber ro og tryghed for dem. Fra skoledelen beskrives, at de fleste af de unge har positiv effekt af et målrettet undervisningsforløb. Der tilrettes forskellige læringsstile til at nå den enkelte, og der er stor forskel på, hvornår resultaterne kan måles. I skoleregi er der særlig opmærksomhed på, at flere af de unge har så lavt et selvværd i forhold til at tro på, at de kan modtage undervisning. Der er tale om konkret tænkende unge, hvor der helt ned i de lavpraktiske forhold skal tydeliggøres, hvad der skal ske. Storskoven har oplevet, at de i forbindelse med et praktikforløb udenfor Storskovens rammer, har fået positive tilbagemeldinger, hvor praktikstedet har set et positive udviklings- og modningsforløb hos en ung. Storskoven har unge, der gerne vil videre på Syddansk Erhvervsskole. Vurdering/konklusion: Det er Centerets vurdering, at Storskovens aktuelle ungegruppe er i overensstemmelse med den godkendte målgruppe. De unge modtager et meget velkvalificeret skoletilbud. 5. Pædagogik og aktiviteter Typisk arbejdes med et delmål i en målrettet indsats i forhold til de unges udviklingspunkter. Der er skærpet opmærksomhed på at skabe overskuelighed, og der laves individuelle ugeskemaer med gøremål i dagsplaner. Der arbejdes målrettet i forhold til at lære/ træne impulsive temperamenter og alternative tiltag i forhold til negativ adfærd. Interne praktikker i opholdsstedet er nu begrænsede og minimeret i forhold til renovering af bygningerne. Der er nu praktikker forhold til vedligeholdelse, herunder græsslåning og andet. Der er igangsat aktiviteter 3 gange ugentligt i forhold til løb og anden fysiske aktivitet, der får pulsen op. De unge og personalet er på gåtur hver morgen, inden dagens program sættes i gang.\n4 Afdelingsleder og kontaktpersonen har de personlige samtaler med de unge. Konsulent Gorm Thorsen laver PAS test, som er brugbart pædagogisk redskab i behandlingsarbejdet. Gorm Thorsen kan også tage samtaler med de unge efter behov. De unge får et sundt og solidt morgenmåltid. Der laves madplaner for en uge af gangen indeholdende sunde tiltag. Vurdering og Konklusion: Det er Centerets vurdering, at opholdsstedets aktiviteter og pædagogiske metoder er målrettet og matcher målgruppens behov. Der er fokus på udvikling og fleksibilitet i forhold til at tilrettelægge individuelle behandlingstiltag, indeholdende omsorg for den unge og specifikke udfordringer i et udviklingsperspektiv. Derudover generelt fokus på sundhed. 6. Medarbejdere og kompetencer: Der er opmærksomhed på, at det samlede personale bliver opkvalificeret i forhold til pædagogik og metoder og mål. Der er fokus på, at opholdsstedet kan dokumentere de praktiske og pædagogiske metoder i forhold til resultater. Der er fortsat en stabil medarbejdergruppe. Der er gode samarbejdsrelationer og der er fleksibilitet i forhold til at hjælpe hinanden. Der er en fastlagt vagtplan for 6 uger. Ledelsen har opmærksomhed i forhold til medarbejderne individuelt i forhold til trivsel og engagement. Der er forståelse for belastningerne i arbejdet med målgruppen. Der er ansat 2 fuldtidslærere i skoledelen. Der er tale om et velkvalificeret personale, der er engageret og samarbejder konstruktivt med opholdsdelen. Der er planer for at påbegynde en akkrediteringsproces, som både ledere og personale er meget engagerede i. Det er Centerets vurdering, at personalet har de faglige kvalifikationer og personlige kompetencer som målgruppen kræver. Der er tale om medarbejdere med et betydeligt kendskab til og erfaringer med udsatte unge. Ligeledes medarbejdere og ledelse, der er udviklingsorienteret. 7. Organisation og ledelse: Ingen ændringer. Ledelsen har forståelse for og opmærksomhed rettet mod medarbejdernes trivsel, herunder med fokus på belastningsgraden. 8. Fysiske Rammer: Bygningerne samt omgivelserne fremtræder renoverede, ryddelige og i orden Skoledelen er separat i en tilhørende bygning. Undervisningslokalerne og faciliteterne er velegnede og indrettede i forhold til målgruppens særlige behov. De fysiske rammer er velegnede til formålet. 9. Økonomi:\n5 Centeret efterlyser den økonomiske halvårsrapport. Der er aftalt, at opholdsstedet skal aflevere kvartalsrapporter. Dette begrundet i, at der tidligere har været store afvigelser, og der i den forbindelse er opmærksomhed på mere stabilitet og hermed fokus på budgetrammerne. Det er ikke ledelsens opfattelse, at det er besluttet, at der skal afleveres kvartalsrapporter men alene halvårsrapport som hidtil. Dette afklares efter tilsynsmødet. Der er fortsat en stor negativ egenkapital. Der er opmærksomhed på opholdsstedets transportudgifter. Lederen redegør for forholdene. Der føres kørebøger, og der er opmærksomhed på forbruget. Storskoven har en bil, der ikke er velegnet til opholdsstedets brug. Lederen oplyser, at de forventer at sælge den i indeværende år. Lederen følger månedsvis op på opholdsstedets budget og balance. Der er rettet op i forhold til fokus på bilag for samtlige indkøb, som underskrives af leder eller souschef. Der er opmærksomhed på at mindske spild i husholdningen. Weekendvagten bager boller til hele ugen. Det er såvel sundhedsmæssigt som økonomisk en gevinst. Der er fortsat et dankort, som medarbejderne har adgang til. Alle indkøb over 500,- skal bevilges af leder eller souschef. Såvel ledere som revisor finder deres nuværende retningslinier tilstrækkelige. Der vurderes nu at være implementeret de nødvendige arbejdsgange ud fra økonomisk perspektiv, der sikrer overblik og driftsikkerhed. Der er fortsat fokus på økonomi af såvel bestyrelse, ledelse som Center Samarbejdspartnere: Der er fortsat et godt samarbejde med de unges forældre og pårørende. Der er aktuelt uenighed med en kommune vedr. udskrivning af en ad de unge. Storskoven finder det ganske uforsvarligt og frygter, at den unge vil få en svær tilværelse. Samarbejdet med de øvrige kommuner fungerer hensigtsmæssigt med planlagte behandlings- og opfølgningsmøder. Der ydes fortsat en stor indsats for at få samarbejdet til at fungere såvel med forældrene til de unge, som et hensigtsmæssigt samarbejde med forvaltningerne. 11. Tilbudsportalen: Der har for Storskoven været mangeartede problemer med at indberette til Tilbudsportalen, hvilket ikke er fuldt afhjulpet. Der er søgt hjælp fra Tilbudsportalen uden dog at afhjælpe aktuelle problemer. Der gøres endnu en indsats for at bringe dette i orden fra såvel Storskoven som Centeret. Der foretages den nødvendige indberetning, så snart systemet er tilgængeligt. 12. Aftalte opfølgninger: 13. Næste tilsynsbesøg: Uanmeldt tilsyn i efteråret 2012.\n6 14. Stedets kommentarer til tilsynsrapport jf. dagsordenpunkt:\nTilsynsrapport. Center for opholdssteder, botilbud og plejefamilier. Dato 30-03-2012. Dato for Tilsynsbesøg 12-03-2012\nTilsynsrapport Center for opholdssteder, botilbud og plejefamilier Opholdsstedets navn Vangagergård Dato 30-03-2012 Journalnummer 16.03.26-K09-74-07 Udarbejdet af Kirsten Susanne Nørgaard Dato for Tilsynsbesøg\nDato 17.4.2013. Journalnummer. Dato for Tilsynsbesøg 15.4.2013. Mødedeltagere. Fra tilbuddet deltog Leder Medarbejder Andre\nTilsynsrapport Center for opholdssteder, botilbud og plejefamilier Tilbuddets navn og målgruppe Huset Trappebæksvej. Psykiatrisk botilbud 107 Journalnummer Dato 17.4.2013 Udarbejdet af Vibeke Kjær og Hanne\nTilsynsrapport Center for opholdssteder, botilbud og plejefamilier Tilbuddets navn og målgruppe Storskoven, godkendt til 7 pladser fordelt i to afd. med tre pladser i hver med målgrupper, specificeret\nOpholdsstedets navn Opholdsstedet Storskoven, Storskovvej 15-17, 5690 Tommerup. Dato 20.12.-2010. Birgit Hindse\nTilsynsrapport Center for opholdssteder, botilbud og plejefamilier Opholdsstedets navn Opholdsstedet Storskoven, Storskovvej 15-17, 5690 Tommerup Journalnummer Dato 20.12.-2010 16.03.26-K09-61-07 Udarbejdet\nDer var inden tilsynsbesøget fremsendt dagsorden til mødet hvor følgende punkter blev gennemgået:\nBørn og Undervisning Bakkelyfonden Næsørevej 17 7960 Karby Tilsynsrapport/referat fra anmeldt tilsyn den 26. juni 2012 Dato: 11-09-2012 Sagsnr.: 773-2012-830 Navn: Mai-Britt Sørensen Direkte tlf.nr.: 9970


Selvmordstanker og selvmordsadfærd blandt unge indsatte - PDF\nDownload "Selvmordstanker og selvmordsadfærd blandt unge indsatte"\n1 Lilian Zøllner 2013 Selvmordstanker og selvmordsadfærd blandt unge indsatte Center for Selvmordsforskning\n2 Selvmordstanker og selvmordsadfærd blandt unge indsatte Ph.d Lilian Zøllner Forfatteren og Center for Selvmordsforskning Odense, 2013 Portrætfoto og layout: Agnieszka Konieczna Det er tilladt at citere, kopiere m.v. fra denne rapport med tydelig kildehenvisning. Udgivet af Center for Selvmordsforskning Søndergade Odense C Tlf: (+45) Fax: (+45) Hjemmeside: med støtte fra Social og Integrationsministeriet 2. udgave, 1. oplag, august 2013 ISBN: EAN:\n3 Indhold Forord 5 1. Indledning 6 2. Tidligere forskning 7 3. Definition af begreber Mål, teori, metode og gennemførelse Mål Teori Metode Gennemførelse Resultater Deltagere og besvarelser De indsattes barndom og opvækst Tilknytning under barndom og opvækst Kompetencer under barndom og opvækst Tilknytning under ophold i Statsfængslet i Ringe Kompetencer under ophold i Statsfængslet i Ringe Konklusion 30 Litteratur 31\n5 5 Forord Langt de fleste af de unge klarer sig godt gennem barndommen, puberteten og videre i voksenlivet. Men en lille del af de unge har problemer. De begår kriminelle handlinger, får erfaringer med retspraksis og den kultur, som er i et fængsel. Vi har kun meget sparsom viden om, hvorvidt de unge under et fængselsophold får tanker om, at livet ikke er værd at leve. Ligeledes har vi kun lidt viden om, hvad der beskytter, og hvad der belaster de unge mod selvmordstanker og selvmordsadfærd. Social og Integrationsministeriet har anmodet om, at fokus rettes mod nævnte problematik. Med foreliggende rapport forsøger vi at afdække beskyttende og belastende forhold for unge indsatte. Der skal rettes en stor tak til de indsatte unge, som har deltaget i undersøgelsen. Ligeledes tak til fængselsinspektør Bodil Philip, behandlingskonsulent Maibrit Christensen samt de ansatte i Statsfængslet i Ringe, som har bidraget til planlægning og gennemførelse af forskningsprojektet. En varm tak til følgegruppens medlemmer Sekretariatschef, Fyns Politi Marianne Birck, Arrestforvarer Frits Christensen, Arresthuset i Odense samt til pensioneret kriminalinspektør Preben Nielsen for meget stor interesse og faglig rådgivning. Tak til Straffuldbyrdelseskontoret, Direktoratet for Kriminalforsorgen for samarbejdet. Ph.d. Kristian Rasmussen er ansvarlig for kapitel 2 (Tidligere forskning) samt indsamling af interviews. En varm tak skal rettes til Grethe og Paul Dyekjær, som er ansvarlige for gennemskrivning og systematisering af interviews og til Karin Overgaard for med omhu at have gennemlæst og rettet rapporten. Undertegnede er ansvarlig for projektets gennemførelse samt for rapportens udfærdigelse, som den foreligger. Maj 2013 Lilian Zøllner Centerleder, Ph.D. Center for Selvmordsforskning\n6 6 1. Indledning Den foreliggende rapport omhandler unge i Statsfængslet i Ringe. Fokus er rettet mod hvad der beskytter og belaster unge indsatte mod selvmordstanker og selvmordsadfærd. Statsfængslet i Ringe er et lukket landsfængsel med plads til 86 unge af begge køn i alderen år. De indsatte afsoner domme fra få måneder til 16 år, og ca. halvdelen kommer oprindeligt fra andre lande end Danmark. Mange har begået personfarlig kriminalitet, og rigtig mange har haft det svært i livet, hvor stofmisbrug, dårlig skolegang og psykiske problemer fylder. Det fremgår af fængslets hjemmeside, at det er fængslets mål inden for frihedsberøvelsens muligheder, at støtte og hjælpe de indsatte til en tilværelse uden kriminalitet. Dette sker gennem et involverende fællesskab mellem personale og indsatte, hvor der sættes fokus på en meningsfuld hverdag med plads til alle. Gruppen af indsatte er meget forskellig, hvorfor der er behov for tilbud, der varierer fra produktion, boglig og erhvervsrettet skolegang samt forskellige behandlingsprogrammer inden for misbrugsområdet og vredes bearbejdning. Som noget særligt kombinerer man erhvervsuddannelse med produktion til salg. På denne måde styrker man det indlærte gennem praktisk arbejde. Der lægges vægt på, at de indsatte har en aktiv fritid omfattende megen sport. Fælles for alle vores tilbud er, at de skal være meningsfulde og skal være rettet mod at give de indsatte redskaber, der kan hjælpe dem til et liv uden kriminalitet. Fængslet har 129 medarbejdere, der er uddannet i en anerkendende og værdsættende kommunikation. Rapporten henvender sig til alle, som har kontakt med unge indsatte. Det kan f.eks. være forældre, pårørende og plejeforældre. Men rapporten retter sig også mod fagpersoner herunder politi, præster, imamer, undervisere eller andre der på tværs af faglighed kan bidrage til det selvmordsforebyggende arbejde blandt unge indsatte.\n7 7 2. Tidligere forskning I en dansk kontekst er selvmordstanker og adfærd blandt indsatte sparsomt belyst i forskningsmæssig henseende. Samlet set foreligger der fire undersøgelser omkring selvmordsspørgsmålet i danske fængsler. Christiansen (1991) har lavet en statistisk gennemgang af selvmord i danske fængsler og arresthuse i 10 årsperioden , mens Christiansen og Gregersen (1999) har undersøgt spørgsmålet om dødsfald blandt indsatte, herunder selvmord, i perioden I tråd med internationale studier peger begge undersøgelser på, at over halvdelen af alle selvmord blandt indsatte finder sted blandt varetægtsarrestanter, ligesom aldersgruppen år udgør en højrisiko gruppe. Samme tendens bekræftes hos Erichsen (2002) og Erichsen (2007). I 1998 fremkom Sundhedsstyrelsen med: Forslag til handlingsplan til forebyggelse af selvmordsforsøg og selvmord i Danmark. Under afsnit 7.6, der omhandler andre risikogrupper, præsenteres følgende: Mennesker anbragt i institution synes at have forhøjet risiko for selvmordsadfærd. Danske opgørelser tyder på, at dette er tilfældet for institutionsanbragte børn og unge. Både i danske og i udenlandske undersøgelser er det dokumenteret, at hyppigheden af selvmordsadfærd er forhøjet i fængsler og arresthuse. ( ) Det anbefales: ( ) "At personale, der arbejder med institutionsanbragte og i fængsler og arresthuse er opmærksomme på øget risiko for selvmordsadfærd. (Sundhedsstyrelsen, 1998, afsnit 7.6). Som følge af Sundhedsstyrelsens anbefalinger nedsatte Justitsministeriet i januar 1999 en arbejdsgruppe, der fik til opgave at udarbejde en handlingsplan vedrørende forebyggelse af selvmordsadfærd i Kriminalforsorgens institutioner. Arbejdsgruppen fremkom med indstilling om forebyggelse af selvmordsadfærd blandt indsatte i Kriminalforsorgens institutioner i Som følge af indstillingen gennemførte Kriminalforsorgens Uddannelsescenter i 2001 en uddannelsesmæssig indsats af medarbejdere i arresthussektoren. I 2005 blev der yderligere fulgt op på den uddannelsesmæssige indsats med et projekt om selvmordsforebyggelse i arresthuse, der havde til formål at videreudvikle sundhedspersonalets kompetencer i at identificere og forebygge selvmordsadfærd hos varetægtsfængslede (Erichsen, 2007, s. 5).\n8 8 Vender vi os mod de internationale undersøgelser af området, viser al forskning, at selvmord er en af de hyppigste dødsårsager blandt indsatte, ligesom antallet af selvmord er højere sammenholdt med almenbefolkningen. Mens antallet af selvmord i den vestlige verden således typisk varierer mellem per indbyggere, ligger antallet af selvmord blandt indsatte på mellem per Det vil med andre ord sige, at 3 15 gange flere selvmord finder sted blandt indsatte i forhold til almenbefolkningen (Fazel et al. 2008). I tråd hermed er spørgsmålet, om selvmordsadfærd og selvmordstanker er oftere forekommende fænomen blandt indsatte, ligesom man også ser en forøget selvmordsrisiko blandt nyligt løsladte i forhold til baggrundsbefolkningen (Pratt et al. 2006; Binzwanger et al. 2007; Jenkins et al. 2005). For en samlet betragtning er der således tale om en højrisikogruppe, der ikke spejler almenbefolkningen, hvilket understreges af, at antallet af selvmord i den vestlige befolkning generelt set har været faldende gennem de seneste årtier, mens det modsatte gør sig gældende for fængselspopulationen (Fruehwald & Frottier, 2005; Fazel et al. 2005; Kariminia et al. 2007). Den såkaldte Standardized Mortality Ratio (SMR), der anvendes til bestemmelse af spørgsmålet om en overrepræsentation af selvmord i forhold til almenbefolkningen, peger følgelig på en stigning blandt indsatte gennem de senere årtier. Et SMR på 1 svarer til almenbefolkningen, mens et SMR på 0 betyder, at antallet af selvmord blandt den pågældende befolkningsgruppe er lavere end hos almenbefolkningen. Lyder SMR derimod på 2, er der tale om en fordobling af antallet af selvmord. I Storbritannien konkluderer en omfattende analyse af alle selvmord blandt indsatte i perioden , at SMR har været støt stigende gennem årene frem mod 5 i 2003 (Fazel et al. 2005). Samme tendens finder man i stort set alle andre vestlige lande på nær USA og Skotland (Michel et al. 2008; Fruehwald & Frottier, 2005). Med hensyn til Skotland skyldes faldet i antallet af selvmord blandt indsatte givetvis introduktionen af en række misbrugsprogrammer (Bird, 2008). For USA gælder, at selvmordsraten blandt varetægtsfængslede lå på 107 per i 1986, mens man har kunnet iagttage et drastisk fald til 36 per i 2006, hvilket er tre gange større end almen befolkningen (Hayes, 2010; Mumola, 2005). En væsentlig årsag hertil skyldes efter alt at dømme en uddannelsesmæssig indsats af relevante faggrupper inden for fængselsvæsenet. Man skal dog være opmærksom på, at tallene for USA for så vidt blot er blevet bragt på højde med en række øvrige vestlige lande. Således konkluderer et studie foretaget blandt 12 vestlige lande, herunder Danmark, at der gennemsnitligt finder omkring tre gange så mange selvmord sted blandt indsatte sammenholdt med baggrundsbefolkningen (Fazel et al. 2010). Australien, Canada og New Zealand adskiller\n9 9 sig ved at ligge lavere, hvilket kan hænge sammen med forskelle i måden at håndtere indsatte på. Som Fazel et al. afslutningsvis skriver: "Future work could examine how Australia, New Zealand and Canada manage prisoners and prisons to see if there are systematic differences compared with other countries. One possibility is that their prison health services are configured differently. Previous work has shown that changes to psychiatric services in New Zealand prisons in the 1980s led to a striking increase in suicide, implying that changes to the provision and delivery of psychiatric care may be important." (Fazel et al. 2010; se Skegg, 1991 mht. den undersøgelse, der henvises til). Ser man nærmere på nogle af de centrale risikofaktorer, der kan lede til selvmord og selvmordsadfærd hos indsatte, peger en række studier på en sammenhæng mellem voldelig adfærd, misbrugsproblemer af forskellig art, tidligere selvmordsforsøg, stress, en traumatiseret opvækst, psykiske lidelser og seksualforbrydelser (Kariminia et. al 2007; Fazel et al. 2008; Kjelsberg og Sørland, 2009). Hertil kan lægges, hvad den norske selvmordsforsker Yngve Hammerlin skriver omkring selvmord blandt fanger i det norske fængselsvæsen: "De alller fleste av fangerne som har brutt livet fra 1990 til nå er sosialt og helsemessig en svært sårbar gruppe som ikke skiller sig fra andre fangebefolkningstudier: Den siste selvmordsstudien fra fengslene (men også de tidligere) avspeiler de samme sosiale og helsemessige problemer som 2000 tallets levekårsundersøkelser på fangebefolkningen gjør. Følgende kjennetegn betones: Det er betydelige sosiale klasseforskjeller i forhold til allmennbefolkningen. Mange defineres som fattige og sliter med flere levekårsproblemer som påvirker og diskvalifiserer samtidig. Arbeidsløshet, eller liten tilknytning til arbeidsmarkedet, dominerer; adskillige har mangelfull skolegang og dårlige boforhold i tillegg til alkoholog stofproblemer ( ). Levekårsundersøkelsene framhever dessuten at mange har vært utsatt for store og traumatiske problemer under oppveksten, men flere også i voksenlivet og at de er enslige, marginaliserte og stigmatiserte; en stor andel er tidligere straffet og over 20 % regnes også å ha skrive og leseproblemer" (Hammerlin, 2010, s. 22). Frem for at se spørgsmålet om selvmord blandt fanger som et problem, der alene er fængselsrelateret, er det for Hammerlin af afgørende betydning, at man anlægger et helhedssyn, der medreflekterer de psykosociale forhold og den kompleksitet, der i det hele taget omgærder selvmordsspørgsmålet (Liebling, 1992). Fængsler producerer\n10 10 lidelse, men fangernes liv er som regel i det hele taget lidelsesfuldt, hvorfor forebyggelsesstrategier bør tage højde for de lidelsesproducerende forhold, som er velkendte suicidologiske risikofaktorer. Hammerlin opererer i den henseende med begrebet 'fangernes tabsliste' som et systematiseret samlebegreb for, hvad fanger, fængselsansatte og andre centrale aktører selv giver udtryk for er forbundet med fængselsopholdet, ligesom listen også afspejler en række af de problemer, som diverse studier har beskrevet som problematiske for fængselsopholdet. Tabslisten omfatter områder såsom marginalisering, stigmatisering, midlertidigt eller varigt tab af sociale relationer, perspektiv løshed, fortvivlelse, angst, tab af sikkerhed, tab af frihed, afmagt, institutionalisering, kompetenceødelæggelse, passivisering, tvang til uønskede sociale forhold etc. (Hammerlin, 2010, s. 21). Som ovenstående gennemgang lægger op til, finder størsteparten af selvmord sted blandt indsatte, hvor man kan iagttage lidelsesproducerende forhold i en eller anden udstrækning. Hermed ikke sagt, at man ikke finder selvmordstanker, selvmordsadfærd eller selvmord blandt fanger, der spejler almenbefolkningen. Det gør man, men der er tale om et fåtal, hvor fængselslivets erstatning af et almindeligt liv kan have chokagtig karakter, og hvor tab af social position, relationer til andre mv. efter alt at dømme spiller en rolle (Hammerlin, 2010). Som indledningsvis nævnt finder størsteparten af alle selvmord (cirka 3 ud af 4) sted i forbindelse med varetægtsfængsling. I den sammenhæng spiller en række forhold ind, blandt andet er man som varetægtsfængslet ikke dømt, hvorfor der kan være en høj grad af usikkerhed forbundet hermed. Arresthusene er som oftest forældede modsat det almindelige fængsels mere ordnede forhold. Som varetægtsarrestant har man, modsat i et fængsel, heller ikke arbejds eller uddannelsespligt, hvorfor hverdagen hurtigt kan komme til at savne struktur. Når det er sagt, skal man imidlertid være opmærksom på, at selvmord i forbindelse med varetægtsfængsling gerne finder sted inden for de første tre uger, hvor spørgsmålet om savnet af en hverdagsagtig struktur næppe er blevet et påtrængende problem. I sine studier af selvmord blandt norske fanger i perioden peger Hammerlin på, at 40 % af alle selvmord finder sted inden for de første tre uger af fængslingen: 16 % havde taget deres eget liv inden for de første to dage, 12 % af selvmordene fandt sted i perioden 3 8 dage, mens de resterende 12 % tidsmæssigt lå i de første to til tre uger af fængslingen. Fra selve fængslingstidspunktet og tre måneder frem, er der 65 %, der har begået selvmord. Hammerlins iagttagelser er i tråd med, hvad international forskning gennem en årrække har peget på, hvorfor varetægtsfængsling er et område,\n11 11 der kræver særlig opmærksomhed i forebyggelsesmæssig henseende (Shaw et al. 2004; Marcus & Alcabes, 1993; Frottier et al. 2002). Set i en skandinavisk kontekst understreges denne pointe af studier, der peger på, at psykiske forstyrrelser og misbrugsproblemer blandt varetægtsfængslede (og fængslede i det hele taget) er langt mere fremherskende end hos almenbefolkningen. Således fremhæver Andersen (2004), at 44 % af danske varetægtsarrestanter i 1990 erne havde et afhængighedsproblem, hvor det for de 31 % drejede sig om afhængighed af heroin. Gosden et al. har undersøgt 100 unge årige varetægtsarrestanter, hvor kliniske undersøgelser afdækkede en overrepræsentation af psykiske lidelser såsom rusmiddelafhængighed, ADHD, personlighedsforstyrrelse, angst og depression. Blandt andet fandt man elleve med ADHD, hvoraf kun én enkelt tidligere var blevet diagnosticeret (Gosden et al. 2003). En norsk undersøgelse af varetægtsfængslede unge mænd under 20 år bekræfter samme tendens, idet 36 ud af undersøgelsens 42 deltagere i gennemsnit havde 2,5 psykiske lidelser (Kjelsberg og Sørland, 2009). Undersøgelsen peger endvidere på, at syv havde gentagne selvmordsforsøg bag sig. Yderligere fem havde forsøgt at begå selvmord en enkelt gang. Samlet set havde tolv ud af de 42 deltagere i undersøgelsen således forsøgt at begå selvmord. Spørgsmålet om indsattes psykiske sundhed finder man også beskrevet i en række internationale studier. I en oversigtsartikel fra 2002 omhandlende indsatte i 12 forskellige lande konkluderer Fazel og Danesh (2002), at omkring 4 % var psykotiske, 65 % af de indsatte mænd og 42 % af de indsatte kvinder havde en personligheds forstyrrelse, mens 10 % af mændene og 12 % af kvinderne led af en stærk depression. Ovenstående gennemgang antyder en række af de problemer, som fængselspersonalet møder, eftersom de af gode grunde ikke altid kan vide, om den indsatte har en psykisk lidelse, ligesom en række andre lidelsesproducerende forhold såsom stress, modløshed, afmagt, selvskade, tab af sociale relationer, frygt, tidligere selvmordsforsøg mv. understreger den kompleksitet, der omgærder spørgsmålet om selvmord og selvmordstanker. Som nævnt indledningsvist er området sparsomt belyst i en dansk kontekst, hvilket understreger relevansen af foreliggende undersøgelse.\n12 12 3. Definition af begreber I 1986 fremlagde WHO en definition på selvmordsforsøg, som i dansk oversættelse har følgende ordlyd: En handling uden dødelig udgang, hvor en person med vilje indtager en overdosis medicin eller lignende eller udviser anden ikke vanemæssig adfærd, der vil være skadevoldende, hvis ikke andre griber ind, og hvor hensigten har været at fremme vedkommendes ønskede forandringer via handlingens forventede konsekvenser. (Sundhedsstyrelsen, 1998). WHO s definition tager udgangspunkt i selve handlingen, idet begrebet skadevoldende anvendes, hvorimod intentionen om at dø ikke nævnes. I internationale sammenhænge har forskere og behandlere søgt at fremkomme med definitioner, hvor intentionen indgår. Samtlige definitioner lider imidlertid under det faktum ikke at være helt dækkende for de mange forskellige slags intentioner og handlinger, som ligger til grund for et selvmordsforsøg. Selvmord er ifølge WHO's definition følgende: En handling med dødelig udgang, som afdøde, med viden eller forventning om et dødeligt udfald, havde foranstaltet og gennemført med det formål at fremkalde de af den døde ønskede forandringer. Sundhedsstyrelsen (1998) Sundhedsstyrelsens definition forudsætter ikke, at afdøde forud for sin handling havde et ønske om at dø, men kun at den afdøde skal have ønsket forandringer. Begrundelsen herfor er, at det kan være meget vanskeligt at fastslå, hvad den afdøde klart havde forestillet sig resultatet af handlingen ville være. Derfor anvendes både begreberne viden og forventning.\n13 13 4. Mål, teori, metode og gennemførelse 4.1 Mål Den foreliggende undersøgelses mål er at afdække og belyse unge indsattes tanker om selvmord samt undersøge, hvilke forhold der beskytter og belaster de unge mod selvmordsadfærd. 4.2 Teori Undersøgelsens fokus er rettet mod indsatte unge i alderen 16 til 20 år. Derfor er den teoretiske referenceramme valgt, så den kan bidrage til at belyse belastende og beskyttende forhold i barndommen og opvæksten. Men teorierne kan også bidrage til at belyse ungdomslivet i den særlige kontekst, de unge indsatte lever i på interviewtidspunktet. Beskyttende og belastende forhold i det nære sociale miljø kan få betydning for, hvordan den unges liv udvikler sig. En persons adfærd er udtryk for samspillet mellem personen og det miljø, der er relevant for personen i den bestemte situation. Den unge kan have forventninger til omgivelserne og de miljøer, den unge færdes i. Forventninger til kammerater, venner og voksne kan indfries eller afvises. Afgørende er det, om personen er bevidst om sine egne forventninger og er i stand til at tilpasse sine forventninger til egne muligheder og det, miljøet kan yde. Desuden er det afgørende for personens trivsel, om personen kan handle, så vedkommende fravælger det, som vedkommende ikke kan få, men får det, som personen gerne vil have. Den unge skal være aktivt handlende og søge at påvirke sine omgivelser, idet både miljøet og den unge påvirkes gennem samspillet. Gennem at være et aktivt sansende, tænkende, følende, vælgende, handlende og skabende væsen kan den unge opleve at forbedre sin egen trivsel og derigennem beskytte sig mod sårbarhed, mistrivsel, tanker om selvmord og selvmordsadfærd Trivsel Den unges perspektivering af hele tilværelsen, som den har formet sig inden indsættelsen i Statsfængslet i Ringe, og som den udfolder sig efter, har betydning for den unges trivsel. Bente Jensen (2002), som har forsket i børns og unges sundhed og sårbarhed, skriver: At trives er noget personligt, der går ind i ens inderste livsrum og bliver en slags perspektivering af hele tilværelsen. Trivsel er i den forstand en målestok for, hvordan\n14 14 verden ser ud. Men trivsel er også noget andet, der langt mere handler om en særlig måde at tackle verden eller rettere at konstruere sit verdensbillede på. De unge, som den foreliggende undersøgelse handler om, er indsatte i et fængsel, hvor de er omgivet af andre unge og voksne. Det er i dette nære sociale miljø, de unge skal lære at tackle verden. De unge kan træffe valg, handle og tolke, hvordan omgivelserne reagerer herpå. Den unge kan afprøve normer og se, hvad der er tilladt, og hvad der er problematisk eller forbudt. Kan jeg udvikle mig her? Er der hjælp at hente? Kan jeg regne med de voksne? Kan jeg regne med vennerne? Betyder jeg noget for familien? De erfaringer og de tilbagemeldinger, den unge får i forhold til samvær med andre unge og de voksne i fængslet, anvendes til at se eget liv i et større perspektiv. Hvordan ser de andre på mig? Hvordan bedømmer de mit udseende? Finder de mig attraktiv? Er jeg OK? Hvilke signaler sender de andre til mig? Hvordan fungerer jeg i dette miljø? Hvordan ser jeg på fængslets traditioner og vaner? Hvordan trives jeg her? Hvordan vil jeg trives i det næste samspil, jeg kommer til at indgå i? Hvad er jeg god til? Hvilke forventninger har jeg til kommende udfordringer? Hvilke kompetencer har jeg, og kan jeg mestre udfordringer, krav og forventninger? Har jeg tætte relationer, som kan støtte mig? Der kan i de unges liv indtræffe begivenheder, som berører dem positivt eller negativt. Disse begivenheder kan for udefrakommende forekomme at være betydningsløse, men kan for den enkelte være afgørende for det videre liv. I familier kan der ske hændelser og ulykker, som på få øjeblikke forandrer livet fuldstændigt for familien og skaber en lang række problemer for den unge. Som det fremgår af Statsfængslet i Ringe s hjemmeside er der mange af de indsatte unge, som har haft det svært i livet, og der har været en række belastende faktorer i deres opvækst. Det er også sandsynligt, at der blandt de indsatte unge stadig er problemer og faktorer, som fortsat belaster dem og udgør risikofaktorer for selvmordsadfærd. Såfremt risikofaktorerne forefindes, er det imidlertid ikke det samme som at sige, at disse er årsagen til, at et ungt menneske får selvmordstanker og forsøger at begå selvmord. Det er kun muligt at udtale sig om, at der er en forøget sandsynlighed for, at den unge kan få behov for professionel hjælp. De værdier, den unge prioriterer højt (fx venskab), ses i forhold til de værdier, institutionen, vennerne og de voksne prioriterer. En given situation vil ikke blot aktivere en enkelt værdi, men flere værdier hos den enkelte person. Værdier giver os med andre ord retningslinjer for, hvordan vi ser på de udfordringer, livet byder os, hvordan vi vurderer de mennesker, der krydser vores livsbane, og hvordan vi ser os selv. De vejleder os, når vi indretter vores tilværelse, og har betydning for de\n15 15 beslutninger, vi træffer. Værdierne hjælper os i vores fortolkninger af de mange informationer, vi hver dag modtager fra den store verden (Varming og Zøllner, 2002). Hilchen Sommerchild (2000) har i bogen Mestring som mulighed (2000, s. 67) udarbejdet en model for mestringens vilkår. Modellens to søjler baserer sig på tilknytning og kompetence. Det primære under tilknytning er, at barnet/den unge mindst har ét menneske, som er dets fortrolige set i forhold til slet ikke have nogen at være totalt isoleret. Familien kan med den tryghed, der kan gives her, bidrage til at skabe forudsigelighed, bekræfte den unges eget værd og styrke tilknytningen til voksne evt. andre stabile voksne. I netværket får den unge afprøvet normer og værdier, herunder etniske og kulturelle værdier, og kan med dette tilhørsforhold i sin egen verden skabe en overordnet mening. Netop ordet mening er centralt i Statsfængslet i Ringe, idet der sættes fokus på en meningsfuld hverdag med plads til alle. Mestringens vilkår Tilknytning Kompetence Dyaden Mindst én nær fortrolig Familien Forudsigelighed, Bekræftelse, tilknytning Netværket Fællesskab i værdier Social støtte Kunne noget Være til nytte Få og tage ansvar Udfolde næstekærlighed Møde og mestre modgang Selvværd Modstandskraft At være til nytte, at kunne noget, at få og tage ansvar og udfolde næstekærlighed giver styrke til, at den unge kan møde modgang og mestre de udfordringer, livet byder. At udvikle eller fremelske en grundfæstet selvværdsfølelse er første skridt.\n16 16 Når fokus er rettet mod unge, skal mestring ses i forhold til, at den sociale baggrund og familien i mindre udstrækning end tidligere er betydningsfuld i valg af mål og værdier. Den unge skal søge at finde en sammenhæng og mening i tilværelsen i skiftende sociale og kulturelle situationer, hvilket kan være vanskeligt. Risiciene og valgmulighederne er mange og de unge må forsøge at finde deres egne pejlemærker at orientere sig efter. De fællesskaber og traditioner, som tidligere dannede fundament for barnet i dets søgen mod egen identitet, er langsomt ændret således, at barnet i stigende grad integreres i sammenhænge uden for kernefamilien. Familiestrukturen er ændret, der ses tab af forældre ved skilsmisse, flytninger og familieopløsning. Traditionerne udfordres, det tilvante og velkendte anfægtes, og det enkelte individ søger at finde en holdning til de mange billeder og forbilleder, som medierne fremkommer med. Den svenske professor i socialt arbejde Margareta Bäk Wiklund påpeger, at mangfoldigheden eksisterer parallelt med forestillingen om, at alt er muligt og gennemførligt, og at alt kan blive bedre livet fremstilles som en fortløbende progression ( ) Med mulighederne og progressionen bliver det moderne menneskes identitet åben og stadig i bevægelse og aldrig rigtig færdig ( 2003, s. 41). De unge skal kende de valgmuligheder, som findes, formulere egne mål og strategier for at nå de formulerede mål og begrunde deres fravalg og valg. De skal tage ansvar for deres eget liv og være bevidste om den risiko, der er forbundet med at vælge forkert. De mange muligheder, som hele tiden viser sig med hensyn til uddannelse, livsformer, den teknologiske udvikling osv., lægger på den ene side op til store forventninger, men på den anden side sættes deres tidligere valg til debat. De er livsprojektkonstruktører, som skal holde alle optioner åbne så længe som muligt og fastholde omvalgsrettigheden. Hos de unge opfattes normer og holdninger ikke som udtryk for en placering i samfundet og dermed forbundne interesser og livsformer. I stedet ser den unge vide muligheder for at forme og konstruere sit eget liv ved at træffe netop de valg, som passer til personligheden, og ansvaret for livsprojektet er ens eget (Simonsen, 2003). Når forventningerne skuffes, skifter den unge fokus for at bevare følelsen af at kunne magte sit liv. Dermed står de nye muligheder i konstant fare for at vende sig til sin modsætning, nemlig afmagt over for livets kompleksitet, uoverskuelighed og fremmedgørelse. Ziehe (1997) påpeger, at de moderne unge har vanskeligt ved at håndtere lidelse, skuffelser og afvisninger. De har store forventninger til livet og opfatter enhver lidelse som suspekt. I stedet ser de livet som et stort selvrealiseringsprojekt, og standarden for det sande liv bliver, at det skal være interessant og noget for sig selv. I afgrunden mellem løfte og realitet vokser en følelse af diffus tomhed, når målet ikke lever op til forventningerne. Resultatet er et enormt behov for sociale placeboer (meningserstatninger).\n17 Ungdom og risici Behovet for at indgå i et fællesskab med andre er centralt for Émile Durkheim, som i 1897 skrev bogen Le Suicide. Durkheim (1978) bygger sin teori på mennesket som et socialt individ, hvis behov for at indgå i et fællesskab med andre er dybt forankret i det enkelte individ. Side om side med behovet for at indgå i gruppen, i fællesskabet og i samfundet, har mennesket et behov for at bevare sin egen identitet og individualitet. Der er således både et behov for at være af betydning for og en del af fællesskabet og samtidig at være af betydning for og som sig selv. Afgørende er det, at der er harmoni og balance mellem at være af betydning for og en del af fællesskabet og samtidig være af betydning som enkeltindivid. Såfremt der opstår ubalance i graden af social integration, kan det aflæses i selvmordsraterne. Ubalancen kan fx opstå grundet værdi og normopbrud, store samfundsændringer og manglende social kontrol anomiske tilstande. Durkheim anvender et bål som et billede for at illustrere forholdet mellem individ og fællesskab. De, som sidder for tæt på bålet, bliver brændt, mens de, som er for langt væk, fryser ihjel. Durkheims teoridannelse skal ses i lyset af en samfundsstruktur, som var betydelig anderledes end den, de unge i dag skal forholde sig til. Hundrede år efter Durkheims bog, Le Suicide, udkom, påpeger Giddens (1996), Beck (1997) og ungdomsforskeren Thomas Ziehe (1997), at de unge står over for risici og valgmuligheder i en grad, som forældregenerationen ikke kendte til i deres ungdom. Det gør det personlige valg af værdier, som identitetsudviklingen og identitetsdannelsen i denne livsfase skal føre til, til en stor opgave. Risiciene og valgmulighederne er mange og de unge må forsøge at finde deres egne pejlemærker at orientere sig efter. Den sociale baggrund og familien er i mindre udstrækning end tidligere betydningsfuld i valg af mål og værdier, og forældrenes liv kan ikke danne model for egen fremtid. 4.3 Metode Interview er valgt som metode, idet de indsatte unge derved har mulighed for med deres egne ord og begreber kan fortælle om tanker og adfærd. Interviewguiden indeholder bl.a. spørgsmål om opvækst, familie, vold, misbrug, selvmordstanker og selvmordsadfærd, fængslet som institution, beskyttende og belastende faktorer samt spørgsmål om fremtiden. 4.4 Gennemførelse Der er forud for interviewenes gennemførelse indhentet tilladelse fra Kriminalforsorgen, Datatilsynet og Statsfængslet i Ringe. De unge indsatte og personalet er blevet skriftlig orienteret om projektet, og de unge er blevet opfordret til at lade sig\n18 18 interviewe. Aftaler om interview er kommet i stand gennem samarbejde med behandlingskonsulenten. Interviewene blev gennemført i tiden marts til maj 2012.\n19 19 5. Resultater 5.1 Deltagere og besvarelser Besvarelserne omfatter 15 indsatte unge mænd i alderen år, hvor hovedparten er i alderen år. Seks af deltagerne har en ikke vestlig baggrund, ni en vestlig baggrund. Interviewene er optaget på bånd og efterfølgende udskrevet. Citater fra interviewene er i det følgende skrevet i kursiv. 5.2 De indsattes barndom og opvækst I det følgende præsenteres meget kort interviewpersonernes barndom og opvækst. Alle er anonymiserede og af den grund, bærer deltagerne uanset etnisk tilhørsforhold danske navne. De er nævnt i alfabetisk rækkefølge Anders, Bent, osv. Præcis hvilke forbrydelser, de unge indsatte har begået, fremgår ikke af præsentationen af hensyn til anonymiseringen, men der er tale om drab, vold, narkokriminalitet, indbrud m.v. Nogle af de unge indsatte afsoner lange fængselsstraffe og har forud for afsoningen i Statsfængsel i Ringe været i fængsel andre steder i landet. Anders Begge forældre var narkomaner, og kommunen havde sagt til moderen, at de ville fjerne barnet, når han blev født. Faderen var voldelig (slog moderen), og kommunen flyttede Anders på børnehjem. Moderen fjernede ham fra børnehjem og de to boede forskellige steder for at skjule sig for kommunen. Anders kom derefter til at bo hos en plejefamilie. Allerede i ti årsalderen begyndte Anders sammen med andre at begå indbrud, stjæle, ryge hash og indtage stoffer. Anders kom med i en gruppe på 4 5 personer, hvoraf nogle var klassekammerater, og andre var fra de ældre klasser. De røg hash sammen og havde et fællesskab ved at planlægge og begå kriminelle handlinger (vold, indbrud, biltyverier og salg af stoffer). Bent Bent var to år gammel, da moderen flyttede fra faderen. De flyttede i alt 26 gange, hvilket betyder, at Bent har gået i mange skoler. Han blev bl.a. smidt ud af én af skolerne, fordi han gik med kniv. Han havde svært ved at få kammerater og blev mobbet meget. Begyndte hurtigt at tage stoffer og piller og begik kriminalitet i form af biltyverier, indbrud og andre kriminelle handlinger. Bent blev anbragt hos en plejefamilie og derefter på institution. Følte sig mobbet og forlod stedet. Boede derefter sammen med andre i et slags kollektiv, hvor de levede af kriminalitet og tog mange stoffer. Han har af og til givet sin mor penge til hendes forbrug af stoffer.\n20 20 Christian Christians forældre og søskende kom til Danmark som flygtninge. Christian giver udtryk for, at han har haft en god opvækst. Han har gået i almindelig folkeskole og har afsluttet med pæne karakterer. Derefter kom han i lære, men han blev sagt op, inden han blev udlært. Han har ikke villet vise svaghed over for andre og noget skete, uden at det var planlagt. Det betød, at hans livskapitel med lang afsoning i fængsel startede. Dennis Da Dennis var otte år blev forældrene skilt og moderen flyttede til en fyr. Der fik hun mange tæsk. Hun flyttede på kvindehjem i tre år, men kunne ikke have Dennis og to andre søskende med. Dennis flyttede tilbage til faderen, som begyndte at komme sammen med forskellige kærester. Jeg var meget hidsig dengang. Jeg kunne ikke rigtig lide, at X prøvede at lege min mor, jeg synes ikke det var sjovt. Begyndte at tage stoffer, begå kriminelle handlinger, kom på behandlingshjem og opholdssteder men fortsatte med mere og mere voldelig kriminalitet. Erik Erik giver udtryk for, at han valgte den dårlige vej i skolen. Han ville ikke blive til grin over, at han ikke kunne følge med i undervisningen. Han valgte at være den, som de andre ikke var bange for. Blev som tolvårig tvangsfjernet hjemmefra pga. farlig kriminalitet og blev anbragt på forskellige institutioner. Som 15 årig kom han på psykiatrisk afdeling, hvor han fortsatte med voldelig kriminalitet. Erik fik aldrig rigtig lært at læse. Frederik Frederik kommer fra en kernefamilie med en god barndom bag sig, men han mødte rimelig tidligt nogle, som godt kunne lide at lave ballade, og så begyndte jeg at stjæle lidt, da jeg var rimelig ung. Jeg ved ikke, om jeg savnede lidt spænding, men jeg kan huske, da jeg ikke var ret gammel man var ligeglad med konsekvenserne. Efter skoletiden fik han læreplads som mekaniker og blev udlært med meget fine karakterer. Både under uddannelsen og senere havde han kørt spirituskørsel, men var kun blevet idømt betingede straffe med samfundstjeneste, men senere blev han meget voldelig. Gert Gert havde en normal skolegang, men mødte senere nogle kammerater, som tog nogle streger. Senere begyndte han at sælge stoffer, og stofferne blev opbevaret hos en kammerat. Gert har siden sin barndom arbejdet med landbrug. I skuffelse over et brudt forhold til kæresten begyndte han at sniffe lidt sammen med nogle


Historiens Hus - Odenses forfædre Spring til indhold\nAktueltOplev historienFokusOdenses forfædre\nNicolaj Jensen blev født i 1734, som søn af soldaten Jens Frandsen og dennes hustru Sille Katrine. Han blev opkaldt efter sin morfar. Familien boede på adressen Nørrebro 50. Som 14-årig blev Nicolaj optaget som lærling i pottemagerlauget. Seks år senere, i 1754, fik han svendebrev. Hans mor Sille døde i 1756 som 47-årig. I april 1766 blev Nicolaj optaget som mester i pottemagerlauget. En måned efter giftede han sig med den tre år yngre Karen Knudsdatter, datter af gårdmand Knud Hansen. Nicolajs far Jens nåede at se sin søn gift, men kun lige akkurat - han døde måneden efter, og Nicolaj arvede for en værdi af tre rigsdaler. Udsnit af Nicolaj Jensens livshistorie i Odensedatabasen.\nNicolajs og Karens førstefødte søn blev, som det var almindelig skik, opkaldt efter Nicolajs far Jens. Jens blev født 1767, og i 1768 og 1770 fik parret endnu to drenge, Knud og Henrik. Lidt atypisk for perioden overlevede alle tre drenge de første år. Familien boede nu på det sted, som i dag er Nørregade 80-86. Vi kan se i folketællingen 1769, at der på dette tidspunkt foruden Nicolaj, Karen, Jens og Knud boede en plejedatter i alderen 8-15 år og en lærling i samme aldersgruppe. Vi ved dog ikke hvem de var. Nicolaj døde den 6. september 1772 som 38-årig og blev begravet fra Skt. Hans Kirke. Familiens bolig omfattede på dette tidspunkt to stuer, et kammer og et køkken. Nettoformuen var på 115 rigsdaler, et helt pænt beløb. Det gik altså rimeligt godt for familien, i hvert fald indtil Nicolajs død. Et år efter Nicolajs død giftede hans enke Karen sig med Christian Albrechtsen, en anden pottemager, der var to år yngre end Nicolaj. Halvandet år efter fødte hun en dreng, der blev døbt ... Nicolaj. Han døde dog efter tre måneder, og måneden efter døde Henrik, der blev knap fire år gammel. Året efter, i 1775, fik parret endnu en dreng, døbt Albrecht, der var Christians fars navn. I 1782 kom der så en pige, der blev døbt Marie Katrine. I 1787 boede der i husstanden seks personer: Christian 51 år, Karen 50 år, Jens 20 år, Knud 11 år, Albrecht 9 år og Marie Katrine på 5 år. I de følgende år blev både Jens og Knud udlærte som pottemagere.\nNicolaj er én af de mange tusinder af odenseanere, hvis livsforløb er beskrevet i Odensedatabasen ud fra de mange skriftlige kilder, de gennem tiderne har efterladt sig. Til Odenses 1000 års jubilæum i 1988 blev der skrevet et 10 binds værk om byens historie, "Odense bys historie". Bind 4, "Næring og bystyre. Odense 1700-1789", blev skrevet af professor Hans Christian Johansen fra Odense Universitet. Bindet handler om byens befolkning og erhvervsliv i perioden. Hans Christian Johansen havde til dette arbejder brug for et redskab, der kunne kortlægge byens befolkning, og således så den første inkarnation af Odensedatabasen dagens lys. Basen stykkede han sammen af stort set alle de historiske kilder, der var at finde om byens borgere i perioden.\nEfter udgivelsen af byhistorien lå disse data stille i mange år, indtil Johansen og Stadsarkivet i fællesskab fik dem lagt ind i en moderne database. Den kan nu findes på internettet, på adressen www.odensedatabasen.dk.\nDen oprindelige del af basen dækkede perioden 1700-1790, men med masser af velvillig hjælp fra frivillige kom den siden under stærk udvidelse, og denne udvikling er stadig i gang. Der bliver indtastet folketællinger, kirkebøger, skattelister og meget andet, der kan belyse odenseanernes liv gennem tiderne.\nDet helt enestående ved Odensedatabasen er sammenknytningen af kilder for hver enkelt person i en samlet "livshistorie" som f.eks. Nicolaj Jensens. Da bl.a. kirkebøgerne kan fortælle om de indbyrdes slægtskabsforhold, er databasen som sådan noget så bemærkelsesværdigt som et fælles stamtræ for Odense by.\nDet er naturligvis ikke alle i databasen, der har så udførlig en livshistorie som Nicolaj Jensen. Det kan være vanskeligt at identificere to Hans Hansen som den samme, hvis man ved meget lidt om dem. Og for nogle perioder er kun få kilder indlæst, hvilket giver meget korte livshistorier. Men med tiden - og med de tusindvis af arbejdstimer, behjertede frivillige lægger i projektet - vil basen stille og roligt blive bedre og bedre.