Photo Booth - Læs om en photo booth til fest her!\nYou are at:Home»Artikler»Kultur & fritid»En photo booth til fest er blevet et hit!\nEn photo booth til fest er blevet et hit!\nBy Redaktionen on\t 28. januar 2020 Kultur & fritid\nHar du stiftet bekendtskab med en photo booth til fest? Hvis ikke, så kan du allerede nu glæde dig. Tal viser nemlig, at det bliver mere og mere populært at leje en photo booth, når et festligt arrangement står for døren. Det kan være alt fra et bryllup eller fødselsdag til en reception eller julefrokost.\nDe fleste, der har stiftet bekendtskab med denne nye trend, har med stor sandsynlighed set, hvordan virksomheden myselfie fik en investering i Løvens Hule. Med en myselfie photo booth er der rig mulighed for at forevige en fantastisk fest.\nDet er nemt at leje en photo booth\nDet kan synes uoverskueligt at stille en selfie maskine op til sin fest. Hvordan får man den overhovedet ud til den lokation, hvor festen skal afholdes? Hvordan fungerer den? Ofte er spørgsmålene mange, når man skal prøve noget nyt for første gang.\nDet er blandt andet her, hvor myselfie udemærker sig. Hele processen er tydeligt beskrevet på hjemmesiden, og du får endvidere leveret din photo booth direkte til døren, hvor du nu skulle ønske det. Står den derfor på julefrokost på arbejdet, så kan du nemt få din pakke med selfie kameraet sendt direkte ud på kontoret. På den måde skal du ikke bøvle med at få kameraet med dig frem og tilbage.\nNår I er færdige med at bruge kameraet, sendes pakken blot retur med den medfølgende returlabel. Det bliver med andre ord ikke nemmere at forevige festen på sjoveste vis!\nOverrask dine gæster med en selfie maskine\nEn selfie maskine er altid en glædelig overraskelse for dine gæster. Selvom de fleste højst sandsynligt vil være en smule tilbageholdende i starten, så vil du typisk opleve, at gæsterne slipper tøjlerne løs henad aftenen. I takt med at festen skrider frem, bliver selfie maskinen et af de absolutte højdepunkter for festen.\nDerudover er prisen ikke til at klage over. Det koster ikke ret meget at have en selfie maskine stående hele festen igennem, og med de billeder, som der vil være foreviget af festen, er det uden tvivl det værd.\nVælg selv hvilke billeder der skal offentliggøres\nI takt med at jeres photobooth tager billeder, vil disse uploades til skyen i en privat mappe, som kun du har adgang til. Denne mappe kan tilgås efter festen, hvor I har mulighed for at sortere i billederne. Er der derfor nogle billeder, som I helst vil være foruden, så er det blot at slette disse.\nDet sikrer også, at det er sjovt for alle parter at være med. På den måde kommer du ikke til at opleve sure miner over, at jeres myselfie photo booth har taget nogle billeder, som gæsterne gerne vil være foruden.\nVælg selv et filter på billederne\nSom noget nyt er det i dag muligt at vælge, hvad det er for nogle filtre, der skal være på billederne. Helt ligesom man kender det fra Instagram, så har du mulighed for at vælge imellem forskellige filtre, når billederne skal uploades. Det er smart, hvis du ønsker at gøre lidt ekstra ud af dine photo booth billeder.


Folk bestiller hos internet shops - Vestsjællands Marineservice | Vestsjælland set fra havet\nEn lang række e-butikker tildeler efterhånden diverse forskellige fragtløsninger. En favorit er nu til dags at få leveret til et udleveringssted, hvor du selv henter din bestilling præcis når det passer dig. Leveringsformen er altså temmelig ukompliceret, samt tit derudover den mest letkøbte mulighed for levering.\nDu burde derudover overveje at få produkterne sendt til din bolig eller til adressen på dit arbejde. Fragtmetoden er desværre en sjat mere omkostningsfuld, men også i høj grad smart. Den billigste metode til levering vil dog altid være selv at hente ordren, hvilket kræver at du befinder dig i kort afstand af online shoppens arbejdslager.\nEn del internet virksomheder stiller udsigt til 1 dags levering på en masse produkter, hvilket dog tager udgangspunkt i at der bestilles før et givent klokkeslæt, med hensynstagen til at de har en chance for at nå at få de nye varer klargjort inden medarbejderne får fri.\nFlere butikker på nettet frembyder levering uden beregning, men i de fleste tilfælde kun når du aftager for et fastsat beløb. I øvrigt må du tage den mindst kostelige leveringsmodel, hvilket tit – om man bor ved Roskilde, Slagelse eller Hadsten – er at få fragtmanden til at bringe varerne til en pakkeshop.\nDet er jo efterhånden særligt gnidningsløst for almindelige mennesker at vurdere prisniveauet fra flere internet virksomheder og altså har en hel del internet foretagender været presset til at at mindske priserne på produkterne – til drenge og piger, og ligeledes også til mænd og kvinder – markant, og endda nogle gange byde på fragt uden gebyr.\nTrods dette kan det immervæk blive lukrativt at eftergå flere firmaer på nettet efter rabat forud for at du shopper, så man er skudsikker på at opnå den billigste pris.\nVi foreslår generelt bestillinger med betalingskort eller mobilbetaling. Som en alternativ mulighed kunne du anvende et afdragstilbud fra f.eks. ViaBill, ifald du efterspørger at finansiere prisen i flere bidder.\nForinden nogen handler hos en netshop kunne de til hver en tid sætte sig ind i e-shoppens vilkår, men det er tit ikke særlig spændende.\nEn nem løsning kunne måske være at se nærmere på hvorvidt internet forhandleren er e-mærke godkendt, da det burde være en erklæring om at online shoppen overholder gældende dansk lovgivning, foruden at virksomheden undertiden gennemses af jurister der har ekspertise inden for reglerne på området. Dette er desuden en god genvej til at få bistand, såfremt du oplever udfordringer i forbindelse med dit køb.\nTrustpilot leverer regulære værdifulde chancer for at blive klogere på ret mange andre forbrugeres meninger og herved foreslåes det, at du tolker netshoppens vurderinger inden du køber.\nFacebook tilbyder for øvrigt nogle pålidelige genveje til at få en idé om internet forretningens pålidelighed. Derudover er der mange outlets på nettet hvor det er muligt at udfærdige en bedømmelse af ordreforløbet, som også burde udnyttes til at bedømme hvor glade kunderne er.\nVores hjemmeside er finansieret af indtægter fra annoncer. Vi arbejder sammen med en række webshops derved at vi formidler virksomhedernes varer, og indkasserer godtgørelse forudsat de personer vi sender videre realiserer et køb.\nInformationer om tilbud og internet butikker ajourføres nu og da, men man kan ikke stille os ansvarlig for justeringer der er blevet udarbejdet efter at vi senest opdaterede vores oplysninger.


Sundby. Dengang og nu - rundt om Kolind II - del 12 Af Bent Møller Pedersen og Knud Jensen Hæftet side 76 og frem - PDF\nSundby. Dengang og nu - rundt om Kolind II - del 12 Af Bent Møller Pedersen og Knud Jensen Hæftet side 76 og frem\nDownload "Sundby. Dengang og nu - rundt om Kolind II - del 12 Af Bent Møller Pedersen og Knud Jensen Hæftet side 76 og frem"\n1 Dengang og nu - rundt om Kolind II - del 12 Af Bent Møller Pedersen og Knud Jensen Hæftet side 76 og frem Sundby Rids af Sundbyvej nr Det var seriebyggeri, og husene skulle selvfølgelig bygges så billigt som muligt. Der blev 1\n2 ikke støbt sokkel. Gulvbjælkerne blev hentet i skoven og lagt direkte på jorden. Murene blev lavet af marksten, som blev kasset op. Gruset kom fra grusgraven på toppen af Sundbybakken. Cement måtte selvfølgelig købes, men der blev ikke ruttet med det: ca. en skovl cement til en trillebør sand. Tagspær og bjælker var let kantet rundtømmer fra Vedø-skovene. Tagbeklædningen var spåner med tjærepap. Et enkelt hus havde dog strå. I løbet af få år fik husene dog oplagt pandeplader. Gennem avisannoncering fik konsortiet, som byggede byen, kontakt med de senere købere. Prisen lå mellem og kr. pr. ejendom. For at komme i betragtning skulle køber fremvise 500 kr., vel sagtens for at bevise, at man havde lidt penge. Historien fortæller, at disse 500 kr. gik på omgang blandt køberne. Vandværk Det fælles vandværk blev placeret nord for byen ved siden af en lille gravhøj, Roeshøj. Brønden var en gravet brønd, som var sat i teglsten. I starten var den 60 alen dyb, men siden blev der boret yderligere 30 alen ned. Bakken omkring vandtanken blev benyttet af byens børn til at trille påskeæg ned ad. Ligeledes var det her, man brændte Valborgblus. Vandet blev i starten trukket op i tanken ved hjælp af en vindmølle og en petroleumsmotor. Vandet skulle efter sigende smage godt, Her er kommissionen, som stod for udstykningen af Sundby, samlet i selvom der til tider kunne findes døde smådyr 2\n3 i brønden. Fra 1940 til 1948 benyttes elektricitet til at trække hjælpemotoren, som tager over i vindstille perioder. I 1948 går man over til udelukkende at benytte elektricitet. I 1975 nedlægges vandværket, og Sundby går sammen med Koed om et fælles vandværk. Efter de første hårde år bliver der mulighed for at optage større lån, og disse benyttes til udvidelse af bygningerne og senere til opkøb af mere jord. De nye arealer som lægges ind under Sundby købtes fra naboejendommene. Fra Jens Poulsens gård i Koed fik man 16 tdr. land, fra Poul Jensen i Koed 17 tdr. land, fra Ballegården 6 tdr. land eng. I Kolindbro erhverves 20 tdr. land og fra Vedø 11 tdr. land. Forsamlingshuset Forsamlingshuset blev opført i 1911 på et stykke jord skænket af Rasmine og Frants Mortensen, som var folketingsmedlem for socialdemokratiet. Alle gav bidrag og hjalp til ved opførelsen af huset, som siden kom til at danne ramme om byens liv. Ud over diverse fester, som normalt hører et forsamlingshus til, har det også været benyttet til overnatning. Når der var husmandstræf i Sundby, kom mange af de besøgende langvejs fra for at se disse 22 mønsterbrug. Overnatning foregik hos de forskellige Sundby-familier, men i tilfælde af mange besøgende benyttedes forsamlingshuset også som overnatningssted. På generalforsamlingen i 1966 besluttes det enstemmigt at sælge huset, og et udvalg bestående af Egon Kahr, Chr. Høegh og Holger Hansen fik afsat inventaret og selve huset hver for sig. Huset blev solgt for kr. Til hver andelshaver blev der et udbytte på 239,98 kr. Sundby fik elektricitet omkring 1920 og i 1951 blev der bygget fælles frysehus med en boks til 3\n4 Da Sundby blev bygget i alle i byen. Det blev nedlagt i 1968, hvor andelshaverne fik et godt tilbud på kummefryser fra Attrup Brugsforening. Frysehuset blev senere brudt ned. I 1940 kom der telefon til byen i form af en bytelefon, som blev placeret hos Kristian Kristensen, Sundbyvej 15. I 1950 fik flere af byens indbyggere den såkaldte partstelefon, hvor to eller tre naboer går på samme linie. Bygaden i Sundby blev asfalteret i starten af 1950 erne. Fælles projekter i Sundby Man måtte stå sammen i Nybyggerbyen for at få tingene til at fungere. Man var fælles om vandværk, forsamlingshus, markredskaber, vaskemaskiner, grusgrav, frysehus og sandelig også om befrugtning. Man havde nemlig i en årrække en Norbaggehingst opstaldet. Hingsteforeningen startede i 1940, hvor den stod hos Frants Mortensen. Foreningen ophørte i 1959, men Holger Hansen fortsatte med hingsten frem til starten af 1960 erne. Besætningerne var i de første år 2-3 køer og 1 hest. Hestene»lagde man sammen«, når der skulle trækkes større læs. Også redskaberne gik fra ejendom til ejendom i den første tid. Skoleforhold Børnene fra Sundby gik i skole i Koed, hvor der var fire klasser. I 1971 nedlægges skolen, og eleverne overflyttes til Marie Magdalene skole. I nogle år gik børnene på den nyopførte Marienhoffskolen i Ryomgård eller i Nimtofte skole, men fra omkring 1980 har Sundbybørnene gået på Kolind Centralskole. 4\n5 Sundby»hovedgade«omkring Handlende i Sundby Der har ikke været forretninger i byen, men handlende er kommet udefra for at sælge deres produkter. Udover mælkekusken som bragte købmandsvarer med hjem, kom både bager Nørgård fra Gl. Kolind og bager Simonsen fra Nimtofte rundt med deres mobile brødudsalg. Slagter Lysgård fra Nimtofte bragte frisk kød ud. Hakon fra Sivested Odde kørte rundt med grønsager. Svend Simonsen fra Nimtofte kom også med grønsager. Den første»taxi«i Sundby indehavedes af grisehandler Henrik Henriksen, som boede i nr. 7. I 1927 fik han som den første i byen en bil. Den blev bl.a. benyttet til at hente jordemoderen i Ørum med. Havde han afsluttet for mange handler med det tilhørende antal snapse, måtte han ofte have andre til at køre for sig. Sundby kom i Folketinget I 16 år havde Sundby en mand i Folketinget. Det var Frants Mortensen. Han var født 5. maj 1874 i Hallund ved Brønderslev. Der var 10 børn i familien, og som 8-årig måtte han ud som hjorddreng for at tjene til livets opretholdelse. I 1890 kom han i lære som møller, og efter aftjent værnepligt fik han lyst til at komme væk fra hjemstavnen. Han kom til Hadsten som møllersvend, men sammen med 8 andre møllersvende blev han fyret, da de bad om mere i løn. Så kom han til Hellevad ved Åbenrå. Senere til Røved Mølle, hvor han traf sin kone Marie 5\n6 Kirstine, som han blev gift med i I 1907 var han møllersvend i Brabrand og fik efterhånden problemer med at tåle melstøvet. I avisen læste han, at der skulle udstykkes husmandsbrug ved Vedø, og selv om han ikke havde mange penge, lykkedes det alligevel at købe én af lodderne. Det var kummerlige forhold i starten, men man hjalp hinanden. Han fortæller selv om en episode:»jeg havde kun én ko og trængte hårdt til i hvert fald én til, men det kneb med finanserne. En dag stod min genbo Anton Pedersen og jeg og talte om sagerne. Ja, du skal selvfølgelig have en ko til her er 500 kr., som Frants Mortensen. 81 du kan låne. Det var en håndsrækning, som jeg aldrig glemte!«i 1913 blev Frants Mortensen formand for den nystiftede Socialdemokratiske Forening for Koed og Omegn. Han var formand til Også i 1913 blev han valgt ind i sognerådet i Marie Magdalene-Koed, hvor han var medlem frem til Han var også medlem af bestyrelserne for mejeriet, brugsforeningen i Attrup og foderstofforeningen. Fra 1922 til 1944 var han medlem af Randers Amtsråd og formand for Kolind Husmandsforening. I 1929 blev han valgt til Folketinget for socialdemokratiet, valgt i Grenå-kredsen. Han var med i udvalg og ordfører når det drejede sig om lovforslag vedr. landbrugsområder. 6\n7 Han blev formand for et udvalg, som skulle tage sig af Kolindsunds problemer på længere sigt. Kolindsundloven af 2. maj 1934 fik stor betydning for gårdene i Kolindsund. De fik henstand i to år til at betale renter og afdrag på deres faste gæld, så truslen om tvangsauktioner var slut. Mange socialdemokrater faldt over ham, fordi han havde»hjulpet«bønderne, og de ville have ham ud af Folketinget. Men han red stormen af. På et møde i Fannerup redegjorde han for grunden til, at han havde foreslået hjælp til Kolindsund. Der faldt ro over gemytterne og han beholdt sit medlemskab af Folketinget. I 1943 havde han forladt Sundby og taget bolig i Ryomgård. I 1945 trak han sig tilbage på grund af alder. Han var da 71 år. Frants Mortensen døde i Han efterlod sig hustru og 9 børn. Ved begravelsen blev hans smukke menneskelige egenskaber omtalt. Ligeledes blev det nævnt, at han altid var gået i brechen for småkårsfolk på Djursland for at hjælpe dem til en mere menneskelig tilværelse i en tid, hvor brydninger mellem samfundsgrupper var mere skarpe end i dag. Fra Sundby går det ned ad bakken mod Vedø. Her kigger vi ud over en tidligere vig til Kolindsund. En halvcirkel af høje og stejle bakker omkranser vigen, som åbner sig ud mod Kolindsund. Rigtig flot natur! Ude i vigen har der været en ø, hvor der i tidligere tider har været bebyggelse. På denne ø ligger Vedø Hovedgård Vedø er let kendelig på den smukke og karakteristiske hovedbygning, der er tegnet af professor Anton Rosen for den daværende ejer, mølleejer J. P. Petersen, Munke Mølle. Når man ude fra vejen ser bygningen, minder den om bygninger, man ser under sydligere himmelstrøg. Bygningen er opført i Hovedbygningen er lidt speciel med bindingsværk kun i øverste etage. Ganske få steder kan man se den samme byggestil, eksempelvis på en gård ved Auning og Klemstrupgården mellem Pindstrup og Ryomgård. 7\n8 Navnet Vedø stammer fra en lille by ved navn Wedbye, som skal have ligget nord for gården. Oberstløjtnant Palle Kragh Hoff til Ryomgård fik i 1786 kongelig bevilling til at nedlægge byen. I 1464 stavedes navnet Weddæ og i 1607 Widtt Øø. Gården har aldrig haft forsvarsværker med volde og grave, som mange andre herregårde har, men den har heller ikke været let tilgængelig, som den har ligget med Kolindsund på den ene side og sumpede kærstrækninger på de andre sider. Gården bestod tidligere af den flotte hovedbygning, to fløje af bindingsværk, en mægtig bindingsværkslade fra 1860 men nedrevet i 1960, bag avlsgården det tidligere godskontor og vandmøllen. Vedø år Tegneren er ukendt. 83 Vedøs ejere Èn af de først kendte ejere var Anders Christensen Sandberg til Kvelstrup på Mols. Han ejede også Isgård. Han dør i 1567, og enken Gertrud Krabbe overtager gården. Sønnen Tyge Sandberg dør allerede i 1587, så ved Gertrud Krabbes død, er det 8\n9 hans enke, Ellen Rostrup, som overtager den. Omkring 1618 nævnes hendes datter og svigersøn, Kirsten Tygesdatter Sandberg og Gert Bryske, som ejere. Gert Bryske ejede også Katholm og Isgård. Omkring 1632 skødes gården til deres datter, jomfru Abel Bryske. Rigsråd Frederik Reedtz har den til sin død i Sønnen amtmand Jørgen Reedtz til sin død i overtages den af Eduart Holst, København, som har pant i gården. Kort efter sælges den til Erik Henningsen (Henriksen) og Anders Christensen af Rygårde i Nørager sogn. I 1687 deler de Vedø i to lige store parter, som i 1692 atter samles med Erik Henningsen som eneejer. Ved hans død deles ejendommen igen mellem hans børn. Vedø blev atter samlet af konsistorialråd Frederik Thomesen Lyngbye. I 1758 testamenterer hans enke Vedø til et par fra familien, Nille Olerica Reinfranck og Henrik Jacobi Boesen, som var fuldmægtig på gården. I 1770 tilkøbes Sjørupgård, der fungerer som avlsgård frem til I 1775 sælges Vedø til oberstløjtnant Palle Kragh Hoff, Ryomgård. Han var tidligere ejer af baroniet Høgholm. Hoff tilkøber senere Tøstrup Præstegård : Rasmus Christensen fra Østergård i Fjellerup sogn : Enken Elisabeth Thorbjørnsen : Baron Jørgen Rosenkrantz fra Sophiendal i Vænge sogn. Ved tvangsauktion i 1824 købes Vedø, Koed kirke m.m. af kaptajn N.J.Kastrup. Han dør året efter, og enken sælger i 1835 til krigsassessor J.B.Secher : Sønnen A.J.Secher. Han sælger til Aktieselskabet for Kolindsunds tørlægning. 9\n10 Tegning af Vedö omkring I baggrunden Kolindsund : A/S Kolindsund : Henning M. Møller. 1907: Et konsortium, som har to sagførere til at bestyre Vedø, Hermansen som bor på gården og Boldsen fra Randers. Samme år frasælges 328 tdr. land, og der udstykkes 22 husmandsbrug på den besværlige Vedø Overmark eller Hovmarken, som den også kaldtes : A. C. Petersen køber Vedø på auktion : Landbrugskandidat C. Petersen. J. P. Petersen : V. B. Høyer-Kruse : J. Hansen : Jydsk Landhypotekforeningen, som frasælger 120 tdr. land sundjord : Karl Jensen : Pedersen Rødslet : Hother Sørensen. 1945: Karl Pedersen : Salskov Iversen : Stigaard Sørensen : Julius Grand Pedersen. Vandmøllen på Vedø var i sin tid en betydelig industri. Marius Munk, der boede i Kolindbro, 10\n11 Vedø år var bestyrer på møllen i begyndelsen af tallet, og han har fortalt, at man behandlede tønder byg i døgnet. Drivkraften på møllen var en 28 hk vandturbine med en 30 hk el-motor som hjælpekraft. Der fandtes også et gammelt lokomobil. Hjælpemaskinen blev brugt, når vandstanden i mølledammen var for lav. Munk bliver forpagter af møllen fra 1924 og 14 år frem. Den nedlægges i 1950 erne. I 1930 erne havde gården en stor besætning af jersey-kvæg. Man tappede selv mælken på flasker på gården og solgte den fra egne vogne i Randers. Socialt ansvar At virksomheder og arbejdsgivere påtager sig et socialt ansvar for de ansatte er ikke nogen ny idé. I 1873, da A. J. Secher sælger Vedø, giver han nogle af sine ældre, tro folk en slags første prioritet i gården, så de, når de blev uarbejdsdygtige, var sikrede det nødvendigste til livets ophold. Således skulle f.eks. avlskarlen (den tids forvalter), der boede i fiskerhuset, have fri bolig i et af Vedø s huse, så længe han levede. Endvidere skulle han have græsning til en ko og nogle får samt føde til deres afkom i en vis tid. Ligeledes fik han årligt nogle skæpper 11\n12 rug, der skulle formales til mel, så man selv, som skik og brug den gang var, kunne bage sit brød. Han skulle også have lidt byg til mel og gryn. Endvidere skulle der fra Vedø s skove leveres ham brænde, og dertil skulle godset årligt betale ham en lille sum penge. Ordningen var en fuldstændig frivillig ordning fra ejerens side, men på denne måde havde han sørget for, at hans tro folk ikke skulle på fattigkassen, som dengang var den eneste og sidste hjælper for gamle mennesker. Vi fortsætter til venstre ad Vedøvej. Denne er den oprindelige vej mellem Kolind og Sivested. Vi kommer forbi Sønderskovvej, som går stejlt op i bakkerne. Et stykke oppe ad Sønderskovvej ligger gården Kirstinesminde. Kirstinesminde Den smukke gård på Sønderskovvej 10 i udkanten af Sundet er en meget gammel gård. Den har været i familiens eje siden Da ejedes den af Peter Jensen, derefter svigersønnen S. P. Sørensen, Rasmus Sørensen og Bent Vædel Sørensen. Den nuværende ejer Niels Henrik Kjær Sørensen er 5. generation på gården. For tiden drives de omkring 100 hektar med planteavl. Havstedgård Gården ligger på Vedøvej 7 på vej mod Sivested. Stuehuset er bygget i 1870, mens de andre 86 bygninger er af nyere dato. J. A. Johnsen købte gården af proprietær Skovsgaard i blev den overtaget af Svend Hvid. Ved hans død i 1979 drev hustruen og sønnen Morten gården videre. I midten af 1990 erne blev den overtaget af Niels A. Pedersen. I dag drives den med stor svineproduktion og planteavl. Når vi kommer ud til Sivestedvej, fortsætter vi til venstre mod Sivested. Vi er nu i Djurs Nørre Herred. Vi må forestille os et Kolindsund fyldt med vand. Her på kanten mellem bakkerne og den enorme sø lå og ligger stadig de få gårde og huse, som dengang var både en fiskerby og landbrugsby. Ude i sundet lå en lille ø, kaldet Storøen. Den er landfast i dag, men før sundets tørlægning, sejledes der med turister fra Grenå til daværende»øen«. Her var festplads 12\n13 med skydebane og mulighed for forskellig underholdning. Når man står med ryggen mod skrænterne og kigger ud over gårdene mod sundet, må man forestille sig en bræmme af siv, tagrør og dunhammer ud mod søen. Hist og her har der været hugget gange ud til en lille bro, hvorfra man kunne sejle ud med sine små både for at fiske. Her har også været en anløbsplads, hvor bådene fra Grenå kunne lægge til og aflevere deres gods. I vores arbejde med Sivested har vi fået stor hjælp af Elin og Erling Kjær. Kirstinesminde. 87 I 1373 hed den Siuisted, som i 1455 var ændret til Sifuistet. Missionshuset er bygget i 1884 og ligger som nabo til bygningen, der engang rummede skolen. Opførelsen af huset kostede 3000 kr., som var indsamlet hos beboerne. Indvielsen blev forestået af pastor O. C. Ipsen. Missionshuset blev»midtpunkt i et stort og flittigt Indre Missions arbejde«. Søndagsskolen blev startet af gdr. Rasmus Sørensen, Frydenslund. Siden oprettedes KFUM og K, som gennem årene har tiltrukket mange børn og unge. Sivested var helt frem til sidste halvdel af 1900-tallet stærkt præget af den indremissionske ånd. I 1999 sælges missionshuset. Skolen (Sivestedvej 52) er bygget i Den blev lukket i Sivested og Tøstrup skoler 13\n14 blev nedlagt, og der byggedes en ny skole, Tøstrup centralskole. Tøstrup skole fungerer frem til 1961/62, hvor den under store protester nedlægges. Børnene overføres til den nyopførte Bauneskolen. Tøstrup skole indrettedes som specialskole under navnet Djurslandsskolen. Senere har den været hjemsted for Kolindsund efterskole. I 1986 sælges bygningerne, som da har stået tomme i længere tid, til Ryomgård Realskole. Den ombygges til kostafdeling, og i 1987 flytter de første 22 elever ind. Fra 1907 til 1938 var Niels Nielsen lærer i Sivested. Hans hustru hed Maren. Niels Nielsen var formand for IM s søndagsskoler på Djursland og virksom i KFUM og K. Sivested 14\n15 Sivested Missionshus. 88 Telefoncentralen (Sivestedvej 37) var placeret i en villa, som ejedes af Søren Kahr. Den blev passet af Jens Sørensen, kaldet»central-jens«.»øen«: På den tidligere ø blev»øenslyst«i 1896 udstykket fra Sivested Ladegård til en datter fra gården og dennes mand. I 1931-ca boede Kristian»Ømand«Nielsen her. Han havde rugeri og gartneri. I 1928 udstykkedes»birkely «fra Sivested Vestergård. Udtørringen af Kolindsund skabte store ændringer for beboerne i de nærliggende byer, men mest tydelig har ændringerne nok været i Sivested. Her havde man en lille havn, hvorfra indbyggerne sejlede ud på fiskeri på sundet, og fiskeriet har været en væsentlig indtægt for bønderne, samtidig med at det har været et sundt kosttilskud. Havnen eller ladepladsen, som den hed lå ca. 100 meter ude i det nu tørlagte sund neden for»sivested Ladegård«. På matrikelkort kan arealet ses som et selvstændigt matrikelnr.19 på omkring 50 kvadratmeter. Jens Madsen Kahr fra gården»hannesminde «fiskede så meget, at han kunne læsse 500 pund fisk på sin hestevogn og transportere dem til Randers for at sælge dem på torvet for to øre pr. pund. Turen tog godt nok et par dage, men ti kroner for et læs var mange penge i 1870 erne. 15\n16 »Hannesminde«var oprindelig en fæstegård under Vedø, og en fæstekontrakt fra 1788 fortæller, at gården havde ni heste, fem køer og 20 får. Det store hestehold viser, at der har været meget kørsel for hovedgården. I 1824 køber Jens Nielsen Kahr gården til selveje for 350 rigsbankdaler sølv. En dreng fra Sivested Den daværende smed, Palle Davidsen, i Sivested fik i 1803 en søn, som fik navnet Frantz Pallesen. Begge forældrene døde, da han var 9 år gammel, og han fik sin opdragelse i et andet hjem. Frantz ville være møller, og det blev han først i Vedø Mølle og siden i Dronning- Ukendt ægtepar fra Sivested. 89 borg Mølle. Han var en stor og stærk mand, og hans kone Mette, som kom fra Taastrup i Ødum sogn, var også en stærk person. En ko, hun fik med hjemmefra, trak hun selv de syv mil fra Taastrup til Fladstrup i Lyngby sogn. I Frantz og Mettes hjem gik det livligt til. Der blev drukket og spillet. Brændevinen brændte man selv, som det var almindeligt dengang. Da Frantz var omkring 40 år gammel, ændredes hans livsførelse. Han var kommet til 16\n17 at tænke over livets mening, og han kom ind i en sjælelig krise. En søndag hørte han i kirken i Lyngby en prædiken af præsten Frederik Nielsen. Han holdt prædiken over ordene»dersom din hånd forarger dig, så hug den af!«, og han må have gjort det meget levende, for Frantz gik hjem og forsøgte at hugge den højre hånd af. Så styrtede han tilbage til præsten og sagde:»se nu, præst, nu har jeg gjort, som jeg har hørt og læst!«han fik nu ro i sindet, ændrede sin livsførelse, læste i bibelen og blev en trofast forkæmper for Indre Mission. Han vandrede rundt fra dør til dør med gudelige skrifter og var en velset gæst i mange hjem. Han døde i Handlende i Sivested Smedie: Den sidste bysmed hed Jens Rasmussen. Efter at Kolindsund var udtørret, oprettede en anden smed en privat smedie i Sivested, og bysmedien, som ejedes af bønderne i fællesskab, blev omdannet til høkerbutik. I starten af 1900-tallet lå smedien i huset Dæmningen 6. I 1922 køber Valdemar Petersen og hustruen Ane Johnsen den. Sønnen Børge Rasmus Petersen overtager den. I en gammel avis har vi fundet flg. lille historie om smed Jens Rasmussen. Da man begyndte udtørringen af Kolindsund, blev det fredelige landsbyliv i Sivested ikke alene brudt af, at livsvilkårene ændredes, men også af den store invasion, der kom af arbejdere, som skulle arbejde i sundet.»børster«kaldtes de af befolkningen. Mange af dem var i øvrigt svenskere, som på grund af arbejdsløshed søgte til Danmark. Hver uge, når lønnen blev udbetalt, kom arbejderne ofte i gevaldige slagsmål i Sivested, fordi en del af lønnen blev omsat i brændevin. Ugelønnen var ikke stor, men det var prisen på brændevin heller ikke, og brændevinen var snart den eneste fornøjelse, de mange fremmede havde. Engang var slagsmålet blevet så voldsomt, så landsbyens beboere var bange for, at der skulle ske alvorlig skade på personer. De fik fat i bysmeden, som måtte træde til for at få slagsbrødrene adskilt. I sin esse glødede han et langt stykke jern, tog det med tang, og gik ud og daskede 17\n18 efter slagsbrødrene med det glødende 90 jern. Det skabte ro og respekt. Ingen af slagsbrødrene ønskede at blive brændemærket. Det siges i øvrigt, at det var Sivesteds smukke piger, der var årsagen til slagsmålet. I»Toftbo«havde Tretow-Loof købmandshandel med brødudsalg. Brød købtes ellers hos Bjørnekilde fra Fannerup. Han kørte brødtur i Sivested. Slagter kom der også til byen. Det var Kristian Sjørup fra Skiffard. I huset ved siden af centralen var der købmand. (Sivestedvej 35). Frem til midten af 1930 erne hed købmanden Anders Jensen. Han sælger til en anden købmand Jensen, som igen sælger til købmand Kristrup Johansen. Byen køber på et tidspunkt både hans og fru Frandsens forretning og starter brugsforening i den gamle skole. Købmand fru Frandsen, Kolind, havde i nogle år filial i huset, hvor telefoncentralen også havde til huse (Sivestedvej 37). Der var forretning i nederste etage og central på 1. sal. Først var der en bestyrer ved navn Friis, senere Larsen. I 1939 køber fru Frandsen skolen og flytter filialen her til. Senere oprettes der brugsforening i skolen. Mejeriet (Sivestedvej 60) var privatejet, og omkring 1930 ejet af mejerist Haaning. Hans Aksel Pallesen havde en lille biks med salg af is, slik og tobaksvarer i huset Sivestedvej nr. 32. Huset blev bygget i 1926 som fodermesterbolig til Sivested Ladegård. Som fodermester var bl.a. Holger Johansen og i huset opfostredes en stor børneflok. En af sønnerne, Jens Peter Johansen drev i mange år vognmandsforretning, som senere overdrages til en søn Ernst Johansen i Sivestedvej 35. Efter Johansen-familien og måske flere fodermestre beboedes nr. 32 af Hans Aksel Pallesen og hustruen Dorthea. På et tidspunkt havde de»bixen«, men var også fodermestre i en periode. Huset har også tjent som aftægtsbolig for Sivested Ladegårds ejer Alberta Pallesen. Fra 1962 boede Dorthea og Aksel Pallesen der. Aksel døde i Dorthea blev boende til sin død i 1995 og efterfølgende blev huset solgt fra Sivested 18\n19 Ladegård. Smed Jens Rasmussen Ved»bixen«havde Pallesen et stort træskilt, som reklamerede med is, chokolade og tobak. Dette skilt findes stadig i privat eje. Og hvem har boet her? Ja, går vi helt tilbage til 1788, kan vi se, at der i en hoverisag har været indstævnet følgende vidner: Jens Rasmussen, Therkild Rasmussen, Jens Sørensen, Niels Kahr, Mads Rasmussen, Therkild Pedersen, Jens Jensen og boelsmand Hans Slot. I anden forbindelse nævnes også Rasmus Thomasen og Søren Thuesen. Sivestedvej 24: Eigil og Lis Grouleff. Sivestedvej 26: Sivested Vestergård. Niels Jørgen Grouleff. Gården har en meget betydelig malkebesætning, og der er lige opført moderne stalde. Fra denne gård er i 1928 udstykket»birkely«på»øen«. Sivestedvej 30: Højmark. A. J. Andersen, sønnen Niels Åge Andersen (dør som 27-årig i 1929) og hustru Mathilde, datteren Åse og hendes mand Leo Bloch Andersen, Majbrit og Kaj Ole Bloch Andersen. Sivestedvej 34: Sivested Ladegård ejes af samme familie i 6 generationer. I midten af\n20 Smedien i Sivested omkring På skiltet står: Th. Kaae Pedersen. Smede-, Maskin-, Cykleværksted. 92 tallet Rasmus??, Therkild Rasmussen med tilnavnet Bonde, Rasmus Therkildsen født o. 1781, Palle Rasmussen født 1822, David Pallesen født 1864, fra 1931 Hans Aksel Pallesen, Elin og Erling Kjær, som købte den som dødsbo efter David Pallesens enke, Alberta Pallesen. Sivestedvej 39: Frydenslund Rasmus Sørensen, Hans Adolf Sørensen, Marius Jensen, sønnen Egon Jensen, dennes søn Egon Jensen. Sivestedvej 42B: Hannesminde er fæstegård fra før I 1824 køber Jens Nielsen Kahr den til selveje, 1872 Jens Madsen Kahr, Søren Kahr, Jakob og Johannes Kahr, Vibeke Lindgren og Jakob Kahr. Sivestedvej 46: Anders Peters forældre, Francisca og Anders Peter Andersen, Karna Johanne og Aksel Jørgen Andersen, Erna og Tage Bloch Andersen, Axel M. Bloch. Sivestedvej 52: Den gamle skole er bygget i Den bliver lukket i 1939 og indrettes af fru Frandsen til købmandsbutik. Byen køber senere butikken og indretter brugsforening. Denne nedlægges i 1975, og derefter drev Lis og Peter Nielsen købmandsforretning indtil 1986 under navnet»lis Købmandsforretning 20\n21 «. Siden er de fortsat med salg af planter og blomster. Dæmningen 8: Enghaven. Ejedes i 1920 erne af Søren Ibsen. Han sælger den i 1932 til Ove Mønsted. Historier fra Sivested Sivestedvej 46: Anders Peter Andersen og Francisca, som var uddannet lærerinde havde ingen børn. I FamilieJournalen så de et billede af en lille københavnerdreng med overskriften: Hvem har et hjem til denne dreng? Han blev adopteret og fik navnet Aksel Jørgen Andersen. Han gifter sig med Karna Johanne Bloch. Anton Therkildsen havde en søn, som var rejst til USA. Han dør og bliver balsameret. Sendes hjem i en zinkkiste for at blive begravet på Tøstrup kirkegård. Han var iført sin smoking. I Sivested var der i 1930 erne så mange unge, at der kunne dannes to fodboldhold. Fodboldbanen lå bag Pognæs op mod Koustruplund. Krigen kom også til Sivested Den 9. april 1940 hørte og så man også i Sivested de tyske flyvemaskiner, som i bølger kom ind over landet. Nogle af dem kom meget lavt hen over Kolindsund. Det blev nu påbudt, at vinduerne skulle mørklægges, så der ikke trængte lys ud. Og på en gård var det ofte mange vinduer. Der kom rationeringsmærker på fødevarer, men det mærkede man ikke på landet, hvor man havde de mest nødvendige dagligvarer. Udgangsforbud 93 Fra en artikel skrevet af Karl Mejnecke har vi»sakset«flg.: Et mægtigt gilde. En forårsdag 1864 kørte gårdmand Jens Madsen Kahr og hans kone Mette Johanne til Grenå for at handle. Når vi overhovedet kender denne indkøbstur, skyldes det Jens Kahrs noteringsbog, som efterkommerne har gemt. I den findes ægte parrets»dosmerseddel«. Hvad var årsagen til dette formidable indkøb? Har man hamstret? Vi befinder os jo i krigsåret 1864, og der kunne være god grund til at sikre sig. Det sandsynligste er dog vel, at der skulle være gilde på gården. Bondegilder af virkeligt format var ikke ualmindelige på de tider; venner og frænder kom langvejs fra og skulle beværtes, ofte gennem flere dage. Anledningen kunne være bryllup, barsel eller begravelse. Af kirkebogen for Tøstrup sogn fremgår det, at familien Kahr har haft barnedåb 24. februar Måske har man af praktiske grunde udsat festen for den lille Else Marie til påske. 21\n22 Hvad end årsagen har været, så er der under alle omstændigheder købt ind til et stort gilde. var der også. Man måtte ikke være ude efter mørkets frembrud. Først i slutningen af 1944 kom der tyske soldater til Sivested. Missionshuset og Søren Kahrs gård blev beslaglagt. Der blevet lavet mad til tyskerne i Kahrs 22\n23 gård, fordi den havde kælder. Maden blev lavet af to tyske piger, som boede i folkestuen i Sivestedvej 26. I nr. 34 hos David Pallesen boede den øverstbefalende, og i nr. 46 boede et par ældre tyskere. Hos Søren Kahr boede der også på et tidspunkt nogle russiske fanger. De tyske soldater blev efterhånden en del af byen og opførte sig også som ganske almindelige mennesker. Juleaften kommer to ganske unge tyske soldater gennem smøgen ved gården Sivested94 vej nr. 46 og kigger misundelige ind til familien, som holder jul. De bliver inviteret ind og er med til en dansk jul i et besat land. De må have været dybt taknemmelige. Da Henning Peter Bloch skal konfirmeres, er påklædningen jakkesæt og slips. En tysk soldat træder til og hjælper med at binde slipset rigtigt. På Tøstrup skole var der også indkvarteret en del tyskere. Jørgen Sørensen, Mesballe, der var søn af pedelparret Valborg og Hans Adolf Sørensen, kan fortælle, at det var en træls tid, hvor hans far et par gange var bange for sit helbred. Tyskerne boede i gymnastiksalen og omklædningsrummet. Gulvet, et nydeligt trægulv, som ikke var ret gammelt, bar tydelige spor efter tyskernes sømbeslåede støvler. En gang blev far tilkaldt af den tyske officer, der havde ledelsen. Han var meget bøs, fordi toiletterne stoppede til. Dengang blev den slags betragtet som sabotage, som var ret alvorligt. Far måtte så til at rense toiletterne, som var en vanskelig opgave, da de lå i kælderen. Men det lykkedes, og det viste sig, at rørene var fyldt med skært oksekød, som ikke var blevet tilberedt og derfor kastet i toiletterne. Så da det var overstået, blev der ikke mere ud af det, men det var synd for kødet, da der var mange menige tyskere, som ikke fik for meget at spise. En anden gang blev far hentet om natten. Fyret, som var ømfindtlig over for især skiftende vindforhold,»slog ud«. Dvs. hvis vindforholdene ikke passede til den mængde luft, fyret fik, opstod der gasser i brændkammeret, og når disse eksploderede, slog røgen ud i fyrrummet 23\n24 og fordelte sig over hele skolen. Tyskerne, som i forvejen var nervøse på grund af krigen, blev meget ophidsede over det. Også her blev det betragtet som sabotage. Far blev tilkaldt, men var ikke hjemme. Så det blev lærer Simonsen, som måtte redde»kastanjerne ud af ilden«. Lærer Simonsen kunne tale tysk. Da røgen havde lagt sig, blev der igen normale forhold. På vejen gennem Sivested har vi den smukkeste udsigt ud over sundet med kanalen, dæmningen og»pognæs«, som minder om et Marselisborg Slot i miniudgave. Vi vender ved mejeriet, og kører tilbage mod Kolind. En strækning af vejen ligger lidt lavt, og det er da også her, vi af og til oplever oversvømmelser. Senest i foråret 2007, hvor vejen blev lukket for al trafik. 95 Da Kolindsund i sin tid var blevet tørlagt, byggede Aktieselskabet Kolindsund 12 gårde, som i dag ligger spredt i sundet. Fra 1880 til 1921 blev de drevet af Aktieselska- Sundgårdene 24\n25 Oversvømmelse i foråret Sivested Odde i baggrunden. Foto: Klaus Mogensen. bet. I 1921 blev de solgt til private lodsejere, og mange af gårdene blev handlet gennem ejendomshandler Frederich Legarth i Rønde. Legarths familie blev stærkt repræsenteret i 96 Kolindsund, idet broderen Jens Legarth købte»søholm«. To yngre brødre fik»høtofte«og»skiffard Pynt«, og en søster blev gift med Davidsen på»gammel Dæmning«. En anden familie kom også til at præge området. Chr. Vester på»møllerup«havde tre døtre, som blev gift til sundgårde: Sine blev gift med Jens Legarth på»søholm«, Elisabeth med Theodor Sørensen på»benzonshøj«og Ingeborg med Peter Petersen på»sivested Odde«. En fjerde datter blev gift med bankdirektør J. A. Nielsen i Kolind. I Kolindsund har gårdene igennem mange år kun haft husdyr til egen husholdning, men i de senere år er der kommet 25\n26 opfedning af slagtesvin på en del af dem. Afgrøderne i Kolindsund er i dag meget lig resten af den danske muld: frø-, raps- og kornafgrøder. Dog dyrkes der stadig lidt af afgrøden alm. rapgræs, som er den afgrøde, der igennem hele sundets levetid har været en specialitet. Der er gennem årene forsøgt med andre afgrøder, bl.a. har Claus Wistoft på Søholm eksperimenteret med mange afgrøder ud over de alm. korn- og rapsafgrøder. Bl.a gulerødder, kartofler, valmuer, hamp og spinat til frø. Foto: Klaus Mogensen. Oversvømmelsen i foråret Sivested Odde Frem til 1921 drives den med bestyrer for Aktieselskabet Kolindsund. Den købes derefter af proprietær Peter Petersen. Han stammer fra Kjellerup-egnen og bliver i 1907 forvalter på»møllerup«. I 1912 køber han en gård i Korup og i 1919»Eriksminde «ved Møllerup. I 1929 tilkøbes 120 tdl. fra»vedø«, så gården efterhånden har 350 tdl. jord, hvoraf rapgræs er den vigtigste avl. Der hører fem huse til gården. Forvalter er Kr. Wester. I 1950 erne overtager børnene gården. Sønnen, advokat Vester Petersen, står for den daglige 26\n27 drift af gården. I 2005 sælges den og er i dag indrettes til svineavl. Foreløbig er én af de gamle bygninger revet ned for at give plads til en ny stald. Sivested Odde i Til venstre ses stuehuset. Stort folkehold krævede også stort»strygejern«. 27\n28 98 En stuepiges huskeseddel, placeret på indersiden af skabsdør på Sivested Odde. Pognæs Pognæs blev købt af Svend Østergaard, der ejede den indtil sin død i Jens Legarth på»søholm«købte derefter gården og overlod ejendommen til sin svigersøn, Høgh Bentsen. Gården er stadig i slægtens eje, idet Sinnemarie Legarth Høgh Prang-Andersen overtog gården i Sammen med sin mand Finn Prang- Andersen driver de i dag de 540 hektar med korn- og frøavl. Finn Prang-Andersen er formand for Kolindsund Pumpelaug. 28\n29 99 Søholm har på et tidspunkt været den største gård i sundet, men Jens Legarth udstykkede på et tidspunkt ca. 50 tdl. til henholdsvis Pognæs og Søbygaard - så Søholm blev reduceret fra 350 tdl. til i dag 250 tdl. Hele denne øvelse foretog Jens Legarth, idet han på den tid ejede alle tre gårde. Han havde tre børn, som overtog hver sin gård, og han ønskede, at de skulle være lige store - hvilket de omtrent blev med denne øvelse! Søholm var ejet af Legarth familien frem til 1969, hvor familien Wistoft købte den. I 1985 køber Claus Wistoft den af sin far og sælger den 1.marts 2007 videre til Black/Zacho I/S. I begyndelsen af 1970 erne har bygningerne været benyttet til efterskole. Da skolen efter få år må lukke, bliver hovedbygningen bygget om. Ombygningen foregik omkring 1975 og var et vinterprojekt for folkene på gården helt frem til 1981, hvor den var færdig i sin nuværende form. Bygningen blev ikke brudt ned. Hovedmurene er de samme, som blev bygget omkring De ansatte på Sivested Odde år Benzonshøj Gården købes i 1922 af proprietær Theodor Sørensen. Ved Theodor Sørensens død fortsætter hustruen Elisabeth og sønnen Johannes Vester-Sørensen driften. 29\n30 I dag er det Johannes og Anna-Lise s søn Niels Theodor og svigerdatteren Birgitte, der driver den med svineavl. Benzonshøj år Pumpehus i Kolind Sund\n31 Efter lavningen, hvor Vedø ligger, kommer der meget stejle skrænter på højre hånd. Her starter Kolindbro en langstrakt bebyggelse, som nu er delt i to, efter at man fik bygget omfartsvejen. Vi drejer ind i den lille enklave, som blev afsnøret af vejen og er nu tilbage i Sønderhald Herred. Første gang man ser Kolindbro, melder spørgsmålet sig: Hvorfor i alverden har man placeret huse på dette sted? Kommer man en vinterdag, hvor engstrækningerne både øst og vest for Kolindbro er oversvømmede, kan man bedre forstå det. Man må tænke tilbage til tiden med det oversvømmede Kolindsund. Kolindbro var frem til Kolindsunds afvanding i 1870 erne én af de få forbindelser mellem Nordog Syddjursland. Vi må forestille os den store sø, som strakte sig fra Kolind til Grenå. Mod 31\n32 vest mod Ryomgård, Pindstrup og Thorsager - var der lavtliggende sumpede og vandfyldte områder. På det smalleste sted her ved Kolindbro har der i århundreder været forbindelse mellem de to områder. Først med»færge «og siden gennem et vadested, hvor der senere er bygget en bro. I 1630 erne opstod der en sag mellem fruen på Vedø, Kirsten Sandberg, som var gift med Gert Bryske, og præsten i Kolind. Præsten ville ikke have, at man benyttede den sædvanlige vej over sundet ved Kolindbro, idet han mente, at den gik på præstegårdens jorder. Sagen endte i retten, men præsten fik ikke ændret vejforløbet. Hvornår den første bro er bygget, vides ikke. Men i 1768 omtales broen i»den danske Atlas «som»en smal Bro af 3 Alen«. I 1833 kan man i en annonce i Aarhus Stiftstidende læse»at den saakaldede Colind-bro beliggende mellem Sønder Hald og Sønder Djurs Herreder, den 31 te denne Maaned tages under Reparation, og at Farten over Broen derved vil bli- Kolindbro 102 ve standset i 8 Dage. Dette bliver hermed bekjendtgjort til Underretning for de Vejfarende. Vedø d «Sign. J.B.Secher. Hvordan man så har klaret sig i de 8 dage, ved vi ikke, men mon ikke der har været sat pramme ind? Bebyggelsen er placeret på en lav landtange, som skyder sig ud fra de stejle skrænter på nordsiden ad sundet og ligesom strækker sig over mod Kolind. Ikke meget ca. en meter er området hævet over det omgivende sund men nok til ikke at blive helt oversvømmet, når vandet stiger og omdanner engene mod øst og vest til store søer. Hvor vejen går mod Sivested, har der ligget en gammel færgelade og en købmandsgård. Her har der også været en lille havn med en bro, hvor småskibe omladede varer til og fra Grenå. Her fra stammer navnet Kolind bro. 32\n33 Kolindbro Den gamle vej fra Kolind snoede sig ind gennem Kolindbro, og mellem Sivestedvej 17 og 19 fortsatte den tværs over den nuværende Korupskovvej og op ad bakken mellem Korupskovvej 15 og 17. Et stykke oppe delte den sig. Man kunne fortsætte op over bakken for at ende i Koed, eller man kunne følge den til venstre ned langs bakkerne, hvis man skulle direkte mod Ryomgård. Ved jernbaneoverskæringen gik vejen over på modsatte side af jernbanelinien for at følge denne videre mod Ryomgård. Vejen gennem Kolindbro blev asfalteret i 1940 erne, hvor man også byggede den nuværende Korupskovvej hen over engene. Omfartsvejen uden om Kolindbro blev bygget omkring 1980 og gjorde samlingen af huse til en lille aflukket landsby. I de seneste år er der kloakeret og lagt vand- 33\n34 Kolindbro ca Landpost Johannes Laursen Pind foran huset Sivestedvej 15. Pind cyklede postruten Sivested og Tøstrup. Senere fik han formiddagsruten til Koed og Sundby. Om eftermiddagen havde han Kolind. Dengang var der udbringning to gange om dagen. Ingeborg Willums barndomshjem i 34\n35 Kolindbro, Sivestedvej nr. 15. Huset lå helt ud til de ofte oversvømmede enge. Køkkenet vendte ud mod engene. Der var en lille dagligstue, en»pæn«stue, en lille entré og et soveværelse. Udhus med vaskehus og das. Vandpumpe i gården. Hønsehus i haven. I nabohuset boede Marie og Kristian Poulsen. 104 ledning fra Kolind Vandværk ud i området, men ikke alle er tilkoblet vandværket. Flere har stadig egen brønd med pumpeværk. Og hvem har boet her? Der findes ikke mange papirer, som fortæller om Kolindbro, men vi er dog truffet på enkelte navne fra gammel tid. Den 4. juli 1864 oprettes der en købekontrakt mellem gårdejer Anders Jensen, Sivested, som sælger halvparten af et hus i Colind Bro til Ludvig Brock Wærnskjold. Huset har ti fag mur- og bindingsværk og er tækket med strå. Det ligger på en grund, som lejes af Jens Poulsen, Koed. Anders Jensen og Ludvig Brock Wærnskjold opretter et handelsinteressentskab i detailhandel. Det må have været stedets købmandsforretning. Anders Jensen har tidligere købt huset af købmand Jacob Busse, Grenå. Det ser også ud til, at en tidligere ejer hed R. M. Harbo. Vi kan gætte på, at forretningen ikke er gået så godt, idet Anders Jensen på et tidspunkt låner 250 rdl. af ungkarl Laurids Christian Anton Christensen. I 1865 skylder forretningen 948 rdl. for leverede varer fra købmand Busse. Denne fordring transporterer Busse videre til købmand C. J. Momme, Grenå. I juni 1867 er gælden til Momme steget til 2000 rdl., og der udstedes en panteobligation med pant i gården matr. nr. 4 i Sivested by. Den 1. juli 1867 ophæves handelsinteressentskabet og gælden opgøres som flg.: Købmand Momme, Grenå 1658 rdl., Kaptain, købmand R. W. Marcus, Grenå 30 rdl., Rebslager Th. Sørensen, Grenå 35 rdl., Købmand J. U. Gerdes, 35\n36 Århus 222 rdl. Fra den 3. august 1867 må der være kommet ny købmand i Kolindbro, idet der denne dato er udstedt næringsbrev til Anton Ludvig Justesen, Kolindbro, med tilladelse til at drive detailhandel. Fra 1890 erne ved vi, at Søren Andersen Sloth var medhjælp hos sin bror, som var købmand i Kolindbro. Søren Andersen Sloth havde i 1880 erne været smed i Mårup. Og mon ikke det er den samme købmand, nemlig J. P. Andersen, som Anders Christian Andersen var ansat hos fra A. C. Andersen blev født i 1869 og voksede op i Kærende. Som 10-årig blev han hjorddreng på Ny Ryomgård. Senere landvæsenselev, men skiftede job i 1884, hvor han kom i lære hos købmanden i Kolindbro. Efter at have været ansat hos forskellige købmænd, lejede han en købmandsforretning i Koed. Efter tre år rej- A. C. Andersen. 105 ste han videre, men i 1903 vendte han tilbage til egnen, idet han byggede forretning på Slotsgade i Ryomgård. I 1938 solgte han den og flyttede til Odense. Fra hans let læselige håndskrevne erindringer gengiver vi afsnittet fra læretiden i Kolindbro.»En søndag i September 1884 gik Far og jeg hen til en Købmand, J. P. Andersen i Kolindbro, der boede ¾ Mil borte for at høre om en Læreplads. 36\n37 Købmanden og Far havde været Kammerater i Krigen 1864, og var saaledes gamle Bekendte, og de talte om gamle Dage. Da Far havde fortalt om vores Ærinde, sagde Købmanden til mig:»naa, Du vil være Købmand. «Ja, det vilde jeg da gerne, og Købmanden sagde saa, det er der ikke noget ved, men Du kan jo prøve, det er Lysten der driver værket. Og det blev saa bestemt, at jeg skulde komme til November. Jeg skulde tiltræde den 2. November Det var en Søndag, og jeg begav mig paa Vej om Formiddagen. Jeg kikkede af og til ned paa mine blankpudsede, franske Træsko og tænkte, at herefter vilde de altid kunne være pæne, i en Butik var der ikke Snavs af nogen Slags, som dér hvor jeg kom fra. Naturligvis var alt helt nyt for mig, og jeg brugte hele Eftermiddagen til at gaa og kigge paa Sagerne, saadan at jeg om Mandagen kunde vide lidt om Tingene. Vi skar selv vore Papirposer til, og klistrede dem og stemplede dem, hvis der kunde blive Tid til det, ellers ikke. Baiersk Øl fik vi i Ankre og ½ Tønder, og tappede det af i Halvflasker. Det var en kold Omgang om Vinteren at staa ude og skylle Flasker til Øllet. Alle Varer fik vi paa den Tid i originale Kolli, for Expl. skotsk Farin i store Fade af Træ, hvori der var fra 1000 til 1500 Pund, og skaaren Melis kom fra Itzeho i Toppe. Vi fik kinesisk The i løs Vægt i store firkantede Trækasser med Blyindlæg, Kaffe i originale Sække, kinesisk Kanel i Bundter paa ca. 1 Pund, pakket i firkantede originale Trækasser, hvorpaa kinesiske Bogstaver, Brændevin og Akvavit i Tønder og Ankre. Vi købte alt hvad Landmændene havde at sælge: Korn, Smør, Uld, Huder, Skind, Talg, Æg i Snesetal og solgte dem alt hvad de havde Brug for: Kolonial, Kul, Tjære, Reb, Tvist, Lysgarn, Kærter, Markfrø, Redskaber, Isenkram o.s.v. Om Vinteren fik vi en Mængde Korn, og da det var meget begrænset, hvad vi kunde have paa Lager, maatte vi flere Gange om Ugen sende Vognladninger til J. Ankerstjerne i Randers. Karlen og jeg maatte da op tidligt om Morgenen for at maale op og køre til Stationen og indlade i Jernbanevogn, som regel 50 tønder. 37\n38 Vi skulde være færdige til det blev lyst. Naar det blev Dag begyndte Landmændene at komme, og det blev de ved med hele Dagen. 106 Noget af det, vi døjede mest med, var Smør fra de Steder, hvor der kun var en eller to Køer. Det var samlet paa for længe og var eller blev hurtigt harsk, og det endte som Regel ude i Vognsmørelse Tønden. Gaardmændene havde to Smørbøtter med deres Navn paa, og mens den ene var hjemme til Fyldning, blev den anden sendt bort med Smør. Vi solgte Smørret til Aarhus. Engang midt i 80 erne, da vi solgte hollandsk Butterine, og der blev Tale om at lave dansk Margarine, blev der holdt mange Møder om den Sag. I min Læretid var der ikke megen Fritid for Butiksfolk. Til daglig, om Sommeren, lukkede vi Butikken op Kl. 6 og om Vinteren Kl. 7. Om Søndagen var Butikken aaben til Kl. 9 Formiddag, og igen fra Kl. 4 Eftermiddag. Aften-Lukketid var meget forskellig, saavel Hverdage som Helligdage. Det bestemte Kunderne, der var ingen Lov herom. Det kneb altid med at faa lukket Søndag Formiddag Kl. 9 Kunderne blev ved at komme efter den Tid. Da jeg havde været der i to Aar, sagde Købmanden til mig:»nu kan Du ikke 38\n39 Næringsbevis til Anton Ludvig Justesen af Kolind Bro i Koed Sogn, udstedt 3. august\n40 107 lære mere her, nu maa vi se at finde en anden Plads til Dig, hvor Du kan lære noget mere, og helst i en Købstad«. Der var ikke aftalt noget om Løn til mig, Kost og Logi var en Selvfølge, men jeg fik alligevel for det første Aar 50 Kr. og for det andet 75 Kr. Det var jeg glad for og stolt over, da jeg derved kunde se, at Købmanden satte Pris paa mig. Med min Principals Hjælp lykkedes det mig at faa plads som Forbundter i en Forretning i den østligste Købstad i Jylland, altså Grenaa, hos Severin Rasmussen-Gidsel.«Et eller andet sted i nærheden af broen har der også ligget et brohus med en bro-betjent. Hans opgave har været at opkræve told af de varer, som skulle fragtes over broen. Indtægterne skulle bl.a. gå til vedligeholdelse af broen. Brohus og handelsplads mistede sin betydning, da sundet blev tørlagt og jernbanen blev bygget. En del af jorden i Kolindbro er gammel»byjord «fra Koed. Vi har besøgt Lise og Frode Pedersen i Sivestedvej 10 for at få mere at vide om bysamfundet. Parret har boet her siden 1971, men Lise har haft sin barndom i nr. 11 fra De ældste huse er nr. 1, 8, 10 og 19 og er nok fra omkring Sivestedvej 10 er bygget i Ejerne af dette hus og ligeledes ejerne af gården i nr. 19 har siden slutningen af 1800-tallet haft et problem! I servitutterne hedder det,»at der på matriklen ikke må udskænkes stærke drikke«. Disse to matrikler var behæftet med flere servitutter, og årsagen var, at de var naboer til den daværende købmand og kro, som boede i nr. 8. Vi har da haft lidt svært ved at overholde servitutterne, siger Frode. Og det koster ca kr. at få ændret disse servitutter. Lige over for kroen er der en åben plads ved siden af nr. 15. Her var der tidligere en hestestald, hvor rejsende kunne opstalde, når de besøgte kroen. Sivestedvej 5: Folketingsmedlem Frants Mortensen fra Sundby boede her, før han flyttede til Ryomgård i Sivestedvej 6: Det senest byggede hus. Bygget 40\n41 af Hans Kartinus omkring I 1957 købte Grethe og Tage Frandsen huset og oprettede autoophug. Pladsen blev efterhånden for lille, så i 1967 købte de Sivestedvej 12 af Petri Balle og fortsatte forretningen derfra. Sivestedvej 7: Her har boet en hestehandler ved navn Jens Møller. Under krigen havde han opstaldet heste, som blev benyttet under arbejdet med at bygge Tirstrup Flyveplads. Sønnen Børge Møller var slagter i Thorsager. 108 Sivestedvej 8: Købmand og kro. Senere indrettedes huset med to lejligheder. Sivestedvej 9: Ejner og Kirstine. Han var ansat hos slagter Sørensen i Kolind. Sivestedvej 10: Rasmussen, som var post. Han havde en søn, der var snedker hos Thorvald Rasmussen i Kolind. Senere møller Marius Munk, som i begyndelsen af 1900-tallet var bestyrer af Vedø mølle. Fra 1971 Lise og Frode Pedersen. Sivestedvej 11: Huset blev kaldt»løvhytten«, fordi det på et tidspunkt var overgroet af efeu. Rasmus Peder Pedersen og hustru boede i underetagen. Her var der to stuer, et soveværelse og et køkken. På første sal boede datteren Dora og svigersønnen Svend Richard Sørensen og deres efterhånden 5 børn. Man udvidede med et værelse helt ud i skunken. Her sov de 5 børn! Sivestedvej 12: Petri Balle sælger i 1967 til Grethe og Tage Frandsen, som flytter deres autoophug her til fra Sivestedvej 6. Af miljømæssige årsager stoppede de med autoophug i 1970, men Tage fortsatte med skrothandel. Sivestedvej 15: Omkring : Landpost Johannes Laursen Pind, Jens Kristian Jensens barndomshjem. Sivestedvej 17: Dagmar og August Høegh, Frida og Sigvald Høegh, Jens August Høegh. Huset har tidligere været delt i to lejligheder. 41\n42 Bilkirkegården i Kolindbro. 109 Sivestedvej 19: Martha og Martin Olesen, sønnen Erik og svigerdatteren Grethe Olesen. For år tilbage skulle man efter et dødsfald have kisten ud af huset, men disse gamle huse havde smalle gange, hvor det var umuligt at dreje med en kiste. Så man måtte tage et vindue ud og så løfte kisten den vej. Beboere i Kolindbro som vi ikke har kunnet stedfæste: 1914: Landpost Anthon Rasmussen, Jens P. Jensen og Anton Rasmussen. 1921: Aksel Jensen. 1929: Niels Laursen. 1940: Jens Peter Jensen. Når man besøger Kolindbro en vinterdag, hvor vandet står meget højt på engene rundt om byen, er det naturligt at spørge, om der har været oversvømmelser, hvor vandet er kommet helt ind til husene. Lise Pedersen kan fortælle, at i hendes barndom kunne de om vinteren sætte sig på nederste trappetrin ved nr. 11, tage skøjterne på og løbe direkte ud på isen. Her kunne de så vælge at løbe til Koed eller langs med de oversvømmede kanaler ud i sundet. Under en forhøjet vandstand sejlede en af beboerne rundt mellem husene i sin robåd for derefter at ro til Kolind for at handle. 42


Få 3 tilbud på opsætning af plankeværk i Bogense – Billig Billigst\nDu er her: Forside / Tømrer / Opsætning af plankeværk i Bogense\nEn tømrer kan hjælpe dig med opsætning af et plankeværk. Bogense har mange tømrere med erfaring i at sætte plankeværk, hegn og rækværk op. Vil du gerne spare penge på opsætning af et plankeværk i Bogense, kan du bestille 3 tilbud lige her. Det er hurtigt, nemt og helt uforpligtende for dig.\nLad en tømrer lave et flot plankeværk til dig i Bogense\nEt plankeværk er konstrueret af planker, som typisk vil være af træ. Man får det mest holdbare resultat ved at bygge et plankeværk af trykimprægneret træ, så det er modstandsdygtigt over for råd og svamp. Det er nemlig hård kost for træ at stå ude, og især plankeværkets stolper er udsatte for konstant fugt, fordi de står i jorden. En professionel tømrer i Bogense ved naturligvis alt om træ, så han kan hjælpe dig med at vælge det rigtige træ til dit nye plankeværk, hvis du er i tvivl.\nEt plankeværk opført i træ skal vedligeholdes med maling eller olie, som beskytter mod sol, vind og regn. Vil du gerne slippe for malerarbejdet, kan du som et alternativ få opført et vedligeholdelsesfrit plankeværk i fx komposit. Det kan en tømrer i Bogense også hjælpe dig med.\nFå 3 tilbud på opsætning af plankeværk i Bogense\nHar du et begrænset budget, eller vil du bare gerne spare penge på opsætning af dit nye plankeværk, kan du med fordel indhente flere tilbud med priser fra hegnsmontører og tømrere i Bogense og omegn. Det er ret nemt, hvis du fx bestiller 3 tilbud hos 3byggetilbud, som vi reklamerer for. De har specialiseret sig i at formidle kontakt mellem kunder og håndværkere. Her kan du bestille tilbud på mange forskellige byggeopgaver som fx opsætning af et plankeværk i Bogense.\nAlt hvad du skal gøre er at beskrive ganske kort, hvad du gerne vil have udført. Du kan fx angive, hvor langt eller hvor højt hegnet eller plankeværket skal være. Måske har du også gjort dig overvejelser om, hvordan dit nye plankeværk skal se ud. Skal det fx lukke af for indsigt, så du kan få mere privatliv i din nye have? Eller vil du gerne trygt kunne lade dine børn lege i haven uden at bekymre dig om, hvorvidt de pludselig løber ud på vejen?\nNår du har sendt din opgave ind, vil du i løbet af få dage modtage 3 tilbud med priser på opsætning af et plankeværk i Bogense. Du vil modtage tilbud fra seriøse og professionelle håndværkere med et dansk cvr-nummer. Det vil være typisk være tømrere fra dit lokalområde i Bogense og omegn. Derefter står det dig frit for at vælge det tilbud, som du synes bedst om. Falder ingen af tilbuddene i din smag, kan du også sige nej tak til dem alle 3. Det er som tidligere nævnt helt uforpligtende for dig at bestille 3 tilbud med en pris på opsætning af et plankeværk i Bogense.\nTags: Bogense, Hegn, Opsætning, Plankeværk\nPrevious Post: « Pris for nybyg af dobbelt carport i Aars\nNext Post: Få 3 tilbud på fliserens i Hasseris »


Historisk-Topografisk Selskab for Frederiksberg » Stationen, der aldrig kom\nStationen, der aldrig kom\nFra de første jernbanelinjer førtes over Frederiksberg i 1863 og i de næste 70 år havde byen kun en jernbanestation – den gamle banegård ved Solbjerg Plads, der står der den dag i dag. Med de første S-baner i 1934 blev Frederiksberg koblet sammen med Hovedstadsmetropolens nærbanenet og fik – udover en helt ny og efter tiden meget moderne S-banestation ud til Falkoner Allé – yderligere to S-togstationer – Fuglebakken og Godthåbsvej (nuværende Grøndal). Da den første del af S-banen til Ballerup mellem Valby og Vanløse blev taget i brug i 1941, åbnedes stationen ved Peter Bangs Vej, men faktisk var Frederiksberg nogle år før tæt ved at få endnu en S-banestation. Med afsæt i udviklingen af hovedstadens jernbanelinjer frem til 1930´erne, og Vestegnens trafikproblemer i dette årti, tegner artiklen historien bag Roskildevejs S-banestation –Stationen der aldrig kom.\nSom følge af Hovedstadsregionens vokseværk og udbygningen af det danske jernbanenet ændredes linjeføringerne af regionens banelinjer talrige gange, siden den første jernbane i 1848 fra Roskilde og Valby blev ført ad det nuværende københavnske Vesterbros Sønder Boulevard frem til byens første banegård lige ud for Tivoli.\nDe skiftende linjeføringer af Hovedstadens banelinjer kom i afgørende grad til at præge Frederiksbergs bebyggelse, men fik i meget lang tid ikke afgørende betydning for den interne kollektive trafik på Frederiksberg og mellem byen og de københavnske bydele. Den blev overladt til det stadig mere vidtforgrenede net af sporveje og omnibusser, men Frederiksberg banegård var længe byens eneste station, og blev mellem 1863 og 1911 betjent af Vest- og Frederikssundsbanens tog. I disse år havde Frederiksberg dermed direkte togforbindelse med både købstæderne rundt om i landet og Københavns daværende hovedbanegård ved den nuværende Vesterport Station.\nÅbningen af Københavns tredje og nuværende banegård i 1911 og de nye linjeføringer, der gennemførtes i den forbindelse, førte til en amputation af Frederiksbergs direkte persontrafik til Københavns Hovedbanegård og det øvrige land. Da den nye og nuværende godsbanering åbnede omkring 1930, forsvandt de sidste rester af de tidligere banelinjer indover Frederiksberg, og byen blev en blindtarm i det danske jernbanenet, selv om godstrafikken langt ind i den sidste halvdel af det 20. århundrede havde stor betydning for det frederiksbergske erhvervsliv. Fra 1930 betjentes strækningen Frederiksberg-Vanløse-Hellerup af små lette benzinmotorvogne og fra 1934 af S-tog, der sammen med det øvrige S-banenet fra samme år omfattede strækningen Valby-Hovedbanegården-Hellerup-Klampenborg, og fra 1936 tillige linjen Hellerup-Holte.\nI forhold til de forstadsdannelser, der var sket i Hovedstadsmetropolens nordlige del, havde bebyggelses- og befolkningstilvæksten i Vest- og Nordvestegnen været så meget mindre, at indbyggertallet i egnens kommuner i 1940 kun kom op på godt 50.000. Alligevel var der opstået flere forstadsbyer – dels lige uden for grænsen til København i Hvidovre og Rødovre – dels i stationsbyerne langs Vest- og Frederikssundsbanen.\nMens der i slutningen af 30´erne var etableret et vidt forgrenet sporvejs- og omnibusnet i Hovedstadsmetropolens center, Frederiksberg og København, og Gentofte-forstaden, S-bane mellem centret og forstæderne langs Klampenborg- og Holtebanen samt direkte sporvogns- og trolleybusforbindelse mellem København og Søborg, Lyngby/Sorgenfri og til flere steder i Gentofte Kommune, var Hovedstadsmetropolens nordvest – og vestegn, trods de forstæder, der var opstået, og i lyset af den yderlige forstadsvækst, der snarligt kunne forventes, ganske underforsynet med lokale kollektive trafikforbindelser.\nEfter Valby, hvor S-banen have endestation mod vest, betjentes de eksisterende ældre stationer på Frederikssundsbanen og Vestbanen til Roskilde af lokale motortog med en noget hyppigere drift, og i 1931 etableredes trinbræt med billetsalg i Vridsløse (senere Albertslund) og fire år efter også i Hvidovre. Herudover var der siden slutningen af 20´erne oprettet nogle radiale busruter ad Roskildevej ind mod hovedstaden. I 1920 åbnedes fra Vridsløse en privat rute, der blev ført frem til Frederiksbergs endestation for linje 17 på Peter Bangs Vej, og året efter en ligeledes privat rute fra Ålholm Plads, i det københavnske Vigerslev, via Rødovre, Herstedøster til Ledøje. Ålholm Plads, der også var endestation for sporvejene, var dermed blevet udgangspunkt for buslinjerne til Vestegnen, og i 1922 omlagdes den første Vestegns-rute nu til at betjene linjen Ålholm Plads – Taastrup, ligesom der samme år fra pladsen åbnedes endnu en privat rute til Vallensbæk over Brøndbyøster. I 1925 oprettedes en busrute fra Ålholm plads til Jyllinge over Taastrup og Sengeløse. Ruten blev to år efter omlagt, således at den i stedet kørte over Hedehusene, hvor der skabtes direkte overgang til en busrute til Roskilde. Udover disse forstadsruter etableredes i 1923 en fjernbusrute fra Ålholm Plads til Stege over Taastrup, Køge, Faxe og Præstø.\nI starten af 30´erne begyndte DSB rundt om i Danmark at overtage de private rutebilruter, der løb parallelt med jernbanerne eller mellem to købstæder. Som følge heraf overtog statsbanerne allerede i 1932 ruten til Stege og ruten Korsør-Roskilde, der to år efter forlængedes til Ålholm Plads. I de to følgende to år overtog DSB de private lokalruter til Taastrup, Hedehusene og Vallensbæk, hvorved statsbanerne kom til at sidde på væsentlige dele af Vestegnens trafikbetjening. Mens en forlængelse af S-banen fra Valby til Glostrup, som følge af de store omkostninger til anlæg af et nyt dobbeltspor og nye stationer, var udskudt, gik DSB i slutningen af 30´erne i gang med at omdanne stækningen fra Valby til Ballerup til S-bane. I første omgang koncentreredes anlægsaktiviteterne fortrinsvis til linjen mellem Valby og Vanløse i form at en hævelse af selve baneterrænet, udlægning af andet spor, opsætning af køreledninger og ombygning af Vanløse og Valby stationer.\nVestegnens trafikale underforsyning, udskydelsen af S-banen til Glostrup, og påbegyndelsen af Ballerup-banen, der udenfor København og Frederiksberg, i Herlev og Ballerup, havde et mindre tæt befolket opland, gav anledning til stor utilfredshed på egnen. Allerede i 1935 havde Vridsløselille Grundejerforening forsøgt at påvirke DSB til at elektrificere og udvide Roskildebanen til Taastrup, og i 1938 tog foreningen kontakt til en lang række andre grundejerforeninger i Vestegnen, samt en forening af pendlere på strækningen, for at yde en samlet indsats for en tiltrængt forbedring af trafikbetjeningen af egnen. Initiativet resulterede i første omgang i afholdelse af et stormøde på Jernbanehotellet i Glostrup d. 29. november 1938. Til mødet var der – udover de initiativtagende foreninger – tillige repræsentanter fra egnens sognekommuner, Frederiksberg Kommunalbestyrelse, medlemmer af Københavns Amtsråd, kredsens folketingsmand, NESA, trafikministeren og DSB’s generaldirektør. Inden mødet var der trykt og udsendt et debatoplæg indeholdende fire krav. Dels et eller to yderligere nye spor mellem Valby og Taastrup, således at trafikbetjeningen kunne intensiveres i form af halvtimes drift med faste minuttal og strækningen senere omdannes til S-bane. Dels en trolleybuslinje Taastrup – Kongens Nytorv i Københavns city. Dels et mere retfærdigt takstsystem, således at det svarede til det, der var gældende på banerne i nord-forstæderne, og endelig indførelse af Vestegnens lokaltog til Østerport Station.\nStormødet vedtog enstemmigt en resolution med de fire programpunkter og nedsatte med deltagelse af de initiativtagende foreninger, sognekommunerne samt tre amtsrådsmedlemmer ”Trafikudvalget nedsat af Foreningerne i de vestlige Forstadskommuner”. Udvalget henvendte sig frem til det sene efterår 1940 flere gange til både DSB’s generaldirektør og trafikministeren for at få gennemført de fire programpunkter, der var vedtaget ved stormødet i Glostrup. Udover en forlængelse af Vestegnstogene til Østerport i 1939 kom Vestegnens trafikudvalg ikke igennem med sine initiativer. De statslige myndigheder henviste til de for store omkostninger ved sporudvidelserne og elektrificeringen af Vestbanen frem til Taastrup, og henviste i øvrigt til, at de eksisterende forbindelser på banen og rutebilerne på Roskildevej måtte bære trafikken i en længere periode.\nI forhold til Vestegnens trafikinitiativ deltog Frederiksberg Kommune med en repræsentant allerede ved stormødet i Glostrup i november og havde – mens Vestegnens Trafikudvalg i de følgende år rettede henvendelse til de statslige myndigheder – særlig interesse i den trolleybuslinje, som indgik i udvalgets firepunktsprogram for en forbedring af de kollektive trafikforbindelser mellem vestegnen og hovedstaden. På den største del af banestrækningen, der var under omdannelse mellem Valby og Vanløse, ville den nye S-bane således løbe gennem Frederiksberg, men det lå fra starten fast, at der i byen kun ved krydsningen af Peter Bangs Vej skulle opføres en højbanestation med ø-perron og overdækket trappe til ekspeditionslokalerne i gade-niveau, ligesom der ikke var tale om forbedringer af rutebilbetjeningen af Roskildevej og heller ikke den del af landevejen, der løb gennem Frederiksberg. En S-togstation svarende til Peter Bangs Vej var derimod planlagt opført i det københavnske Valby ved krydsningen af Valby Langgade, og der førtes samtidig forhandlinger mellem DSB og Københavns Sporveje om at føre de eksisterende DSB rutebil-linjer fra Vestegnen hertil.\nEn sådan løsning ville ifølge Vestegnens Trafikudvalg ”ikke være nogen Løsning, men et eksperiment med at sætte Københavns vestlige Forstæder en Menneskealder tilbage”, da DSB rutebilerne ad Roskildevej kun halvt løste deres opgave. Lige som det var tilfældet med KS’ og NESA’s samtidige indførsel af trolleybusser langs Lyngbyvej, skulle trafikudvalgets foreslåede trolleybuslinje sikre en direkte forbindelse ad Roskildevej fra Taastrup til Kongens Nytorv for dem, der boede langs Roskildevej, og dermed længere fra Vestbanens standsningsstationer.\nFor at fremme sagen gennem en kommunal anbefaling fremsendte Vestegnens Trafikudvalg til egnens sognekommuner og Frederiksberg Kommune i maj 1939 en kopi af en skrivelse til trafikministeriet om etablering af en S-banestation ved krydsningen af Roskildevej. I brevet til ministeriet henvistes til den betydning denne station ville have for samarbejdet mellem S-bane og trolleybuslinjen ad Roskildevej, som udvalget forventede snarligt ville blive en realitet. Trafikudvalget pegede i brevet desuden på de tidligere planer om anlæggelse af en station ved Roskildevej og det uhensigtsmæssige i at lægge stationen ved krydsningen af Valby Langgade, som i forvejen betjentes af 2 sporvognslinjer. Denne stationsplacering ville efter trafikudvalgets vurdering udelukke Vestegnens befolkning fra at benytte S-banen, og for borgerne i denne del af Valby var der kun 750 meter og 7 minutters gang til Valby Station og 650 meter eller 6 minutters gang til den ønskede Roskildevej S-station.\nHenvendelsen til Frederiksberg Kommune gav anledning til en større undersøgelse i Den tekniske Forvaltning, der indstillede til kommunalbestyrelsen, at Frederiksberg Kommune overfor Vestegnens Trafikudvalg, og dermed også de statslige myndigheder, anbefalede etableringen af en S-banestation ved Roskildevej i stedet for Valby Langgade, som det udtaltes ”idet man erkender, at en sådan station også vil være et gode for kommunens borgere og persontrafikken ad Roskildevej”.\nTil grund for indstillingen pegede Den tekniske Forvaltnings undersøgelser på de fortrin, en S-banestation ved Roskildevej og den foreslåede trolleybus-linje ville have for både Vestegnen og for Frederiksberg by. Roskildevej var mellem Klovtofte i Taastrup og Damhussøen under udvidelse, og i lyset af, at der snarligt ville blive gennemført tilsvarende udvidelser af vejen gennem det korte stykke på det københavnske Vigerslev og på Frederiksberg, hæftede forvaltningen sig blandt andet ved den direkte og moderne forbindelse til Vestegnen, der, i lighed med forholdene på Lyngbyvej, ville blive skabt med trolleybuslinjen, men også en stærkt forbedret betjening af den frederiksbergske del af Roskildevej, og mellem denne del af byen og Københavns Vesterbro og city. Selve Roskildevej-stationen ville efter Den tekniske Forvaltnings vurdering få stor betydning for Vestegnens busforbindelse til S-banenettet, og også lokalt være et stort gode for den snarligt forventede bebyggelse af den tilbageværende ubebyggede del af Frederiksberg, som netop lå langs den vestligste del af byens del af Roskildevej.\nDa anlægsarbejdet i forbindelse med en S-banestation ved Valby Langgade endnu ikke var påbegyndt, var der efter forvaltningens skøn ingen grund til at afvise en anden placering af stationen, hvorved der også i stedet for Ålholm Plads i Vigerslev kunne etableres endestation for de øvrige private rutebiler vestfra. Endelig opstillede forvaltningen en beregning over stationsintervallerne, der påviste, at afstanden mellem en Valby Langgade-station og Valby og Peter Bangs Vej ville være henholdsvis 750 m og 1350 m, mens der med en Roskildevej station ville være henholdsvis 1400 m og 700 m til Valby og Peter Bangs Vej. Stationsintervallernes fordeling ville således være den samme, uanset om man lagde S-banestationen ved Valby Langgade eller Roskildevej, men spørgsmålet var, hvilken kommune der skulle have det længste stationsinterval på den nye S-banestrækning.\nSelv om Vestegnens Trafikudvalg ved et efterfølgende møde med trafikministeren og kredsens folketingsmand kunne diske op med en klar anbefaling af både trolley-buslinjen Taastrup-Københavns city og etablering af en Roskildevej S-banestation fra samtlige af Vestegnens sognekommuner og den anden storby i Hovedstaden, Frederiksberg, gjorde heller ikke denne henvendelse indtryk. Bl.a. af hensyn til Københavns Kommune holdt DSB fast i en S-banestation ved Valby Langgade, og en måned efter, at S-banestrækningen Valby-Vanløse blev indviet, flyttedes DSB’s Vestegnsrutebiler fra den gamle endestation ved Ålholm Plads til stationen ved Langgade, hvor der var anlagt en mindre busterminal. Holtebanens S-tog kom til at betjene den nye strækning videre til Vanløse, hvorfra der var blevet etableret omstigning til lokaltog til Frederikssund, der således ikke længere fremførtes direkte til Københavns hovedbanegård. Som følge af mangel på beton og cement i besættelsesårene gik anlægsarbejder i forbindelse med videreførelsen af S-banen til Ballerup i stå, og først efter befrielsen kom anlægsarbejder igen så småt i gang.\nHeller ikke Vestegnens og Frederiksbergs drøm om trolleybusser langs Roskildevej blev en realitet. KS og NESA holdt sig tilbage, og besættelsen lagde en bremse på nye initiativer og førte til en indskrænkning af rutebildriften på og til Vestegnen. Efter befrielsen i 1945 indførtes 20 minutters drift fra Langgade til Glostrup og time-drift til Taastrup. I 1949 oprettede DSB sideruter til Brøndbyøster og Brøndbyvester, og indførte 10 minutters drift til Glostrup og 20 minutters drift til Taastrup. I 1947 og 1954 førtes KS’ omnibusser ud ad den yderste del af Roskildevejs frederiksbergske del med endestation ved henholdsvis Skellet og Damhussøen, ligesom de private Hvidovre-ruters net blev udvidet. Først i 1953 åbnede S-banen til Glostrup.


Jens Unmack - Risiko helt alene\n31.10.2018, 20:00 til 22:00\nFor første gang tager Jens Unmack afsted helt alene. Med sig har han numre fra det store Love Shop-katalog og fra sine soloalbums.\nHør sangene som de nok først opstod; fra Jens Unmacks mund akkompagneret af hans guitar alene. Og med plads til at grave dybere i teksterne og historierne bag.


Vi har fornøjelsen af, at byde jer indenfor i denne store og totalrenoverede 2V andelslejlighed, øverst beliggende i en af Vesterbros mest attraktive gader.\nLejligheden er en flot 2V andelslejlighed på 67 kvm, med flere detaljer bl.a. flotte nye gulve, fritstående bjælker, muret skorsten og pudset væg i stuen, der giver lejligheden et præg af den klassiske New Yorker stil.. Den indeholder stort badeværelse med separat bruseniche, soveværelse med indbygget skab samt stort åben køkken/alrum med opvaskemaskine, induktions-komfur og kombi vaske/tørremaskine - alt sammen totalrenoveret indenfor de sidste 5 år og fremstår velholdt og i god stand.\nEjendommen er en velholdt murstensejendom fra 1909 og andelsforeningen, der har eksisteret siden 1964, er veldrevet, og økonomien i ejendommen er særdeles sund - bemærk også at ydelsen på denne lejlighed er særlig lav. Til lejligheden hører også et opbevaringsrum i lejligheden, hvor den kombinerede vaskemaskine/tørretumbler, derudover er der brugsret til et kælderrum.\nSommersted gade er en hyggelig brostensbelagt sidevej til Sønder Boulevard, der starter fra Halmtorvet og slutter ved Enghave station. Sønder Boulevard og Halmtorvet fik i perioden 1999-2003 et ansigtsløft, således det i dag fremstår flot og stringent med bl.a. grønne områder, legepladser mv. Sommerstedgade og Vesterbro gennemgik en omfattende byfornyelse fra 1991-2005, hvor bygningerne bl.a. fik en facaderenovering.\nVesterbro er et af de mest eftertragtede steder i København lige nu. Hele kvarteret har fået et gevaldigt løft, og de fleste ejendomme fremstår rigtig flotte. Der er cafeer og specialbutikker overalt, og der er masser af små grønne og hyggelige oaser bl.a. Sønder Boulevard, Skydebanehaven, Litauens Plads og Enghaveparken hvor både børn, unge og ældre hygger sig. Derudover er der ikke langt til offentlig transport både bus, s-tog (Dybbølsbro) og den nye metro ved Enghave Plads er få hundrede meter væk.\nSå hvis du ønsker en lejlighed med særpræg, albuerum og allerbedste beliggenhed på Vesterbro, er her et usædvanlig godt bud.


Trænger dit trægulv også til en afslibning? - Anchornews.dk\nmarts 29, 2021 Mathias Nielsen 313 Læsninger\nHar du trægulve?\nEn gang var træ det mest almindelige og konventionelle materiale at bruge til gulve i huse og lejligheder i Danmark. Selvom træ stadig er udbredt at anvende til gulve, har det i dag en karakter af at være noget eksklusivt. Grunden til dette er, at der med tiden er kommet mange gode og billige alternativer, som har en række egenskaber som er mindst ligeså gode som dem man finder i det ægte, massive træ.\nAlternativer som vinylgulve og linoleumsgulve er både billige og hårdføre. Derfor er der mange der vælger disse, og det er helt fair. Men det man får med ægte trægulve, som man ikke får med andre typer gulve er en utrolig mængde charme og karakter. Hvis du får hakker i et trægulv, kan man kalde det patina. Hvis du får hakker i et vinylgulv, vil man kalde det slitage. Lyder ikke ligeså flot, vel?\nTrægulve kræver særlig vedligeholdelse\nSelvom trægulve er flotte og nemme at have med at gøre det meste af tiden, kan man ikke komme uden om at de kræver noget vedligeholdelse. Foruden jævnlig rengøring og eventuel lakering, oliering eller anden overfladebehandling, bør de blive slebet engang imellem. En gulvslibning er ikke som sådan besværlig, men det kræver at du hyrer professionelle folk ind med særlige maskiner. Det er ikke noget du selv bør begynde på. Gulvkanonen ApS kan hjælpe dig med at få slebet gulvene, så de bliver flotte som nye igen.\nHvilken type finish vælger du?\nNår du får gulvene slebet ned, skal der en form for finish eller overfladebehandling på, som gør gulvet modstandsdygtigt overfor skidt og smuds og generel slitage. Der er en række forskellige typer finish at vælge imellem, herunder eksempelvis maling, lak, oliering eller lud- og sæbebehandling. Hver type finish har unikke egenskaber, men det er bedst at vælge rigtigt fra start af, da det kan være svært at lave om igen.\n← Danske Bank vs. Nordea – hvilken bank skal du vælge?


Atkins kuren - en omdiskuteret kur, der måske virker på dig\nPrincipperne bag Atkins kuren stammer fra Dr. Robert C. Atkins. Han er manden bag konceptet ‘Dr. Atkins’ nye kostrevolution’, der vender de gængse kostråd på hovedet. Ud med kartoflerne og ind med piskefløden! Han har sammen med sin hustru, Veronica Atkins, sammensat adskillige opskrifter, der skal gøre det let at følge de fire faser i kuren, som du kan læse mere om længere nede i artiklen. Du kan købe Atkins-parrets kogebøger i de fleste boghandler.\nAtkins kuren minder om South Beach kuren i den forstand, at de begge anbefaler minimalt indtag af kulhydrater, men næsten frit slag, når det kommer til fedt og proteiner. Det vil sige, at fedt kød, ost, fløde, smør, nødder, olier og mayonnaisesalater er velkomne gæster i køleskabet, mens eksempelvis brød, ris, pasta og kartofler bliver sat i skammekrogen.\nAtkins kurens effektivitet skyldes det simple faktum, at proteiner mætter bedre end kulhydrater, hvilket medfører at man automatisk spiser mindre. Hvis man spiser meget fedt og samtidig få eller ingen kulhydrater, sætter det desuden nogle fysiologiske mekanismer i gang, der gør, at man føler sig mindre sulten. Kroppen kan nemlig ikke nedbryde fedtet helt, hvis den ikke får kulhydrater, og det betyder, at en del af fedtet bliver omdannet til såkaldte ketonstoffer. Denne proces har en sultdæmpende virkning, hvilket i sidste ende kan medføre et vægttab.\nBagsiden af medaljen er desværre, at effekten af disse ketonstoffer forsvinder, når man begynder at spise normalt – og så melder sulten sig på banen med fornyet styrke. Mange ernæringseksperter mener derfor, at Atkins-kuren ikke kan bruges som udgangspunkt for en livsvarig kostændring. Den kan være god til at kickstarte slankekuren og tabe de første kilo, men herefter må man i gang med en generel kostomlægning, hvis man vil holde vægten.\nAtkins-kuren kan desuden være svær at holde ud i længden. Det kan være lækkert at mæske sig i smør, fedt og fløde i de første par dage, men man kommer faktisk hurtigt til at længes efter en skive rugbrød eller et æble. Så selvom du kun skal følge kuren i en begrænset periode, kan det være hårdt med så hårde restriktioner på madområdet – også selvom der i princippet ikke er noget loft for kalorieindtaget.\nDe fire faser i Atkins kuren:\nFase 1 – Introduktionsfasen. I denne fase må du (blandt andet) ikke røre sukker, alkohol eller hvede. Formålet er at opnå et vægttab ved simpelthen at ændre kroppens kemi – den skal vænnes til at forbrænde fedt i stedet for kulhydrater. Introduktionsfasen skal stabilisere blodsukkeret og begrænse din spisetrang. For at opnå dette skal du følge en 12-punktsplan – og gør du dét, kan du se resultater allerede efter 14 dage. Herefter kan du starte på næste fase.\nFase 2 – Vedvarende vægttab. Her skal du skræddersy et kostprogram efter din personlige smag. I anden fase er det tilladt at indtage flere kulhydrater end i første fase, men du skal stadig finde en balance, der kan holde vægttabet i gang.\nFase 3 – Optakt til stabil vægt. Ved begyndelsen af denne fase skulle du meget gerne være ganske få kilo fra dit endelige mål. Derfor skal du i denne optaktsfase vænne kroppen til en stabil vægt. Det kan gøre denne tredje fase til en lang og sej affære.\nFase 4 – Stabil vægt for livet. Du skulle nu gerne have nået den vægt, som du besluttede dig for at ende med, før du startede på kuren. Nu handler det om at holde vægten, samtidig med at du udvider dit sortiment af fødevarer. Uanset hvad er det en dårlig idé at gå tilbage til dine gamle madvaner, når du har afsluttet kuren.\nEn vigtig del af Atkins kuren er, at du under alle fire faser bør dyrke regelmæssig motion og tage kosttilskud for at få dit behov for vitaminer og mineraler dækket.\nGrundtanken i Atkins er, at man kan tabe sig uden at nedsætte sit kalorieforbrug, hvilket mange ernæringseksperter mener er det rene vanvid. Det burde slet ikke kunne lade sig gøre at tabe sig, hvis kalorieindtaget forbliver uændret, lyder argumentet. Nyere studier viser imidlertid, at Atkins-kuren rent faktisk kan fremkalde et vægttab, men der er stadig tvivl om de langsigtede konsekvenser af kuren. Nogle mener, at kulhydratfattige kure som for eksempel Atkins-kuren kan forøge risikoen for blodpropper i hjertet, diabetes og kræft, men der er endnu ikke forsket tilstrækkeligt inden for disse områder til, at man kan udlede noget definitivt.\nEn af ulemperne ved Atkins og andre lignende kure med et minimum af kulhydrater er, at det kan give forstoppelse. Det skyldes, at man ikke får nok fibre, der som regel findes i fuldkornsprodukter, frugt og grønt. Undersøgelser har vist, at op mod 70% af de personer, der følger en ekstrem anti-kulhydrat-kur, døjer med forstoppelse. Man kan gå hen og få kroniske maveproblemer, hvis man har forstoppelse over længere tid, så vær opmærksom på hård mave, hvis du starter på Atkins kuren.\nKonklusion om Atkins kuren\nAtkins kan være en særdeles effektiv affære, hvis man følger den til punkt og prikke og giver kulhydraterne den kolde skulder. Det kan dog være svært at vænne sig til de restriktive madskemaer. Hvis man ikke duer til at spise flødeis, røde bøffer og hønsesalat til morgenmad, skal man måske overveje en anden kur.\nDe langsigtede konsekvenser af Atkins kuren er endnu ikke kortlagt, men mange eksperter mener, at det kan være farligt helt at undvære kulhydrater i længere tid. Atkins kuren kan derfor næppe bruges som udgangspunkt for en varig kostomlægning, men den kan være god at kickstarte et vægttab med.\nMan skal holde sig for øje, at sulten og de tabte kilo kan melde sig på banen igen, når man dropper kuren. Ergo skal man have et alternativ parat i form af eksempelvis en varig kostomlægning.\nMit eget program “Naturlig Slankekur” kan kombineres med Atkins eller bruges som et fornuftigt alternativ. Du kan få adgang til det med det samme ved at tilmelde dig mit gratis nyhedsbrev.


« Gå til nyhedsoversigt 03-12-2018\nKommunerapport 2018: Urbaniseringen forskyder sig\nKuben Management og Exometric udgiver nu for andet år i træk Kommunerapporten. Rapporten, Kampen om borgerne, giver kommunerne indsigt i større tendenser inden for bl.a. borgermobilitet, boligpræferencer, flyttemønstre og befolkningsudvikling i kommunerne.\nI år viser rapporten tydelige forskydninger i befolkningens flyttepræferencer og mobilitet. Specifikt søger flere borgere væk fra København og Frederiksberg og flere søger imod en række jyske byer og kommuner i Region Sjælland. For 11 kommuner i Region Hovedstaden gælder det, at prisniveauerne nærmer sig toppen af borgernes betalingsevne og betalingsvillighed, hvilket er en af årsagerne til forskydningen.\nI rapporten fremgår det også, at en tredjedel af danskerne på +55 ønsker at bytte villaen ud med en senioregnet bolig. Dette er blot et eksempel på en af de udviklinger, som rapporten belyser – og som vi i Kuben Management og Exometric håber, vil danne grundlag for refleksion i landets kommuner.\nHent den fulde rapport her og få indblik i mange flere tendenser i borgernes bolig-, bosætning- og flyttepræferencer.


En gardinbus er smart og moderne - og det kan jeg lide\nEn gardinbus er smart og moderne\nIndlægsdato 13. august 2020\nIngen kommentarer til En gardinbus er smart og moderne\nJeg kan i dag sige dig at det her med en smart og moderne gardinbus, det er noget for jer alle der læser med sådan en dag som i dag. Det er nemlig fordi den her bus, er noget for sig selv. Og jeg kan på alle måder fortælle dig at det her kun bringer gode ting på bordet. I og med at det her er noget som jeg er vild med i dag, og det kan anvendes. Den her bus den gør dit liv mange gange nemmere.\nEn af de bedste servicer der findes derude er det her med en gardinbus. Og jeg kan med det samme sige dig, at det er noget som du skal være en stor del af derude. Fordi den her service, det er noget som der kan være med til at gøre din dag utrolig nem. Og her kan jeg på alle måder sige dig, at det er noget som du skal være en del af. Her er det noget som jeg er vild med på mange forskellige måder.\nHer er den her service med en gardinbus, noget af det mest moderne og innovative jeg har set længe i denne branche. Her er det sådan at der ankommer en stor bus hjem til dig. Hvor den her bus bare er fyldt op med gardiner, og det er noget som der er meget værd i dag. Derfor så syntes jeg at det her er noget som du skal være en stor del af i dag, og det kan bruges til noget.\nDog kan jeg også sige dig, at det her med hørelse er godt – læs mere om en løsning her!\nEn af de bedste forhandlere\nDet her med en gardinbus, det er noget som den her virksomhed forstår sig på at gøre meget godt. Og derfor så syntes jeg også at du skal vælge den her virksomhed. De har nemlig i dag, det rette personale der er klar til dig. Derudover så kan jeg også med det samme sige dig, at den her virksomhed forstår sig på at lave en god service. Derfor så vil jeg med det samme anbefale dem til jer alle der sidder derude og læser med. Tak for denne gang, og god dag til jer alle der læser med.\n← Et af de gode Høreapparat København → Et smart Hørecenter København\nEn mulighed hos Kiropraktor København\nDe bedste Autosadelmager priser er noget for dig\nNem tid til Hårtab behandling\nHårtab er noget der sker ofte for ældre


Fotografi og kunsten at se\n– Kurset lægger vægt på at inspirere og udvikle jeres eget fotografi.\nI vil få opgaver og udfordrende øvelser, som vil skærpe det fotografiske øje – og alle opgaver kan løses ud fra jeres egne unikke forudsætninger. Det er altså ikke så meget teknikken, som tanken, der tæller. Vi vil herefter lave billedgennemgange i fællesskab og slutter kurset af med en udstilling.\nJeg vil fortælle om fotografiet i en række foredrag. Foredragene tager udgangspunkt i en række betydningsfulde fotografer, kendte som ukendte, de klassiske såvel som de helt nye retninger, og jeg vil fortælle om fotografiets kulturelle gennemslagskraft og kunstneriske potentiale. Desuden bruges foredragene til inspiration og som oplæg til kursets opgaver, som vil handle om portrætter, reportager og stilleben.\nVi arbejder udelukkende med digitalt fotografi og medbring gerne eget kamera, stativ og evt. bærbar PC/Mac med det foretrukne software.\nUdstyr kan også lånes på Kunsthøjskolen, som råder over Mac computere med div. software, digitale spejlreflekskameraer, fotolamper og stativer samt en professionel Epson inkjet-printer.\nHar du tidligere deltaget i et af mine kurser, giver jeg dig gerne individuel sparring og opgaver, som kan løses sideløbende med undervisning. Vigtigst er lysten til at dykke ned i fotografiets mange facetter og muligheder.


Kongehusets nummerplader - Tjekbil.dk\nNummerplade » Alt om bilen » Kongehusets nummerplader\nI hele verden kører biler rundt med unikke nummerplader, der adskiller den enkelte bils særtegn fra andre. Grunden til, at det overhovedet kan lade sig gøre er, at hvert land har deres egen unikke kombination af bogstaver og tal til at udgøre nummerpladen. Eksempelvis starter Danmarks nummerplader som bekendt med to bogstaver efterfulgt af et femcifret tal, hvilket er unikt for netop vores land. Derudover er der særlige køretøjer eller erhverv, der har deres egne kendetegnende nummerplader, og et af dem er Det Danske Kongehus. Deres biler har nogle helt særlige nummerplader, og nedenfor beskrives der, hvordan de skiller sig ud fra resten.\nKongehuset behøves ikke at bruge kræfter på at skille deres biler ud med noget særligt – de er rigeligt særlige i forvejen. Alle de royale bilers nummerplader er nemlig præget af en kongekrone, så man ikke er i tvivl om, hvem det drejer sig om. Kongehuset har en forskellig række nummerplader, der bruges alt efter, hvem der kører bilen, hvad det er for en af bilerne, og i hvilken situation eller begivenhed bilen benyttes i.\nDe forskellige royale nummerplader\nKongehuset har som sagt flere forskellige nummerplader, de benytter sig af afhængigt af omstændighederne, og de har tre forskellige slags, der bruges. Den ene og den mest kendte af dem er den såkaldte Store Krone, der sidder på den fornemste af de kongelige vogne, der også er navnet på bilen. Det er en hvid, næsten kvadratisk nummerplade, der er præget af en stor, guldkrone – heraf navnet.\nDe øvrige royale biler kører rundt med en sort nummerplader, der er udsmykket med en mindre krone til venstre for enten en, to eller tre hvide cifre – cifrene angiver bilens kaldenavn. Eksempelvis kaldes en af deres biler Krone 11, hvor der så står 11 til venstre for kronen. Medlemmerne af Kongefamilien – af dem der er gamle nok – har alle et personligt ciffer, der bruges på deres kroneplader. Dronning Margrethe har 121, da hun i 1958 på sin 18-års fødselsdag fik en Volvo Amazon med nummerpladen KA20121, og siden da har hun holdt fast i de tre sidste cifre. Kronprins Frederik har nummer 68, der refererer til hans fødselsår, og Frederik 9. havde 461, der var hans soldaternummer som ung menig. Der er altså altid et personligt præg over deres valg af nummerplader. Disse to slags nummerplader bliver kun brugt, når det er en fra Kongehuset, der kører bilen eller en af Kongehusets chauffører og desuden også kun, når bilen er inden for landets grænser.\nDen sidste, de bruger på de royale biler, er ganske almindelige nummerplader, som resten af Danmark også kører rundt med. Dem bruger de, når de skal uden for landets grænser eller til privat brug.\nStore Krones historie\nDen mest prestigefyldte af hele den royale vognparks køretøjer er som sagt Store Krone. Det er en gammel Rolls-Royce Silver Wraith, som Frederik 9. fik anskaffet i 1958, og som stadig bliver brugt i dag. Den bliver brugt, når H.M. Dronningen eller andre udenlandske statsoverhoveder skal transporteres til officielle begivenheder. Store Krone er stadig meget velholdt selvom, at den er fra 1958 og efterhånden har kørt over 140.000 kilometer. Frederik 9. fik dengang anskaffet den største af Silver Wraith-modellerne, som har plads til syv personer, og som indeni er dekoreret med blankt valnøddetræ, og sæderne er betrukket med lysegråt læder.\nØnskenummerplader til den personlige bil\nTidslinje for nummerplader\nOverblik over nummerpladepriser


Nordre Oversvømmelse | Kongens Lyngby, Capital Region (Denmark) rute- GPS track\nVandring (Bedste Vandring ruter i Denmark → Capital Region → Kongens Lyngby )\n153 25 237\nen time 57 minutter\nFirefoxhike Alle rettigheder forbeholdes\nVist 282 gange, downloadet 6 gange\ntæt på Kongens Lyngby, Capital Region (Denmark)\nStart og slut fra Ermelundsstiens startpunkt i Lyngby.\nUd til Bakken via Ermelundsstien, hvor man ser fortidsminder fra Nordre Oversvømmelse.\nTilbage igen sker via Dyrehaven.\nTuren inde Ordrup Krat er noget off-road, jeg forsøgte at finde et militært anlæg. Det viste sig efterfølgende at jeg havde gået forbi det (det var Mitrallieuse batteriet som jeg ledte efter).\nErmelunden Stemmeværk er et betonstøbt stemmeværk, som er jorddækket og under den nye Ermelundsbro. Det beskyttede anlæg omfatter de bevarede dele af stemmeværket med fire løb adskilt ved tre betonvanger. Vanger og stemmeværkets sidemure hver forsynet med stemmerigler til stemmebjælker. For det beskyttede anlæg gælder, at det hverken må ændres i konstruktion eller udseende.\nDæmning VI - Overskyl\nDæmning VI lå hvor Soløsevej går. Trappen på billedet fører op til dæmringen. Forsætter man op af trappen og går over dæmningen, så kommer man til Jægersborgdæmningen og videre til Søndre Oversvømmelse.\nVandværk anlagt i den sygelige ende af Ermelunden. Værket der var elektrisk drevet, oprindeligt anlagt som reserve i sommertiden, blev taget i brug i august 1908. I 1972-73 blev alle bygninger på nær maskinsalen revet ned og nyt blev opført - som det ses i dag.\nRegulering af stemmeværk til dæmning I\nStemmeværk til dæmning I\nKøerne græsser i Bassin II.\nKlampenborgvej fører nu henover dæmningen.\nDæmning II - mod Bassin III\nKlampenborgvej ligger oven på Dæmning II. Fra vejen kan man se en betonkonstruktion på dæmningens østside. Det er en "styrteseng", som skulle bremse hastigheden af det fossende vand, der løb over dæmningen og dermed forhindre dæmningen i at blive undermineret.\nBrisk til transportabelt pansertårn\nEn del af Ordrup Krat Batteri\nOrdrup Krat Batteri, Vestre\nDer er adgang ind i batteriet fra venstre side af billedet.\nOrdrup Mitrallieuse batteri\nMitrallieusen var et 8 mm. ti-løbet maskingevær.\nOrdrup Krat Batteri, Østre\nLiggende inde på Klampenborg Galopbanes grund - derved ej tilgængeligt.\nDæmning III gik over her i midten af billedet cirka. Fjernet ifm. etableringen af Klampenborg Galopbane (der åbnede i 1910). Dvs. denne dæmning blev fjernet 10 år før at anlægget (Nordre Oversvømmelse) formelt blev nedlagt i - hvilket skete i 1920.\nUnavngivet militært anlæg fra Københavns Befæstning\nJeg fuldførte denne rute med Firefoxhike\nBed Firefoxhike om at tilføje dig som Trail Buddy på denne rute


Spændende besøg også for børn - Anmeldelse af Bunkermuseum Hanstholm, Hanstholm, Danmark - Tripadvisor\nSpændende besøg også for børn - Bunkermuseum Hanstholm\n“Must at besøge for WWII interesserede”\nMan starter i besøgscentret, som fortæller om anden verdenskrigs bunkerinstallationer langs... læs mere\nSpændende besøg også for børn\nAbsolut et besøg værd, selvom det handler om Hanstholm. Godt fortalt og med mange originale ting fra 2. Verdenskrig. Spændende at se bunkeren. God mulighed for at fortælle og vise sine børn om 2. Verdenskrig. Togturen kan bestemt undværes. Selve anlægget ligger smukt og er også en gåtur værd i stedet for togturen.\nSpørg Geriksen om Bunkermuseum Hanstholm\nMust at besøge for WWII interesserede\nMan starter i besøgscentret, som fortæller om anden verdenskrigs bunkerinstallationer langs Vestkysten med fokus på Hanstholm. Fortællingen er nuanceret med billeder og fortællinger og skfra dansker, tyskere mv. Turen slutter med en lang rundtur i bunkeren, hvor man kan få en fornemmelse af livet i bunkeren\nSpørg Henrik S om Bunkermuseum Hanstholm\nMuseum, der fortæller om Hanstholm & den tyske besættelse\nEt bunkermuseum, der fortæller om Hanstholm & den tyske besættelse 1940-45.\nMange autentiske ting & en enestående “udstilling” under jorden.\nTuren med gammel … … lad vær! Tag heller en vandretur i naturen …\nCovid-19 ikke noget problem … men vi kom også da den var lige åbent.\nSpørg Lykke F om Bunkermuseum Hanstholm\nMeget spændene og flot natur omkring museet\nMeget spændene museum for store og små. Rigtig god service og information. Jeg var afsted med 4 teenagere i alder 12 til 15 år, på vores ferie. De var en smule modvillige til at gå på museum i stedet for stranden den eftermiddag. Men allerede ved indgangen havde de svært ved at løsrive sig.... De unge mennesker giver museet 5 stjerner ud af 5. ☺ Vi kommer helt sikkert igen næste gang i er i området.\nSpørg 279carolinan om Bunkermuseum Hanstholm